Тридцятиліття “прориву” на Захід (з Україною в тлі) – Matrix-info\nГоловна - Тематичні підбірки - "Альтернативна" історія - Тридцятиліття “прориву” на Захід (з Україною в тлі)\nТри десятиліття тому, у серпні 1989 відбулося перше символічне відкриття кордону соцтабору для західних сусідів. У рамках ініційованого депутатом австрійського парламенту Отто фон Габсбургом Панєвропейського пікніка поруч з прирубіжним угорським містечком Шопрон прикордонники сусідніх країн відкрили прохід для його учасників на три години. Попри символічність події, її наслідки стали настільки непередбачуваними і важливими, що ввійшли в історію. Аби відзначити її тридцятиліття, у Шопроні 19 серпня цього року зустрілися прем’єр-міністр Угорщини Віктор Орбан та канцлерка Німеччини Ангела Меркель.\nТо що ж тоді сталося – про що нині не лише варто згадувати, але й треба робити висновки вже з віддалі трьох десятиліть? І не тільки європейцям, але й українцям. Для початку слід нагадати, що до перемоги демократичних сил у низці східноєвропейських держав у 1989 році більшість простих громадян країн соцтабору були невиїзними, тобто практично не мали можливості поїхати у країни капіталістичного Заходу – ні до родичів, ні на екскурсії, ні на відпочинок чи лікування тощо. Особливо це дошкуляло німцям, країну і народ яких після Другої світової війни переможці “по живому” розрізали на західну ФРН та східну НДР. Символом цього поділу став цегляний мур, зведений комуністичною німецькою владою у Берліні, щоб відділити західну частину міста, яка опинилась під контролем західних союзників.\nТож не дивно, що тимчасовою “діркою” в угорсько-австрійському кордоні першого ж дня скористалися понад півтисячі німців з соціалістичної НДР, котрі саме перебували на літніх відпустках на угорському озері Балатон та інших курортах Угорщини. Тригодинний термін відкриття вільного пересування між державами в рамках пікніка угорським прикордонникам не вдалося втримати – коли на австрійську території пішли сотні людей, угорські службовці просто спокійно відступили. У результаті ще до офіційного відкриття кордону між Угорщиною і Австрією, а потім і між обома Німеччинами, цією “пікніковою діркою” скористалися майже 15 тисяч німців зі сходу.\nНевдовзі після цього Угорщина офіційно відкрила кордон із західною Європою, потім “впав” Берлінський мур і за першими сміливцями на Захід стали прориватися цілі держави вже колишнього комуністичного блоку. Державам довелося долати інші бар’єри: декомунізація системи управління і лібералізація суспільних взаємин, реформування економіки і законодавства, тобто прилагодження всіх внутрішніх секторів і сфер до умов, які висував Європейський Союз. У когось це забрало десятиліття, у когось два.\nІз західного погляду всі ці події відбувалися на тлі все ще непередбачуваного і небезпечного Радянського Союзу, до складу якого входила і радянська Україна. І хоч в СРСР теж вже кілька років відбувалися небувалі раніше процеси: “перебудова”, “гласність”, перші паростки приватного бізнесу – все ж ніхто не мав певності, як врешті-решт розвинеться ситуація в найбільшій країні світу, оснащеній ядерною зброєю. Захід боявся, щоб повернення в Європу центрально-східних європейських країн не викликало нервової реакції у Москві, а про європейські країни у складі СРСР ніхто й не смів ще думати.\nТоді в незалежність України і серед українців мало хто вірив. За кілька місяців до Панєвропейського пікніка у Шопроні на мітингах у Львові щойно почали несміливо з’являтися синьо-жовті прапори. До ліквідації СРСР залишалося приблизно два роки. За цей час в Україні ніхто з тодішніх “перебудовних” еліт чи посткомуністичних контреліт так і не підготувався до якогось реального варіанту “прориву” на Захід. Причина проста: серед українців, на відміну від європейців із центрально-східних держав, ніколи не було одностайності у питанні, чи хочуть вони на Захід. Західні області країни здебільшого хотіли до Європи, східні за інерцією – до Росії, а в центральних регіонах популярною була утопія про особливий “третій шлях”.\nУ зв’язку з цим на зовнішньополітичному полі нова українська держава весь час виглядала як нерішуча і непереконана, що не могло не викликати розчарування чи й роздратування як в західних, так і у східних сусідів та партнерів. Так, якщо перший президент Кравчук де-факто здався на ласку Заходові, то вже подвійний президент Кучма двічі міняв напрям – то Схід, то Захід – маскуючи це під мантру багатовекторності. Коли ж проєвропейський президент Ющенко з усіх сил побіг нібито до Європи, то забув при цьому прихопити з собою ще й Україну. Те ж сталося і з проросійським президентом Януковичем, котрий у несподівану і швидку подорож до Росії зміг забрати всього лиш кілька камазів із грішми, золоті батон і унітаз, ну і ще кілька картин, мабуть, з пейзажами Неньки.\nНу от і все – кінець байкам про багатовекторність, про третій шлях, про місток між Сходом і Заходом. Уже наступні два президенти – Порошенко і Зеленський – це керівники найбіднішої в Європі держави з величезною трудовою еміграцією, з анексованою територією, зі збройним конфліктом, з боргами, які невідомо з чого повертати, і з фактично зовнішнім управлінням, котре до того ж не завжди зрозуміло, хто здійснює – американський Держдеп, чи європейські друзі Путіна, чи вітчизняні агенти впливу самого Кремля.\nОтже, тридцять років минуло від “прориву” гордих будівників соціалізму за ганебними благами загниваючого капіталізму, а Україна, здається, й з місця не зрушилася? Та ні, звичайно ж, і ми скористалися тими “дірками” в західних кордонах, які нам більш-менш закамуфльовано відкрили європейці. У ці дірки найлегше пролізти молодим здоровим людям “з головою”, “з руками” і з грішми. Однак таких у нас меншість. Та й попри це, в Європі є чимало українців, але немає там України.\nЧи буде? Коли буде? Що ж, не є завданням публіцистики давати відповіді, а лише підводити читача до потреби зробити власні висновки. Ну, то чому не сталося українського “прориву на Захід”?


Президента Руанди переобрали на третій термін - портал новин LB.ua\nГоловна — Світ — 5 серпня 2017, 15:17\nПоль Кагаме зупинив геноцид і домігся стрибка економіки.\nПрезидент Руанди Поль Кагаме, який обіймає цю посаду з 2000 року, виграв президентські вибори.\nУ ніч на суботу, 5 серпня, виборче відомство країни повідомило, що за результатами підрахунку понад 80 відсотків бюлетенів Кагаме набирає понад 98% голосів, пише DW.\nПопулярність 59-річного Кагаме зрозуміла: він зупинив у країні геноцид, жертвами якого стали 800 тисяч тутсі і помірних хуту. Крім того, під час президентства Кагаме Руанда зробила неймовірний за африканськими мірками економічний стрибок. Між тим опоненти Кагаме стверджують, що він домігся успіхів диктаторськими методами.\nКагаме протистояли двоє кандидатів: Франк Хабінеза, лідер єдиної зареєстрованої в країні опозиційної політичної сили - Демократичної зеленої партії Руанди, і незалежний кандидат, колишній журналіст Філіп Мпайїмана.\nПереможець виборів востаннє займе пост глави держави на семирічний термін. Надалі руандійці будуть обирати президента на п'ять років.\nРуанда - країна на Сході Африки з населенням 12 млн осіб.\n29 січня 2018, 16:53


Ранкове зведення щодо ситуації в районі проведення операції Об’єднаних сил станом на 7.00 31 грудня 2020 року - Український соціологічний портал\nРанкове зведення щодо ситуації в районі проведення операції Об’єднаних сил станом на 7.00 31 грудня 2020 року\nГру 31, 2020 збройні сили України, зведення щодо ситуації, операція Об’єднаних сил, УСП\nТак, у районі відповідальності оперативно-тактичного угруповання «Схід» поблизу населеного пункту Авдіївка, збройні формування Російської Федерації кілька разів відкривали вогонь в бік українських позицій з гранатометів різних систем, а неподалік Старогнатівки — з великокаліберного кулемета.\nВід початку поточної доби, 31 грудня, в районі проведення операції Об’єднаних сил зафіксовано 1 порушення режиму припинення вогню. Так, в районі населеного пункту Старогнтівка ворог відкривав вогонь з ручного протитанкового гранатомета та стрілецької зброї.\nТак, минулої доби, 29 грудня, представники Національної поліції України зі складу ОС зафіксували 74 адміністративних правопорушень. Підрозділами поліції зведених загонів перевірено 5294 транспортних засоби та 4902 особи. Також було затримано 1 особу, яку підозрюють у причетності до збройних формувань Російської Федерації та її найманців.\nМинулої доби через контрольний пункт в’їзду-виїзду «Станиця Луганська» на тимчасово окуповану територію України прослідувало 729 осіб, на підконтрольну Україні територію прибуло 438 осіб.


Dla zwiedzających - Hydropolis\nЦентр знань про воду\nPN - PT: 9:00 - 18:00 Останній вхід: o 17:00\nУ ВИХІДНІ ДНІ 10:00 - 20:00 Останній вхід: o 19:00\nВиділіть на відвідування приблизно 2 години і тоді Ви не пропустите жодної деталі!\nУ випадку придбання квитка онлайн завжди слід вибрати доступну годину початку відвідання.\nУ випадку придбання квитка в касі існує ймовірність, що доведеться зачекати на початок відвідання.\nБажаєте не чекати?\nКупити квиток онлайн!\nДе залишити автотранспорт?\nПаркінг на території Гідрополісу призначений для організованих груп (які приїжджають автобусами) та для людей з інвалідністю. Паркінг між Олавським мостом та зупинкою Полінки працює у вихідні дні.\nВиберіть Міський комунальний транспорт або велосипед!\nАвтобуси: 145, 146, N\nТрамваї: 0L, 0P, 3, 5, 16\nДля кого призначений центр?\nМи особливо запрошуємо дітей віком від 6 років, шкільного віку, а також учнів ліцеїв та дорослих. Для наймолодших ми спеціально підготували інтерактивні ігри та мультимедійні атракції.\nДе неподалік можна поїсти?\nПосле приобретения билета приглашаем в наше кафе - Cafe Arcadia - на кофе и что-нибудь сладкое. Обеды подаются в ресторанах недалеко от Рыночной площади и площади Врублевского.\nPokaż trasę w Google Maps\nКупити онлайн або в касі\n23 zł Happy hours: ostatnie wejście taniej! 18 zł (протягом тижня та у вихідні дні)\n32 zł Happy hours: останній вхід дешевший! 25 zł (протягом тижня та у вихідні дні)\n(2 дорослих + 2 дітей) 85 zł\nДоступно лише у касі\nНаш Вроцлав 365\nРічний вхідний абонемент\n100 zł звичайна картка\n70 zł пільгова картка\nРазом дешевше! Спеціальні пропозиції вроцлавських атракцій\nв Гідрополіс і Вроцлавський Зоопарк\nПовний прайс-лист Купити квиток онлайн\nВідвідування Гидрополіса з аудіогідом\nНе забувайте взяти з собою навушники!\nЗавдяки технології beacon лектор розповість вам про експонати, розміщені поруч.\nДодатково — у трьох місцях центру впіймайте наші талісмани— їх можна побачити завдяки технології Augumented Reality.\nДозвольте показати Вам найголовніші місця виставки.\nПослухайте фрагмент нашого аудіогіда…\nВаш браузер не підтримує це аудіо.\n…і завантажте його на свій телефон перед початком екскурсії.\nБагато атракцій було створено спеціально для дітей Навіть більше, на місці Ви знайдете також інфраструктуру, пристосовану до потреб наймолодших.\nПриїжджаєте у Вроцлав на вихідні? Прочитайте наш путівник містом. Заплануйте візит в Гідрополіс, Аквапарк, Зоопарк з розумом.\nЧи потрібно чекати у черзі для того, щоб отримати придбані онлайн квитки?\nКвитки, придбані онлайн, надсилаються на електронну пошту у вигляді файлу pdf. Їх можна роздрукувати або мати на електронному пристрої, наприклад на телефоні. Це скоротить час очікування, проте навіть такий квиток потрібно сканувати перед входом на територію Гідрополісу.\nХто має право на пільгові квитки?\nСкористатися пільговими квитками можуть діти дошкільного віку, учні початкової та середньої школи віком до 18 років, студенти та аспіранти, пенсіонери, а також особи з інвалідністю та особи з інвалідністю у супроводі опікунів, пред'явивши відповідні документи, що дають їм право на знижку.\nЧи можна повернути квиток?\nІснує можливість повернення уже оплачених квитків, проте не пізніше, ніж за 7 днів перед запланованим відвідуванням. Для цього слід надіслати на адресу електронної пошти: zwroty@hydropolis.pl прохання про здійснення повернення, вказавши усі необхідні дані. Повернення здійснюється протягом 7 днів на банківський рахунок, з якого було здійснено придбання квитків.\nЧи кількість квитків є необмеженою?\nКвитки лімітовані. Піклуючись про комфорт та безпеку на нашій виставку може увійти максимум 60 осіб кожної пів години.\nЯк можна придбати квитки в Гідрополіс?\nКвитки можна купити через Інтернет або безпосередньо на місці в касах (оплата готівкою або карткою).\nЧи Гідрополіс пристосований для осіб з інвалідністю?\nТак, уся експозиція пристосована для осіб з фізичними порушеннями та дозволяє вільно пересуватися особам на інвалідних візках. Окрім того, на території об’єкту розміщений просторий ліфт та туалет, пристосований для осіб з фізичними порушеннями.\nЧи можна купити квиток у Гідрополіс заздалегідь?\nКвитки можна купити заздалегідь (через Інтернет або безпосередньо в касах).\nЧи можна перевірити наявність квитків у Гідрополіс на сьогодні?\nНаявність термінів можна перевірити у закладці «Купити квиток» на нашому вебсайті.\nУ мене зарезервовано відвідування на конкретний час, коли я повинен прибути?\nПросимо приходити на вказану годину. Допускається 15-хвилинне запізнення індивідуальних відвідувачів.\nМій платіж було анульовано. Чому?\nСистема інтернет-платежів DotPay передбачає оплату за квитки протягом 1 години від початку процесу придбання квитків. Після закінчення цього часу DotPay заблокує переведені кошти, які не потрапили на рахунок Гідрополісу. У такому випадку слід звернутися до DotPay про повернення переведених коштів\nЧи в Гідрополісі є екскурсоводи?\nЕкскурсоводи передбачені для організованих груп, які мають зарезервоване відвідування та підтверджене надання екскурсовода. Гідрополіс - це наративна виставка, яка дозволяє проводити індивідуальні відвідування. Кожен відвідувач отримує карту з коротким описом зон, де він може поглибити знання за допомогою мультимедійних засобів передачі. Додатково, на виставці Ви можете зустріти наших працівників, які завжди охоче розкажуть про експонати та нададуть відповіді на усі запитання. Також існує можливість екскурсії з аудіогідом у вигляді мобільного додатку, який можна завантажити на смартфон.\nЧи на території Гідрополісу є роздягальня?\nТак, є безкоштовна роздягальня, оснащена також шафками, що закриваються.\nНа яких мовах доступні описи експонатів?\nВиставка повністю перекладена англійською мовою, включно з описами експонатів, субтитрами фільмів та загальною інформацію.\nЧи на території Гідрополісу є можливість для харчування?\nНа території Гідрополісу є дві кав’ярні, які також пропонують можливість харчування.\nЧи можна робити фото або знімати відео?\nМожна робити фото, наприклад, телефоном. Публікуючи фото з Гідрополісу у соціальних мережах Інстаграм та Фейсбук, додавайте наш офіційний хештег #hydropolis. Водночас,на території об’єкту існує повна заборона на зйомку відео, з особливим врахуванням сеансу у Зоні «Планета води». Відео можна знімати лише за згодою. Для фото заборонено використовувати спалах.\nЧи існують довідкові матеріали іноземними мовами?\nУ наявності карти виставки англійською, німецькою та російською мовами.


