Жінка Лев і чоловік Рак сумісність знаків Зодіаку - 70відсотків - polyanafest.com.ua\nЖінка Лев і чоловік Рак сумісність знаків Зодіаку – 70відсотків\nЯк жінці-Леву завоювати чоловіка-Рака\nЯк чоловікові-Раку завоювати жінку-Лева\nОднак простими їх точно не назвеш – надто вже різні цілі ці двоє переслідують в любовній сфері. Представниця Вогню в першу чергу шукає яскравості емоцій і гостроти відчуттів, а для чоловіка Води куди важливіше ніжність і глибина. Інтерес один до одного у Рака і Левиці зазвичай виникає вже при першому знайомстві, що, як мінімум, виливається у флірт. Але щоб зв’язок благополучно розвивалася і міцніла, обом потрібно відчутно постаратися.\nЯкщо такі, здавалося б, несхожі люди полюблять один одного, їх союз може стати цілком гармонійним і «довгограючим». Вони втілюють енергію двох світил – Місяця і Сонця. Жінка-Лев і Рак-чоловік мають мало точок дотику в характерах, але, як їх небесні двійники, можуть прекрасно доповнити один одного.\nЯк Рак, так і Лев досить уперті. Але, якщо представник водної стихії не прагне змінити благовірну, владна Левиця, швидше за все, почне тиснути на партнера. Якщо чоловік-Рак відразу не зробить так, як йому до вподоби, пані почне «пиляти» далі. Хоча представник цього зодіакального сузір’я розуміє готовий йти на поступки і часом відмовлятися від своїх інтересів заради коханої жінки, повністю перебудовуватися він не стане.\nВідносини в проблемної парі жінка-Лев і чоловік-Рак нагадують військові дії з рідкісними відступами. Чергове «загострення» відбувається, коли керівна представником водяного знака Місяць змінює фазу – тоді змінюється і його настрій. Дама-Лев часто просто не встигає вловити ці «хвилі» в поведінці благовірного і не розуміє, чому партнер не в дусі.\nКоли Рак в настрої, його спокій виводить Левицю з себе. Вона сподівалася підчепити його і отримати емоційну рознарядку, але зустріла лише доброзичливій усмішці.\nВ цілому, в цьому союзі партнери рідко дивляться в одну сторону. Занадто різні у них цілі і бажання. Винятки є, адже все-таки те, куди поверне життя, залежить від волі людини, а не від веління зірок, але щасливі шлюби Рака і Левиці – рідкість.\nВтім, більшість «ракоподібних» чоловіків в стані налаштувати правильний процес вирощування продовжувачів роду з епізодичній допомогою дружини. Раки відрізняються прагненням до благополуччя всіх членів сім’ї і, звичайно, діточок. Чоловік стає відмінним батьком, зразковим татом, який і підгузник поміняє, і в садок відведе. На дозвіллі він роз’яснить малюкам, що добре, а що погано.\nВ обов’язковому порядку Рак буде з малих років прищеплювати синові шанобливе ставлення до старших людей і сімейних традицій. При можливості, він радо відвезе дитину на батьківщину прадідів, тому що впевнений, що його спадкоємець повинен знати і шанувати своє походження.\nДіти жінки-Лева і чоловіки-Рака, ввібравши лідируючі якості характеру своїх батьків, як правило, виростають емоційними, чутливими і досить недовірливими. Для дитини Льва і Рака дуже важлива підтримка старших родичів і, звичайно, в першу чергу – батьків. Чадо має особливо міцний зв’язок з мамою і татом.\nЇх дитина доброзичливий і миролюбний, але при зіткненні зі складною проблемою схильний замикатися в своєму власному маленькому світі. Якщо батьки не нададуть своєчасну підтримку, він може піти в депресивний стан. Тому Раку-чоловікові і жінці-Леву треба бути особливо уважними при вихованні нащадків, звертаючи увагу не тільки на забезпечення зовнішніх благ, а й «контролюючи» внутрішній стан спадкоємця.\nЖінка, народжена під цим вогненним знаком зодіаку, так само як і чоловік, який представляє сузір’я Лева, вкрай боїться втратити свою «особливість» для партнера, а найбільше – того, що партнер вирішиться на зраду. Левиця не сприймає навіть найменшого флірту з боку обранця. Що вже говорити про фізичну «контакті». Відзначимо егоїстичне початок цього побоювання: сама-то красуня, як правило, не проти подарувати свою посмішку симпатичному незнайомцеві. Для жінки-Лева дуже важливо відчувати свою особливість, тому вона може навіть в шлюб вступити, не відчуваючи всепоглинаючої любові.\nЩе один великий страх такої жінки, який стосується, як, зокрема, відносин з чоловіком, так і особистому житті, в загальному – бідність. Зазвичай Левиця з ранніх років звикає до досить хорошому або навіть розкішного існування. Вона не хоче допускати навіть думки, що партнер не зможе забезпечити їй гідне майбутнє, або – о, жах! – їй доведеться все тягнути на собі.\nГоловне, чого варто навчитися обом – йти на поступки і прагнути до пошуку компромісів. При такій різниці характеру, навіть при наявності самої сильної любові, без розумного підходу Раку і Льву не обійтися. Якщо незадоволені поведінкою половини, висловіть це тактовно, а не биттям посуду (що цілком може влаштувати Левиця). Зблизить партнерів спільне хобі. Це допоможе знайти компромісне рішення між світськими тусовками, які любить Лев, і домашніми посиденьками в дусі Рака.\nЧоловікові в цій парі треба з повагою ставитися до кар’єри благовірної Левиці і не посягати на її особистий простір. Заточити в клітку цього «звіра» точно не вийде. Пара наказів, і Лев просто піде. Прагніть до того, щоб кохана сама хотіла швидше бігти з роботи в ваші обійми, а не біжіть за нею.\nАстрологи застерігають емоційну жінку-Лева від образ. Якщо один-Рак не піде з вами, наприклад, на гучну вечірку. Не сприймайте це на особистий рахунок. Він просто не любить таке проведення часу. Рак зазвичай зважає на думку подруги-Льва і поважає його.\nЯкщо остання навчиться робити теж, напевно, дружній союз стане приємним і корисним для обох.\nПередплатники вважають, що «Бригада» не для тендітної Христини Асмус\nЮвелірний магазин Gold24.ru: розкіш для вас


