Фосфомед гранулы д/ор. р-ра по 3 г №1 в саше: инструкция + цена в аптеках | Tabletki.ua\nот 133.63 до 189.20 грн\nИнструкция для Фосфомед гранулы д/ор. р-ра по 3 г №1 в саше\nИнструкция указана для Фосфомед гранулы д/ор. р-ра по 3 г №1 в саше\nВыбрать инструкцию для других видов «Фосфомед»\nПротимікробні засоби для системного застосування. Інші антибактеріальні засоби. Фосфоміцин. Код АТХ J01X X01.\nФосфоміцин є антибіотиком бактерицидної дії (похідне фосфоновой кислоти). Він інгібує синтез клітинної стінки бактерій, блокуючи один з перших етапів синтезу пептидоглікану.\nФосфоміцин [моно (2-аміно-2-гідроксиметил-1,3-пропандіол) (2R-цис)-(3-метилоксираніл) фосфонат] – антибіотик, який одержують з фосфонової кислоти та застосовують для лікування інфекцій сечовивідних шляхів.\nСтруктура фосфоміцину аналогічна структурі фосфоенолпірувату. Саме тому він інактивує фермент енолпірувіл-трансферазу, тим самим необоротно блокуючи конденсацію уридиндифосфат-N-ацетилглюкозаміну з фосфоенолпіруватом, одну з перших стадій синтезу клітинної стінки бактерій. Фосфоміцин може також знижувати адгезію бактерій на епітелії слизової оболонки сечового міхура, яка може бути провокуючим фактором розвитку рецидивуючих інфекцій.\nУ таблиці нижче представлені дані активності фосфоміцину трометамолу in vitro проти клінічно ізольованих мікроорганізмів. Мінімальна інгібуюча концентрація (МІК) була визначена диско-дифузним методом з використанням дисків фосфоміцину трометамолу 200 мкг.\nМікроорганізми з діаметром зони повного пригнічення > 16 мм (на середовищі Мюллера – Хінтона) класифікувалися як чутливі (що відповідає 200 мкг/мл).\nРезистентність/ Перехресна резистентність.\nЛише деякі бактерій можуть набути резистентності. Показник резистентності E. coli, яка викликає розвиток неускладнених інфекцій сечовивідних шляхів, є вкрай низьким.\nВелика частина мультирезистентних E. coli та інших ентеробактерій, що продукують БЛРС (бета-лактамази розширеного спектру), чутливі до фосфоміцину. Так само, більшість типів резистентного до метициліну золотистого стафілокока чутливі до фосфоміцину.\nКрім того, фосфоміцин знижує адгезію бактерій на епітелії слизової оболонки сечового міхура, яка може бути провокуючим фактором розвитку рецидивуючих інфекцій.\nПісля перорального застосування близько 50 % фосфоміцину швидко всмоктується. Після прийому 50 мг/кг маси тіла, час досягнення максимальної концентрації у плазмі крові (tmax) становить 2–2,5 години, а максимальна концентрація у плазмі крові (Crnax) становить 20–30 мкг/мл.\nЗв’язування фосфоміцину з білками плазми крові дуже низьке (менше 5%). Об’єм розподілу становить 1,5–2,4 л/кг маси тіла.\nФосфоміцин проникає через плацентарний бар’єр і виділяється у грудне молоко.\nПеріод напіввиведення (t1/2)з плазми крові становить близько 4 годин. Після одноразового прийому 3 г фосфоміцину концентрація в сечі 1800–3000 мкг/мл досягається через 2–4 години. Терапевтично ефективні концентрації (200–300 мкг/мл) зберігаються до 48 годин після введення. Близько 40–50% дози виводиться із сечею протягом перших 48 годин у незміненому вигляді.\nКінетика в особливих груп пацієнтів.\nУ пацієнтів з нирковою недостатністю виведення фосфоміцину сповільнюється відповідно до ступеня функціонального порушення, тоді як t1/2 збільшується (до 50 годин при кліренсі креатиніну 10 мл/хв).\nЛікування гострих неускладнених інфекцій сечового міхура, спричинених чутливими до фосфоміцину мікроорганізмами, у жінок та дівчат віком від 12 років.\nДля запобігання інфікування чоловіків, яким проводилась біопсія передміхурової залози.\nПри одночасному застосуванні з метоклопрамідом та іншими засобами, що підвищують моторику травного тракту, знижується абсорбція фосфоміцину, що призводить до зниження його рівнів у плазмі крові та сечі.\nПри прийомі фосфоміцину під час їди рівні фосфоміцину у плазмі крові та сечі також знижуються. Тому рекомендується застосовувати препарат натще або через 2–3 години після їди чи прийому інших препаратів.\nСпецифічні проблеми при коливаннях МНВ (міжнародного нормованого відношення, INR)\nПовідомлялося про численні випадки підвищеної антагоністичної активності антивітаміну К у пацієнтів, які приймають антибіотики. До факторів ризику належать: серйозні інфекції або запалення, літній вік і поганий загальний стан здоров’я. У цих випадках важко визначити, пов'язана зміна МНВ з інфекційним захворюванням чи вона викликана застосуванням фосфоміцину. Проте існують певні класи антибіотиків, застосування яких частіше пов’язують з коливаннями МНВ, зокрема: фторхінолони, макроліди, цикліни, котримоксазол і деякі цефалоспорини.\nНемає достатніх доказів ефективності застосування фософміцину дітям, оскільки дозування 3 г не призначене для дітей віком до 12 років, то препарат не слід застосовувати цій віковій групі.\nПід час застосування фосфоміцину можливий розвиток реакцій гіперчутливості, включаючи анафілаксію та анафілактичний шок, які можуть бути небезпечними для життя (див. розділ «Побічні реакції»). У разі розвитку таких реакцій слід припинити застосування препарату та провести адекватну терапію. Ніколи не застосовувати препарат повторно.\nЗастосування антибіотиків, у тому числі фосфоміцину, може призвести до виникнення асоційованої з антибіотиком діареї. Ступінь тяжкості може варіюватися від легкої діареї до коліту з летальним наслідком. Виникнення тяжкої, стійкої та/або кров’яної діареї під час або після (у тому числі через кілька тижнів) закінчення лікування антибіотиками може являти собою симптом діареї, викликаної Clostridium difficile (CDAD). Тому необхідно враховувати вірогідність цього діагнозу у пацієнтів при виникненні сильної діареї під час або після застосування фосфоміцину. У разі підозри або підтвердження діагнозу необхідно негайно почати відповідне лікування. В даному випадку препарати, що інгібують перистальтику, протипоказані.\nПрепарат містить сахарозу. Хворим на цукровий діабет та тим, хто повинен дотримуватись дієти, слід враховувати, що в 1 саше міститься 2,173 г сахарози. Пацієнтам з непереносимістю фруктози, глюкозо-галактозним мальабсорбційним синдромом або дефіцитом сахарози-ізомальтази не слід застосовувати цей препарат.\nЄ лише обмежені дані про безпеку застосування фосфоміцину вагітними жінками. Ці дані не вказують на розвиток вроджених вад або фетальної/неонатальної токсичності фосфоміцину.\nУ період вагітності застосування препарату можливе у разі необхідності, коли очікуваний ефект терапії для вагітної перевищує потенційний ризик для плода.\nФософміцин виділяється у грудне молоко навіть після прийому разової дози. У період годування груддю застосування препарату слід припинити.\nПрепарат призначений для перорального застосування. Вміст саше розчинити у склянці води та одразу випити. Приймати натще бажано перед сном після випорожнення сечового міхура.\nПрепарат в даному дозуванні (3 г) застосовують за показаннями пацієнтам з масою тіла від 50 кг.\nЖінкам і дівчатам віком від 12 років з масою тіла від 50 кг слід застосовувати по 1 саше (3 г) одноразово.\nДля запобігання інфікування чоловіків, яким проводилась біопсія передміхурової залози, з масою тіла від 50 кг слід застосовувати по 1 саше (3 г) за 3 години до і через 24 години після втручання.\nМожливе застосування для лікування гострих неускладнених інфекцій сечового міхура у дівчат віком від 12 років.\nМожливі вестибулярні порушення, погіршення слуху, металевий присмак у роті і загальне зниження смакового сприйняття.\nВипадки гіпотензії, тяжка сонливість, електролітні порушення, тромбоцитопенія, а також гіпопротромбінемія були зареєстровані при парентеральному введенні фосфоміцину.\nРеакції гіперчутливості, анафілактичні реакції, включаючи анафілактичний шок,\nАсоційований з антибіотиком коліт\nВисипання, кропив’янка, свербіж\nРегистрация UA/16771/01/01 от 15.06.2018 (приказ 1141 (1))\nФармгруппа Противомикробные средства для системного применения. Другие антибактериальные средства.\nот 133.63 грн\nФосфомед гранулы д/ор. р-ра по 3 г №2 в саше


"Ми виготовляли трамваї самі, а нинішня влада, на жаль, купує у Польщі", - кандидат у мери про відмову від маршруток\nКандидат на пост мера Києва Олександр Попов вважає, що вирішити проблему застарілого та неякісного громадського транспорту може власне проектування та будівництво нових вагонів трамваїв та виробництво нових тролейбусів та електро-автобусів. Новий транспорт витіснив би маршрутки, а з роботи підприємств, що вироблятимуть транспорт, надходили б податки до бюджету.\nПро це він розповів у прямому ефірі телеканалу Kyiv Live у рамках проекту “20 питань до майбутнього мера”.\n“Я нагадаю що ми в 2012 році почали такий проект, коли почали будувати власні трамвайні вагони. Це будувалось на базі нашого підприємства. На жаль, після 2013 року ця тема не була підтримана, купували з Польщі, у інших виробників, тільки не у себе”, - розповідає Попов.\nЦі конструктори, які працювали у комунальному підприємстві, перейшли працювати у Бровари та розпочали там виробляти більш сучасні вагони для трамваїв та тролейбуси, які без контактної лінії можуть близько 30 км рухатись як електроавтобус.\n“Я б маючи таку можливість, керуючи містом, повернув би їх до Києва, надав всі умови для того, щоб ми відродили в місті своє машинобудування і на засадах цього створили нові робочі місця, і виробляли б сучасний транспорт, який би повністю змінив те, що сьогодні давним давно "на ладан дихає" і вийшло з ладу. Особливо це стосується безумовно маршрутних таксі, які заполонили Київ. Поміняли б їх на автобуси і тролейбуси, які можуть перевозити велику кількість людей”, - констатував політик.\nКраще купувати у своїх, а не за кордоном. Це сприяє отриманню податків з підприємств не тільки в місцевий бюджет, а ще на соціальне страхування, пенсійне забезпечення.\n“Цей проект дасть позитив ще й в економіці Києва, не тільки у вирішенні транспортних проблем”, - запевняє кандидат.\n<iframe width="560" height="315" src="https://www.youtube.com/embed/c09cufBVEfI" frameborder="0" allow="accelerometer; autoplay; clipboard-write; encrypted-media; gyroscope; picture-in-picture" allowfullscreen></iframe>\nНагадаємо, 15 жовтня у програмі "20 питань майбутньому меру" - людина із досвідом управління Києвом Олександр Попов. Традиційно у розмові - лише чіткі та зрозумілі відповіді на питання про конкретні проблеми киян. І лише максимум 3 хвилини на відповідь!\n"Кілька станцій в рік - це наша потреба. Це реально, бо ми це робили!" - Олександр Попов про розвиток метро


Цей день в історії: 19 травня – Всесвітній день вишиванки - На пенсии\nГоловнаНовиниЦей день в історії: 19 травня – Всесвітній день вишиванки\nЦей день в історії: 19 травня – Всесвітній день вишиванки\n19 травня – 139-й день року за григоріанським календарем. До кінця року лишається 226 днів. Сьогодні святкують Всесвітній день сімейного лікаря, День блокнота, День кубика Рубіка.\nДень вишиванки відзначається третього четверга травня. Це свято не прив’язане до державного чи релігійного свята, воно швидше символічне. В умовах війни з росією та надзвичайної консолідації українського суспільства День вишиванки в Україні буде ще одним приводом заявити про те, що ми – українці, вільний народ незалежної держави, яка відчайдушно бореться із російським загарбником.\n19 травня відзначаємо Всесвітній день вишиванки – міжнародне свято, покликане зберегти українські народні традиції через етнічний вишитий одяг. У День вишиванки кожен, хто хоче наголосити на своєму українському походженні, а також просто підтримати Україну, може одягнути вишиванку.\nДень блокнота або день записника\n19 травня відзначається свято основного атрибуту планування – День блокнота (або День записника). Події почали відзначати 5 років тому 2016 року.\nЗавдяки блокноту можна планувати свій день, місяць і навіть рік, зберігати важливі записи, вписувати цікаві думки, робити нотатки. Він зберігає важливі позначки, ідеї, мрії, контакти, рецепти, малюнки тощо.\nДень кубика Рубіка\nКубик Рубіка – механічна головоломка, яку винайшов у 1974 році угорський скульптор, винахідник Ерне Рубік і 19 травня він представив його світові. Він назвав свій винахід “Магічний куб”, але у 1980 році компанія англ. Ideal Toys перейменували головоломку на ім’я винахідника, і цього ж року виграла німецьку нагороду “Гра року”. У світі вже продано 350 млн кубиків Рубіка.\nЦе професійне свято у світі запроваджено у 2010 році. З ініціативи Всесвітньої ради сімейних лікарів WONCA, до якої також входить Українська асоціація сімейних лікарів та було створено “Всесвітній день сімейного лікаря”. Україна приєдналася до святкування професійного свята лікарів первинної ланки надання медичної допомоги у 2017 році.\nЗа визначенням WONCA, сімейний лікар — фахівець, який надає первинну медико-санітарну допомогу всім членам сім’ї, незалежно від віку, статі, характеру захворювання, з урахуванням психологічних, соціальних, культурних та особистих особливостей пацієнта та сім’ї.\nУ ході реформування медичної галузі в Україні сімейну медицину визначено пріоритетною та ключовою.\nНагадаємо, раніше ми розповідали, які події сталися 16 травня.\nПопередня статтяПогода в Україні на четвер, 19 травня\nНаступна статтяНа тимчасово окупованих територіях рашисти планують відправляти на війну студентів