Марина Антонова: рейтингування як «оцінка» благодійності і дороговказ для донора | Міжнародний благодійний Фонд «Україна 3000»\nМарина Антонова: рейтингування як «оцінка» благодійності і дороговказ для донора\n24 Грудня 2012 16:27\nУ світі є величезна кількість благодійних організацій, які працюють із залученими коштами. Наприклад, у найбільшій «благодійній» країні світу – США – діють понад 1 мільйон таких організацій (charities), які у минулому році залучили 212 мільярдів доларів.\nЯк люди, які хочуть співпрацювати з благодійними організаціями, можуть оцінити ефективність їхньої діяльності? Як визначити, кому спрямувати кошти? Допомогти в цьому можуть рейтинги благодійних організацій.\nТему рейтингування та підходів до оцінки діяльності благодійних організацій всебічно висвітлила Голова Правління Міжнародного благодійного фонду «Україна 3000» Марина Антонова. Її виступ «Модерні підходи до оцінки ефективності діяльності благодійних організацій» під час ІІІ Національного конгресу «Благодійна Україна» викликав величезне зацікавлення.\nУ Північній Америці існує низка організацій, які займаються рейтингуванням та оцінкою ефективності діяльності благодійників. Це:\nCharity Navigator (www.charitynavigator.org), найбільший у США «оцінщик» благодійних організацій з понад десятирічним досвідом роботи;\nCharityWatch (www.charitywatch.org), Американський інститут філантропії – 20 років досвіду, рейтингує 600 благодійних організацій;\nPhilanthropedia (www.myphilanthropedia.org) – підрозділ GuideStar, дає експертну оцінку найкращих неприбуткових організацій США;\nBBB Wise Giving Alliance (www.bbb.org) – найдосвідченіша організація, охоплює США та Канаду.\nМарина Антонова докладно описала структуру і принципи цих рейтингів. Так, Charity Navigator допомагає потенційним донорами прийняти поінформовані рішення на основі фінансових даних (так звана форма 990). Рейтингова система включає оцінку фінансового стану, звітності та прозорості, номінантам присвоюються «зірки», максимум – 4. Вже 10 тисяч благодійних організацій отримали рейтинг Charity Navigator. Його недоліком можна вважати обмеження форми 990, де використовуються дані лише за один рік, а також недостатню увагу якісним параметрам та оцінці впливу організації.\nCharityWatch вважається найбільш суворим, незалежним і системним рейтингом. Зважаючи на обмеження форми 990, від організації додатково вимагається подання підтвердженої аудиторами фінансової звітності та річного звіту. Принцип CharityWatch – «Ні робо-рейтингам», над результатами працює команда аналітиків. Рейтинг платний, щоб отримати звіт, треба заплатити 50 доларів. Номінантам присвоюється рейтинг від A до F. Недоліком можна назвати непрозору методологію рейтингування, а також виконання певної «каральної функції» в роботі з проблемними організаціями.\nМета рейтингу Philanthropedia – визначити ті благодійні організації, які мають найбільший вплив на свою галузь, дати рекомендації щодо розподілення обмежених ресурсів. Для оцінки використовують розгалужену мережу експертів – понад 3 тисячі, оцінюють майже 600 організацій по 40 напрямкам. Цей рейтинг має прозору, ґрунтовну методологію оцінки, дає рекомендації для донорів. Результат подається у вигляді рейтингової таблиці. До недоліків можна віднести не завжди стабільну якість досліджень.\nBBB Wise Giving Alliance використовує комплексний підхід і проводить кількісний та якісний аналіз, який досліджує фінансову стабільність, управління та органи нагляду, ефективність програм, якість і точність інформації, яку організація використовує для фандрейзингу та інформування про свою діяльність. Використовує метод «pass – fail». Рейтинг виробляє рекомендації для благодійників, подає звіти по благодійних організаціях. Але інтенсивність та глибина аналізу обмежує кількість організацій, які можуть брати в ньому участь. Аналіз скоріше спрямований на виявлення неефективних організацій, аніж розуміння різниці між ефективними та рішення про розподіл коштів на їхню користь.\nГолова Правління Фонду «Україна 3000» навела ще один приклад рейтингування – авторитетний у банківській системі рейтинг CAMELS, який оперує такими критеріями:\nC – capital – достатність капіталу\nA – assets – якість активів\nM – management – менеджмент\nE – earnings – доходи\nL – liquidity – ліквідність\nS – sensitivity to market risks – чутливість до ринкового ризику\nНаявність багатоаспектного рейтингу може стати великою допомогою для тих, хто хоче робити добрі справи у співпраці з благодійними організаціями. На жаль, в Україні кваліфікованих рейтингів благодійних організацій сьогодні майже немає. Приємним виключенням можна назвати рейтинг, який вже кілька років поспіль робить видавничий дім «Галицькі контракти».\nМарина Антонова повідомила, що всю інформацію та напрацювання у цьому напрямі Фонд «Україна 3000» має намір передати Асоціації благодійників України, яка, за бажанням, може запровадити подібне рейтингування в Україні.


У Кабул прибув перший літак із гуманітаркою від ООН - Korrespondent.net\nУ Кабул прибув перший літак із гуманітаркою від ООН\nТекст: Катя Юськів, 3 листопада 2021, 09:37\nЖителі Афганістану отримують гумодопомогу УВКБ ООН\nПерший літак привіз вимушеним переселенцям 33 тонни комплектів, призначених для утеплення в наступні зимові місяці.\nДо аеропорту столиці Афганістану - Кабула - прибула перша партія гуманітарної допомоги від ООН із Дубая. Про це повідомило Управління у справах біженців ООН (УВКБ).\n"Перший літак привіз вимушеним переселенцям 33 тонни комплектів, призначених для утеплення у майбутні зимові місяці", - йдеться у повідомленні.\nОчікується, що 4 і 7 листопада в Кабул цим же маршрутом будуть доставлені ще дві аналогічні партії гуманітарної допомоги.\nЗа даними організації, внаслідок конфлікту близько 3,5 млн жителів Афганістану були змушені залишити свої будинки. Чимало з них потребують надзвичайної допомоги напередодні зими, коли температура може опускатися до -25⁰C.\nУВКБ також поповнює запаси необхідних предметів на складах в узбецькому місті Термезі. Звідти допомогу за необхідності доставлятимуть до Афганістану наземними маршрутами.\nНагадаємо, в ООН започаткували фонд економічної допомоги Афганістану. У цій країні майже всі домогосподарства можуть опинитися за межею бідності вже до середини 2022 року. Першим донором стала Німеччина, яка пообіцяла виділити у фонд 50 млн євро.\nТЕГИ: Афганистан, ООН, Гуманитарная помощь, Кабул, война в афганистане\nПереговори Байдена і Путіна: стали відомі результати6738\nСюжетПереговори Байдена та Путіна. Перші підсумки4641\nТуреччина змінить міжнародну назву країни2884\nКапсула для самогубства: у Швейцарії узаконили новий спосіб евтаназії2848\nПутін розкрив деталі переговорів з Байденом2566


Прогноз погоди в Острозі на 10 квітня\nУ понеділок, 10 квітня, з ранку до самого вечора в Острозі небо буде вкрите хмарами. Без опадів.\nЩопонеділка Район.Острог підсумовуває новини за тиждень, які викликали найбільший інтерес у читачів. До вашої уваги новини, які найбільше зацікавили читачів у період із 02 по 09 квітня.\nМолодь мандруватиме «Стежками Князів Острозьких»\nВже вдруге на теринах Рівненщини проходитиме табір «Стежками Князів Острозьких», ідейним натхненником та організатором першого такого мандпівернр табору був Юрій Устимчук.\nФОТОФАКТ Де на Острожчині можна зустріти страуса?\nКраєзнавець Микола Бендюк гуляючи лісом натрапив на страусів. За словами пана Миколи він знайшов їх в Оженині на окраєні лісу.\n17:40 На Острожчині відбулися змагання з мотокросу серед дітей 204\n15:55 Чоловіка, який виніс із магазину у Вельбівному випивку і закуску, засудили до 3 років 1470\n11:11 Коли оголосять офіційні результати місцевих виборів 1470\n14:00 Розпочалося повторне голосування за проекти громадського бюджету 1447\n20:45 Виборчі дільниці Рівненщини завершили свою роботу 2318\n14:33 Маски, вимір температури та антисептики: як голосують в Острозі 2919\n12:07 За минулу добу в Острозькому районі підвердили 6 нових випадків COVID-19, померла одна людина 3026\n09:15 Курс валют в Острозі на 25 жовтня 2298\n09:00 Кіпрська церква офіційно визнала автокефалію Православної церкви України 1645\n09:05 Курс валют в Острозі на 24 жовтня 2532