Тема 7. Процес професійного навчання в ПТНЗ : Професійна педагогіка : Дистанційне навчання\nОсновні терміни теми: принципи навчання\nДо засобів наочності належать практично всі об'єкти та знаряддя праці: машини, верстати, апарати, вимірювальні прилади, інструменти, матеріали. Широко застосовують площинні та об'ємні зображення предметів і явищ, спеціально створені з метою навчання, а також виробничі і природні об'єкти у натуральному або штучному вигляді. Специфічний для виробничого навчання вид наочності ‑ реальна або навчальна техніко-технологічна документація (креслення, картки, таблиці, графіки, схеми тощо). Схематичне, умовне зображення передає у явищі лише найголовніше, у певній логічній обробці з використанням умовної символіки.\nНайвищу пізнавальну самостійність і активність учні проявляють у процесі проблемного навчання, коли вони самостійно формулюють проблеми, визначають гіпотези, планують і відшукують способи розв'язання проблем, а знайшовши їх, ‑ аналізують результати. Вершина творчості – створення нового продукту діяльності ‑ раціоналізаторська пропозиція, винахід і т. ін.\nПрофесійно-технічна освіта є специфічною системою, яка у цілісному вигляді представляє усі суттєві, змістовні й організаційні характеристики трудової, професійної освіти.\nЯдром професійної підготовки є виробниче навчання – основний різновид педагогічної діяльності, у ході якої на основі поєднання навчання з продуктивною працею, виховання стійкої потреби до праці і розвитку творчої активності в учнів формуються знання, уміння і навики, що забезпечують здатність і готовність до здійснення конкретної професійної діяльності певного рівня кваліфікації.\nПринципами навчання називають нормативні вихідні положення, на які слід спиратися педагогам у процесі навчання учнів.\n1. Що таке професійно-технічна освіта?\n2. Що таке логіка педагогічного процесу?\n3. В чому специфіка логіки професійного навчання?\n4. Що є ядром (основою) професійної підготовки?\n5. Що таке принципи навчання взагалі і які групи принципів характерні для професійного навчання?\n6. Загальнодидактичні принципи професійного навчання, особливості їх реалізації в умовах ПТНЗ.\n7. Специфічні принципи професійного навчання, їх характеристика.


ЗАПРОШУЄМО ДО УЧАСТІ В МІЖНАРОДНІЙ НАУКОВО-ПРАКТИЧНІЙ КОНФЕРЕНЦІЇ «СИМВОЛІЧНІ ВИМІРИ ВІЗУАЛЬНОЇ КУЛЬТУРИ» | Музей сучасного українського мистецтва Корсаків|МСУМК у м. Луцьк|Музей сучасного мистецтва\nМузей сучасного українського мистецтва Корсаків|МСУМК у м. Луцьк|Музей сучасного мистецтва > Calendar > ЗАПРОШУЄМО ДО УЧАСТІ В МІЖНАРОДНІЙ НАУКОВО-ПРАКТИЧНІЙ КОНФЕРЕНЦІЇ «СИМВОЛІЧНІ ВИМІРИ ВІЗУАЛЬНОЇ КУЛЬТУРИ»\nМузей сучасного українського мистецтва Корсаків, Філософський факультет та кафедра етики, естетики та культурології Київського національного університету імені Тараса Шевченка в рамках науково-дослідницької теми «Візуальні практики: режими та стратегії постмодерну» та арт-проекту «Сучасний український символізм» проводять 11-12 жовтня 2019 року міжнародну науково-практичну конференцію «Символічні виміри візуальної культури»\nПольсько-український центр гуманітарних досліджень Зеленогурського університету (Польща)\nІнститут культури Вроцлавського університету\nГ. о. «Арт-центр Альтер Его»\nМузей сучасного українського мистецтва Корсаків (сайт – https://msumk.com/)\nм. Луцьк, Волинська область, вул. Карбишева, 1.\nСимволічні інтенції сучасного мистецтва: вітчизняний та світовий досвід.\nПроблема символу та симулякру в сучасній візуальній культурі.\nІсторія символізації культурного досвіду: від архаїки до сучасності.\nТеоретичні концепти символізму.\nНаціональна специфіка українського символізму.\nПроблема символу в контексті новітніх медіа-технологій.\nДо участі у конференції запрошуються викладачі, науковці, аспіранти, докторанти, митці, зацікавлені в обговоренні даної проблематики.\nУчасть у конференції безкоштовна. Проїзд і проживання учасники оплачують самостійно (при Музеї є арт-хостел, де можна забронювати номер).\nДля участі у конференції необхідно до 1 вересня 2019 року подати заявку (ДОДАТОК 1) на електронну адресу sstoyan1974@gmail.com з поміткою «КОНФЕРЕНЦІЯ».\nЗаплановане видання збірника тез доповідей до початку конференції. Тексти доповідей оформлюються за встановленими вимогами (ДОДАТОК 2). Тези не розсилаються. Оргкомітет залишає за собою право відхиляти матеріали, які подано невчасно або не відповідають вимогам.