Яніна Соколова за 5 днів зібрала майже 1,5 млн гривень на фільм про онкохвору журналістку | Telekritika\nЯніна Соколова за 5 днів зібрала майже 1,5 млн гривень на фільм про онкохвору журналістку\nот Telekritika 27.05.2019 11:07 05.06.2019\nВід Telekritika 27.05.2019 11:07 05.06.2019 5956\nГоловна Новини\tЯніна Соколова за 5 днів зібрала майже 1,5 млн гривень на фільм про онкохвору журналістку\nБлогер, телеведуча і актриса Яніна Соколова, яка поборола онкологію, зібрала на художній фільм про рак під назвою «Я, Ніна» 1,324 млн гривень.\nПро це повідомляється на спеціальному сайті, присвяченому фільму. Краудфандингова кампанія стартувала 22 травня. Зібрана на сьогодні сума – третина необхідних грошей. Мільйон гривень на фільм телеведучій вдалося зібрати за перші два дні. Загалом на проект пожертвувало 2 340 осіб.\nУ своєму фільмі телеведуча хоче розповісти про те, що «ставлення до хворих не має відрізнятися від ставлення до здорових». На сайті, присвяченому проекту журналістки, зазначається, що кінцева мета – зібрати 4 млн гривень. Це бюджет, який необхідний на період перепродакшена та на перший тиждень зйомок фільму «Я, Ніна». Зйомки ключових епізодів заплановані на 12–20 липня на Одеському міжнародному кінофестивалі.\nНа стрічку можна пожертвувати кошти за вказаними на сайті реквізитами або ж придбати фірмову чашку за 500 гривень, отримати персональне відеопривітання від Яніни Соколової за 5 тис. грн, повечеряти в компанії команди проекту «Я, Ніна» за 10 тис. грн або за 20 тис. грн провести день на знімальному майданчику і побачити наживо, як створюється проект «Я, Ніна». За тисячу гривень у титрах фільму «Я, Ніна» буде згадано ім’я вашої близької людини, яку забрав рак, а за 2 тис. гривень ваше ім’я буде вказане в фінальному титрі «Благодійники».\nНа сайті також розписаний сюжет фільму: «Молода успішна журналістка Ніна здається цілком щасливою: коханий чоловік, двоє дітей, улюблена робота, друзі та молодість. Проте одного дня їй діагностують рак. Ніні роблять операцію з видалення внутрішніх жіночих органів. Оперує онколог Олександра, молода лікарка з міжнародним досвідом. Саме вона стає для Ніни найближчою людиною, точкою опори та символом одужання. Ніна намагається втримати статус-кво на роботі та вдома, але хвороба змушує змінюватися. Закоханість, виснажливі медичні процедури та інший ритм життя допомагають Ніні знайти глибший контакт із собою. Жінка починає дихати на повні груди та діє так, як не діяла б ніколи раніше. Вона знімає перуку в прямому ефірі, відкрито говорить про пережите та досліджує нові грані своєї чуттєвості. Витримавши натиск надмірно допитливих колег і зіткнувшись із глибокою самотністю, Ніна знаходить у собі сили, щоб почати все з нової сторінки».\nГоловні ролі у фільмі зіграють сама Яніна Соколова, музикант Валерій Харчишин і актриса Валерія Ходос. Ідея – Яніна Соколова, сценарій – Ольга Куровець, режисер – Володимир Харченко-Куликовський, продюсер – Олеся Кореженевська, оператор – Сергій Михальчук, друга режисер – Яніна Кучер, скрипт-доктор – Володимир Громов.\nТелеведуча позиціонує «Я, Ніна» як «великий місіонерський мультимедійний проект», у рамках якого крім фільму буде видана біографічна книжка Яніни Соколової. Також буде знято кліп на пісню «Сьомий день» групи «Друга ріка», яка стане саундтреком до фільму «Я, Ніна».\nНагадаємо, 22 травня Яніна Соколова написала у Facebook про те, що вона 7 місяців боролася з онкологією і вилікувалася.\n26.11.2020 14:08 | 172318\n26.11.2020 10:00 | 164476\n26.11.2020 10:00 | 176067


Стаття з газети "НАШе Життя: новини" №74 від 27.04.2018\nУ житті кожного народу є свої герої. Українська політична нація ще досить молода, і зараз саме той час, коли починають з’являтися наші герої. Ними з упевненістю можна називати тих українських солдатів, які воюють в зоні АТО.\nПоки в мирних містах, селах, люди сплять, прокидаються під перші промені сонця, бійці прокидаються від перших вистрілів куль, і вони не можуть поніжитися в ніжному ліжку, випити нікуди не поспішаючи горнятко запашної гарячої кави, та насолодитися прекрасним видом з вікна. Щодня ми чуємо новини про те, скільки бійців було поранено. І кожен з них потребує допомоги.\nДо Галини Вікторівни Шаламової, голови БО «Благодійний фонд імені М.А.Шаламова» звернувся Віктор Григорович Губа з проханням надати допомогу на лікування його сина – бійця АТО, сержанта Тараса Вікторовича Губу.\nВ зону АТО Тарас потрапив ще 28 жовтня 2016 року, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції та захисті незалежності , суверенітету та територіальної цілісності України.\nВін надійшов до хірургічного відділення військової частини А3120 зі скаргами на ниючий біль, періодичну нудоту, зниження апетиту. Зазначимо, що раніше Тарас був прооперований з приводу проникаючого поранення живота. Тоді йому лікарі видалили селезінку і частину підшлункової залози. Наразі чоловік перебуває в лікарні м.Києва.\n- Кожні 10 днів на лікування сину іде сума, рівна двом моїм невеликим пенсіям. А на операцію потрібно 50 тисяч гривень, - говорить Віктор Григорович.\nГалина Вікторівна не змогла залишитися байдужою до історії бійця і благодійна організація надала посильну допомогу Тарасу.\n- Багато українців перейнялися цією боротьбою, тому бойові подвиги наших бійців ніяк не будуть забуті народом України, який складається зі звичайних людей, - говорить Галина Вікторівна. - Я безмежно вдячна за те, що спокійно можу спати, їсти, працювати. Низький Вам уклін, хлопці! Молюся за Вас!


Петро Український: «Прощай, немытая Россия!..»\nПривітавши співвітчизників із запровадженням безвізового режиму з Євросоюзом, Президент Петро Порошенко водночас попрощався із «страной рабов, страной господ» — кремлівською імперією\n«До побачення» Кремлю глава української держави сказав словами великого російського поета Михайла Лермонтова:\nНа це мітингувальники відповіли схвальним гулом, а Москва — скреготом зубів своїх пропагандистів, які вкотре заходились переконувати росіян, що українцям безвіз потрібен тільки для того, щоб «мити унітази європейцям».\n« Якщо українці останні 300 років були змушені лазити у Європу через російське вікно, прорубане Петром І, то тепер ходитимуть через українській двері, відчинені при іншому Петрі.»\n…Було видно, що Порошенко щиро радів. Ніде правди діти: безвізом він уже забронював собі місце в майбутніх підручниках з історії. Якщо українці останні 300 років були змушені лазити у Європу через російське вікно, прорубане ПетромІ, то тепер ходитимуть через українській двері, відчинені при іншому Петрі.\n«Єдине, що засмучує, — це надвисока ціна, той кривавий рахунок, який нам, українцям, Кремль виставив за наше природне бажання самим будувати собі життя», — заявив Порошенко. Його, цей рахунок, і зараз на лінії фронту сплачують «найкращі з українців». А ще раніше заплатили мільйони наших співвітчизників, загиблі протягом століть у боях із імперією, заморені голодом, розстріляні, вивезені в Сибір… Тому не випадково звернувся Петро Порошенко до «тих росіян, які в умовах жорстокої імперської диктатури знаходять в собі мужність засуджувати агресію проти України». Тут Президент нагадав слова іншого поета, Олександра Пушкіна: «Товарищ, верь, взойдет она, звезда пленительного счастья, Россия вспрянет ото сна, и на обломках самовластья напишут ваши имена».\nПорошенко переконаний, що Україна отримала свободу, «якої не знала». «Я сам належу до покоління, яке, щоб поїхати за кордон, ще мусило отримати виїзну візу, — продовжив він. — Хто вже забув, а хто вперше чує: треба було отримати спецдозвіл, щоб відлучитися з СРСР. Тому маємо цінувати цю свободу!»\nМожемо додати, що навіть у межах самого СРСР були «візи». При Сталіні селяни, які становили половину населення України, без «візи» місцевого керівника не могли надовго покинути село. Це правило діяло аж до 1976 року, коли було відмінено новітнє кріпацтво і 62 мільйони селян СРСР нарешті отримали паспорти!\n«В безвізу є початок, а кінця йому не буде, — завершив Порошенко. — Бо я вірю у велике майбутнє сильної об’єднаної Європи, яка солідарна з українцями. Слава Європі! Слава Україні!»\n«Мій народ виходить із рабства. От і все».\n«Насправді у візовій лібералізації йдеться про питання передусім престижу, визнання українців як рівних собі: ми вам довіряємо, ви такі ж, як і ми. Не гірші. Наша революція була присвячена Гідності, а гідність — це і право перетинати кордон просто в разі потреби, без принизливих допитів і черг у консулятах».\nРоман МОТИЧАК, публіцист:\n«Святкуючи безвіз, ми не маємо права про це забувати. Це не заслуга ЄС. Це не їхнє поблажливе ставлення. Це не завдяки Євросоюзу сталося. Це сталося ВСУПЕРЕЧ. Ми це зробили. Ми прорубали їхній скепсис і цинізм. Вигризли. Тому замість концерту я піду поставлю свічечку до стіни Михайлівського і на Небесної Сотні. Бо це вони безвіз нам з вами зробили»


Підлітка привалило залізобетонною плитою на Дніпропетровщині, - ЗМІ\nнд, 10/24/2021 - 12:47\nПідлітка привалило залізобетонною плитою на Дніпропетровщині. Про це повідомило "Сегодня".\nСелище Обухівка недалеко від Дніпра. З будиночками пенсіонерів сусідять розкішні садиби. За височенним парканом навіть не будинок - гола земля. Будівельники щось розкопували, раптом впала залізобетонна плита. Під нею виявився 16-річний хлопець. Плита така важка, що підняти було не в силах ні робітникам, ні рятувальникам. Пригнали кран. Коли Павла знайшли, він уже був мертвий. Як таке сталося - місцевим невтямки. На паркані навісні замки. З щілин стирчать квитанції за комуналку. Тут як давно нікого не було. І сусіди розповідають: будівельники активізувалися тиждень тому. У віддаленому кутку ділянки - сміття. Про власника небагато. Звуть Сергієм, землю придбав кілька років тому і відразу почав приводити в порядок.\n"Я тільки знаю, що у людини є проєкт, він приходив погоджував, питав. Господар в моєму розумінні порядна людина. А будують будівельники. Всі питання до будівельників. Найняв бригаду. Ті - взяли Павла підсобним робітником. Швидше за все - неофіційно. Неповнолітнім працювати на будівництвах закон забороняє. Батьки, кажуть в поліції, знали про роботу сина", - розповів житель Обухівки Сергій Панасюк.\nВони майже відразу примчали на місце трагедії. Загибель хлопця розслідують як нещасний випадок. 16-річний Павло навчався у випускному класі. Провести його в останню путь прийшла вся школа.\nРаніше в поліції повідомляли, що в Херсоні чоловік стрибнув з пішохідного мосту і загинув. Також ASPI news повідомляло, що в Харкові водій на автомобілі Lada Kalina врізався в бензовоз. За кермом легкового авто був 35-річний чоловік. Він помер миттєво від отриманих травм.