рейси компанії Primera Air\nПотрібні дешеві авіаквитки на рейс авіакомпанії Primera Air? Скористайтеся веб-сайтом Skyscanner, щоб переглянути відомості про авіаквитки компанії Primera Air та знайти найдешевші квитки Primera Air для своєї поїздки в найзручніший час. Перейдіть за посиланнями та забронюйте найдешевші квитки безпосередньо в авіакомпанії чи туристичному агентстві – Skyscanner не нараховує додаткових комісій.\nНа веб-сайті Skyscanner можна знайти найдешевші авіаквитки компанії Primera Air без указання конкретних дат і пунктів призначення. Саме тому це найзручніший веб-сайт для пошуку дешевих квитків для вашої подорожі.\nЩоб забронювати дешевий квиток Primera Air, виберіть потрібний рейс компанії Primera Air у списку нижче, або клацніть посилання збоку на сторінці, щоб переглянути додаткові відомості про рейс. Щоб почати новий пошук авіарейсів, скористайтесь елементами керування вище.\nНа основі стількох рецензій: 3986


«Украї́нська пра́вда» — українське суспільно-політичне інтернет-ЗМІ, яке заснував Георгій Гонгадзе у квітні 2000 року. Після смерті Гонгадзе у вересні 2000 року редакцію очолила співзасновниця видання Олена Притула, що залишалась головною редакторкою «Української правди» до 2014 року, поки не передала посаду Севгіль Мусаєвій. У травні 2021 року новим власником видання став генеральний директор Dragon Capital Томаш Фіала.\n16 квітня 2000 (22 роки)\nУбивство засновника «Української правди» Георгія Гонгадзе восени 2000 року, який відкрито протестував проти посилюваної державної цензури, привернуло міжнародну увагу до стану свободи слова в Україні та стало приводом для протестів проти президента Леоніда Кучми у 2000—2001 роках. У липні 2016 року в результаті вибуху загинув журналіст «Української правди» Павло Шеремет. Станом на 2020 рік замовники вбивств Гонгадзе та Шеремета залишаються невідомими.\n1.3.1 Премія імені Георгія Гонгадзе\n1.4.1 Оновлення дизайну\n1.4.2 Клуб УП\n1.4.2.1 Толока УП\n1.4.2.2 Editor's Club\n1.4.3 Документальні фільми\n1.4.4 Премія «Української правди»\n1.4.5 Зміна власника\n2 Дочірні проєкти та партнери\n6.1 Сергій Стерненко\nНа початку проєкту разом з Георгієм Гонгадзе та Оленою Притулою працювали Дарка Чепак і Євген Захаров (Самойленко). 4 вересня 2000 року до «Української правди» приєднався Сергій Лещенко. В ніч на 17 вересня 2000 року Гонгадзе викрали й убили. Вбивство Гонгадзе, який відкрито протестував проти посилюваної державної цензури, привернуло міжнародну увагу до стану свободи слова в Україні. Після смерті Гонгадзе видання очолила Олена Притула. Публікація плівок Мельниченка, які, як стверджувалося, свідчили про причетність президента Кучми до вбивства Гонгадзе, сприяла стрімкому зростанню популярності «Української правди». 2004 року видання відіграло важливу роль у наданні інформації громадськості під час Помаранчевої революції, зокрема опублікувавши дані екзит-полу, що свідчили про фальсифікації на президентських виборах. У цей час проєкт фінансувався переважно коштом грантів, зокрема від Національного фонду на підтримку демократії та Міжнародного фонду «Відродження».\nСергій Лещенко (посередині) та Мустафа Найєм (праворуч) беруть інтерв'ю у Тараса Чорновола (2011)\nУлітку 2005 року на «Українській правді» вийшла серія публікацій Сергія Лещенка «Андрій Ющенко, син Бога?» про стиль життя сина новообраного президента Віктора Ющенка, що не відповідав статкам його родини. Коли Лещенко поставив питання про сина Віктору Ющенку на пресконференції, той відповів: «Поводься як журналіст чемний, а не як кілер найнятий». За оцінкою багатьох оглядачів, ця історія негативно вплинула на імідж Ющенка на початку його президентства.\n2005 року видання вийшло на самоокупність коштом доходу від реклами. У 2005‒2008 роках Олена Притула доповнила «Українську правду» новинними сайтами, присвяченими економіці, світському життю, місцевим новинам, створивши інтегровану інтернет-медіагрупу. У грудні 2007 року газета «Коммерсантъ Украина» писала, що видавець польської «Газети Виборчої» Agora Group вела переговори про покупку «Української правди». За даними видання, вартість «Української правди» оцінювалась у 5-10 млн доларів.\n2006 року до «Української правди» приєднався Мустафа Найєм, почавши працювати у тандемі з Сергієм Лещенком. 2008 року Лещенко почав розслідування про виведення Віктором Януковичем державної резиденції «Межигір'я» у приватну власність. Коли Найєм поставив питання про «Межигір'я» Януковичу на пресконференції 2011 року, той відповів: «Я вам не заздрю». Хоча сам Найєм заявив, що сприйняв слова Януковича як обмовку, організація «Freedom House» розцінила їх як погрозу журналісту з боку президента.\nУ лютому 2015 року колективи «Української правди», Громадського телебачення і ГО «Центр UA» створили спільний коворкінг MediaHub. Коворкінг розмістився у будівлі «Київміськбуду» у Печерському районі Києва; орендодавцем виступив Костянтин Григоришин. У червні 2015 року «Українська правда» започаткувала школу журналістики, керівником якої став Павло Шеремет. У липні 2016 року Павло Шеремет загинув в результаті вибуху машини, що належала Олені Притулі. Слідство розглядало замах на Притулу як одну з версій. У лютому 2018 року Притула у своїй заяві до генпрокурора Юрія Луценка виступила з вимогою розслідувати загибель Шеремета як терористичний акт.\nЗ 2016 року головними політичними оглядачами «Української правди» стали Роман Кравець і Роман Романюк. У серпні 2016 року редакція «Європейської правди» та редколегія «Української правди» звернулись до урядів країн Європейського Союзу з проханням не запроваджувати безвізовий режим та не надавати фінансову допомогу Україні, мотивуючи це «фальсифікацією реформ» з боку української влади. У липні 2017 року редакції «Української правди», «Європейської правди», «Економічної правди» та «УП.Життя» піддали критиці рішення президента Петра Порошенка про позбавлення Міхеіла Саакашвілі українського громадянства. У червні 2019 року видання theБабель повідомляло, що новообраний президент Володимир Зеленський пропонував головній редакторці «Української правди» Севгіль Мусаєвій стати його прессекретаркою, коли тривав конкурс на цю посаду; журналістка цю інформацію не підтвердила і не спростувала.\nПремія імені Георгія ГонгадзеРедагувати\n2019 року Українським ПЕН у партнерстві з powered KMBS Alumni platform та «Українською правдою» заснували нагороду для незалежних журналістів. Присуджується раз на рік 21 травня — у день народження Георгія Гонгадзе.\n30 квітня 2020 року «Українська правда» оновила дизайн сайту. У новому дизайні акцент зроблено на інформаційній картині дня, власних аналітичних матеріалах та колонках.\n18 червня 2020 року інтернет-видання запустила Клуб читачів «Української правди»: читачам пропонувалось фінансово підтримати УП. Членство коштує 55 грн на місяць або 500 грн на рік.\nГроші від читачів використовуються для розвитку УП, створення нових проєктів, документальні фільми, журналістські розслідування.\nПри цьому, всі матеріали на сайті лишаються безкоштовними для всіх.\nЧленам Клубу УП пропонується:\nВхід на закриті події УП\nЗустрічі з журналістами\nМожливість пропонувати ідеї для матеріалів\nЛисти від редакції членам Клубу\n30 вересня 2020 року був презентований новий рівень членства Клубу УП — «Толока УП». Вартість участі в «Толоці» — від 125 грн на місяць або від 1000 грн на рік.\nПідписники Толоки, крім бонусів звичайного членства, отримують ексклюзивні знижки та бонусні пропозиції від компаній-партнерів УП.\nНаступним рівнем членства Клубу УП є Editor's Club. Щоб стати учасником цього рівня, потрібно заплатити 1250 доларів на рік. Потрапити на цей рівень членства можна тільки за спеціальною рекомендацією або вибором редакції. Для Editor's Club передбачені регулярні закриті події з керівництвом УП, а також закритий канал у Slack.\n15 грудня 2020 року УП представила документальний фільм про антикорупційну інфраструктуру України, який називається «Червона лінія. Корупція».\nВ УП заявили, що цей фільм є першим з документального циклу фільмів «Української правди» про найважливіші проблеми та виклики для українського суспільства.\nПремія «Української правди»Редагувати\n«Українська правда» до свого 20-річчя започаткувало премію з 8 номінаціями: «Журналіст року», «За активну громадянську позицію», «Волонтер року», «Соціальний проєкт року», «Митець року», «Натхнення року», «Інноватор року».\nУ травні 2021 року редактор-засновник УП Олена Притула та генеральний директор Dragon Capital Томаш Фіала уклали угоду, за умовами якої 100 % корпоративних прав на видання та всі його активи переходять до групи компаній Dragon Capital.\nСторони домовились про те, що редакційна політика видання та підходи до роботи залишаться без змін й команда «Української правди» на чолі з головною редакторкою Севгіль Мусаєвою продовжить працювати в тому ж форматі, що і раніше, в тісній співпраці з Оленою Притулою, яка й надалі виконуватиме роль редактора-засновника.\nСпівзасновниця «Української правди» Олена Притула у листі до читачів видання розповіла, що з суми, яку вона отримала через продаж, по 100 тисяч доларів отримають дві доньки Георгія Гонгадзе, ще 250 тисяч доларів вона планує передати на стипендії імені загиблого журналіста УП Павла Шеремета для студентів і молодих журналістів. І повідомила, що найближчі два роки продовжить працювати у виданні.\nДочірні проєкти та партнериРедагувати\n«Українська правда» (pravda.com.ua Архівовано 17 квітня 2007 у Wayback Machine.) — найстаріший проєкт медіагрупи про політику, заснований у квітні 2000 року. Має кілька підрозділів, зокрема підрозділ з подкастами, створений 2019 року.\n«Економічна правда» (epravda.com.ua Архівовано 3 квітня 2022 у Wayback Machine.) — проєкт, присвячений бізнесу та економіці, заснований 2006 року.\n«Українська правда. Життя» (life.pravda.com.ua Архівовано 2 квітня 2022 у Wayback Machine.) — проєкт про стиль життя, заснований 2007 року.\n«ТаблоID» (tabloid.com.ua Архівовано 5 липня 2008 у Wayback Machine.) — проєкт про шоу-бізнес та світське життя, заснований у вересні 2005 року.\n«Українська правда — форум» (forum.pravda.com.ua Архівовано 2 квітня 2022 у Wayback Machine.) — проєкт політичного форуму що з'явився 2005 року.\n«Українська правда — блоги» (blogs.pravda.com.ua Архівовано 17 серпня 2007 у Wayback Machine.) — проєкт, що з'явився 2007 року. Серед блогерів видання є журналісти, політики, письменники, спортсмени тощо.\n«Доступ до правди» (dostup.pravda.com.ua Архівовано 11 листопада 2019 у Wayback Machine.) — проєкт про доступ до публічних даних, заснований на платформі «Української правди» 2014 року.\n«Чемпіон» (champion.com.ua Архівовано 15 листопада 2020 у Wayback Machine.) — спортивне видання. Засноване восени 2000 року. У серпні 2017 року закрите через низьку неефективність, у жовтні — продане спортивному журналісту Дмитру Копію.\n«Українська правда — Київ» (kiev.pravda.com.ua Архівовано 3 квітня 2022 у Wayback Machine.) — сайт про новини столиці. Створений 2008 року, перестав оновлюватися 2017 року.\n«БЖ» (bzh.life Архівовано 15 листопада 2020 у Wayback Machine.) — сайт про культурні події в Києві, Одесі та Львові. Створений у липні 2015 року. Проданий чеській компанії Accord Group у грудні 2018 року.\n«Народні блоги» (narodna.pravda.com.ua Архівовано 1 квітня 2022 у Wayback Machine.) — сайт громадської журналістики, створений 2007 року, перестав оновлюватися у лютому 2021 року.\n«Українська правда SOS» (sos.pravda.com.ua Архівовано 1 листопада 2020 у Wayback Machine.) — платформа, присвячена коронавірусу та боротьбі з його наслідками, створена у травні 2020 року, перестав оновлюватися у вересні 2020 року.\nПартнери УП, які не пов'язані з УП ані фінансово, ані через механізми власності/менеджменту:\n«Історична правда» (istpravda.com.ua Архівовано 3 квітня 2022 у Wayback Machine.) — суспільно-історичне видання, створене 2010 року.\n«Європейська правда» (eurointegration.com.ua Архівовано 25 березня 2020 у Wayback Machine.) — новинний ресурс, присвячений європейській тематиці, заснований 2014 року.\n2005 року видання вийшло на самоокупність, отримуючи дохід від реклами. Станом на 2010 рік дохід від реклами становив 98 % бюджету «Української правди». На всіх проєктах «Української правди» працювало близько 30 осіб, в тому числі IT-фахівці та менеджер з реклами; у ньюзрумі працювало шість редакторів.\n2016 року 95 % доходу становив продаж реклами, 5 % — гранти. З виданням співпрацювало близько 40 осіб, зокрема 15 в «Українській правді», 6 — в «Економічній правді», близько 10 — в «Європейській правді», два — в «Історичній правді», 5 — в «УП.Життя» (разом з «Культурою»), по 3 — в «ТаблоID» і «БЖ», 1 — в «Києві».\nСтаном на 2020 рік нативна і банерна реклама складала понад 80 % доходу «Української правди».\nУ червні 2020 року видання запустило «Клуб читачів» з платним членством як платформу для взаємодії між членами спільноти, зворотного зв'язку, нетворкінгу і залученості до розвитку медіа. Клуб був запущений з розрахунком, що за 5 років він покриватиме 30 % витрат медіа. Станом на 4 грудня 2020 року доходи від читачів склали 10 % бюджету «Української правди».\nЗа даними Gemius за жовтень 2015 року, «Українська правда» посіла третє місце серед українських новинних сайтів, поступившись тільки сайтам «Обозреватель» і «Цензор.нет». У цьому місяці число переглядів її сторінок склало 56 млн. 2017 року «Українська правда» увійшла в десятку найбільш цитованих джерел в українській Вікіпедії.\nУ квітні 2019 року сайт зайняв 5 місце в рейтингу 100 найкращих новинних сайтів суспільно-політичної тематики в Україні, опублікованому Інтернет-асоціацією України. За даними SimilarWeb, протягом травня-серпня 2020 року «Українська правда» займала перше місце за кількістю переглядів серед українських онлайн-медіа. За статистикою Alexa, сайт видання входить у 50 найбільш відвідуваних сайтів України (29 місце станом на 15 листопада 2020 року).\nВидання відігравало важливу роль у наданні інформації громадськості під час Помаранчевої революції 2004 року та було форпостом української розслідувальної журналістики у 2007‒2010 роках. Інститут масової інформації у 2015‒2017 роках визначав «Українську правду» як одного з лідерів з дотримання журналістських стандартів серед всеукраїнських інтернет-видань.\nЗгідно з Інститутом масової інформації 2020 року «Українська правда» увійшла до «білого списку» українських медіа. Цей список включає медіа, які мають рівень якісної інформації понад 95 %.\nВ українському антирейтингу новин, по версії Інституту масової інформації та порталу Texty.org.ua, «Українська правда» зайняла 44 місце з 50. В аналізі виявлено 98 вірогідних новин, одна новина з ненадійними джерелами інформації та одна невірогідна новина. Дослідження проводилось у межах проєкту «Розвиток відповідальних інтернет-ЗМІ» за підтримки Міністерства іноземних справ Чеської республіки у червні-серпні 2018 року.