Благодійний український захід (БУЗ) знову в Кримному!!! | Кримненське благочиння\n← Хто -на канікули, хто- в доросле життя!\nБлагословіння на доросле життя. →\nБлагодійний український захід (БУЗ) знову в Кримному!!!\nPosted on 09.06.2015 by адміністратор\n4 дні у світі народного мистецтва, природної досконалості, цікавих та захопливих професіоналів, що слухають очима, а говорять руками. Сплеск позитиву, яскравих фарб та вражень. Навколо прекрасного кримненську дітвору знову об’єднав БУЗ!\nБлагодійний український захід (БУЗ) -культурно-мистецька акція, започаткована в селі Кримне Старовижівського району торік викладачами арт-студії «Пятерня» та матеріально підтримана подружжям Петра а Олени Пилипюків і присвячена Дню захисту дітей, цього річ стартувала по графіку- 1 червня. Ініціатори проекту волинські художники, знані в Україні й далеко за її межами, Тетяна Мялковська, Галина Черниш, Катерина Ганейчук та Наталія Кумановська з командою асистенів за 4 дні привідкрили сільській дітворі двері в світ справжніх технік образотворчого мистецтва.\nБУЗ розпочався з молебню в Михайлівському храмі. Благочинний прот. Сергій Никонюк – один з співкоординаторів заходу- благословив на початок доброї справи.\n- Завдання церкви всіляко підтримувати подібні проекти-наголосив священик. – Бог обдарував дитину різними талантами. Завдання дорослих допомогти розкритися цим даруванням. І чим більше світлого і доброго вкладемо, тим впевненішим буде наше майбутнє. Мені, як священику, часто доводиться бувати в домівках. Повірте, ті картини, що діти малювали торік, висять на видному місці. Так само, як і знайомства з міськими дітьми, внесли явний позитив. В наш бурхливий час соціальних мереж, надзвичайно важливим є реальне спілкування: дружнє, тепле, часом імпульсивне, проте живе.\n- Дорослі зобов’язані захищати дітей. Захищати від бід, хвороб, захищати їх душі, молитвами, мистецтвом. Картини -це прекрасне. А прекрасне завжди з Богом – підкреслила Тетяна Мялковська.\nЩодо спонсорів дійства, подружжя Петра та Олени Пилипюків, сім’я вже другий рік поспіль забезпечує проект всім необхідним: від пензлика і фарб до влаштування побуту прибулих художників-викладачів та їх асистенток.\n- -Нам, як співорганізаторам дуже приємно, що БУЗ стає доброю традицією, - відмічає Петро Пилипюк. – Сьогодні іде війна, мабуть через те, що в свій час у вихованні підростаючого покоління не приділили достатньо уваги мистецтву. Саме мистецтво вчить подивитись на світ трішки іншими очима.\nРуслан Курижко- кримненський сільський голова, відколи стартував захід, всіляко йому сприяє, бо переконаний, що БУЗ, той проект, результат якого значно більше, ніж просто дитяча картина на пам’ять.\n…Коробки з фарбами, пензлями, ящики зі склом і рамками, а навколо 90 пар очей з великими знаками питання. Картина на склі?! Ще й малювати навиворіт? Живий інтерес легким шумком прокотився серед юрби юних слухачів. Тетяна Мялковська керівник художньої арт-студії «Пятерня» поклала руку прямісінько на пульс багатющої дитячої уяви.\nЦьогоріч БУЗ в нових маштабах зібрав понад сотню учасників: художників, асистентів, творців :маленьких і не зовсім.\nЯкихось півгодини інструктажу і все добро зі скриньок поступає в розпорядження непоправних мрійників.\n-Обережно, скло крихке! Беремо під низ, щоб не поранитися – закликають асистенти. Майже десяток вихованок луцької арт-студії «Пятерня» щохвилини готові прийти на поміч.\n- Захід можливий, бо є такі чудові митці, меценати. Нам випала велика честь. Ці талановиті люди, обрали наше село з поміж сотень волинських сіл, наших дітей, з поміж тисяч інших. Не кожен стане художником, але кожен повинен розуміти і відчувати красу!-наголосив на важливості проекту Василь Балик – директор школи, в стінах якої проходив захід (точніше на її території, бо малювали, швидше, на вулиці, «де сонце, небо і висока муза», як писав класик – прим. авт..).