Окупанти почали перекидати під Харків додаткові зенітні ракетні дивізіони – Генштаб | UA.NEWS\nОкупанти почали перекидати під Харків додаткові зенітні ракетні дивізіони – Генштаб\nРосійські окупанти почали посилювати протиповітряну оборону свого угруповання під Харковом. Туди перекидають додаткові зенітні ракетні дивізіони.\nЗа наявною інформацією, з метою організації системи протиповітряної оборони наступального угруповання ворог здійснює перекидання додаткових зенітних ракетних дивізіонів ЗРК «Тор», повідомляє Генштаб ЗСУ у ранковому зведенні.\n«За наявною інформацією, з метою організації системи протиповітряної оборони наступального угруповання ворог здійснює перекидання додаткових зенітних ракетних дивізіонів ЗРК «Тор» до Харківської області», – йдеться у повідомленні.\nУ прикордонних з Україною районах Бєлгородської області російські війська розгорнули зенітні ракетні дивізіони С-400 та С-300 для прикриття основних пунктів управління та тилових районів.\nТакож загарбники розгортають логістичні центри та створюють польові бази ремонту та відновлення пошкодженої техніки, щоб покращити матеріально-технічне забезпечення військ в Україні.\nРосіяни продовжують часткове блокування Харкова. На Ізюмському напрямку ворог веде наступальні дії на лівому березі річки Сіверський Донець. Там противник створив систему основних та запасних вогневих позицій реактивної та ствольної артилерії.\nНа Донецькому та Таврійському напрямках окупанти активізували наступальні дії вздовж усієї лінії зіткнення., вони амагаються прорвати оборону ЗСУ у Луганській та Донецькій областях та захопити Маріуполь.\nНа Запоріжжі йде зосередження підрозділів військ РФ у певних районах.\nЗагарбники одночасно прагнуть вийти на адмінкордони Херсонської області, намагаються вести наступ у районі населеного пункту Олександрівка.\nРаніше губернатор Бєлгородської області В’ячеслав Гладков звинуватив Україну в обстрілі села Головчино. Повідомляється, що в результаті обстрілу постраждала одна місцева мешканка, якій на місці надали медичну допомогу.\nНіч в Одесі та області пройшла під сигнали повітряної тривоги, але обстрілів не було. При цьому російські військові відновили повітряну розвідку.\nРосійські окупанти обстріляли Зеленодольську громаду Дніпропетровської області. Ворожі сили застосували важке озброєння.\nРосія готує «докази», що Маріуполь було знищено ЗСУ\nФото: на Андріївському узвозі вчені рятують 400-літню липу Петра Могили\nЗеленський присвоїв звання Героя загиблому заступнику командувача ВМС\nвійна Росії в Україні война России в Украине наступ окупантів на Донбасі наступление оккупантов на Донбассе перегрупування окупантів на Харківщині


Міжнародний резерви скоротилися на $4,7 млн в листопаді – НБУ - новости Украины, Економіка - LIGA.net\nСкорочення міжнародних резервів майже зупинилося. Що вплинуло на динаміку\nМіжнародні резерви України в листопаді зменшилися на $4,7 млн і на 1 грудня становили $26 135,7 млн (у еквіваленті). Про це повідомляє пресслужба Національного банку.\nУ НБУ відзначили, що на динаміку впливали погашення зовнішніх і внутрішніх зобов'язань держави і операції НБУ для згладжування курсових коливань на валютному ринку.\nДинаміку резервів у листопаді визначали наступні чинники:\n1. Операції уряду з управління держборгом. Валютні надходження на користь уряду становили 355,5 млн, зокрема $345,5 – від розміщення внутрішніх державних облігацій (ОВДП). Водночас загальний обсяг платежів з обслуговування і погашення держборгу в іноземній валюті склав $319,6 млн (у еквіваленті). З цієї суми $245,9 млн було направлено на обслуговування і погашення ОВДП, номінованих в іноземній валюті, $72,5 млн – на виконання зобов'язань перед МВФ, решту коштів – на виконання інших зобов'язань держави в іноземній валюті.\n2. Операції НБУ на міжбанківському валютному ринку. На початку листопада попит на валюту на міжбанку перевищував пропозицію в результаті продовження пожвавлення ділової активності, зокрема через активізацію імпортерів. Для згладжування коливань у сторону знецінення НБУ провів декілька інтервенцій із продажу валюти на суму $87 млн. Водночас в окремі дні, коли на ринку спостерігалася надлишкова пропозиція валюти, НБУ придбав $41 млн. Останні три тижні листопада валютний ринок був збалансованим, тому НБУ не виходив з інтервенціями.\n3. Переоцінка фінансових інструментів (внаслідок зміни ринкової вартості і курсів валют). Минулого місяця їхня вартість збільшилася на $77,9 млн.\n"Поточний обсяг міжнародних резервів покриває 4,3 місяці майбутнього імпорту, що є достатнім для виконання зобов'язань України і поточних операцій уряду і Національного банку", – наголошується в повідомленні.\nЧитайте також: Гривня зміцнюється. "Долара за 29" в кінці року не буде? Прогноз курсу до 11 грудня\nМіжнародні резерви за жовтень скоротилися на $385,3 млн і на 1 листопада становили $26,1 млрд. Скорочення було викликане виплатами за державним боргом і продажем валюти на міжбанку для підтримки гривні.\n22 жовтня НБУ оприлюднив прогноз динаміки обсягу міжнародних резервів на період 2020-2022 років.\nМіжнародні резерви скоротилися до $26,1 млрд. У НБУ назвали причини 06.11.2020Пік боргових виплат. НБУ повідомив про різке скорочення міжнародних резервів 07.10.2020Міжнародні резерви України за місяць скоротилися майже на 10% 30.09.2020


Кредитні канікули дають на півроку | Новини на Gazeta.ua\nКредитні канікули дають на півроку\nЧетвер, 19 лютого 2009 18:10\nМіністерство юстиції повідомило, що банки мають право без рішення суду вилучати у клієнтів заставні квартири, якщо ті прострочили платіж більш як на 90 днів.\n— Ми своїх боржників обдзвонюємо, стараємося, щоб до конфіскації не дійшло, — каже Ольга Луцик із центрального львівського офісу "Приватбанку". — Можемо продовжити кредит на термін до 20 років. Або відтермінувати виплату кредиту на 3–6 місяців. Хоча це непроста процедура. Клієнт повинен подати багато довідок і документів. Наприклад, має підтвердити, що його звільнили з роботи або що він важко хворіє. Тому поки ще нікому не відстрочували кредит.\nУ банку "Львів" є кілька способів вирішувати проблеми з платежами.\n— Переводимо кредит із долара на гривню за нинішнім курсом, — каже Наталія Луцик, начальник управління роздрібного бізнесу. — Дозволяємо сплачувати меншими сумами на місяць. Робимо кредитні канікули до півроку. Також продовжуємо термін погашення кредиту на кілька місяців, найдовше — на рік. До кожного клієнта — окремий підхід. Відбирати заставне майно ще не доводилося.\n— Ми застосовуємо два варіанти. Перший — відтермінування тіла кредиту, коли клієнт платить лише відсотки, на півроку, — каже Наталія Омельченко із "Діамантбанку". — Другий — переводимо кредит у гривню. Боржників у нас нема.\nМар"ян Цепка, начальник відділення N108 "Укрсиббанку" у Львові:\n— Ми постійно надзвонюємо до своїх клієнтів, пишемо листи і навіть виїжджаємо до них. Поки що нерухомого майна не конфісковували. Був випадок, клієнт сам попросив забрати в нього автомобіль. Якщо доведеться продавати заставне майно, банк відраховує борг, відсотки, пеню, всі інші збори. А решту грошей, отриманих від продажу застави, повертає клієнтові.\nЗараз ви читаєте новину «Кредитні канікули дають на півроку». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


До Кременчуцького музею передали речі героїв АТО – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > До Кременчуцького музею передали речі героїв АТО\nКолектив 3-ї ескадрильї в/ч А-3384 до передав до експозиції АТО/ООС Музею війської історії Кременчука речі членів екіпажу військового гелікоптеру Мі-2, який зазнав авіакатастрофи 26 березня 2017 року в зоні бойових дій, біля Краматорська Донецької області.\nСеред загиблих – мешканець Семенівщини, старший лейтинант, борттехнік Роман Кандул, кременчужанин – капітан ЗС України, льотчик-штурман Дмитро Мовчан, підполковник Євгеній Волошин.\nЕкіпаж виконував завдання в зоні АТО. Їхній вертоліт «Бджілка» (як вони його називали) виконував роль повітряного «таксі», перевозив вантажі та особовий склад Збройних сил поблизу лінії фронту. До Музею передали шлемофон Романа Кандула та його наручний годинник.\nТакож колекція форми командирів військових частин міста поповнилась одностроєм воєнкома – підполковника Романа Сушка. Це польова форма військовослужбовця ЗС України перехідного періоду до 2014 року. В ній військовий комісар у 2011 році приймав посаду в Кременчуці.\nТакож, Роман Володимирович до музейної експозиції передав свій речовий мішок, який пройшов з ним весь військовий шлях від лейтенанта до підполковника, а на його дерев’яній бирці тільки змінювалося звання. Речмішок з двома повністю укомплектованими військовими несесерами. Раніше це був «тривожний чемодан», сьогодні ще називають «тривожний комплект» або «тривожна сумка», до складу яких входять речі першої необхідності.\nВалюта Купівля Продаж USD27.3000027.71000EUR33.0000033.60000BTC46815.404151743.3413