\nУ вересні 2019 року «Українська правда» потрапила до рейтингу Інституту масової інформації як популярний новинний сайт, що демонструє середній рівень прозорості. Дослідження проводилось за підтримки Фонду розвитку ЗМІ Посольства США в Україні та охопило 50 найпопулярніших новинних сайтів українського сегмента інтернету (за даними SimilarWeb).\nУ квітні 2020 року «Українська правда» потрапила на друге місце у списку найякісніших ЗМІ щодо дотримання професійних стандартів, за результатами аналізу, проведеного Інститутом масової інформації. Згідно з даними дослідження, на сайті УП рівень дотримання професійних стандартів становив 97,5 %. Переважну більшість новин на ресурсі було написано без жодних порушень професійних стандартів журналістики. Так, стандарт балансу та відокремлення фактів від коментарів на сайті було дотримано в 99 % матеріалів. Рівень дотримання вірогідності ще вищий і становить 99,5 %.\nУ травні 2021 року журналіст «Української правди» Роман Кравець переміг у номінації «Найкраще інтерв'ю» конкурсу професійної журналістики «Честь професії» за матеріал Архівовано 11 червня 2020 у Wayback Machine. із президентом України Володимиром Зеленським.\nУ червні 2020 року український громадський діяч Сергій Стерненко звинуватив журналістку «Української правди» Соню Лукашову в спробі обманом отримати у його адвокатів копію процесуальних документів. У підсумку на УП вийшов матеріал «Підозра року. Пояснюємо версію слідства у справі Стерненка», в якому була представлена позиція звинувачення й адвоката опонентів Стерненко, але не його захисту. У своїй публікації Стерненко закликав «бути уважними при спілкуванні з цим виданням». На той момент власниця УП Олена Притула відповіла Стерненку: «Кожне речення або не точне, або не відповідає дійсності, або взагалі наклеп».\n↑ pravda.com.ua Competitive Analysis, Marketing Mix and Traffic // Alexa.com. — Дата звернення: 26 травня 2021.\n↑ а б Севгіль Мусаєва стала головним редактором «Української правди», туди ж переходить Марія Жартовська. Детектор медіа. 23 жовтня 2014. Архів оригіналу за 29 серпня 2021.\n↑ а б в г Майкл Макфол (27 грудня 2004). Майкл Макфол: Своей свободой Украина обязана журналистам. Mercury News. ИноСМИ. Архів оригіналу за 26 лютого 2012. Процитовано 28 січня 2012.\n↑ а б в Главный редактор «украинской правды» алена притула: «не исключаю, что исчезновение гонгадзе было разыграно под уже готовую запись. Но сам георгий не мог участвовать в этом спектакле» Архівовано 29 серпня 2018 у Wayback Machine.. Факты (20 грудня 2000)\n↑ а б в г д е Светлана Остапа (6 квітня 2010). Алёна Притула: «Наша общая ближайшая проблема — это возвращение цензуры и самоцензуры». Телекритика. Архів оригіналу за 26 лютого 2012. Процитовано 28 січня 2012.\n↑ Криминал по-украински: Цепочка совпадений со смертельным исходом Архівовано 21 листопада 2020 у Wayback Machine., Українська правда (3 серпня 2001)\n↑ а б Сергей Лещенко: «Сегодня уже не существует информации, способной перевернуть все с ног на голову» Архівовано 16 листопада 2020 у Wayback Machine., Детектор медіа (23 травня 2009)\n↑ а б в Knight Fellowships: Sixth John S. Knight Fellowships Reunion and Conference. John S. Knight Journalism Fellowships. 2005. Архів оригіналу за 3 вересня 2006. Процитовано 28 січня 2012.\n↑ Ukraine — A Murder in Kyiv. Interview With Olena Prytula Архівовано 28 листопада 2020 у Wayback Machine., PBS (жовтень 2005)\n↑ а б в Hellraiser: Olena Prytula Архівовано 29 листопада 2020 у Wayback Machine., Mother Jones (листопад 2005)\n↑ Ukraine's Success after 25 years Архівовано 16 листопада 2020 у Wayback Machine., National Endowment for Democracy (14 вересня 2016)\n↑ Річний звіт МФВ за 2004 рік Архівовано 23 січня 2021 у Wayback Machine., Міжнародний фонд «Відродження»\n↑ а б в г Reforming Ukraine After Maidan Архівовано 25 вересня 2019 у Wayback Machine., The New Yorker (29 серпня 2016)\n↑ Людвиг Баварский современной Украины. Конец эйфории Архівовано 21 листопада 2021 у Wayback Machine., LB.ua (24 серпня 2009)\n↑ Наследные принцы: кого воспитали кандидаты в президенты? Архівовано 16 листопада 2020 у Wayback Machine., Укррудпром (5 листопада 2009)\n↑ Журналістські розслідування в Україні: відкладений ефект Архівовано 26 лютого 2022 у Wayback Machine., DW (26 квітня 2012)\n↑ «Украинская правда» может стать польской Архівовано 15 листопада 2020 у Wayback Machine., Коммерсантъ Украина (4 декабря 2007)\n↑ Янукович не заздрить журналісту, який запитав про його «солодке життя». Український тиждень. 21 грудня 2011. Архів оригіналу за 21 листопада 2021.\n↑ Найєм вважає слова Януковича не погрозою, а промахом прес-служби. Детектор медіа. 21 грудня 2011. Архів оригіналу за 21 листопада 2021.\n↑ Freedom House не забув фразу Януковичу «Я вам не заздрю». УНІАН. 30 березня 2012. Архів оригіналу за 21 листопада 2021.\n↑ Дмитренко О. 1,6 млн користувачів відвідали Українську Правду за 1 день / Олег Дмитренко // Watcher. — 28 січня 2014. Архів оригіналу за 1 листопада 2019. Процитовано 28 січня 2014.\n↑ Холоденко, Олена (28 серпня 2019). Севгіль Мусаєва: «У мене була амбіція поставити Курченка на місце — створити альтернативний Forbes». Детектор медіа. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Журналист Павел Шеремет: жизнь и судьба | DW | 20.07.2016. Deutsche Welle (рос.). 20 липня 2016. Архів оригіналу за 1 березня 2022. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ MediaHub: в Киеве открывают новое свободное пространство. www.theinsider.ua (російською мовою). 4 лютого 2015. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Обоз, Страна, Znaj. Хто стоїть за заангажованими (і не дуже) ЗМІ в Україні #Медіагігієна. ЛІГА.net. 27 листопада 2019. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ «Українська правда» започаткувала школу журналістики. Викладачі – Мусаєва, Лещенко, Найєм, Акименко та Бігус. Детектор медіа. 5 червня 2015. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ У Києві від вибуху в машині загинув журналіст Павло Шеремет. Українська правда. 20 липня 2016. Архів оригіналу за 24 липня 2016. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ У Києві внаслідок вибуху авто загинув журналіст Павло Шеремет. 5 канал. 20 липня 2016. Архів оригіналу за 21 вересня 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Слідство розглядає чотири версії вбивства Павла Шеремета. Детектор медіа. 4 серпня 2016. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Засновниця «Української правди» Олена Притула вимагає розслідувати загибель Павла Шеремета як теракт. Детектор медіа. 27 лютого 2018. Архів оригіналу за 17 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Севгіль Мусаєва: «Не хочу думати про „Українську правду“ без Олени Притули» Архівовано 22 жовтня 2020 у Wayback Machine., Детектор медіа (27 квітня 2020)\n↑ Яніцький, Андрій (27 Квітня 2020). Севгіль Мусаєва: «Не хочу думати про “Українську правду” без Олени Притули». Детектор медіа. Архів оригіналу за 22 жовтня 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Імітатори реформ. Чому Захід має відмовити Порошенку у фіндопомозі та безвізовому режимі. Європейська правда. 15 серпня 2016. Архів оригіналу за 2 серпня 2019. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Друзям все, ворогам закон: як Порошенко повертає Україну до вибіркового правосуддя. Українська правда. 27 липня 2017. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Зеленський пропонував Севгіль Мусаєвій стати речницею, коли тривав конкурс на цю посаду – ЗМІ. Детектор медіа. 5 червня 2019. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Рябоштан, Іра (1 травня 2020). Севгіль Мусаєва про оновлений сайт «Української правди»: Новий дизайн розроблений, щоб розбавити меню споживання. Детектор медіа. Архів оригіналу за 21 листопада 2020.\n↑ Говоримо про Клуб УП та про те, чому журналістика – це спільна справа читача і авторів. Українська правда. 21 червня 2020. Архів оригіналу за 28 жовтня 2020.\n↑ УП. Кляті питання. Telegram. 18 червня 2020. Архів оригіналу за 10 грудня 2020.\n↑ а б Клуб Української Правди. club.pravda.com.ua. Архів оригіналу за 20 квітня 2021. Процитовано 20 квітня 2021.\n↑ Єгорова, Анна (1 жовтня 2020). «Українська правда» запустила новий рівень членства у своєму клубі — платформу «Толока». Детектор медіа. Архів оригіналу за 31 жовтня 2020.\n↑ УП збирає Толоку: презентація нової платформи Клубу УП. www.facebook.com. Процитовано 10 грудня 2020.\n↑ Толока Української правди. YouTube.\n↑ а б Данькова, Наталія (4 грудня 2020). Пейволи, клуби читачів та донейти: скільки заробили українські видання напряму від читачів?. Детектор медіа.\n↑ Червона лінія. Корупція. Фільм УП про те, як антикорупційні органи опинилися за крок до знищення. Українська правда. 15 грудня 2020. Архів оригіналу за 16 грудня 2020.\n↑ Люди 2020-го. “Українська правда” нагороджує журналістів, волонтерів і митців року. Українська правда. 22 грудня 2020. Архів оригіналу за 26 січня 2021.\n↑ Мрія Гії. Компанія Dragon Capital купила інтернет-видання «Українська правда». day.kyiv.ua/uk/. 28 травня 2021\n↑ Відгородитися від правди. Про свавілля у Верховному Суді, Премію імені Георгія Ґонґадзе та продаж «Української правди». day.kyiv.ua/uk/. 28 травня 2021\n↑ Новим власником “Української правди” став Томаш Фіала. Українська правда. 26 травня 2021. Архів оригіналу за 26 травня 2021.\n↑ Мусаєва та Фіала підписали редакційну угоду УП. Українська правда. 26 травня 2021. Архів оригіналу за 26 травня 2021.\n↑ Ткачук, Борис (26 травня 2021). В «Української правди» новий власник — гендиректор інвесткомпанії Dragon Capital Томаш Фіала | Громадське телебачення. Громадське телебачення. Архів оригіналу за 26 травня 2021.\n↑ Співзасновниця «Української правди» Притула розповіла, чому вирішила продати видання Фіалі. Радіо Свобода. 27 травня 2021. Архів оригіналу за 27 травня 2021.\n↑ Яніцький, Андрій (20 листопада 2019). Головред «Економічної правди» Дмитро Дєнков: Рано чи пізно ми запровадимо платний доступ. Детектор медіа. Архів оригіналу за 28 вересня 2020.\n↑ «Українська правда» заведе блоги усім бажаючим. Детектор медіа. 18 Серпня 2011. Архів оригіналу за 15 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ Леся Ганжа стала редактором сайту «Доступ до правди». Детектор медіа. 29 травня 2015. Архів оригіналу за 21 листопада 2020.\n↑ «Українська правда» продала Champion.com.ua. Детектор медіа. 2 жовтня 2017. Архів оригіналу за 27 травня 2021.\n↑ «Українська правда» та її партнери продали видання БЖ чеській компанії. Детектор медіа. 19 грудня 2018. Архів оригіналу за 27 травня 2021.\n↑ «Українська правда» запускає розділ «УП. Культура» на чолі з Катериною Ботановою Архівовано 17 листопада 2020 у Wayback Machine., Детектор медіа (8 вересня 2015)\n↑ Проект «УП.Культура» на «Українській правді» закривається — Мамченкова Архівовано 4 липня 2018 у Wayback Machine., Детектор медіа (17 жовтня 2017)\n↑ Гончарова, Катерина (22 травня 2020). «Українська правда» створила онлайн-платформу, присвячену коронавірусу. Детектор медіа. Архів оригіналу за 18 листопада 2020. Процитовано 19 листопада 2020.\n↑ «Історична правда» та «ЄвроПравда» повідомили, що не є сторонами угоди про продаж УП. Детектор медіа. 27 травня 2021. Архів оригіналу за 27 травня 2021.\n↑ “Історична правда”: закритися чи змінитися? ЗВЕРНЕННЯ РЕДАКЦІЇ. Історична правда. 22 серпня 2017. Архів оригіналу за 17 листопада 2020.\n↑ «Українська правда» і Сергій Сидоренко запускають новий проект «Європейська правда». Детектор медіа. 3 червня 2014. Архів оригіналу за 16 листопада 2020.\n↑ Севгиль Мусаева-Боровик: «За нами, несмотря на все слухи, никто не стоит» Архівовано 17 травня 2016 у Wayback Machine., Детектор медиа (22 лютого 2016)\n↑ Як «Українська правда» будує читацьку модель монетизації Архівовано 16 листопада 2020 у Wayback Machine., Adsider (16 жовтня 2020)\n↑ НВ визначило 15 найбільш популярних українських новинних сайтів. nv.ua. 3 грудня 2015. Архів оригіналу за 28 листопада 2018. Процитовано 20 листопада 2020.\n↑ Lewoniewski, Włodzimierz; Węcel, Krzysztof; Abramowicz, Witold (23 вересня 2017). Analysis of References Across Wikipedia Languages. Communications in Computer and Information Science 756: 561–573. doi:10.1007/978-3-319-67642-5_47. Архів оригіналу за 6 травня 2020. Процитовано 24 вересня 2019.\n↑ ТОП-100 новинних сайтів суспільно-політичної тематики за квітень 2019р.. Інтернет асоціація України. 16 травня 2019. Архів оригіналу за 5 грудня 2020. Процитовано 20 листопада 2020.\n↑ Рейтинг топсайтів України, Інститут масової інформації (11 вересня 2020)\n↑ Лідером дотримання журналістських стандартів у лютому стала «Українська правда», аутсайдером «Обозреватель» - ІМІ. Детектор медіа. 12 березня 2015. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 20 листопада 2020.\n↑ На «Укрінформі», «Ліга.нет», «Українській правді» та «Цензор.нет» найякісніші новини серед онлайн-видань – ІМІ. Детектор медіа. 25 листопада 2016. Архів оригіналу за 16 листопада 2020. Процитовано 20 листопада 2020.\n↑ ІМІ: Найбільше новин з порушеннями стандартів – на «Обозревателе» та «Страна.ua», найменше – в «Укрінформі». Детектор медіа. 31 Серпня 2017. Архів оригіналу за 8 жовтня 2020. Процитовано 20 листопада 2020.\n↑ Хто вішає найбільше локшини?. texty.org.ua. Процитовано 20 листопада 2020.\n↑ Лише 28% загальноукраїнських онлайн-медіа демонструють прозорість своїх даних – дослідження ІМІ. Інститут масової інформації. Архів оригіналу за 20 листопада 2020. Процитовано 20 листопада 2020.\n↑ Звіт з моніторингу дотримання профстандартів в онлайн-медіа. Друга хвиля моніторингу у 2020 році. Інститут масової інформації. Архів оригіналу за 29 листопада 2020. Процитовано 20 листопада 2020.\n↑ «Українській правді» вручили нагороду Архівовано 16 листопада 2020 у Wayback Machine., Українська правда (19 травня 2006)\n↑ Серед кращих незалежних ЗМІ за версією премії ім. Сахарова нагороджені чотири українських видання Архівовано 21 листопада 2021 у Wayback Machine., Детектор медіа (31 жовтня 2017)\n↑ “Честь професії”: інтерв’ю журналіста УП визнали найкращим. Українська правда. 25 травня 2021. Архів оригіналу за 31 травня 2021.\n↑ Підозра року. Пояснюємо версію слідства у справі Стерненка. Українська правда. 13 червня 2020. Архів оригіналу за 23 листопада 2020.\n↑ Журналістка «Української правди» хотіла обманом отримати текст підозри, – Стерненко. Букви (інформагентство). 14 червня 2020. Архів оригіналу за 3 серпня 2020.\n↑ Сергій Стерненко. www.facebook.com. Процитовано 10 грудня 2020.\nВідеоролик «„Українській правді“ 20 років» на ютубі\nУкраїнська правда у соціальній мережі «Фейсбук»\nКанал Українська правда на ютубі\nКанали «Української правди» УП. Стрічка Архівовано 18 листопада 2020 у Wayback Machine. та УП. Кляті питання Архівовано 20 листопада 2020 у Wayback Machine. у месенджері Telegram\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Українська_правда&oldid=35317040\nОстаннє редагування: 16 квітня 2022, 21:01