\nМистецтво міняє людину, олюднює, по-новому відкриває навколишній світ і її для світу переконана Тетяна Мялковська і разом зі своїми колегами-художниками готова навести кілька десятків випадків, коли пензлик, взятий до рук, творив з людиною диво.\n- В нас є чудова вихованка, полька Анна Савіцка, дівчинка, з важкою соціальною адаптацією – розповідає пані Тетяна. – Коли вона прийшла до в арт-студію, їй навіть художню кисть важко було тримати. Проте кожне нове заняття відкривало в дитині неабиякий потенціал. Завдяки цьому сьогодні Анна успішна студентка, а її картини користуються неабияким попитом серед поціновувачів. Деякі роботи дівчина продала, а за виручені кошти оплатила навчання.\nПані Тетяна арт-терапією займається не тільки з дітьми. Відчуває за собою обов’язок допомогти і бійцям АТО: стомленим, морально виснаженим, перегорілим від напруги. Малює і з ними.\nМистецтво окрилює, оживляє скривджених, розтоптаних буденністю, гармонія і внутрішня насолода – від прекрасного – переконана знана художниця Наталія Кумановська. Мисткиня в кримненському краї вперше, проте до глибини вражена навколишньою природою. Відмічає, що тут все так і проситься на полотно, а народна традиція тонкою канвою йде поміж всієї цієї краси:\n- Зробіть собі вдома куточки малювання – дає настанови своїм учням. – І малюйте, ввечері, коли йде дощ, коли просто хочеться малювати.\n- Сільські діти, це особливі учні, – приєднується мисткиня Галина Черниш.- І хоч мені випало працювати з найменшими по віку (діти були поділені на чотири групи –прим. авт..), я була вражена, жодного натяку на непослух – розповідає художниця і відмічає, що і талановитих серед учнів чимало.\nНа завершення заходу благодійники кримненської громади Олена та Петро Пилипюки влаштували для дітвори цілий фестиваль на подвір’ї власної бази відпочинку «Срібниця».\nМорозиво, солодкий стіл, різноманітні конкурси,розваги, призи, батут, купання в озері. А ще справжня виставка дитячих робіт, оформлена креативними наставниками за всіма мистецькими канонами. Дрескод – вишиванка.\n- Це не просто виставка, – дає експертну оцінку директор Художнього музею у Луцьку Зоя Навроцька,- тут кожен твір пульсує Україною. Сьогодні, коли на Сході чоловіки боронять рідну землю, ви тут тримаєте духовну оборону. Вам вдалось пробудити дух творчості. Презентацію цих чудових робіт хочу бачити в нашому Художньому музеї! – таким запрошенням підсумувала дитячі роботи провідний мистецтвознавець Волині!\na a a вісім − = нуль


Казковий вечір для малечі – Глухівський фаховий медичний коледж\nКазковий вечір для малечі\nВзимку є чимало свят, на які чекають і дорослі, і діти. І цей святковий період починається з визначного грудневого дня – Дня Святого Миколая, коли діти згадують усі свої добрі та погані вчинки, одержують солодощі та замовляють подарунки під ялинку. Це найбажаніший день у році для дітлахів. Напередодні свята Миколая Чудотворця вони пишуть до нього листи зі своїми побажаннями і вкидають їх у поштову скриньку або кладуть за вікно і моляться до нього, просячи передусім здоров’я собі та батькам. У день перед святом згадують всі свої добрі і погані вчинки, зважують: чого більше. Чи буде подарунок, а чи, можливо, різочка? Бо чемні діточки обов’язково знайдуть під подушкою подарунок, а неслухняні – різочку.\nУ святковий вечір, напередодні дня Святого Миколая, в холі гуртожитку біля пишної яскравої новорічної ялинки зібралися діточки співробітників Глухівського медичного училища, щоб зустрітись з добрим чарівником та його помічниками, казковими персонажами, – янголятами, веселунками, мольфаркою. Малеча з нетерпінням чекала подарунків від Миколая Чудотворця, адже цілий рік вони були чемними, слухняними.\nСвято пройшло в атмосфері чарівності та доброти. Дітки розповідали Миколаю вірші, відгадували загадки і отримували за це солодкі подарунки.\nЗа організацію та проведення святкового вечора дякуємо студентам 31-Б ф/в та 4-А ф/в (Нікітенко М. та Подшивайловій Г.), а також культорганізатору училища – Салтиш Т.О. та профспілці працівників Глухівського медичного училища.\nПісня – душа українського народу!