Завдяки криївкам та системі консп�…\nЗавдяки криївкам та системі конспірації УПА вела боротьбу з радянською владою аж до 60-х років минулого століття\n"З такими і жити добре, і вми рати не страшно", — казав про вояків УПА головнокомандувач Роман Шухевич. І хоч загинув головний стратег 5 березня 1950 року, армія його ще десять років по тому воювала за незалежність України.\nУ чому ж феномен УПА? Як партизанка могла існувати і бо ротися з окупаційним режимом ще двадцять років після наса дження в Західній Україні радян ської влади — аж до 1960 року? Як вдавалося так довго зберігати конспірацію і продовжувати бо ротьбу, витримуючи натиск та кої потужної каральної машини, як НКВС?\nПро це "Експресу" розповів кандидат історичних наук Володи мир В'ятрович, директор Центру досліджень визвольного руху.\nАРМІЯ З НАРОДУ\n— УПА була унікальним явищем чи досвід партизанської боротьби вона у когось запозичила?\n— Своїми підпільними метода ми боротьби і добре продуманою системою конспірації Українсь ка Повстанська Армія була унікальною. Хоча до УПА й існу вали схожі партизанські рухи, приміром, у країнах Балтії, по встанський рух польської Армії Крайової. Але між УПА і ними була дуже суттєва відмінність: Українська Повстанська Армія\nдосвіду державного існування, військових кадрів і командного складу.\nБрак традиції був слабкою стороною УПА. Але ця слабкість обернулася силою повстансько - го руху. Адже УПА, на відміну від повстанських рухів в інших кра їнах, вже мала 20-річний досвід підпільної боротьби. Українська військова організація і моло діжні організації, які провадили цю боротьбу, стали кістяком УПА. Завдяки такому досвіду життя у підпіллі українські по встанці й змогли від 1940-х і аж до кінця 1950-х років протистоя ти численній радянській армії.\n— Чому УПА пішла в підпілля?\n— Колишні офіцери армії УНР, Галицької армії зрозуміли, що у фронтовій боротьбі пере могти неможливо. До 1920 - 1921 років Україна вже була завойо вана і поділена між кількома дер жавами. Тому вирішено почати боротьбу новими методами — підпільної боротьби. Підпіль ники розгорнули свою діяльність на території Західної України, яка тоді належала до Польщі. У 1940-х роках, вже після німецької окупації, коли наростало народ не незадоволення окупаційним режимом і діяльністю радянсь ких партизанів, з'явилася повс танська армія. Члени підпільної організації вдень займалися зви чною роботою, працювали в полі, у господарстві, а вночі були готові до протестних акцій. І зад - ля самозбереження їм потрібна була конспірація.\n— До яких конспіративних методів вдавалися упівці і де вони цьо го вчилися?\n— Вчилися у різних політичних підпільних сил: польського і російського дореволюційного\nліканської армії. Цей досвід узагальнювано, і кожен вояк УПА, який далі був відомий тільки під псевдо, обов'язково проходив ви шкіл з конспірації. Для цього зна ний упівець з 17-літнім стажем Василь Кук написав підручник з веселою назвою "Пашні буря ки", у якому докладно пояснив, якими методами слід діяти, щоби не викрити себе, як переховува тися, шифрувати записки, пере давати інформацію, налагоджува ти і реалізовувати зв'язки. Завдя ки такій тактиці УПА стала вели-кою розгалуженою конспіра тивною організацією поза конт ролем радянської влади.\n— Чи були особливі вимоги до упівця?\n— Передовсім повстанець му сив бути неговірким, обереж ним, холоднокровним. Вміти в усьому самому дати собі раду, мати добру пам'яп, не привер тати уваги, не ставити зайвих за питань. Основне гасло: чим ме нше знаєш, тим менше скажеш. Тому навіть зв'язкові, які несли зашиту в подолі плаття чи заховану між волоссям записку, не знали, для кого вона. Це були так звані живі штафети, а були й "мертві" — коли зашифровану записку залишали в дуплі, під бу динком, у трубі. Все це давало змогу уникнути деконспірації.\nВояків також вчили виливати зі смоли чи воску сліди, якими повстанець при потребі "маскувався" на снігу під вагітну, хво рого, кульгавого, товстого, худо го.\n"Українські повстанці були одниш з перших, які зрозуміли, що навіть невеликими силами можна ефективно протистояти ворогу".\nВони вміли підробляти печа тки, "ховати" послання на бере гах книжки, між рядками зоши та, знали, як змивати написи олівцем чи через кальку, як ши фрувати документи цифровими чи книжковими кодами. Причо му робили це так добре, що де які листи ми не можемо розгада ти й досі.\nКРИЇВКА — УКРАЇНСЬКЕ НОУ-ХАУ\n— Хто придумав криївку як засіб конспірації?\n— Це класичний приклад, так би мовити, народної творчості. Це досвід, який передавався від одного проводу іншому, вдоско налювався і ставав загальним здобутком.\nСпочатку криївки були лише складами для переховування агітматеріалів зброї. Самі ж по встанці почали переховуватися в них вже під час радянської оку пації. Хоча спершу була велика нехіть до них. І це зрозуміло. Важко і фізично, і психологічно змиритися з тим, що мусиш кіль ка місяців, з осені до весни, жити під землею. Але в нерівних умо вах протистояння, коли саме життя змусило піти під землю, почали використовувати криївки масово і навіть значно вдосконалювати їх. З'явилися криївки — зброярні, друкарні, склади, житлові. Були криївки-шпиталі. Один з найбіл ьших — криївка на 12 кімнат — був на горі Хрещатій біля Перемишля.\nДодумалися навіть робити про-духи через стовбур дерева чи якусь рослину, щоби під землю надходило повітря. Але серед поля чи лісу неможливо було запідозрити, що під ногами на глибині 8-12 метрів є криївка. Упівці маскували ці криївки спеціальними люками, в які са дилося дерево, а коли треба — виймалося, і через люк потрап ляли до криївки. Робили входи через колодязі, скирти соломи, комори, пивниці. Були криївки навіть у бані церкви. У вина хідливості в побудові криївок повстанцям справді не було рівних.\n— Хто креслив проекти підземних сховищ? Адже армія склада-лася переважно з селян...\n— Не треба недооцінювати се лян, бо ці криївки — свідчення прихованого інтелектуального потенціалу українського народу. Кажучи сучасною мовою, це повстанське ноу-хау. Це винахід УПА. Бо в середині XX століття партизанське протистояння як тактика ведення війни було мало розвинене. Тоді воювали велики ми групами, фронтами по кілька мільйонів людей. А українські повстанці були одними з перших, які зрозуміли, що навіть невели кими силами можна ефективно протистояти ворогу. Вояки УПА першими зрозуміли: партизанка - це зброя слабших, але зброя хитріших\nі вдатніших. Саме від УПА почався розвиток парти занського руху, а ця тактика укра їнців стала основою для національно-визвольних рухів інших країн. Приміром, в Індокитаї,\n— Але чому вояків-підпільників так боялася радянська влада?\n— Бо знала: є одна засаднича умова, за якої підпілля може реалізуватися, — це масова під тримка населення. Пораховано, що, аби воював один партизан, потрібна підтримка 5 — 6 людей. Нема підтримки — нема парти занки. Саме тому в Україні не розвинувся радянський парти занський рух: їх постійно екіпі рували, добре годували, висила ли підтримку з великої землі, але вони не могли суперничати з українськими повстанцями, бо не мали підтримки народу.\nОчевидно, що радянська вла да, яка боролася з повстанським\nрухом, розуміла це, і всі свої сили спрямовувала на боротьбу не тільки з повстанцями, але і з на селенням. А як метод боротьби використовувала депортацію. З України за 1944 — 52 роки вивез ли понад 200 тисяч люду власне для того, щоб вибити з-під ніг повстанців соціальну базу. Через УПА пройшло понад сто тисяч чоловік, а тих, хто їх підтримував і був репресований, за радянсь кими документами — близько півмільйона. Але все одно соне там ще не скоро вдалося лікві дувати повстанське підпілля.\n— Чи був в УПА стратег і тактик партизанської боротьби, який за безпечив армії таке тривале під пільне існування?\n— Звісно, в УПА існував головний військовий штаб при головному командирі Романові Шу-хевичу. Поділявся він на сім відділень. Це були люди, які мали військовий досвід і фах, вони й розробляли загальну стратегію. Але УПА відрізнялася ти№, що тут не було чітких вказівок звер ху донизу — що і як робити. Го-ловний військовий штаб приймав лише загальні положення: наше завдання — таке і таке. А як ре алізовувати ці завдання — це за лежало від ініціативи коман дирів. Бо передбачити специфіку місцевих умов зверху було немопідтримувати ініціативу знизу.\nТобто була загальна стратегія і була велика довіра до коман дирів, які готували конкретний захід. У цьому, власне, і полягала сила і незнищенність УПА -дуже важко було з нею воювати через мобільність, еластичність і непередбачуваність. Саме тому криївки існували й активно використовувалися аж до другої половини 50-х років у 1956 році в криївці на Івано-Франківщині ще переховувалися повстанці. А останній бій упівці, це ми до слідили точно, дали 12 квітня 1960 року — в Цідгаєцькому ра йоні на Тернопіллі.


Ільницький планує вчетверте стати мером Моршина\nСереда, 7 жовтня 2020, 15:16\nНа посаду міського голови Моршина претендують шестеро осіб.\nЦентральна виборча комісія оприлюднила перелік кандидатів, які претендують на посаду міського голови Моршина.\nЗагалом ЦВК зареєструвала 6 осіб, серед претендентів – чинний міський голова Руслан Ільницький, який йде на вибори як самовисуванець. Ільницький очолює Моршин з 2006 року: у 2006 році його вперше обрали міським головою Моршина, а у 2010 році – вдруге, а у 2015 році – втретє.\nДо обрання мером працював на посаді заступника міського голови – начальника управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради.\nТакож свої кандидатури на посаду мера подали: Олег Данішевський (самовисуванець), Микола Магас (самовисуванець), Василь Палюк (самовисуванець), Микола Штоник (самовисуванець), Віктор Янко (самовисуванець).\nМітки: вибори 2020, міський голова, Моршин, новини львова, ЦВК\nМоршинська стратегія У Моршині в пожежі загинула власниця квартири У п'яти містах Львівщини відкриють центри вакцинації На Львівщині розпочинають вакцинувати прокурорів У Моршині провакцинували більше 60% населення У Моршині провакцинували більше 50% населення У Моршині масово вакцинуватимуть працівників санаторіїв ЦВК звинуватила Кошулинського у порушеннях У березні стартують вибори депутатів трьох громад Львівщини Кошулинський балотується до ВРУ від Івано-Франківщини У Східниці і Трускавці найбільше відпочивали туристи з Польщі, Азербайджану, Молдови і Білорусі У Моршині водій мікроавтобуса з'їхав у озеро Мер Трускавця зібрав понад мільйон гривень готівки Мер Борислава обходиться без готівки і авто Минулоріч мер Бродів жив на 39 тисяч гривень у місяць


Лампа до HITACHI CP-WU8700 - Найкраща ціна та якість, найбільший вибір\nЛампи до проектора HITACHI CP-WU8700 Партномер: DT01881\nЛампу до свого проектор HITACHI CP-WU8700 можете обрати між наступними варіантами: лампи з модулем і самостійні колби від оригінальних та альтернативних виробників.\nЛампи з модулем для проектора HITACHI CP-WU8700\nФірми, що випускають проектори, продають у той самий час під своїм брендом і лампові модулі як необхідний видатковий матеріал. Не дивлячись на це, як правило, виробництвом самих колб вони не займаються, а довіряють це спеціалізованим сертифікованим заводам по виготовленню колб. Пізніше оригінальний ламповий модуль для HITACHI CP-WU8700 кінцевий споживач може придбати під брендом виробника. який гарантує йому найвищу перевірену якість.\nКолба для HITACHI CP-WU8700, що зроблена на фірмовому заводі по виробництву ламп (таких як Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR), зібрана в модуль на відповідному заводі по виробництву модулів. Цей тип є дуже популярним серед замовників, бо пропонує високу якість, а завдяки нефірмовій збірці має доступнішу ціну.\nЛамповий блок для HITACHI CP-WU8700 від неоригінального виробника представляє собою бюджетний варіант оригіналу. Дуже часто виробництво обох варіантів проводиться на сусідніх заводах тієї ж самої країни. Головний розділ у матеріалах, що використовуються при виробництві та наявність "бренду" чи його відсутність (у неоригіналів).Радимо цей варіант покупцям, яким ціна оригіналу здається занадто високою, чи, якщо Ви не впевнені, що зможете провести заміну голої колби самостійно.\nЛампи без модуля для проектора HITACHI CP-WU8700\nОригінальна колба без інсталяційного корпусу для HITACHI CP-WU8700 від оригінального виробника (наприклад, таких як Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR). Заміна голої лампи - це достатньо кропіткий процес, тому цей варіант радимо придбати тим покупцям, що вже мають досвід самостійної заміни голої колби, або тим, які розуміються на подібних маніпуляціях.\nВаріант голої колби без корпусу для HITACHI CP-WU8700 від NoName виробника має як свої переваги, так і недоліки. Головною перевагою - найнижча ціна із запропонованих варіантів, яка є доступною для будь-якого покупця. Недоліком є складність процесу заміни, який є важчий, ніж у лампи в модулі.


09.09.2017 14:09 Елена Степницкая\nРеалії сьогодення досить складні. Важка політична ситуація України, нестабільний фінансовий ринок, іноді приводить українців у незручні положення. Можливий момент, коли гроші закінчились, а заробітну плату затримують. Можливо, з’явилась вигідна пропозиція, на яку ви так довго чекали, а грошей на її придбання не вистачає. Сучасні банки та фінансові установи, надають досить звичайну банківську процедуру в новому форматі. Вигідні онлайн кредити стають дедалі популярніше серед українців.\nВідносно нова послуга на українському фінансовому ринку встигла допомогти великій кількості населення і відкрити для них, всю повноту переваг, які вона надає. Сьогодні, оформлення кредитів онлайн, є одним з найоптимальніших рішень при виникненні проблем з грошима для рядового українця.\nВажливо знати, що найчастіше при введені в пошукових системах запитів «вигідні онлайн кредити», «оформити кредит онлайн» користувач отримає безліч пропозицій, щодо його оформлення. На жаль, не всі фінансові організації та установи, якісно та чесно обслуговують своїх клієнтів. Завжди є ризик залишитись обманутими чи отримати не вигідні умови кредитування.\nАльтернативним і найшвидшим варіантом пошуку перевірених фінансових установ та організацій є сайт компанії All Credit – Усі кредити. На якому ви зможете знайти перевірених кредиторів з умовами кредиту, які найбільше вам підходять.\nДо основних переваг оформлення онлайн кредиту можна віднести швидке вирішення питання видачі кредиту. Зазвичай, рішення приймається протягом 30 хвилин, після чого визначена сума переводиться на вашу карточку. Також, при оформленні онлайн кредиту фінансові установи зазвичай мають мінімальні вимогу до позичальників. Приємним моментом для вас стане те, що оформити кредит можна сидячи прямо вдома смакуючи чашечкою смачної кави.\nСайт компанії All Credit має зручний інтерфейс зрозумілий для кожного користувача. Основними перевагами використання послуг компанії є достовірність даних про всі зазначені фінансові установи, умови їх кредитування, визначеність необхідних документів. Подача цих даних у формі порівняльної таблиці онлайн кредитів, дасть змогу кожному користувачу підібрати підходящу установу, умови кредитування якої, співпадають з вашими бажаннями та можливостями.