Списки Савченко не допоможуть звільненню заручників - парламентер - новости Украины, Політика - LIGA.net\nСписки Савченко не допоможуть звільненню заручників - парламентер\nПублікація списків народним депутатом Надією Савченко українських заручників не прискорила процес їх звільнення і нічим не допоможе заручникам. Про це ЛІГА.net повідомив співрозмовник з числа учасників переговорів від України в Мінську.\nЗа словами представника з переговорної групи, публікація списків нічим не допоможе звільненню заручників. "Якщо хтось хоче сприяти цьому процесу, він повинен керуватися принципом не нашкодити", - сказав співрозмовник.\nВін додав, що оприлюднити списки і вести постійні переговори про звільнення з представниками ОРДЛО - це зовсім різні речі.\nКрім того, підкреслив він, в списках, опублікованих Савченко, дуже багато неточної інформації. "Вони застарілі", - додав він.\n10 січня повідомлялося, що Савченко опублікувала списки українських заручників.


Хламідіоз є поширеною урогенітальною інфекцією, що викликається мікроорганізмами Chlamydia trachomatis. У чоловіків це захворювання зазвичай не має яскравої клінічної симптоматики і тривалий час може протікати у прихованій формі. У зв’язку з цим діагностика хламідіозу у чоловіків базується на лабораторних методах дослідження.\nChlamydia trachomatis є кокові мікроорганізми, які вражають сечостатеву систему. Вони живуть і розмножуються всередині епітеліальних клітин уретри, використовуючи ферменти господаря. При цьому хламідії не вступають в конфлікт з імунною системою людини. Запальна реакція на цю інфекцію, як правило, не розвивається і захворювання протікає малосімптоматічно. В кінці життєвого циклу паразита формуються численні елементарні тільця, які виконують функцію суперечка. Вони випадають із зруйнованої клітини, вражають навколишні тканини і служать джерелом інфекції для статевих партнерів.\nОзнаки захворювання з’являються не відразу після зараження, так як латентний період може тривати більше 10 днів. Ступінь вираженості клінічних симптомів залежить від індивідуальної чутливості та стану імунної системи. Розпізнати захворювання можна за такими ознаками:\nвиділення з уретри: слизові прозорі нерясні;\nнабряклість і почервоніння країв сечівника;\nпечіння і больові відчуття після сечовипускання і ерекції;\nЦі симптоми можуть бути слабо виражені або взагалі бути відсутнім. Тому лабораторні аналізи вважаються головними критеріями діагностики хламідіозу.\nКому слід здавати аналізи на хламідіоз\nПеревіритися у лікаря і пройти лабораторне обстеження рекомендується після незахищеного статевого контакту, а також чоловікам, які страждають простатитом або уретритом. Потрібно враховувати, що імунна система пацієнта відповідає на антиген збудника вже на 5-7 добу, виробляючи специфічний імуноглобулін. Навіть при відсутності клінічних ознак в крові інфікованої людини через тиждень можна виявити IgM до хламідій.\nЛабораторна діагностика хламідіозу включає широкий спектр аналізів. Одні з них направлені на пряме виявлення збудника, його фрагментів або антигенів.\nімунофлюоресцентним аналіз (ПІФ);\nпосів на культуру клітин;\nмолекулярно-біологічні методи (ПЛР).\nСерологічні методи засновані на виявленні специфічних імуноглобулінів до хламідій:\nПолімеразна ланцюгова реакція (ПЛР) – найсучасніший метод, що дозволяє виявити ДНК хламідій в біологічній пробі пацієнта. Тест заснований на багаторазовому збільшенні (полімеризації) фрагментів геному збудника, виділеного з організму хворого. ПЛР – діагностика стрімко вдосконалюється. Тести останнього покоління з флуоресцентною детекцією виявляють частинки РНК мікроорганізмів в режимі реального часу.\nМатеріалом для дослідження служить зішкріб з уретри\nМатеріалом для дослідження служать епітеліальні мазки і зішкріб уретри, осад сечі, сперма.\nвисока специфічність 98-100%, обумовлена ??виявленням ділянок ДНК хламідій;\nвисока чутливість 80-90% виявлення мінімальної кількості збудника в пробі (окремі клітини);\nшвидке виконання аналізу за рахунок автоматизації процесу (4-5 годин).\nймовірність хибнопозитивних і помилково негативні результати з таких причин: забруднення (контамінація) стороннім ДНК час забору біологічного матеріалу у пацієнта, втрата збудника або спотворення його ДНК після лікування антибіотиками, порушення режиму стерильності в лабораторії.\nПЛР діагностика широко використовується в великих лабораторіях великих міст, де є добре оснащені молекулярно-біологічні лабораторії. Вартість аналізу може варіювати від 190 рублів до 300 рублів. ПЛР аналіз дозволяє провести діагностику декількох інфекцій з однієї проби.\nПряме иммунофлюоресцентное дослідження (ПІФ) засновано на мікроскопії мазка з уретри після його забарвлення специфічними до хламідій антитілами, які мають флюоресцентную мітку. При перегляді препарату в люмінесцентному мікроскопі можна побачити світяться внутрішньоклітинні форми хламідій – ретикулярні тільця і ??розташовані поза клітинами окремі елементарні тільця. Які мають вірулентними властивостями і можуть проникати в епітелій уретри, не викликаючи гнійно-запальної реакції.\nвисока чутливість 90-94%;\nвисока специфічність – 95-98% забезпечується видо- і родоспеціфіческому моноклональними антитілами до хламідій;\nшвидкість виконання аналізу.\nУ діагностичних лабораторіях звичайний термін виконання ПІФ на хламідіоз займає 5-7 днів. Однак, при необхідності, це дослідження можна провести протягом 1 години. Вартість аналізу ПІФ близько 500 рублів.\nНедоліком дослідження вважається «суб’єктивний людський» фактор, що включає рівень кваліфікації лабораторного співробітника.\nМетод виділення збудника в культурі клітин фахівцями ВООЗ визнаний «золотим стандартом» для діагностики хламідійної інфекції. Аналіз заснований на зараженні культури клітин патологічним матеріалом, отриманим від пацієнта. Якщо в пробі присутня збудник, то через 2-3 доби він буде відтворюватися в живих клітинах invitro, в умовах наближених до внутрішньому середовищі організму людини. Потім з цих клітин готують препарат і за допомогою иммунофлюоресцентного методу виявляють хламідії.\nПеревагами цього методу є 100% специфічність і висока чутливість.\nскладність і многоступенчатость у виконанні вимагають висококваліфікованих фахівців;\nнаявність спеціального обладнання (культуральної лабораторії);\nтривалість виконання аналізу.\nКультуральний аналіз ефективний в якості контролю лікування. Однак, щоб уникнути помилково негативні результати, його рекомендують проводити через місяць після завершення терапії антибіотиками. Коли з організму будуть повністю виведені залишки антимікробних препаратів, які пригнічують ріст патогенних бактерій.\nСерологічний аналіз ІФА виявляє в сироватці крові специфічні антитіла IgА, IgM, IgG до хламідій. Метод заснований на формуванні комплексу «антиген-антитіло» з ферментної міткою. Кількість (титр) антитіл визначають по зміні забарвлення субстрату і потім порівнюють з позитивним і негативним контролем. Існує багато різновидів цього аналізу, що забезпечують її відтворюваність і автоматичний, а не візуальний облік реакції.\nІмунна система відповідає на антиген збудника послідовним формуванням певних класів антитіл. Виявлення різних класів імуноглобулінів дозволяє визначити фазу захворювання і стежити за його динамікою:\nIgM можна виявити в крові на 5 або 7 добу після інфікування хламідіями. Це клас антитіл характеризує початкову стадію захворювання і фазу загострення;\nIgА виробляються на 10 добу захворювання є маркером клінічних проявів;\nIgG з’являються через 2-3 тижні. У міру розвитку захворювання їх титр наростає. Після лікування кількість IgG знижується не відразу, низький титр може зберігатися до року.\nСтадії захворювання і титри різних класів специфічних імуноглобулінів\nТитри Ig M\nТитри Ig G\nСлід зазначити, що незважаючи на формування специфічних імуноглобулінів, стійкий імунітет до хламідійної інфекції не виникає.\nПереваги ІФА полягає в можливості:\nвиявлення ранньої стадії хвороби;\nспостереження за її динамікою;\nпроводити контроль ефективності лікування;\nвисока доступність і можливість застосування для масових скринінгових обстежень.\nНедоліком ІФА є виявлення непрямих ознак, а не збудника інфекції. Чи не ефективний для осіб які страждають імунодефіцитом.\nВартість комплексного дослідження (ПІФ, ПЛР та ІФА) виділень уретри на хламідіоз становить 700 рублів.\nВ аптечній мережі є багато різновидів експрес-тестів систем зарубіжних виробників для домашнього використання: ChlamytopAg, CitoTestChlamydia, SDBiolineChlamydia, CyclotestChlamydienSchnelltest, STDrapidtestkitChlamydia. В їх основі лежить імунохроматографічним аналіз, що дозволяє протягом 15 хвилин по зміні кольору індикаторного смужки виявити хламідійний антиген в сечі або в виділеннях з уретри. Експрес-тести мають невисоку чутливістю (близько 70%), вони зручні в застосуванні, але використовувати їх можна тільки для попередньої перевірки.\nВартість в аптеці одноразових експрес-тестів від 600 до 900 рублів.\nДля успішної діагностики хламідіозу необхідно знати і дотримуватися таких правил:\nКров з вени треба здавати натще\nутриматися від статевих контактів напередодні здачі аналізів (мазка з уретри);\nпаркан виділень проводитися відразу після сечовипускання, не рекомендується тривала затримка сечі при наявності гнійних виділень та запалення;\nприпинити прийом антибіотиків за 2 тижні до дослідження;\nкров з вени треба здавати натще;\nнапередодні обстеження не вживати алкоголь.\nМедична статистика свідчить, що не один з лабораторних аналізів на хламідіоз у чоловіків не володіє абсолютною достовірністю. Кожен тест має свої переваги і недоліки. Тому для правильної постановки діагнозу рекомендується поєднання не менше двох різних аналізів.\nХламідійна інфекція нерідко протікає непоміченою через відсутність гострих симптомів. Захворювання може переходити в хронічну форму, яка важче піддається лікуванню і приводить до ряду ускладнень. Хламідіоз часто протікає як мікст-інфекція в асоціації з мікоплазмозом і трихомоніазом. У цьому випадку необхідна комплексна діагностика. Вибрати оптимальний метод обстеження допоможе лікуючий лікар.


Із приxoдoм oсeні з’являються нoві дрібні клoпoти. Якщo ви вжe зрoбили зaкрутки нa зиму, oгляньтeся пo стoрoнax: чи, бувa, нe пoтрeбує вaшoї увaги якaсь річ удoмa?\nТaкoю мoжуть бути бaтaрeї, які з чaсoм утрaтили бaжaний кoлір, фaрбa нa якиx пoчaлa відлущувaтися, a пoвeрxня з тиx чи інших причин отримала подряпини. Ці, здавалось би, незначні недоліки, псують, однак, враження від усього інтер’єру кімнати.\nВдома у добрих господаря та господині без- знайдете навіть незначних огріхів в облаштуванні помешкання, адже вони завчасно дбають оборона кожен закуток своєї оселі.\nФарбування радіатора має кілька нюансів. Перше, держи що потрібно закцентувати, – жар поверхні, яка піддається фарбуванню. У жодному разі батареї мало-: неграмотный повинні бути гарячими, тільки холодними. Саме тому найзручніший время для їх оновлення – це неопалювальний время, перед ним чи сверху його початку, если ще можна получи и распишись певний час перекрити вентилі. В останньому випадку, щоб почати фарбувати радіатор, потрібно дочекатись його цілковитого охолодження. Відповідно, перш ніж знову підключати опалення, нужно дочекатися повного висихання фарби. Чому приставки не- можна фарбувати радіатор, если він гарячий, ви певно й самі добре знаєте: фарбування гарячої поверхні если неякісне, так ви лише переведете фарбу й без- досягнете бажаного результату.\nПідготовка перед фарбування\nПо-друге, як і пока-які інші поверхні, радіатор потребує попередньої підготовки пред фарбуванням. Перш ніж фарбувати батареї переконайтеся, що ретельно очистили їх від пилу та бруду. Інакше – фарба ляже нерівно, швидко потріскає і вас знову доведеться починати трендец спочатку. Здались вы ці мороки?\nЧтобы відмінного очищення батарей варто позбутись старого шару фарби. Можна, звісно, фарбувати й ровно по старому покритті, але якщо вы важливий якнайкращий следствие, не пошкодуйте часу та зусиль, щоб позбутись старого угоду кому) звільнення місця на нового (ця порада неважный (=маловажный) тільки фарбування стосується). Пильної уваги потребують також ділянки, уражені іржею. Їх неодмінно священнодействие очистити до чистого металу.\nПоперед виробу, який покриватиме поверхню радіатора, існує полоса вимог, а саме: висока термостійкість, міцність покриття, нетоксичність тощо. Цим та іншим вимогам відповідає глянцева акрилова емаль ŚNIEŻKA На РАДІАТОРІВ.\nКрім того, емаль надасть поверхні декорационно-захисного ефекту, вона швидко висихає та мало-: неграмотный жовтіє з плином часу. Емаль сверху довгий час забезпечує стійкість кольору та глянцевий блиск. А екологічні переваги фарби підтверджено сертифікатом №UA 08.002.337, який засвідчує, що виріб відповідає екологічним стандартам, які розроблені згідно із ДСТУ ISO 14024.\nВідтак, якщо ви візьмете раньше уваги всі нюанси фарбування батарей, так все зробите точно, а отже, ваша робота забезпечить відмінний эффект не на Вотан рік.\nІнформація розміщена бери правах реклами\n« Милованов выступил за жесткий карантин на 3-4 недели, но не во всех сферах


У російській лікарні люди сліпнуть після уколів (відео). Politeka\n30 Вересня 2016, 12:19 Читать на русском\nВ одній з московських лікарень лікарі примудрилися позбавити зору вже дев’ятьох осіб.\nЯк повідомляє Politeka з посиланням на РенТВ, найбільше від послуг клініки постраждала 80-річна пенсіонерка.\nПацієнтка столичної клініки, де втратили зір 9 осіб, розповіла про те, що сталося. За її словами, персонал клініки дуже серйозно поставився до втрати зору пацієнтів після фатальних уколів.\nВона зазначила, що найбільше постраждала пенсіонерка, а у тих, хто молодший, вже спостерігаються поліпшення.\nУлюблениця Тарантіно визнана найгарячішою жінкою світу: пікантні фото красуні Путін вдарить по Україні, хитрий план виплив назовні: «Буде мучити і...» Потужний вибух прогримів на українському заводі: "врятувати не вдалося", деталі і кадри НП Російські рок-зірки трагічно загинули: "лежали прямо в...", перші подробиці\nОдеським лікарням відключили воду Новини\n“Їй 80 років. З однієї ампули дванадцяти людям кололи. Ті, хто помолодше, себе вже почувають нормально, поліпшення є. Їх лікують від інфекції. У молодих більш-менш. Лікарі за всіма стежили, здійснюють повний контроль. Але комісія туди поїхала . Почалося все в понеділок”, – розповіла жінка.\nЗа її словами, пенсіонерка приїхала з Уфи і робила ці уколи вже не в перший раз, але лише остання ампула стала для неї фатальною.\n“Бабулечка, яка зі мною лежала, приїхала з Уфи. Тут її дочка живе. У сім’ї у неї четверо офтальмологів. Вона приїхала, щоб зробити серію уколів. Вона вже зробила чотири уколи. І саме останній дав таку реакцію. Тільки одна ампула. Лікарі всіх взяли під контроль, всіх лікують”, – розповіла пацієнтка.


Відкривай Шосткинщину! Чапліївський старостинський округ + Відео - SHOSTKA.INFO :: интернет газета Шостка. Новости Шостка\nВідкривай Шосткинщину! Чапліївський старостинський округ + Відео\nГромада 13:31, 29.05.2021\nНа берегах мальовничої Десни на відстані 30 км від Шостки розкинувся Чапліївський старостинський округ.\nДо нього входять села Чапліївка і Лушники. Населення старостинського округу складає 1207 осіб.\nТут працюють школа, Будинок культури, бібліотека, амбулаторія загальної практики сімейної медицини… У старостинському окрузі створюються умови для комфортного проживання. Встановлені 42 вуличні світильники на сонячних батареях. В Чапліївки є відділення «Укрпошти», «Нової пошти». Мешканці можуть користатися мобільним Інтернетом 4G…\nСтароста старостинського округу Сергій Пластун розповів, що у цьому році у Чапліівці планують відремонтувати близько 300 метрів ділянки дороги на в’їзді у село.\nНа території округу працюють декілька потужних сільгосппідприємств – ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» і ПП «Озон», «Януш». Звісно, це робочі місця для селян. Мешканці округу працюють і у Шостці, благо проблем с автобусним сполученням немає.\nЗа словами Сергія Пластуна, Чапліївський старостинський округ має чудовий туристичний потенціал, у планах створення туристичного маршруту.