"Нафтогаз" хоче стати монополістом на ринку газу для населення через механізм постачальника останньої надії - Асоціація постачальників енергоресурсів — УНІАН\n"Нафтогаз" хоче стати монополістом на ринку газу для населення через механізм постачальника останньої надії - Асоціація постачальників енергоресурсів\nЕнергетика 4 хв. 432\nЗа словами голови правління асоціації, умови конкурсу на постачальника останньої надії були виписані під «Нафтогаз».\nНаціональна акціонерна компанія «Нафтогаз України» хоче стати монополістом на ринку газу для населення, який має запрацювати з 1 серпня, через механізм постачальника останньої надії (ППН), заявив у ході конференції UKRAINIAN GAS OPEN голова правління «Асоціації постачальників енергоресурсів» Артем Компан.\n«Нафтогаз», по суті, має монопольний вплив на розподіл ресурсу, що видобувається «Укргазвидобування», має ресурс державних грошей, по суті, є монополістом. І також у компанії є бажання забрати собі всіх кінцевих споживачів, які зараз отримують газ від ПСО постачальників. Забрати їх через механізм ППП», - сказав Компан.\nВін також зазначив, що умови конкурсу на постачальника останньої надії були дискримінаційними, ним міг відповідати тільки «Нафтогаз».\n«По-перше, умови конкурсу були оголошені за тиждень до проведення самого конкурсу... Приватні постачальники практично не мали часу підготуватися до участі. Одним з основних умов участі в конкурсі було наявність у підземних газових сховищах запасу газу в розмірі 3,5 мільярда кубів. Жоден приватний постачальник не в змозі за тиждень запастися такими обсягами», - сказав Компан.\nКрім того, за його словами, в європейській практиці ціна на ресурс у постачальника останньої надії завжди вище, ніж на ринку, тоді як «Нафтогаз» запропонував на конкурсі ціну нижче ринкової, що створює великі ризики для створення у нас в країні дійсно конкурентного ринку.\n«Ціна газу в постачальника останньої надії не може бути нижчою, ніж ринкова ціна, якщо ми говоримо про дійсно конкурентний ринок. Ця ціна не повинна стимулювати споживача до того, щоб переходити на ППН... ППН – це всього лише страховка на два місяці. Для учасників ринку незрозуміло, чому ціна ППН в Україні нижче ринку, хоча вона повинна бути вище. До того ж коли компанія каже, що вона буде працювати з нульовою маржинальністю, значить це вже не про бізнес, а про щось інше», - зазначив Компан.\nПрисутня на конференції директор компанії «Закарпатгаз Збут» Вікторія Томінець сказала, що за останні 5 років держава не спромоглася створити прозорі умови для нормального запуску ринку.\n«П'ять років держава будувала ринок, але які умови насправді побудували, створені механізми, які дозволяють повноцінно запустити ринок? Чому сьогодні немає постачальників, які готові йти до споживача, крім «Нафтогазу»? Тому що немає прозорих умов роботи на цьому ринку», - зазначила вона.\nВікторія Томінець нагадала, що працюючи на цьому ринку постачальник 22 дні в місяці постачає газ споживачеві, а ціну дізнається лише на 22-ий день.\n«Другий момент – ринкова ціна, яка повинна була бути ще на етапі ПСО, що дало б можливість незалежним постачальникам вийти на цей ринок. Ми рік тому наблизилися до цього, запропонувавши чотири індикатори, за якими визначалася ринкова ціна. Завдяки цьому населення звикло, що ціна змінюється щомісяця. Однак 22 січня ми повернулися назад в цьому питанні, коли держава прийняла іншу формулу з прив'язкою до хабу TTF і з тим, що ціна визначається після 20 числа поточного місяця, що не дає можливості постачальникам конкурувати з «Нафтогазом». На сьогоднішній день є дуже багато питань, які все ще не вирішені», - додала вона.\nЯк повідомляв УНІАН, наприкінці червня Кабінет міністрів України в черговий раз продовжив дію спеціальних зобов'язань з продажу природного газу за пільговими цінами (ПСО) для потреб населення - до 1 серпня 2020 року.\n22 липня Кабінет міністрів України затвердив постанову, якою «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначена постачальником останньої надії у рамках відкриття конкурентного ринку газу для населення протягом трьох років. Цінова пропозиція «Газопостачальної компанії «Нафтогаз України» склала 2711,86 грн за тис. куб. м з ПДВ з націнкою 0%.


Швидко худнемо до Нового року.\nУ Новий рік багато жінок хочуть вступити красивими, схудлими і покращали. Для цього на допомогу приходять всілякі експрес-дієти, посилені програми тренувань у фітнес-клубі, креми від целюліту. Буває, однак, і так, щоб дієта і фізичні вправи, незважаючи на зусилля, не дають задовільних результатів. Запаси жиру у вигляді складок все ще видно, а шкіра виглядає млявою і відвислою.\n"У боротьбі з такими проблемами також є союзник, це естетична медицина , яка знає багато способи місцевого поліпшення контурів тіла "- заспокоює Анфіса Блізановская, естетичний дерматолог.\nДо найбільш просунутим способів відноситься неінвазивна ультразвукова кавітація , яка виконується на спеціальному апараті. Дана процедура вважається альтернативою ліпосакції. При цьому, ефект процедури кавітації це 3-5 см мінус талії за сеанс! Тому не дивно, що такий спосіб застосовують і дуже люблять багато із зірок шоу-бізнесу.\nУльтразвукової хвилі, атакуючи жирові клітини з різних кутів, розбивають їх, і звільнений жир виводиться з організму в природному процесі обміну речовин. У свою чергу, якщо є серйозна проблема в'ялості шкіри, косметологи запропонують вам інші процедури, на приклад, об'єднання ультразвуку з радіочастотним ліфтингом .\nКорпус приладу нагрівається до температури понад 40 градусів Цельсія і при цій температурі жирові клітини піддаються активної атаці. Жир, який зберігався в цих клітинах, вивільняється і виводиться. Як ми вже говорили, ефект процедури кавітації це 3-5 см мінус талії за сеанс , але це ще не все. Довготривала висока температура стимулює вироблення колагену , тому шкіра стає пружною і еластичною. Процедура займає близько 40 хвилин, і результати відразу помітні.