«Журнал про метал»\nПублікації Видання «Журнал про метал»\nДизайн В АРХІТЕКТУРІ\nСучасне українське бароко\nДекоративний потенціал художньої ковки в архітектурі не має кордонів. Це доведено багаторазово і в безлічі втілень.\nДля оцінки магічних можливостей «сучасного українського бароко» пропонуємо подумки прибрати ковані елементи із зовнішнього вигляду вишуканого будови, представленого на фото. Залишаться лише добротність, міцність і аскетичність. Без високохудожньої кування виглядати палацом цей будинок не буде.\nЗ іншого боку, практично будь-яка споруда, зведення по найпростішому проекту, може бути перетворено вмілим дизайнером – архітектором в щось надзвичайне.\nПредставлений тут столичний особняк декоративно оформлений в особливому і неповторний стиль, який авторськи розробив і довів до досконалості академік архітектури Богдан Федорович Новосельський. Стиль отримав назву “сучасне українське бароко”.\nВідмінні риси цього стилю – наявність гармонійно збалансованих в просторі масивних елементів, доведення до геометричній завершеності, практично ідеальна обробка поверхні кожної деталі в композиції.\nХтось може не погодитися і заперечити, що тут мова повинна йти поки що не про народження нового стилю, а тільки про легко пізнаваному ковальському почерку. Але ж уже справа доходить до того, що роботи Атор “неледачих робіт” демонструються в рекламі малоізвених коваль фірм на сторінках просунутих коваль видань! Хіба це не ознака народження нового стилю?\nНаприклад, “Ковальська майстерня” в №1 зя 2005-й рік опублікувала рекламу київської фірми “Три ковалі”. Чи не складно вгадати стиль, а заодно і почерк у фрагменті решітки одного з Київської ландшафтів руки івано – франківського метра. Подібне виріб не придумаєш “з бухти – барахти”. До нього потрібно йти крізь роки каторжної праці і через сотні тонн перетвореного в пластилін метала. Подолавши гіркоту проб і помилок і розвинувши в собі здатність повної самовіддачі при роботі над кожним квадратним міліметрів вироби. Погодьтеся, таке під силу далеко не кожному! Простіше вкрасти чиєсь готовеньке.\nАле той, хто здатний пожертвувати етикою в ім’я естетики, ніколи не підніме на новий рівень престиж національного ковальської майстерності, як це зумів зробити новатор Новосельський.\nНе дивно, що сьогодні дизайнер, коваль і керівник великого ковальського підприємства, Богдан Федорович користується заслуженим авторитетом у колах архітекторів і дизайнерів не тільки рідного Прикарпаття, а й Київського новобудови.\n“Ковальські майстерні Богдана Новосельського” сьогодні – це і великий, добре оснащений ковальський колектив, і одночасно академічний консультативний архітектурно – дизайнерський центр, в якому завжди знайдуть спосіб, як за допомогою “сучасного українського бароко” перетворити кволої будинок або офіс, надати йому княжого величі зовні і при цьому наповнити теплим затишком всередині. При абсолютній неповторності кожного архітектурного рішення.\nДата публікації\t30/09/2011


5 дивовижних фактів про «третю фатімську таємницю» | CREDO\n17 Лютого 2017, 14:54 5984\nНезабаром, а саме 13 травня 2017 р., ми відзначатимемо 100‑річчя об’явлень Богородиці у Фатімі (Португалія).\nУже протягом століття у різних куточках світу постають теорії, покликані розшифрувати приховане послання трьох фатімських таємниць. Проте с. Лусія сама сказала, що «інтерпретація належить не візіонерам, а Церкві». Саме Церква має інтерпретувати різні знаки та символи, які явила Марія у Фатімі, аби дати вірним чітке керівництво в розумінні того, що Бог хоче показати нам.\nЦерква саме так і зробила у 2000 році, коли кардинал Йозеф Ратцінґер, тодішній префект Конгрегації віровчення, написав розлогий богословський коментар та інтерпретацію знаменитої «третьої таємниці». Йому було доручено завдання дослідити знаки і символи, знайдені в об’явленнях Богоматері. І він зробив деякі разючі відкриття.\nНижче описано п’ять дивовижних одкровень, знайдених у «третій таємниці» Фатімської Богоматері в інтерпретації кардинала Ратцінґера (нині вислужений Папа Бенедикт XVI).\n1. Покута, покута, покута!\n«Ключове слово цієї третьої частини — триразовий вигук: “Покута, покута, покута”. Спадає на думку початок Євангелія: “Покайтеся і віруйте в Євангеліє” (Мк 1, 15). Зрозуміти знаки часу означає прийняти обов’язковість покаяння, навернення, віри. Це правильна відповідь у цей момент історії, який характеризується серйозними небезпеками, що описані подальшими образами».\nЦентральним посланням Божої Матері Фатімської було «покута». Вона хотіла нагадати світові про необхідність відречення від зла та відпокутування збитків, завданих нашими гріхами. Це ключ до зрозуміння іншої частини таємниці. Все обертається навколо необхідності покаяння.\n2. Ми підробили полум’яний меч\n«Ангел із вогненним мечем ліворуч від Божої Матері нагадує подібні зображення в Книзі Одкровення. Він представляє загрозу суду, який нависає над світом. Сьогодні перспектива того, що світ може перетворитися на попіл, вже не здається чистою фантазією: сама людина зі своїми винаходами підробила полум’яний меч. Видіння показує силу, яка протистоїть силі руйнування, — це ясність Божої Матері, а звідси випливає, певною мірою, і заклик до покаяння».\nЦя частина об’явлення — чи не найсумніша. Виявляється, що Бог може вразити нас всіх «полум’яним мечем». Проте кардинал Ратцінґер підкреслює, що «полум’яний меч» — це те, що ми створимо (наприклад, атомна бомба), на відміну від будь‑якого вогню, який сходить з неба. Гарна новина полягає в тому, що видіння передбачає, що полум’яний меч «буде знищено ясністю Богоматері» у єдності з закликом: «Покута, покута, покута». Божа Матір приймає остаточне рішення, і Її ясність може зупинити будь‑який катаклізм.\n3. Майбутнє не висічене в камені\n«Підкреслюється важливість свободи людини: майбутнє насправді не встановлене незмінно, і образи, які діти побачили, це жодною мірою не фільм про майбутнє, в якому нічого не можна змінити. Справді, уся суть видіння — це принести свободу і скерувати її у правильному напрямку… [Видіння] покликане мобілізувати сили змін і скерувати їх у правильному напрямку».\nВсупереч поширеній думці, видіння, даровані Божою Матір’ю у Фатімі, — це не перегляд того, що відбуватиметься. Це перегляд того, що може трапитися, якщо ми не будемо реагувати на заклик Богородиці до покаяння і внутрішнього перетворення. Ми, як і раніше, зберігаємо нашу вільну волю і отримуємо заохочення використовувати її на благо всього людства.\n4. Кров мучеників — насіння Церкви\n«Заключна частина “таємниці”(…) — це втішне видіння, яке має на меті відкрити історію від крові та сліз до цілющої сили Бога. Під раменами хреста Ангели збирають кров мучеників, а разом із цим вони дають життя душам, які долають шлях до Бога. (…) Подібно як зі смерті Христа, з Його пораненого боку, народилася Церква, так само смерть свідків дає плоди для її майбутнього життя. Таким чином, видіння третьої частини “таємниці” — спочатку такої болісної — завершується зображенням надії: жодні страждання не марні; страждання Церкви, Церкви мучеників, cтає знаком для людини у пошуках Бога».\nЦе правда, що видіння містять багато страждань і небезпек; але це не просто так. Церкві, ймовірно, доведеться багато страждати найближчим часом, і це не повинно викликати подиву. Церква зазнавала переслідувань з часів розп’яття Христа, і теперішні наші страждання принесуть добрі плоди в майбутньому.\n5. Тримайтеся. Я переміг світ\n«“Моє Непорочне Серце затріумфує” — що це означає? Серце, відкрите для Бога, очищене спогляданням Бога, сильніше за гармати і всякого роду іншу зброю… Лукавий має владу в цьому світі, у нього є влада, бо наша свобода постійно дозволяє собі відходити від Бога. Але свобода обирати зло більше не має останнього слова; слово, яке переважає, полягає в тому, що: «Страждання зазнаєте в світі, але будьте відважні: Я світ переміг!» (Йн 16, 33). Фатімська звістка закликає нас повірити в цю обітницю».\nНа завершення, фатімська таємниця дає нам надію у світі, який роздирають жадібність, егоїзм та війни. Сатана НЕ восторжествує, і його злі плани будуть подолані Непорочним Серцем Марії. Незабаром може бути багато страждань; але якщо ми будемо міцно триматися Ісуса і Його Матері, то залишимося переможцями.\nЛист до майбутньої дружини\nЧи мешканці Вифлеєма справді були такі негостинні?\nІсая: Пророк Різдва


“Незалежна” Одещина – Бескид\nОдеса - Затока - Балабанівка - Одеса\nЗагальна відстань: 100 км\nПобувавши у червні на Одещині не покидала думка повернутись туди, до моря, сонця тих-от пару кілометрів безлюдних або майже безлюдних пляжів, котрі ми швидко проїхали не встигши вдосталь насолодитись .\nТому з Алексом «відкололись» від компанії котра їхала на Соліну, бо прогноз погоди не тішив сонечком у тих регіонах і в останній момент взяли квиточки до Одеси. Маршруту конкретного у нас не було , навіть вагались в яку сторону від Одеси їхати, але вирішили їхати південніше по принципу «де ніч застане там і заночуєм» 🙂\nВідразу вирішили спершу покататись по Одесі. (фото нажаль лише телефонні((). Красива стара частина міста, гламурна Деребасівська, морський вокзал, порт\nа ще молоді сім’ї у вишиванках склали дуже приємне враження про місто. Одним словом хто не був – то обов’язково з’їздіть не пожалкуєте.\nДалі по парку проїхали вздовж міських пляжів до Аркадії.\nПакуємось у електричку. Станція Бугас, проїхали шумну Затоку і нарешті добрались до пляжу. Це була 8 година, сутеніло. Особливо не заморочувались з місцем для ночівлі, пройшли усі намети і далі розклали свій.\nЦієї ночі спостерігали дві цікаві речі: надзвичайно яскрава падаюча зірка (чи то не зірка була – хто зна) і море яке світились дрібними частинами при нічному купанні, як потім нам сказали шо то досить рідке явище і не всім щастить його побачити .\nНад ранком я прокинулась від дивного звуку схожого на дощ, проте це не був дощ, це крупинки піску з такою силою бились об намет. Відкрили палатку – шторм, височезні хвилі, вітер і пісок.\nСніданок, збираємо речі і з пів кг. піску, бо скластись без піску було нереально і вирушаємо пішечки по косі. Дійшли ми до моста на Сергіївку, далі вже нарешті використовуємо велосипеди за призначенням\nХмари все затягувались. Ховаємося трішки від дощику, трохи перестає рушаємо далі. На сей раз дощ почався сильніший, на щастя поруч база відпочинку. Сховались під дашком, проте охоронець вийшов і запросив у середину. Дощ не припинявся , і в «каптьорці» охоронця так добряче піднадоїло сидіти. Думаємо що робити далі, знайшли адміністратора, який спочатку трохи дивно відреагував на наше бажання винайняти номер на пару годин , але зрештою відвів нас у номер, і сказав як лишитесь на ніч то оплатите, а як на пару годин перечекати дощ – то нічого не потрібно – не перевелись добрі люди)) Як тільки зайшли – дощ припинився, проте зварили обід, трішки підсушились, попили чаю і в дорогу\nНаступна частина маршруту пролягала по полю, вздовж берега\nНеспішно крутили, бо реально хоч картинка не мінялась але краєвиди навколо дуже тішили.\nІнколи потрібно було виїхати на дорогу щоб об’їхати такі от ДОЗи\nПо полю докотились Балабанівки. Сутеніло і бажання ночувати на пляжі з шквальним вітром не було. Пам’ятали про лісочок але думали що він значно дальше – як виявилось ні, десь за 4км. ми потрапили в невеличку лісосмугу. Спочатку трішки бентежило те що є декілька машин, і розгорнуті намети але сусіди і навіть час від часу крики дітей не надокучали. Розклали швиденько намет, бо хмари довкола були чорні, небо блискало, гриміло. Варимо зупку – і спати\nМісце мега феншуйне, їхати звідти не хотілось та й для чого у нас ще один день – вирішили залишитись.\nПрогулянки по майже порожньому пляжі, купання, швиденька поїздка в Лебедівку і назад – і чого час біжить так швидко?). Ввечері перший раз запалили вогонь, до того часу лише пальником користувались.\nВертались ми більшою мірою по асфальту, лише в Сергіївці вирішили через міст пройтись по косі до Затоки.\nДалі електричка, Одеса, поїзд, приємні сусіди по купе – і ми у Львові який нас зустрів дощиком\nЄ що сказати? Скасувати відповідь\n100 км Одеська область UA\nalex та Христина\nГалерея світлин Всі світлини (3)\nCopyright © 2018 beskyd.org\nПри цитуванні і використанні будь-яких матеріалів – посилання на beskyd.org обов’язкове.\nProudly powered by WordPress and redesigned by hvvi.


Лукашенко може покликати війська РФ в Білорусь: яка загроза для України - Український соціологічний портал\nСер 18, 2020 Білорусія, війська, Лукашенко, Михайло Самусь, РФ, Сергій Мартинець, Україна, УСП\nНинішня ситуація в Білорусі може бути використана Росією, щоб перекинути свої війська до кордону з Україною. Це дозволяє договір між Мінськом і Москвою про Союзну державу, але тільки після запрошення білоруського президента. Про це написав у своїй колонці для сайту “Сьогодні” військовий експерт, заступник директора з міжнародних питань Центру дослідження армії, конверсії і роззброєння Михайло Самусь.\n“Тоді Лукашенко скаже, що хоче активувати статтю Союзної держави і запросити своїх союзників підтримати його. В особливий період Білорусь стає частиною Союзної держави. З військової точки зору Збройні сили Білорусі – це частина ВС РФ. Ми це довели полякам, американцям, білоруси це заперечували, але зараз це знову підтверджується після видачі “вагнерівців” Росії. Як би вони не розповідали, що з їхнього боку не буде загрози, не буде російських баз… Все це вирішується за 5 хвилин”, – написав Михайло Самусь.\n“Єдине, що тут немає безпосередньо дислокованих військ, але це вирішується буквально за тиждень. Я зараз говорю про сухопутні війська. За кілька годин вирішується присутність десантників і авіації. Ракетні війська – пару діб. Для нас і для НАТО це загроза. Альянс знову повинен зараз збиратися і приймати відповідні рішення”, – пояснив експерт.\nЯк повідомляли новини “Сьогодні”, на днях в Росії помітили військову техніку, яка прямувала до кордону з Білоруссю.