Колегія АМКУ задовольнила скаргу ТОВ «СІОПЛАСТ» щодо неправомірного відхилення його пропозиції - ADS Legal Group\nГоловна / Сфера закупівель / Колегія АМКУ задовольнила скаргу ТОВ...\nКолегія АМКУ задовольнила скаргу ТОВ «СІОПЛАСТ» щодо неправомірного відхилення його пропозиції\nДо Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель звернулось ТОВ «СІОПЛАСТ» стосовно порушення замовником – філія «БМФ «УКРГАЗПРОМБУД» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» – порядку проведення процедури закупівлі.\nПредмет закупівлі – 7380 літрів фарби (барвники, ґрунтовки). Очікувана вартість закупівлі – 2 313 603 гривні.\nВідповідно до протоколу відхилення тендерних пропозицій, замовник відхилив пропозицію скаржника з наступних підстав:\nневідповідність запропонованого товару за об’ємом сухого залишку фарби, яка використовується в якості грунт/проміжного шару;\nтермін зберігання запропонованих фарб не відповідає вимогам замовника;\nневідповідність технічних описів продукції скаржника вимогам замовника щодо температурного режиму, при якому використовуються фарби;\nневідповідність запропонованого товару за об’ємом сухого залишку фарби, яка використовується в якості фінішного шару.\nВ ході розгляду скарги, Колегією було встановлено, що пропозиція скаржника відповідала всім вимогам тендерної документації, а тому була неправомірно відхилена з зазначених вище підстав.\nКрім того, скаржник оскаржував рішення замовника стосовно визначення переможцем закупівлі ТОВ «СП Барс КО.ЛТД».\nЯк зазначив скаржник, товариство у складі своєї тендерної пропозиції не надало скан-копії технічних характеристик, завірених виробником (офіційним представником), що не відповідало умовам документації.\nЯк зазначила Колегія, пропозиція ТОВ «СП Барс КО.ЛТД» мала бути відхилена замовником як така, що не відповідає умовам тендерної документації.\nОтже, замовник застосував дискримінаційний підхід під час розгляду тендерних пропозицій, а саме відхилив пропозицію скаржника, але не відхилив пропозицію ТОВ «СП Барс КО.ЛТД», яка не відповідала умовам тендерної документації.\nРішенням від 11.09.2017 Колегія АМКУ зобов’язала замовника скасувати рішення про відхилення пропозиції ТОВ «СІОПЛАСТ», та скасувати рішення про визначення переможцем процедури закупівлі ТОВ «СП Барс КО.ЛТД».


Aeolus Yixuan Max китайці створили стильного конкурента для Skoda Octavia: названа ціна — Новини — tsn.ua\n28 липня 09:44\nОсновним ринком збуту моделі стане Піднебесна.\nКитайська компанія Dongfeng створила стильний седан - Aeolus Yixuan Max.\nТак, в основу автомобіля лягла платформа DSMA, яка є вдосконаленою версією архітектури CMP. За колісної бази в 2 770 мм новинка досягає в довжину 4 797 мм, що навіть трохи більше Skoda Octavia, яка і є конкурентом цієї моделі. Висота і ширина машини складають 1 475 і 1 870 мм відповідно. Їздить китайський седан на 17-дюймових колісних дисках.\nАвтомобіль виглядає стильно і сучасно. Він отримав вузьку світлодіодну оптику, оригінальний гриль радіатора, широкий капот, виштамповки з боків і задні ліхтарі, об’єднані між собою тонкою смугою. Як декор використані хромовані елементи.\nВ оснащення салону увійшла 12,3-дюймова цифрова приладова панель і мультимедіа з 10,25-дюймовим екраном. Є клімат-контроль, камери кругового огляду і адаптивний круїз-контроль.\nУ рух Aeolus Yixuan Max призводить 1,5-літровий бензиновий турбодвигун потужністю 190 к.с. і 300 Нм крутного моменту, який пов’язаний з 7-ступінчастим “роботом”. Максимальна швидкість обмежена позначкою 210 км/год. Пізніше з’явиться гібридна версія. Седан вже встав на конвеєр і скоро відправиться до дилерів.\nОсновним ринком збуту моделі стане Китай, де вартість новинки складе 15 тисяч доларів.\nРаніше Dongfeng представила електрокросовер із запасом ходу в 860 км.\nAeolus Yixuan Maxседан