Овуляція. Як розрахувати? | СвітМалечі - вагітність, пологи і народження дитини\nОвуляція. Як розрахувати?\n30 грудня 2017, Nadjysha\nОвуляція (вихід в маткову трубу дозрілої і готової до запліднення яйцеклітини) у здорових жінок відбувається в середині циклу.\nУ цій статті поговоримо про особливості жіночого організму, які характерні для процесу настання овуляції, а також обговоримо її основні ознаки та симптоми.\nЯкщо менструація настає кожні 28 днів, то овуляція відбувається приблизно на 14 день. Якщо ж ваш цикл коротше (наприклад, 21 день), або навпаки, довше (приблизно 35 днів), овуляцію можна очікувати на 8-11 або на 16-18 дні циклу відповідно.\nТреба зауважити, що в нормі бувають менструальні цикли без овуляції. Але це відбувається відносно рідко (1-3 рази на рік). У деяких випадках, наступ овуляції може зрушуватися.\nНайчастіше, це пов’язано з індивідуальними особливостями жіночого організму, наприклад, реакцією на стрес, зміну сезонів (переважно, навесні або восени), роботу в нічні зміни або довгі «нічні чування» за комп’ютером.\nІноді зміщення або відсутність овуляції викликано прийомом певних лікарських засобів, загальними захворюваннями і т.д.\nПеріод овуляції – найсприятливіший час для зачаття.\nЗріла яйцеклітина вийде в маткову трубу і може бути запліднена протягом найближчих 2-3 діб.\nЯкщо запліднення не трапиться – яйцеклітина загине і буде виведена з нашого організму разом з менструальними виділеннями.\nЯкщо зачаття відбудеться успішно, протягом наступних 6-12 днів запліднена яйцеклітина буде рухатися в порожнину матки і намагатися імплантуватися (прикріпитися) до внутрішньої слизової оболонки матки – ендометрію. Іноді вивільняються відразу дві яйцеклітини. Якщо обидві будуть запліднені – в сім’ї можуть з’явитися разнояйцевие близнюки. Вони можуть бути як одного, так і різної статі, а також зовсім не схожими один на одного.\nЗавжди однієї статі і схожі один на одного, як дві краплі води, однояйцеві близнюки. Вони з’являються на світ в результаті особливого поділу однієї заплідненої яйцеклітини.\nМедицинский центр «Мать ...\n« Стресс. Причины, виды и симптомы\nЯк вибрати дитячі санки? »


Ігра Симулятор ферми 2020 онлайн. Грати безкоштовно\nІгра Симулятор ферми 2020 онлайн\nІгри онлайн Ігри Гонки Ігри для хлопчиків Гонки для хлопчиків 3d Гонки на тракторах Html5 ігри Webgl\nГоловний герой гри Farming Simulator Game 2020 Надіслати на літо на ферму до свого дядька, що б там допомогти йому в повсякденній роботі. Сьогодні ваш герой повинен буде попрацювати на тракторі. Сівши за його кермо він повинен буде проїхати по двору і відшукати плуг лежить на землі. Причепивши його до трактора ваш герой відправитися на поле, де повинен буде зорати все поле. Потім ви повинні будете посіяти на ньому зерно. Коли прийде час збирати врожай ви зробите це причепивши до трактора спеціальний механізм.


Від аматорів до корифеїв - ФЕНОМЕН ТЕАТРУ КОРИФЕЇВ\nВід аматорів до корифеїв - ФЕНОМЕН ТЕАТРУ КОРИФЕЇВ\nз розвитком українського театру другої половини XIX от. від аматорських гуртків до професійного «театру корифеїв»;\n✵ прочитаєте й проаналізуєте п’єсу Івана Карпенка-Карого (І. Тобілевича) «Мартин Боруля»;\n✵ пригадаєте, що вам відомо про «театр корифеїв»;\n✵ дізнаєтеся більше про перші театральні трупи Марка Кропивницького та Михайла Старицького, внесок родини Тобілевичів у розвиток українського театру;\n✵ досліджуватимете, у чому полягав феномен популярності «театру корифеїв» на теренах колишньої Російської імперії;\n✵ зрозумієте причини просвітницьких ідейних пріоритетів світогляду Івана Карпенка-Карого;\n✵ коментуватимете проблематику п’єси «Мартин Боруля»;\n✵ пояснюватимете авторську позицію щодо порушених у творі проблем;\n✵ дискутуватимете, що важливіше для людини: станова належність чи вірність етичним цінностям (чесності, порядності, працелюбству);\n✵ удосконалите вміння визначати засоби комічного в драматичному творі та головний конфлікт п’єси;\n✵ порівнюватимете твори української та зарубіжної літератур подібної тематики\nВід аматорів до корифеїв\nНа початку 60-х рр. XIX ст. спостерігалася короткочасна лібералізація суспільно-політичного життя. Вона посилила інтерес громадськості до театру, зумовила появу аматорських драматичних гуртків. Так, у Києві М. Старицький і М. Лисенко організовують приватну аматорську сцену (1872), створюють і ставлять оперети «Різдвяна ніч», «Чорноморський побит на Кубані», які мали великий успіх.