«Растішка», який не припиняє зростати – Народна Армія\nHome/Люди нашого війська/«Растішка», який не припиняє зростати\nЗа три роки війни військовий лікар із позивним «Растішка» встиг узяти участь у створенні медичної служби 25-го БТрО «Київська Русь», урятував чимало побратимів, очолюючи медичну роту 59-ї бригади та евакуаційно-сортувальне відділення. Сьогодні він — слухач Української військово-медичної академії\nНа київський Майдан молодий лікар Львівської обласної лікарні Антон Шевчук прибув наприкінці листопада 2013 року, щоб підтримати протести студентів\n— Бажання приєднатися до протестних акцій посилювалося ще й тим, що старші колеги не відпустили мене в столицю під час Помаранчевої революції, бо вважали занадто молодим, — розповідає Антон.\nВін переконаний, що має потужні бунтарські гени: його пращурів катували в таборах Сибіру, прапрадіда, який був офіцером УСС, поховано під Вінницею, були його родичі й у лавах УПА.\n— Дід із бабцею мене відмовляли брати участь у подіях Майдану, — признається Антон. — На це я їм відповів: «Ви мене змалечку виховували бути патріотом рідної землі, боронити її та любити. Тож мій час настав». І вони мене благословили.\nМоже здатися дивним, але молодий лікар під час Майдану жодного разу не застосовував свої медичні вміння. Його кремезна статура якнайбільше підходила до охоронних функцій. Побратими охрестили Шевчука «Растішкою», імовірно, вирішивши, що, тільки вживаючи популярний йогурт, можна сягнути майже двох метрів зросту, як в Антона. Спочатку Шевчук із друзями охороняв сцену, з якої виступали учасники мітингу, а 30 листопада став співорганізатором Першої сотні Майдану. Згодом ця сотня переформатувалася в 42-гу сотню «Львівська брама», яку очолив Андрій Янченко.\n— Два-три тижні я виконував свої обов’язки на Майдані, а потім на днів десять від’їжджав на роботу у свою лікарню, — продовжує розповідь Антон. — І так тривало до квітня.\nНа першу хвилю мобілізації Шевчук не встиг. Прийшов у військкомат удруге, а там кажуть, що медиків на фронті вистачає, тож знову засвітили перед ним червоне світло.\n— Але одного дня мені зателефонував наш сотник Андрій Янченко й повідомив, що формує батальйон територіальної оборони, — ділиться спогадами Антон. — Коли ж він мені запропонував зайнятися створенням медичної служби батальйону, то моїй радості не було меж. Бронежилет я мав іще з Майдану, швидко зібрав необхідні речі й вирушив у Київ, сказавши діду й бабусі, що мене мобілізували.\nУ травні у 25-му батальйоні територіальної оборони «Київська Русь» було вже більше як сотня добровольців, більшість з яких Антонові були знайомі ще з Майдану. В обласному військкоматі без зайвих клопотів Шевчук отримав військовий квиток, у якому душу тішив рядок «молодший лейтенант медичної служби». Майже все літо бійці провели на стрільбищі й тактичному полі «Десни». Не нудьгувала й медична служба молодшого лейтенанта Шевчука.\n— З тактичної медицини ми чи не найперші пройшли напружене навчання під контролем інструкторів проекту «Медсанбат», — розповідає офіцер. — Волонтери забезпечили нас великою кількістю медикаментів і деяким обладнанням. І до серпня наша служба з 12 осіб була готова діяти за призначенням.\n20 серпня 2014 року, коли батальйон «Київська Русь» уперше вступив у бій у районі Дебальцевого, а набуті навички під час тренінгів із тактичної медицини рятували життя побратимам, Антон вдячно згадував прискіпливих тренерів «Медсанбату».\n— У медичній службі батальйону були неймовірні санінструктори, — ділиться враженнями Шевчук про своїх колишніх колег. — «Чорний доктор» і «Фідель» не мали медичної освіти, але врятували чимало патріотів під час Майдану,тож їхній досвід був безцінним на «нулях».\nВажкопоранених «Растішка» переправляв у Бахмут, про лікування легких домовлявся з медиками дебальцівської лікарні. Імена цивільних лікарів, які рятували наших бійців, він і досі не може оприлюднити, адже не всі вони залишили окуповану територію, тож їх можуть переслідувати окупанти.\nЯкось Шевчук повертався з Бахмута на медичному «Фольксвагені» й на дебальцівському «хресті» підібрав двох важкопоранених десантників. Потрібна була термінова стаціонарна допомога.\n— Проїхали невелику відстань, і я відчуваю, як водій замість того, щоб гнати швидше, пригальмовує, — згадує епізод Антон. — Відводжу погляд від пораненого, аби «підбадьорити» водія, і тієї миті за метр попереду від нашого авто пролітає граната РПГ. Окупанти обстрілювали із селища Комуна. А водій пригальмував через воронку від розриву снаряда на дорозі. Виявилося, вона нас і врятувала від смерті.\nПід час бойових дій Антон Шевчук двічі сам зазнав травмування. Спочатку дошкуляло плече, і все закінчилося оперативним утручанням і п’ятьма титановими анкерами. А потім була важка травма хребта. Але щоразу після одужання «Растішка» повертався в зону бойових дій, щоб рятувати тих, які стримували ворога. Кількість урятованих життів, прізвища та імена він не пам’ятає. Хіба що щемкі епізоди.\n…Повертаючись на санітарному МТ-ЛБ на місце розташування евакуаційно-сортувального відділення, Шевчук отримав інформацію про двох поранених, які підірвалися на розтяжці в районі позиції «Кріт».\n— Даю команду «Таксистові» розвертатися й гнати на передову, — розповідає Антон. — Щоб забрати поранених, добиралися ще й пішки, адже до позицій терористів було 150–200 метрів. В одному з поранених упізнав «Грека» з інженерної служби. Сонячна тиха погода, і він лежить весь посічений осколками… «Растішко», витягни мене», — прошепотів «Грек». Так він вимовив ті слова, нібито на мене він покладав останню надію на порятунок. Той випадок нас подружив. А «Грек» продовжує службу в 59-й бригаді.\nНавесні цього року відбувся прем’єрний показ документальної кінострічки режисера Ярослава Пілунського «Перша сотня», яка розповідає про Революцію гідності та перші роки російсько-української війни. Одним із героїв фільму став і доброволець із Львівщини «Растішка». Про свою популярність Антон відгукується неохоче.\n— То було випадково, просто потрапив на очі режисерові Ярославу Пілунському, — каже Шевчук. — І він мене та моїх побратимів увічнив у документальному кадрі.\nМайдан і війна змінили долю Антона. Він подякував своїм колегам із Львівської обласної лікарні за спільну роботу, а вони побажали йому стати справжнім професіоналом військової медицини.\nР.S. Напередодні Дня незалежності України Антонові Шевчуку присвоєно військове звання «капітан медичної служби». Тож «Растішка» не припиняє своє зростання не лише в професійному плані, а й у військовій кар’єрі. І це заслужено.\ntop Антон Шевчук військовий лікар доброволець\nПерегони броньованих велетнів\nДоба в ООС: окупанти 25 разів відкривали вогонь по позиціях наших війсь


Навіть особливо не рефлексуючи й не зважуючи користь та шкоду, вони реагують на всі зміни навколо, приймаючи цей досвід чи вибудовуючи свій захист проти нього. І в цих «відбитках» усі наші дорослі крайнощі можна побачити набагато структурованіше та опукло. Тим більше, ми вже бачимо цікаві випадки, коли саме підлітки роблять те, що з якихось причин не можуть дорослі: варто згадати, наприклад, екологічні протести школярів у Європі чи опозиційні мітинги за участю дітей та підлітків у Росії. Уже другий рік поспіль зголошуюсь брати участь у роботі журі обласного турніру дебатів юних журналістів. У якомусь сенсі з цієї причини: цікаво, що та як віддзеркалюють юні допитливі українці на Донеччині, залучені до активного інформаційного життя. Минулого разу мені впала в око принципова табуйованість обговорення теми війни серед дітей, які в цій війні живуть і знають про неї набагато більше за своїх однолітків із мирних регіонів. Про причини та, головне, наслідки цього уникання вдалося тоді подискутувати з юними журналістами, а потім описати свої враження в колонці Тижня.\nЦьогоріч центром уваги дітей, які насправді дискутували на різні суспільно важливі теми, запропоновані організаторами, стала політика. І, на відміну від теми війни, вона тут не табуйована. Але говорять про неї молоді журналісти так, начебто вимушено повторюють не дуже пристойні слова: нам, мовляв, дуже соромно, але треба ж. Школярі відчувають політиків як злочинців, яких за домовленістю в суспільстві треба вважати корисними. Вони майже стовідсотково дорівнюють журналістські матеріали про політиків чи політичну силу до «джинси», реклами або «чорного» піару. А ще з підлітковою гарячністю заперечують можливість будь-якого висвітлення політичних подій на рівні шкільного чи молодіжного ЗМІ. Навіть якщо йдеться про місцевого депутата, який має безпосередній стосунок до проблем навчального закладу, або про молодого лідера політичного руху. Деякі навіть вважають, що залишитися чесним журналістом можна, тільки якщо не писати про політику...\nНе думаю, що таке ставлення слід списувати виключно на риторику педагогів, які допомагають дітям опановувати ази журналістики, бо не така нині молодь, щоб просто повторювати чиїсь думки. А ось своєрідний «діагноз» нашому суспільству поставити ризикну. По-перше, юне покоління справді відчуває високий рівень лицемірства дорослих, коли йдеться про політичні теми: флюгерство, цинічні постановки, подвійні ігри, адміністративний ресурс. Тому теза «це все брехня» підтверджується багатьма прикладами в найближчому оточенні. По-друге, майже всі були учасниками «масовки» на всіляких урочистих привітаннях від політиків, але майже ніхто не бачив реальної роботи, яка не перетворювалася б на відвертий передвиборчий піар. І саме тому писати щось про це вони цураються, бо традиційні хвалебні оди — гидко, а інше просто не дозволять. Крім того, молодь вважає, що в «дорослих» ЗМІ ситуація така сама. По-третє, самі «дорослі» ЗМІ постійно підживлюють інтерес суспільства різноманітними «джинсовими» скандалами, через що знайти в інформаційному потоці якісні матеріали про політику дуже складно й досвідченому старшому поколінню, що вже казати про юне. Через це дехто з молодих журналістів вважає, що суспільству взагалі не важлива інформація про політиків і політичні процеси, бо це все одно маніпуляція. І, що показово, вони не обирають якихось окремих «поганих» партій чи осіб, це стосується загалом політичного світу країни.\nІ який може бути прогноз перебігу цієї «антиполітичної» хвороби? З одного боку, це все дуже сумно: молодь, яка вже найближчим часом стане активним рушійним сегментом суспільства, має такий негативний погляд на державні процеси. Але з другого — набагато прикріше було би бачити, як ця молодь беззаперечно втягується у відповідні процеси, сприймаючи всі негативні ознаки такого перехідного періоду за норму. Те, що вони відчувають як незручність для себе, може стати агентом і причиною змін надалі. В ідеалі хотілося б, щоб і дорослі сприяли конструктивному розвитку. Я, наприклад, була б дуже вдячна за курси політичної грамотності чи теорії політичного життя для старшокласників. Але природно, що самій системі не вигідні такі зміни, не для того вона вибудовувалася такою, яка відчувається чимось не дуже пристойним, щоб туди могли потрапити люди з іншими цінностями. Тому молоді та критичні, зміна самої політики та ставлення до неї суспільства — виключно ваша справа! Сподіваюся, мине небагато часу — і теза «не говорити, не писати, не торкатися» зміниться на бажання робити це чесно та неупереджено.