Государство и право: Адвокатура в Україні, Реферат – Учил? Нет!\nГосударство и право: Адвокатура в Україні, Реферат\nМіністерство освіти і науки України Реферат Адвокатура в Україні Хмельницькій 2005 Зміст Вступ. 3 1 Поняття та сутність інституту адвокатури. 4 2 Організаційні засади діяльності адвокатури. 8 Використана література. 16 1 Поняття та сутність інституту адвокатури Слово “адвокатура” походить від латинського кореня “advocare”, ”advocatus” («закликати», «запрошений»). На перших ступенях юридичного розвитку людського суспільства адвокатура в тому вигляді, у якому вона існує сьогодні у європейських народів, відсутня. Як справедливо зауважує Є.В.Васьковський, адвокатура, подібно до всіх соціальних інститутів, не виникає одразу в цілком організованому вигляді, а виникає у житті спочатку у вигляді незначного зародку, який може за сприятливих умов сформуватися і досягти певного розквіту. Зокрема, у стародавніх племенах південної Африки спостерігаються зародки адвокатури. Так, у кафрів (Південно-Східна Африка) позивач приходив до суду зі своїми рідними, які здійснювали функції адвокатів, У таких країнах, як, наприклад, Китай, дозволялося здійснювати захист родичам або приятелям обвинуваченого. В Туреччині свого часу існували, так звані, муфтії знавці ісламського права, які були його коментаторами, їх обов’язки полягали в тому, щоб давати юридичні поради заінтересованим особам. При цьому думка муфтіїв мала силу закону. У стародавніх іудеїв захисником міг бути будь-який бажаючий. Це допускалося і навіть вважалося священним обов’язком: «робіть добро, прагніть до справедливості, допомагайте пригнобленим, віддавайте право сиротам і захищайте вдів». Особливо визначених форм адвокатська професія набула в таких античних країнах Середземномор’я, як Греція та Рим. Так, в Греції, хоча особливого стану адвокатів не існувало, вже склався особливий клас осіб, які присвятили себе складанню промов для виголошення їх позивачами у суді. Спочатку такі особи називались логографами або диктографами. Найбільш визначними професійними логографами в античній Греції були такі оратори, як Антифон, Лізій, Ісократ, Есхіл та Демосфен. Слід зазначити, що грецька адвокатура більш тяжіла до ораторського мистецтва, ніж до правознавства. Це пояснюється тим, що, з одного боку, греки не виявили себе в юриспруденції, а з іншого, цей народ був значною мірою схильним до мистецтва, особливо ораторського. На особливу увагу заслуговує римська адвокатура, з якої почався розвиток світової адвокатури. Для римської адвокатури характерною є як необмежена свобода, так і безмежна регламентація. У республіканський період вона була абсолютно вільною професією. Законодавча регламентація майже не торкнулась її. Лише практика і звичай виробили ряд правил, що стосувалися різних сторін професійної діяльності адвокатури. Так, існував звичай, за яким молоді люди, котрі вступали до адвокатури, викликалися для презентації на форум; їх супроводжувала впливова особа з колишніх магістратів: консулів, преторів або цензорів. У середні віки (V—XV ст. ст.) принципи організації адвокатури зазнають певних змін, зокрема, щодо допуску до адвокатури. У Франції для цього необхідно було мати диплом ліценціата прав (юридичну освіту), виголосити присягу та бути внесеним до списків адвокатів. Практичний досвід не був обов’язковим. У середньовічній Німеччині адвокатура являла собою абсолютно вільну професію. Будь-яка особа могла отримати права на заняття адвокатською діяльністю. Це звання давалося судом на невизначений строк. Класичний порядок допуску до адвокатури сформувався у цей період в Англії. Тут особа, що виявила бажання присвятити себе адвокатській діяльності, мала пройти восьмирічний курс навчання в судовій колегії і через три роки отримувала звання «внутрішніх адвокатів» (inner barristers), оскільки вони не мали права виступати в судах. Ще через п’ять років навчання, внутрішні адвокати перетворювалися на «зовнішніх» (outer, utter barristers) і отримували право практикувати. У Німеччині, наприклад, внутрішньої організації фактично не було. Адвокати були абсолютно самоcтійними і незалежними від своїх колег по професії, тобто вони не утворювали особливого стану. У Франції вже з’являються зародок станової організації. Тут у XIV ст. в складі релігійного «братства св. Миколи» (патрон юристів) утворилася община адвокатів і повірених, на чолі якої стояли депутати, що обиралися її членами. Вони розпоряджалися майном общини, були її представниками у зносинах з урядовими установами та захищали права і привілеї своїх членів. В Англії в XIII ст. виникають перші чотири «судові колегії», які й сьогодні готують та об’єднують у єдину корпорацію практикуючих юристів: суддів і адвокатів. Загалом для адвокатури середньовіччя характерним було: відсутність чіткої станової організації; відокремлення правозаступництва від судового представництва; відносна свобода професії; тісне спілкування з судом; дисциплінарна залежність від судів; римська система визначення гонорару. Упродовж XVI—XIX століть адвокатура поступово набирає іншого вигляду. У нові часи вона стає на самостійний шлях і виробляє ту станову організацію, яка існує по сьогоднішній день. Так, у Франції становлення самостійного стану — общини адвокатів — відбулося в результаті розпаду «общини адвокатів і повірених», про яку йшлося вище. Органом самоврядування адвокатської общини стали комітет або рада. В Англії організація судових колегій набула більш стрункого вигляду. Так, вони перетворилися на самоврядні общини з виборними старшинами, членами яких були як адвокати, так і кандидати. Вони присвоювали кандидатам звання адвоката або позбавляли його, здійснювали нагляд за внутрішньою дисципліною і загалом відали усіма справами общини. У Німеччині за статутом 1878 р. адвокати об’єднувалися у адвокатську камеру (або адвокатську колегію) на чолі з виборною радою. У США за законом 1871 р. адвокати Нью-Йорка об’єдналися в одну самоврядну колегію на чолі з виконавчою комісією і головою. У Канаді в ці ж роки усі адвокати та повірені теж об’єдналися в єдину самоврядну колегію, яка поділялася на шість відділів або секцій по округах головних міст Канади. У цей період вже твердо утвердилася додаткова умова щодо допуску до адвокатської професії — наявність практичного стажу юридичної роботи або стажування. Наприклад, у Франції згідно з указом 1822 року вимагалася наявність трирічного практичного стажу або п’ятирічне стажування. У Німеччині статут 1878 р. встановив трирічну практичну підготовку до самостійної адвокатської діяльності. Зазнала докорінної зміни і гонорарна практика. Тепер винагорода за захист у суді або надання юридичної поради перестала бути платою за особисту послугу і перетворилася на почесний дарунок з боку клієнта, який не можна було ні обумовлювати, ні вимагати судом (зокрема, у Франції та Англії). Але й клієнт, сплативши гонорар, не міг вимагати його Повернення. У Німеччині за законом 1879 р. визначення гоно-рару відбувалося як за домовленістю, так і за таксою. У США і Канаді гонорар обумовлювався договором, на підставі якого адвокат міг пред’явити до клієнта судовий позов. Отже, адвокатура, виникнувши на нижчих стадіях людської культури та проходячи через різноманітні фази свого розпитку, досягає повного розвитку в цивілізованих державах Західної Європи. Первинною її формою є родинна або сусідська адвокатура. Ми її знаходимо як у некультурних народів, гак і в Греції та Римі. Поступово адвокатура переходить до сторонніх осіб і перетворюється у професію. Такий перехід відбувся у напівцивілізованих державах. Він розпочався, але не встиг закінчитися в Греції. Цей перехід відбувся у Римі та в усіх інших цивілізованих країнах Європи. Перетворившись на професію, адвокатура протягом тривалого часу залишається неорганізованою, доступною для всіх і кожного сферою діяльності. Але з економічним і соціальним розвитком і ускладненням правовідносин у суспільстві розпочинається їх організація. У республіканському Римі законодавча діяльність поширювалася лише на обмежені сторони адвокатської професії. Так, визнаючи її абсолютно вільною професією, римське право визначило обмежувальні рамки допуску до адвокатури та вирішило питання винагороди римських юристів. Організація республіканської адвокатури грунтувалася на принципах відокремлення правозаступництва від судового представництва, абсолютної свободи професії, відносної її безоплатності. Із зміною у Римі форми правління змінилося й становище адвокатури. Місце зазначених принципів зайняли інші, прямо протилежні їм. Так, правозаступництво злилося з судовим представництвом; професія з вільної стала замкнутою; повна незалежність підпорядкувалася судово-адміністративній владі; гонорар з добровільного пожертвування перетворився на винагороду, одержувану через суд. У такому вигляді адвокатура перейшла у середні віки. Протягом цього періоду принципами її організації були: відсутність станової організації; відокремлення правозаступництва від судового представництва; відносна свобода професії, тісний зв’язок з судовими органами та дисциплінарна залежність від останніх; римська система визначення гонорару. У насту- пні часи (XVI—XIX ст.ст.) сталися зміни у двох останніх принципах. Зокрема, адвокатура оформилася у стані, знов запроваджується відносна безоплатність праці адвоката. У XX столітті адвокатура домоглася незалежності й солідарності, перетворившись на силу, яка активно використовується в усьому світі для забезпечення демократичних прав і свобод людини. 2 Організаційні засади діяльності адвокатури Особа, що одержала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, має право практикувати індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро або об’єднуватись з іншими адвокатами в колегії, фірми, контори та інші адвокатські об’єднання, які діють відповідно до Закону про адвокатуру і своїх статутів. Діяльність адвокатських об’єднань грунтується на засадах добровільності, самоврядування, колегіальності та гласності. Вони реєструються в Міністерстві юстиції України, після чого повідомляють місцевим органам влади про свою реєстрацію, а адвокати — про одержання свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю. Закон про адвокатуру України відносить порядок утворення адвокатських об’єднань, питання їх діяльності, реорганізації та ліквідації, структури, штатів, функцій, порядку витрачання коштів, прав та обов’язків керівних органів, порядку їх виборів та інші питання до компетенції відповідних об’єднань. Адвокатські бюро, колегії, фірми, контори тощо є юридичними особами. Вони, як і адвокати, що приватне практикують, мають рахунки у банках на території України (а у встановленому законодавством порядку — і в іноземних банках), печатку і штамп із своїм найменуванням. Закон визначає відносини адвокатури з державними структурами, гарантуючи при цьому їі самостійність та незалежність. Зокрема, Міністерство юстиції забезпечує фінансування оплати праці адвокатів за рахунок держави у випадку участі адвоката в кримінальній справі за призначенням та при звільненні громадян від оплати юридичної допомоги, узагальнює статистичну звітність про адвокатську діяльність, сприяє здійсненню заходів щодо підвищення професійного рівня адвокатів. Стосовно місцевих органів державного управління, то вони у межах своєї компетенції сприяють адвокатам та адвокатським об’єднанням у вирішенні соціальних