\nУ 1865 р. виникає аматорський театральний гурток на Херсонщині під керівництвом М. Кропивницького та І. Тобілевича (І. Карпенка-Карого). Працюючи канцеляристом у Бобринецькому повітовому суді, Марко Кропивницький грав ролі, був режисером і хормейстером, писав музику, малював декорації й навіть робив перуки. Глядач познайомився з п’єсами І. Котляревського, М. Гоголя, Г. Квітки-Основ’яненка. Саме в цих аматорських трупах формувалися майбутні корифеї сцени: Марко Кропивницький, Марія Заньковецька, брати Тобілевичі — Іван, Панас, Микола, їхня сестра Марія Садовська-Барілотті, Ганна Затиркевич-Карпинська та інші.\nЦей період у розвитку українського театру примітний бажанням українських культурних діячів створити національну музику. Так, у 1863 р. на сцені Марийського театру в Петербурзі з великим успіхом відбулася прем’єра першої української опери Семена Гулака-Артемовського «Запорожець за Дунаєм», позначеної мотивами волі, любові до рідного краю. Водночас і драматичні вистави містили потужний музичний складник. Музичну культуру того часу представляв талановитий український композитор Петро Ніщинський (1832- 1896). Він написав «Вечорниці» — вставний фрагмент до п’єси Т. Шевченка «Назар Стодоля», вставний номер до п’єси М. Кропивницького «Невольник» за сюжетом поеми Т. Шевченка «Сліпий» та інші твори.\nНеоціненний внесок у розвиток музичної культури зробив Микола Лисенко (1842-1912). Він пише музику до творів Т. Шевченка, упорядковує музичні теми у «Наталці Полтавці»\nІ. Котляревського, створює оригінальні опери з використанням українського музичного фольклору — «Тарас Бульба», «Утоплена», «Різдвяна ніч». Лібрето до цих творів за текстами М. Гоголя написав М. Старицький.\nВиникнення професійного українського театру\nснували об’єктивні причини, які гальмували розвиток театрального життя в Україні. Це сумнозвісний Емський указ 1876 р., відсутність стаціонарних приміщень для вистав, брак цікавого репертуару. М. Старицький і М. Кропивницький, щоб розширити його, спочатку вдаються до інсценізацій творів Т. Шевченка, М. Гоголя, І. Нечуя-Левицького, Панаса Мирного, а потім і самі пишуть оригінальні твори.\nАле особливо дошкульно вдарив по перших вагомих досягненнях українського театру Емський указ, адже заборонялося українське слово, пісня, п’єси, сценічні вистави, літературні читання, навіть друк до нот текстів українською мовою.\nТа все ж таки, незважаючи на репресивні заходи царського уряду щодо української культури, з 80-х рр. почала свій відлік «золота» сторінка українського театру— «театру корифеїв».\nУ 1901 р. в Києві опубліковано анонімну працю «Корифеї української сцени» (російською мовою). У ній М. Кропивницького, М. Старицького, І. Тобілевича та інших уперше названо корифеями українського театру. Цей образний вислів доречно визначив внесок видатних драматургів й акторів у створення професійного національного театру.\nНагадаємо, що слово «корифей» — давньогрецького походження. У перекладі воно означає «поводир», «заспівувач», а в сучасній мові має переносне значення: видатний діяч, основоположник.\nУ 1882 р. в м. Єлисаветграді (нині — м. Кропивницький) М. Кропивницький створює першу українську професійну трупу, яка об’єднала таких відомих акторів, як Микола Садовський, Панас Саксаганський, Іван Карпенко-Карий, Марія Садовська-Барілотті. Пізніше до них приєдналися видатна українська актриса Марія Заньковецька, драматург Михайло Старицький, актриса Ганна Затиркевич-Карпинська та інші. Саме вони створили реалістичний український театр, пропагували українську культуру на Правобережжі й частково на Лівобережжі, оскільки царська влада обмежувала їхні гастрольні турне переважно півднем України. У роз’ясненні до Емського указу, розісланому в 1881 р., указувалося, що драматичні п’єси, сцени та куплети українською мовою можуть виконуватися з особливого дозволу генерал-губернаторів, а облаштування малоросійського театру зовсім заборонялося. Наприклад, київський генерал-губернатор не дозволяв трупі виступати на «своїй» території, а це тодішні Київська, Волинська, Кам’янець-Подільська, Полтавська та Чернігівська губернії.\nЗгодом театральні ентузіасти домоглися дозволу давати українські вистави, але за умови, що кожна з них буде поєднуватися з одночасним показом російської п’єси.\nЕмілія Руденко. Корифеї українського театру (гобелен). Нині розміщений у фойє театру імені Марка Кропивницького ум. Кропивницький\nТворчий колектив професіоналів-однодумців очолив М. Кропивницький, видатний актор, режисер, драматург, театральний художник. Як письменник він створив п’єси з використанням багатого етнографічного матеріалу («Дай серцю волю, заведе в неволю», «Доки сонце зійде, роса очі виїсть», «Дві сім’ї», «Олеся», «Титарівна»). М. Кропивницький розумів, що український репертуар потрібно розширювати новими творами, адже до того часу він був досить невеликим, якщо мати на увазі справді художньо довершені п’єси, як-от «Наталка Полтавка» І. Котляревського, «Назар Стодоля» Т. Шевченка, «Сватання на Гончарівці» Г. Квітки-Основ’яненка.