Середні показники динаміки\nВиди рядів динаміки. Показники рядів динаміки\nВикористання середніх показників та показників варіації для оцінки ризиків\nДеякі основні показники вибухопожежонебезпечності речовин та матеріалів\nЗ плином часу змінюються рівні динамічних рядів і обчислені на їх основі показники аналізу ряду динаміки. Постає потреба узагальнення притаманних динамічному ряду властивостей, визначення типових характеристик розвитку. Для узагальнюючої характеристики динаміки досліджуваного явища за ряд періодів визначають різного роду середні показники. Розглянемо дві категорії таких показників:\n1) середні рівні ряду;\n2) середні показники змін рівнів ряду.\nСередні рівні використовують, насамперед, для узагальнення коливних рядів. Наприклад, при аналізі динаміки сільськогосподарського виробництва оперують не річними, а більш сталими середньорічними показниками за певні періоди. Середні рівні необхідні також для забезпечення порівнянності чисельника і знаменника, побудови динамічних рядів похідних показників. Наприклад, виробництво продукції на одного працюючого. Обсяг продукції — інтервальний показник, а кількість працюючих — моментний. Щоб забезпечити порівнянність цих показників, слід обчислити середньорічну кількість працюючих.\nМетод обчислення середнього рівня динамічного ряду залежить від виду ряду динаміки.\nУ моментному ряді при умові рівномірної зміни показника між датами, середня величина між двома датами розраховується як півсума значень на початок і кінець періоду.\nЯкщо моментний ряд динаміки має однакові проміжки (інтервали) часу між датами, розрахунок середнього рівня виконується за формулою середньої хронологічної.\nОтже, розрахунок середньої хронологічної з моментного ряду динаміки зводиться до того, що ми додаємо всі рівні ряду, взявши половину першого і останнього, і одержану суму ділими на кількість рівнів без одного.\nУ моментних та інтервальних рядах динаміки з нерівними періодами ( проміжками) часу для обчисленя середнього рівня ряду використовують середню арифметичну зважену.\nПри визначенні середніх рівнів динамічного ряду слід мати на увазі, що середня буде достатньо надійною характеристикою ряду динаміки, якщо вона характеризує період з більш менш стабільними умовами розвитку. Якщо ж у досліджуваному періоді можна виділити етапи, впродовж яких умови розвитку суттєво мінялись, то користуватися загальною середньою не завжди доцільно, а перевагу слід віддати середнім, які розраховані для окремих етапів.\nУзагальнюючими характеристиками інтенсивності динаміки є середній абсолютний приріст та середній темп зростання\nСередній абсолютний приріст (абсолютна швидкість динаміки) обчислюється діленням загального приросту за весь період на довжину цього періоду.\nДе АП— ланцюгові абсолютні прирости, п — число рівнів ряду.\nПри обчисленні середнього темпу зростання враховується правило складних процентів, за яким змінюється відносна швидкість динаміки (нагромаджується приріст на приріст). Тому середній темп зростання обчислюється за формулою середньої геометричної з ланцюгових темпів зростання:\nОтже, середній темп зростання можна обчислити на основі: а) ланцюгових темпів зростання; б) кінцевого базисного (за весь період) темпу зростання; в) кінцевого уп і базисного у1 рівнів ряду.


У Каневі відновили очне навчання в школах - Нова Доба\nУ Каневі відновили очне навчання в школах\nУчні Канівської міської територіальної громади підуть до школи з 11 травня. Відповідне рішення ухвалили члени комісії з питань ТЕБ та НС 6 травня. Про це інформує пресслужба громади.\nЗа словами керуючого справами Володимир Святелик, у Канівській громаді фіксують покращення епідемічних показників, зокрема, зменшення кількості хворих на гострі респіраторні вірусні інфекці.\nІз 11 травня в Канівській міській територіальній громаді навчально-виховний процес на очній формі повністю відновлять для закладів загальної середньої та позашкільної освіти (СЮТ, КМЦТ). Члени комісії також рекомендують поновити навчання на очній формі і в інших закладах освіти: дитячій школі мистецтв, санаторній школі, фаховому коледжу культури і мистецтв та вищому професійному училищу.\nТакож присутні на засіданні наголошували щодо важливості дотримання протиепідемічних заходів: маскового режиму, особистої гігієни й збереження соціальної дистанції.


Партія Медведчука від імені всіх українців привітала окупантів з Днем Росії\nЗвернення з цього приводу з'явилося на сайті політичної сили.\nУ ньому наголошується, що українців з росіянами нібито пов'язують сім'ї та спільна історія. При цьому ніяк не згадується окупація Криму та військова агресія, яку РФ розв'язала на Донбасі.\n"Партія ОПЗЖ від імені всіх українців, які виступають за відновлення співпраці та нормалізацію відносин з Російською Федерацією, вітає росіян зі святом – Днем Росії! Що б не говорив президент України Зеленський, але з Росією нас пов'язують не просто спільні кордони, а перш за все родинні зв'язки , тісно переплетені людські долі, духовні та культурні цінності, спільна історична спадщина, перемога у Великій Вітчизняній війні та пам'ять про цю велику перемогу, яка згуртувала наші народи на віки", – йдеться в заяві партії Медведчука.\nТакож політсила вважає, що всі спроби влади і "національно стурбованих політиків, ура-патріотичної меншості" вбити клин між українцями і росіянами, розірвати відносини між двома країнами нібито зазнали фіаско.\n"Українці втомилися від русофобської істерії, від політики ненависті й прекрасно розуміють, що сьогодні Україна як ніколи потребує розвитку діалогу з Росією, радикальної зміни економічного курсу і відновлення стратегічного економічного партнерства з РФ", – заявили в ОПЗЖ.\nПідсумовуючи, в політсилі Медведчука відзначили, що Україна і Росія, на їхню думку, повинні вибудовувати діалог і йти на компроміси. Саме це нібито є шляхом до миру і злагоди, відновлення "добросусідських" відносин між країнами і добробуту народів.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, раніше народний депутат України від ОПЗЖ Ілля Кива озвучив неоднозначне висловлювання про те, що українцям як нації нібито загрожує загибель і повне зникнення. Його слова також опублікували на сайті партії.\nВсе про: віктор медведчук, політична партія, росія, Політика


Офісний світ рухається до завершення локдаунів через Covid-19. Незабаром настане час покинути домашній офіс - але в якій мірі? Здається, гібридні робочі моделі - це майбутнє нашого професійного життя.\nЛокдауни по всьому світу добігають кінця і компанії активно займаються відтворенням та реорганізацією робочої сили, дедалі частіше застосовуючи різні форми віддалених, гнучких або гібридних варіантів роботи.\nЗначна кількість компаній по всьому світу має намір дозволити своїм співробітникам вибрати, чи працювати їм з дому чи з офісу на постійній основі, або здебільшого - комбінувати.\nКрім того, все більша кількість підприємств збирається запровадити більшу гнучкість у виборі місць для роботи, розглядаючи віддалену роботу як більш постійний варіант для своїх офісних працівників.\nІ згідно з потоком опитувань та досліджень, більшість співробітників з нетерпінням чекають впровадження гібридної роботи як нової норми свого майбутнього трудового життя.\nПерехід на гібридність\n"Робочий простір більше не обмежений робочим столом у наших локаціях. Робочий день з 9 до 5 мертвий, відтепер робочий день це більше, ніж пінг-понг та закуски", - говорить президент Salesforce Брент Хайдер.\nАмериканська IT-компанія є однією з провідних на ринку, що пропонує довготривалі можливості віддаленої роботи для своїх співробітників: гібрид роботи вдома та в офісі, який економить кошти бізнесу та пропонує співробітникам більшу гнучкість.\nЗгідно з потоком опитувань, більшість співробітників з нетерпінням чекають\nвпровадження моделей гібридної роботи як нової норми їх майбутнього трудового життя.\n"Більшість наших співробітників повертатимуться до офісу принаймні частково. Ми з'ясували, що 80% наших співробітників прагнуть соціалізації, атмосфери товариськості та інноваційних ідей, які виникають завдяки особистим зустрічам.\nЗ часом ми зміимо дизайн нашого робочого простору на хаби, щоб забезпечити більш гібридний стиль роботи", - зазначає Брент Хайдер.\n"Ми створимо більше просторів для роботи команді та спільних зон для сприяння нетворкінгу, який неможливо відтворити віддалено. Це не просто майбутнє роботи, це майбутня еволюція нашої культури".\nУ постпандемічному діловому світі компаніям доводиться докладати значних зусиль, щоб знайти правильний баланс між гнучкими робочими місцями вдома та офісними приміщеннями, що вміщують і задовольняють культуру їхнього бізнесу.\nГібридна модель роботи забезпечує офісним працівникам гнучкість завдяки різноманітним поєднанням просторів для зосередження, роботи в команді та віртуальних творчих сесій.\nПісля цілого року роботи вдома, переважна більшість працівників прагнуть\nсоціалізації, атмосфери товариськості та інноваційних ідей, які виникають завдяки особистим зустрічам.\nНедавні опитування показують, що дев'ять з 10 керівників підприємств погоджуються з тим, що гібридна модель роботи стане постійною практикою в роботому процесі майбутнього.\nРоботодавці очікують, що гібридна робота допоможе підтримувати гнучкість бізнесу та покращити збереження талантів. Крім того, гібридні моделі роботи в кінцевому результаті допоможуть зменшити витрати на офіс та нерухомість компаній.\nЕкспериментуючи з гібридними робочими моделями, американський багатонаціональний технологічний гігант Google проаналізував, як гібридні моделі роботи можуть потенційно вплинути на корпоративну культуру, креативність та командну роботу.\n"З поверненням в офіс, ми можемо зазнати потенційного впливу на нашу здатність підтримувати свою корпоративну культуру", - зазначає Google у звіті компанії.\nІдеальна модель для гібридної роботи передбачає два дні в офісі та три дні вдома\nЗгідно з широким спектром подібних досліджень, ідеальна модель для гібридної роботи передбачає два дні в офісі та три дні вдома (або віддалено).\nЗа результатами опитування платформи Blind про оптимальний обсяг роботи в офісі після карантину, відповідь була такою:\n43% заявили, що ідеальною моделлю буде гібридний підхід, який передбачає два дні роботи в офісі та два дні роботи вдома. 23% віддають перевагу роботі вдома п’ять днів на тиждень, і лише 5% віддають перевагу роботі в офісі п’ять днів на тиждень. ●


На Херсонщині чоловік зарізав друга | I like news — Перші новини\nЗлoчин стався минулoгo рoку в oднoму з сiл Генiчеськoгo райoну. В пoлiцiю надiйшлo пoвiдoмлення, щo в будинку вбитo гoспoдаря. У 56-рiчнoгo пoтерпiлoгo були численнi нoжoвi пoранення груднoї клiтини. Злoвмисник теж знахoдився в будинку i кидався з нoжем на лiкарiв та пoлiцейських. Правooхoрoнцi вибили нiж з рук чoлoвiка i затримали йoгo.\nЗлoвмисникoм виявився 30-рiчний мiсцевий житель, ранiше судимий за нанесення тiлесних ушкoджень. Чoлoвiк пoяснив, щo ввечерi прийшoв в гoстi дo друга i разoм вoни вживали спиртнi напoї. Внoчi гoспoдар пoчав виганяти гoстя з дoму, рoзпoчалася сварка i бiйка. Гiсть схoпив нiж i завдав кiлька ударiв власнику будинку. Пoтiм пoклав пoраненoгo на лiжкo i сам лiг пoруч. А вранцi прoкинувся i виявив, щo друг пoмер. Пiсля чoгo злoвмисник пoбiг дo сусiдiв пo дoпoмoгу i прoсив викликати «швидку».\nБулo вiдкрите кримiнальне прoвадження за ч.1 ст.115 Кримiнальнoгo кoдексу України «Умисне вбивствo». Суд визнав чoлoвiка винним у iнкримiнoванoму йoму злoчинi та призначив пoкарання у виглядi 11 рoкiв пoзбавлення вoлi.\nЗа матерiалами ВК ГУНП у Херсoнськiй oбластi\nУ Кропивницькому місцевий житель влаштував вдома нарколабораторію


Як просіяти борошно |ЯкПросто\nЗазвичай прийнято просівати борошно перед випічкою. Але чи дійсно це так необхідно? Чи справді завдяки просіяного борошна тісто стає більш пишним? І як же правильно просіяти борошно?\nБорошно — це продукт харчування, що отримується в результаті подрібнення зерен пшениці, жита, гречки, вівса, ячменю, кукурудзи, рису. Величина крупинок після помелу виходить різна. Борошно більш тонка, м’яка і біла, має хорошу клейковину, легко злежується і вбирає вологу. Після просіювання борошно зігрівається, розпушується і насичується киснем. Просіваючих борошно рекомендується і для відділення сторонніх домішок, що утворилися в результаті зберігання — грудочки борошна, волокна мішковини, борошняні черв’яки.\nЄ кілька способів просіяти борошно. Більш звичний — використовувати сито. Сито або решето являє собою широкий обруч з натягнутою з одного боку сіткою різної щільності. Сітка може бути як металева, так і сплетена з волосіні. Обруч ж може бути дерев’яним, пластиковим, металевим.\nЩоб просіяти, потрібно насипати муку в сито на сітку. Знизу підставити посуд, куди потраплятиме просіяну борошно. Легкими рухами потрясти сито.\nЗараз у магазинах, що торгують посудом і різними пристосуваннями для дому, продається механічне сито у вигляді гуртки з ручкою. При натисканні на важіль в ручці гуртки приводиться в дію крутний механізм, який проштовхує борошно через сито.\nНаступні методи рекомендується застосовувати, коли є впевненість, що борошно чиста і не потрібно очищення від сторонніх домішок.\nЯкщо немає сита, можна використовувати і друшляк. Накрити шаром марлі і легкими рухами потрясти друшляк, попередньо поклавши в нього борошно. Ефект той же, що і після використання сита.\nЯкщо борошно недовгий час зберігалася в герметичному контейнері, процес просіювання можна зробити простіше.\nВідкрити контейнер з борошном і легким рухом долоні постукати об стінку контейнера (борошно при цьому знаходиться всередині контейнера).\nВзяти миску, насипати муку і двома ложками зробити руху, як ніби перемішуєте салат, вгору і вниз. Всього лише через 1-2 хвилини борошно стане легкою. У цих випадках вона насититься киснем.\nУ просіювання борошна була необхідність раніше — тоді таким чином її очищали від сторонніх домішок. Зараз же в роздрібну мережу борошно надходить у продаж вже очищеною.\nЯкщо борошно просівати перед замешиванием, то тісто вийде більш пишним.