питань, забезпечують їх приміщеннями для роботи тощо. Адвокати України виконують за Законом такі функції: дають консультації та роз’яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства; складають заяви, скарги та інші документи правового характеру; посвідчують копії документів у справах, які вони ведуть; здійснюють представництво в суді, інших державних органах; надають юридичну допомогу підприємствам, установам, організаціям; здійснюють правове забезпечення підприємницької та зовнішньоекономічної діяльності громадян і юридичних осіб; виконують. свої обов’язки, передбачені кримінально-процесуальним законодавством, під час дізнання та на попередньому слідстві. Разом з тим адвокату надається можливість здійснювати згідно з законом й інші види юридичної допомоги. Закон про адвокатуру вперше надав адвокатам та адвокатським об’єднанням право створювати регіональні, загальнодержавні та міжнародні спілки та асоціації, які представляють інтереси адвокатів у державних органах і громадських об’єднаннях, захищають їх соціальні та професійні права, здійснюють методичну і видавничу діяльність, сприяють підвищенню професійного рівня адвокатів, а також створюють спеціальні фонди. Об’єднання і асоціації діють на підставі статутів і реєструються в Міністерстві юстиції України. У контексті зазначеного слід підкреслити, що організаційне оформлення української адвокатури, її незалежне від державних структур існування, як зазначалося вище, сталося у вересні 1990 р. на установчому з’їзді (20—22 вересня), коли була створена Спілка адвокатів України — добровільна, громадська, незалежна, самоврядна організація. Метою Спілки за ЇЇ статутом є об’єднання зусиль адвокатів у розбудові демократичної правової держави, поліпшення юридичної допомоги, надаваної громадянам, установам, організаціям (у тому числі іноземним фізичним і юридичним особам), підвищення ролі і авторитету адвокатури в суспільстві, сприяння розвитку індивідуальної адвокатської практики, а також набуттю адвокатурою повної самостійності й самоврядування, захист прав і законних інтересів членів Спілки, турбота про історичні традиції української адвокатури, розвиток і поглиблення міжнародних зв’язків та ін. «Організація адвокатури»: «На перших ступенях юридичного розвитку людського суспільства, коли правові норми є настільки простими й нескладними, що доступні розумінню всіх і кожного, позивач має можливість вести свої справи особисто, не звертаючись до сторонньої допомоги. Але з розвитком культури життєві відносини стають різноманітнішими та заплутанішими, а разом з тим ускладнюються й відповідні юридичні норми. Знання і застосування їх стає значно складнішим для більшості громадян; позивач, не маючи спеціальної підготовки, вже неспроможний сам вести справи, йому необхідна допомога людини, яка добре ознайомлена з нормами матеріального права та формами процесу; виникає потреба в особливій групі осіб, які спеціально займалися б вивченням законів і могли надавати юридичну підтримку або здійснювати правозаступництво. Саме ці спеціалісти правознавці одержали назву адвокатів. Отже, адвокатура у власному розумінні слова являє собою правозаступництво, правозахист, тобто іншими словами юридичну допомогу, що надається тим, хто в ній має потребу, спеціалістами — правознавцями». Адвокатура важливий інструмент дійсної демократії. Адже за своєю природою вона є громадського, самостійного виду організацією професійних юристів, яка виконує важливу суспільну функцію – захист прав і законних інтересів громадян та організацій. Головна соціальна місія, фундаментальне призначення адвокатури це захист прав людини. А звідси реальна здійсненність і надійна захищеність прав людини найвищий критерій гуманістичності, прогресивності, «якості» адвокатури. Отже, поняття і сутність інституту адвокатури можна сформулювати таким чином. Адвокатура це громадська, самостійного виду організація професійних юристів, яка виконує важливу суспільну функцію захист прав і законних інтересів громадян і організацій. Адвокатура України здійснює свою діяльність на принципах верховенства закону, незалежності, демократизму, гуманізму і конфіденційності. Закон про адвокатуру окремо закріплює норму, яка стосується гарантій адвокатської діяльності. Нею встановлено, що професійні права, честь і гідність адвоката охороняються законом; забороняється будь-яке втручання в адвокатську діяльність, вимагання від адвоката, його помічника, посадових осіб і технічних працівників адвокатських об’єднань відомостей, що становлять адвокатську таємницю. З цих питань вони також не можуть допитуватись як свідки. Документи, пов’язані з виконанням адвокатом доручення, не підлягають оглядові, розголошенню чи вилученню без його згоди. Забороняється прослуховування телефонних розмов адвокатів у зв’язку з оперативно-розшуковими заходами без рішення суду. Не допускається офіційне негативне реагування з боку органів дізнання, слідства, суду на правову позицію адвоката у справі. Адвокату гарантується рівність прав з іншими учасниками процесу. Кримінальна справа проти адвоката може бути порушена тільки Генеральним прокурором України, його заступниками, прокурорами Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва. Адвоката не можна притягнути до кримінальної, матеріальної та іншої відповідальності або погрожувати їі застосуванням у зв’язку з наданням юридичної допомоги громадинам та організаціям. Адвокатом, за Законом про адвокатуру, може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, котрий склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України. Він не може працювати Із суді, прокуратурі, нотаріаті, органах внутрішніх справ, служби безпеки, державного управління. Адвокатом не може бути особа, яка має судимість. Для визначення рівня професійних знань осіб, що мають намір займатися адвокатською діяльністю, створюються (у Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі) кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури, Положення про які затверджені Указом Президента України від 5 травня 1993 р. Ці комісії діють у складі двох палат атестаційної та дисциплінарної. Атестаційна палата має у своєму складі 11 членів. До неї входять чотири адвокати, чотири судді та по одному представнику від Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських Рад народних депутатів і відповідних управлінь юстиції, а також відділення Спілки адвокатів України. Атестаційна палата розглядає заяви з доданими до неї документами осіб, які виявили бажання займатися адвокатською діяльністю, приймає кваліфікаційні іспити, ухвалює рішення про видачу або відмову у видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Особа, яка має бажання займатися адвокатською діяльністю, подає до атестаційної палати заяву, нотаріально засвідчену копію диплома про вищу юридичну освіту, документ, що підтверджує стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката тривалістю не менше двох років. Подані документи розглядаються палатою протягом одного місяця від дня надходження. Кваліфікаційні іспити включають відповіді на усні запитання з різних галузей права, вирішення практичних завдань, співбесіди тощо. Програми цих іспитів розробляються і затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури. Особа, яка не склала кваліфікаційні іспити, має право складати їх повторно через рік. Рішення щодо видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю або про відмову у його видачі приймається відкритим голосуванням більшістю голосів від загальної кількості членів палати. Відмова у видачі свідоцтва може бути в місячний строк оскаржена до Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури. Вища кваліфікаційна комісія адвокатури утворюється при Кабінеті Міністрів України і діє на підставі Положення про неї, яке затверджується Президентом України1. До складу комісії входять по одному представнику від кожної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії, Верховного Суду України, Міністерства юстиції, Спілки адвокатів. Вища кваліфікаційна комісія має право запитувати необхідну для здійснення її повноважень інформацію від судів, органів юстиції, слідчих органів, адвокатських об’єднань, інших підприємств, установ та організацій, а також посадових осіб. Вища кваліфікаційна комісія виконує такі функції: розглядає скарги на рішення кваліфікаційно-дисциплінарних комісій про відмову у видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності; розробляє і затверджує програми і порядок складання кваліфікаційних іспитів; здійснює контроль за діяльністю кваліфікаційно-дисциплінарних комісій. Скарги на їх рішення розглядаються у місячний строк від дня надходження. Вища кваліфікаційна комісія має право: скасовувати або змінювати в межах своєї компетенції рішення кваліфікаційно-дисциплінарних комісій; надсилати їм у необхідних випадках матеріали справи для додаткового вивчення; запрошувати на засідання комісії осіб, які звернулися зі скаргою на рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії, представників адвокатських об’єднань, інших установ, організацій, а також посадових осіб. Вищу кваліфікаційну комісію адвокатури очолює голова та його заступник, які обираються відкритим голосуванням більшістю голосів від загальної кількості членів комісії. Члени комісії звільняються від виконання своїх посадових обов’язків на час її роботи. Вища кваліфікаційна комісія, яка є юридичною особою, щороку інформує Кабінет Міністрів України про свою роботу. Використана література 1. Конституція України: Прийнята на п’ятий сесії Верховної Ради України 28 червня 1996 року // Голос України, 1996, 13 липня. 2. Адвокатура // Энциклопедический словарь / Под ред. И.Е. Андреевского. — СПб, 1990. —Т. 1. 3. Васьковский Е.В. Организация адвокатуры.— Ч. 1. — СПб, 1893. 4. Положення про кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури затверджене Указом Президента України від 5 травня 1993 р // Голос України –1993р. 15 травня. 5. Святоцкий А.Д. Адвокатура и защита прав граждан. — Львов, Свит, 1992.  Адвокатура // Энциклопедический словарь / Под ред. И.Е. Андреевского. – СПб, 1890. —Т. 1. — С. 167/  Васьковский Е.В. Организация адвокатуры.— Ч. 1. — СПб, 1893.— С. 47-48.  Васьковский Е.В. Организация адвокатуры. — К., 1999. С .5.  Святоцкий А.Д. Адвокатура й защита прав граждан. — Львов: Свит. — 1992. — С. 8.  Васьковский Е.В. Организация адвокатуры. — К., 1999. С .6.  Положення про кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури затверджене Указом Президента України від 5 травня 1993 р. // Голос України – 1993р. 15 травня Еще из раздела Государство и право:Курсовая работа: Цивільно-правова відповідальністьРеферат: Трудовой договорДипломная работа: Недвижимость как объект гражданских правКурсовая работа: Муниципальная службаКурсовая работа: Министерство юстиции РФ и его органыСтатья: Договор прокатаКурсовая работа: Государственная инспекция безопасности дорожного движения\nРоль моделей в естественных наукахСерная кислотаНаиболее сильное возбуждающее действие на мужчину оказывают визуальные раздражителиФормы объединений самостоятельных предпринимателейНервы и подъязычная область шеи. Характеристика органов шеи: гортань, щитовидка, глотка, пищеводВетеринарная медицина: основные проблемы и этика научных исследованийСоциологияПозиция профсоюзов по обеспечению достойной оплаты труда работниковМаркетинг. Связь маркетинга с другими наукамиИстория и эволюция ипотеки