Дотримуючись традиції - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Спорт > Дотримуючись традиції\nОдним із творців перемоги киян став воротар Костянтин Симчук. (Фото з сайту ХК «Сокіл».)\nПісля чотирьох поразок поспіль у чемпіонаті Білорусі в київського «Сокола» перед поєдинком проти солігорського «Шахтаря» не залишалося інших варіантів, ніж перемагати. Тут і бажання реабілітуватися в очах своїх уболівальників, і турнірний інтерес. Адже саме солігорці «зігнали» «соколів» із четвертого рядка турнірної таблиці, і тепер кияни намагаються піднятися на п’яте місце, яке у «плей–оф» дозволить зустрітися з цими самими «гірниками». А «Шахтар» для киян є зручним суперником: із чотирьох матчів нинішнього сезону «Сокіл» програв цій команді лише один, та й той — по булітах.\nНапередодні гри з «Шахтарем» до лазарету «Сокола» потрапив воротар Ігор Карпенко. Натомість наставник господарів Олександр Сеуканд нарешті зміг розраховувати на Вадима Шахрайчука, який у грудні пропустив кілька поєдинків через проблеми зі здоров’ям. Також майже відновився від травми Дмитро Цируль і приступив до тренувань — його вміння згодиться киянам у «плей–оф».\nПопри те, що вівторковий матч почався о 13:00, на трибунах броварського ТРЦ «Термінал» зібралося близько 300 глядачів. Гра почалася неприємностями для... головного судді Валерія Жаглова з Новополоцька: при вкиданні хтось із солігорців випадково зачепив арбітра, і той кілька хвилин пролежав на льоду в нокдауні. Можливо, це якось вплинуло на Жаглова, адже коли за рахунку 1:0 на користь господарів Андрій Срюбко та Сергій Стась затіяли бійку, забіяк без питань вилучили до кінця матчу. Такі дії судді викликали подив тренерів обох команд — рішення назвали занадто радикальним.\nСрюбко, до речі, уже незабаром може змінити команду: у послугах нашого «тафгая» зацікавлені російські та білоруські клуби, які можуть запропонувати захисникові збірної України набагато кращі умови, ніж він має у Києві.\nУсе той же Жаглов у другому періоді буквально посадив нашу команду на свисток, шість разів виписавши українцям двохвилинні штрафи. Останній із цих відрізків гри в нерівних складах, коли на лаві оштрафованих сидів російський легіонер «Сокола» Роман Малов, таки приніс успіх гостям — рахунок став 2:2. В обох моментах, коли кияни пропускали, винними були лише вони самі: спочатку досвідчений Юрій Гунько «обрізався» в середині майданчика, а потім і воротар Костянтин Симчук невдало залишив ворота і «привіз» гол.\nУтім це був чи не єдиний промах Кості, якого заслужено визнали головною зіркою матчу. Упродовж гри Симчук неодноразово рятував ворота в моментах, коли шайбі, здавалося, нема вже куди дітися, ніж залетіти у сітку. Водночас і словацький голкіпер «Шахтаря» Матуш Костур теж не раз здійснював чудові «сейви»: у третьому періоді «соколи» не використали три виходи сам на сам. Утім умінь цього гравця, який ще недавно виступав у КХЛ за мінське «Динамо», не вистачило в моменті, коли шайбу закинув Роман Сальников: слаломний прохід нашого нападника приніс таку бажану перемогу.\n«Ми провели матч зіграно, приділили увагу не тільки нападу, а й обороні. Сподіваюся, чорна ігрова смуга для нас завершилась», — сказав після гри герой поєдинку Симчук. А тренер киян Олександр Сеуканд на післяматчевій прес–конференції іронічно посміхався, коли його колега з Солігорська Андрій Гусов назвав «Сокіл» «грізним суперником».\nДо кінця першого етапу чемпіонату українцям залишилося провести ще п’ять матчів, і, зважаючи на імена суперників, «Соколу» цілком до снаги обійти в турнірній таблиці «Гомель».\nБілоруська екстраліга. «Сокіл» — «Шахтар» — 3:2 (2:1, 0:1, 1:0; Черненко, 7; Єгоров, 19; Сальников, 44 — Павлович, 15 (менш.); Пермяков, 36 (більш.)), «Юність» — «Вітебськ» — 9:3, «Гомель» — «Могильов» — 5:1, «Металургс» — «Хімік–СКА» — 5:3, «Брест» — «Металург» — 2:4, «Німан» — «Шинник» — 3:1.\nЛiдери: «Юність» — 107 (42 матчі), «Німан» — 98 (40), «Металург» — 86 (40), «Шахтар» — 72 (41), «Гомель» — 65 (41), «Сокіл» — 62 (39), «Металургс» — 57 (39).\nЧемпіонат світу (U–20). Півфінал. Канада — США — 4:1, Росія — Швеція — 4:3 ОТ.


Стільці для піаніно, банкетки. Товары и услуги компании ""МЕРКУРІЙ""\nЦифрове піаніно, рояль ›\nСтільці для піаніно, банкетки\nСтільці для музикантів\nСтійки, підставки для музичних інструментів\nІснуючі вироби відрізняються один від одного конструкцією, дизайном і зовнішніми особливостями. Стільці для піаніно і фортепіано можуть мати складну конструкцію. Це робить їх зручними і максимально транспортабельними. Що стосується банкеток, ці вироби представляють собою особливі лавки з м'якою оббивкою. Вони забезпечують максимальний комфорт музикантові під час виконання клавішних партій.\nДеякі сучасні моделі банкеток додатково можуть оснащуватися спинкою, яка в рази збільшує зручність використання цього виробу. Стільці і банкетки, як правило, виготовляються з різних порід дерева. Як матеріал оббивки можуть використовуватися, як натуральні матеріали, так і синтетичні. Деякі сучасні стільчики можуть мати регульовану конструкцію, яка забезпечує максимальну зручність музиканту, адже він може підлаштовувати висоту виробу під власні уподобання. У широкому асортименті банкеток представлені також вироби призначені для двох виконавців. Деякі моделі стільців мають додаткове відділення, яке дозволяє зберігати дрібні аксесуари, ноти й інші необхідні виконавцю вироби.\nУ нашому інтернет-магазині Ви зможете вибрати і купити банкетку або стілець для піаніно, рояля, фортепіано найвищої якості за найбільш прийнятною ціною.\nБанкетка для піаніно з регульованою висотою, МАТОВИЙ\nСтілець для піаніно GEWA, ГЛЯНЕЦЬ\nКруглий обертовий стілець для піаніно, глянцевий\nОбертове крісло дерев'яне для фортепіано / піаніно\nШирокий Стілець для піаніно зі сховком HOMCOM\nБанкетка для піаніно з регульованою висотою, МАТОВИЙ Махагон/бордо\nБанкетка для піаніно з регульованою висотою, МАТОВИЙ Білий матовий\nБанкетка для піаніно з регульованою висотою, МАТОВИЙ Чорний матовий\nБанкетка для піаніно з регульованою висотою, МАТОВИЙ Білий глянець


Обрати професію – знайти себе!\n« Шевченківській тиждень «Уклін тобі, Кобзарю!»\nПеренесення дати пробного ЗНО »\nОстанній тиждень у лютому наша шкільна родина присвятила такій важливій темі, як профорієнтація, адже від вибору майбутньої професії залежить і розвиток особистості, і успіх у подальшому житті. Для того, аби показати учням принади певних професій на заходи щодня були запрошені гості, батьки, які демонстрували свої професійні навички.\nДіти мали змогу познайомитися із перукарськими таємницями, якими залюбки поділилися мами наших учнів Юзик Ірина, Капінус Тетяна та Фініка Вікторія, які прикрасили дівочі голівоньки гарними заплетеними косами і , навіть, хлопці стали моделями для наших майстринь. У чарівний світ ручних виробів запросила усіх бажаючих Катренко Наталя, яка провела майстер – клас «Квітковий вернісаж», де діти із великим задоволенням навчалися у нашої рукодільниці, як гарно власноруч створити квітку з сюрпризом.\nПоділитися своїм життєвим досвідом, надихнути учнів на любов до спорту із радістю погодилися тренери спорт – клубу «Граніт» Марина та Костянтин Герасименки, які власним прикладом показали, наскільки гарно і модно бути сильними, здоровими і фізично розвиненими.\nДо тижня профорієнтації також долучилася бабуся учениці 4 класу Наталя Грушова, з якою учні 1 та 4 класу виготовляли привітальні листівки да свята 8 Березня. У 3 клас завітала матуся Любов Фабрикова, яка провела малятам захоплюючий майстер – клас «Цікавий світ професій».\nПротягом тижня класні колективи виготовляли фото- колажі Я хочу бути…», долучалися до виставки малюнків «Професії моїх батьків», приймали участь у анкетуваннях та вікторинах «Подорож у світ професій» разом із практичним психологом школи Надією Олегівною Гафійчук, а також на пізнавальній перерві учні знайомилися із професією юриста, а допомагала їм у цьому Іллона Відоменко.\nДякуємо усім, хто протягом тематичного тижня погодився допомогти і представити різні професійні види діяльності. Таким чином, за допомогою тісної співпраці, наші учні розширили коло свого вибору і мають змогу обрати саме свій напрямок у житті.


Визначення тарантула - Що це таке, сенс і поняття\nТарантул - це термін, який походить від латинського слова tarantŭla , який, у свою чергу, походить від Tarentum . Це поняття, з іншого боку, відноситься до італійського міста Таранто ( регіон Апулія ).\nКонцепція використовується, щоб назвати павуків, які є частиною сімейства лікозидів . Ці павукоподібні мешкають у великій кількості в районі Таранто через клімат міста : звідси і його назва.\nТарантули характеризуються своїм тілом, закрученим в черевній порожнині і покритим волосками в грудній клітці. Це отруйні павуки, чиї жала породжує набряк, але не є серйозним для людей, як вважалося в давнину.\nЗагальновідома думка вказувала на те, що тарантул прикусу викликав тарантизм : судомна збудження з глибоким нездужанням. Традиція свідчила, що для боротьби з тарантизмом треба було робити шалені рухи, відомі як таранта . З часом , танець, який імітує такі рухи, був хрещений як тарантелла .\nЯк правило, ідея тарантула відноситься конкретно до тарантулу Lycosa . Ця тварина , довжиною близько 30 міліметрів, мешкає в печерах і між скелями. Самки, більші, ніж самці, можуть жити близько чотирьох років, тоді як чоловіки живуть лише половину цього часу.\nДо згаданої Lycosa входить сімейство licósidos , павуків araneomorfas (підряд павуків, що характеризуються власними хелієнами, розташованими діагональною формою, що в їх кінцях вони перетинаються), ті, що на європейському континенті загальновідомо як тарантул, хоча це Це не зовсім правильно і може призвести до певних плутань.\nАналізуючи етимологію терміну lycos, ми виявляємо, що це термін грецького походження, який можна перекласти як "вовк", і це відображено в деномінації, яку ця сім'я отримала більш ніж однією мовою, наприклад англійською, в якій вони відомі як "павуки вовка". Як згадувалося вище, павуки, що належать до цієї сім'ї, часто називають тарантулом у щоденній мові.\nЗавдяки отруті , тарантули можуть полювати на свою здобич. Коли тарантул кусає людину , вона може викликати запалення, як ми сказали вище, але не більше ускладнень.\nНе всі люди бояться тарантулів; насправді, деякі вирішують зберегти їх як домашніх тварин, хоча це позбавляє їх свободи, як це відбувається з рибами, ігуанами та мишами, оскільки вони тримають їх у пастці невеликих скляних споруд. Незважаючи на те, що вони не зможуть втекти з клітки, їхні "вихователі" у багатьох випадках віддають перевагу склу, щоб захистити себе від нападу деяких жанрів, таких як Брахіпельма і Граммостола , яка полягає в киданні волосся, що захищає від хижаків , і що може генерують сильний дискомфорт в епідермісі, запалюють слизові оболонки, якщо вони потрапляють через ніздрі або великі пошкодження, якщо вони вступають в контакт з очима.\nЩо стосується його годування, то тарантул може полювати на велику різноманітність комах, що включає в себе тарганів і коників, але також здатний вбивати деяких гризунів. Високий вміст білка у вашому раціоні є ключовим моментом для успішної зміни шкіри, а також допомагає вам залишатися без їжі протягом п'яти днів.\nТарантул зазвичай змінює екзоскелет двічі на рік, і це дуже делікатне явище, особливо якщо воно не живе в природному середовищі . Коли цей процес не відбувається правильно, зазвичай через неадекватне втручання людини, тварина може втратити своє життя. Одним з найважливіших факторів є температура: тарантул віддає перевагу теплі, і дуже важливо відтворити найбільш приблизним чином клімат, який він потребує, щоб вижити.