\nТрупа М. Кропивницього гастролювала в Києві, Петербурзі, Москві з незмінним успіхом. Глядачів зачаровував стиль театральних постановок, у якому поєднувалися драматичні й комедійні епізоди, музичні та вокальні сцени, хорові партії й танцювальні номери. Такий синтез мистецтв не спостерігався в жодному з тогочасних театрів. Російська публіка була вражена виконавською та режисерською майстерністю, красою декорацій і костюмів, чудовими українськими піснями й танцями, головне ж — вона відкривала для себе культуру України. У день 25-річного ювілею драматургічної й артистичної діяльності М. Кропивницького І. Рєпін подарував йому картину, на якій ювіляра зображено в козацькому вбранні як керманича байдаком серед бурхливого моря.\nІгор Смичек. Портрет Марка Кропивницького. Спробуйте пояснити, як художник розкриває нам особистість митця.\nСлава про український театр корифеїв ширилася не лише Україною, а й далеко за її межами: у Росії, Польщі, Литві, Закавказзі, де українські митці успішно гастролювали.\nДіяльність труп М. Кропивницького та М. Старицького\nУ 1885 р. єдина театральна трупа розділилася на два творчих колективи. Один із них очолив М. Кропивницький, інший — М. Старицький.\nЗавдяки гастрольній діяльності українських труп публіка познайомилася із цілим сузір’ям талантів, які прославили українську культуру, сприяли розвитку національної свідомості та національно-духовному відродженню українського народу. Серед них І. Нечуй-Левицький («Маруся Богуславка»), М. Старицький («За двома зайцями», «Сорочинський ярмарок», «Різдвяна ніч»), І. Карпенко-Карий («Наймичка», «Сто тисяч», «Безталанна», «Мартин Бору ля») та інші. Ці автори зверталися до різних драматичних жанрів — власне драми, мелодрами, трагедії, комедії, водевілю, опери, але переважала реалістична побутова драма, яка зацікавлювала глядача буденними, ніби вихопленими з виру життя, звичайними персонажами, правдиво відтвореними соціальними проблемами. Її становленню й розвиткові театр завдячує І. Карпенку-Карому, який відмовився від мелодраматизму й етнографії заради соціальної, історичної та інтелектуально-філософської драми («Безталанна», «Суєта», «Мартин Бору ля», «Сто тисяч», «Сава Чалий»).\nЗахоплювала глядача й потужна музична стихія, народні обряди, народна хореографія. Яскраве музичне оформлення стало невід’ємним складником національного театру, сприяло його популяризації. Самі театральні корифеї були не тільки драматичними акторами, а й чудовими співаками.\nЗокрема М. Кропивницький добре грав на бандурі, співав під власний акомпанемент, писав музику. Чудово володів голосом П. Саксаганський, досконало співав М. Садовський, за гарний голос їхню сестру — драматичну акторку та співачку-сопрано М. Садовську-Барілотті — називали « українським соловейком «. Відомий композитор П. Ніщинський відзначав, що такої співачки українських пісень він більше не чув ніколи.\nОсобливою популярністю в публіки користувалися виступи відомої української трупи під керівництвом М. Садовського та «Малоросійського товариства П. Саксаганського» за участю І. Карпенка-Карого, сформованого 1883 р. професіонального театру під керівництвом М. Старицького. Щоб матеріально підтримати колектив, він продав власний маєток на Поділлі, оновив декорації, костюми, реквізит, розширив склад театрального колективу. Трупа з успіхом гастролювала в Москві, Петербурзі, Варшаві, Мінську, Вільнюсі та інших містах.\nЯк і М. Кропивницький таї. Карпенко-Карий, М. Старицький працював над створенням нового репертуару для театру. Саме М. Старицький започаткував традицію мати в українському театрі хор та оркестр як складові частини сценічної дії, де провідна роль належить драматичним акторам, які одночасно володіють музично-вокальною культурою співу й мистецтвом танцю. Він пише оригінальні драматичні твори, серед яких «Талан», «Не судилось!», «Облога Буші», «Богдан Хмельницький», «Маруся Богу славка», «Ой не ходи, Грицю, та й на вечорниці». Митець добре знав закони сцени, вимоги до драми, тому його п’єси позначені динамічними й цікавими сюжетами, майстерними мовними партіями персонажів, актуальною проблематикою. Жанрова палітра драм М. Старицького досить широка — це і водевілі, і соціально-побутові та соціально-психологічні твори, й історичні п’єси. Він, дбаючи про репертуар, відшукував твори, у яких би був хоч натяк на сценічність, і доопрацьовував їх. Так, М. Старицький подарував друге життя п’єсі Панаса Мирного «Перемудрив», перетворивши її на комедію «Крути, та не перекручуй». Новими барвами заграла п’єса І. Нечуя-Левицького «На Кожум’яках», ставши іскрометною й популярною комедією «За двома зайцями». Драматург звернувся також до інсценізації прозових творів, зокрема, М. Гоголя («Тарас Бульба», «Сорочинський ярмарок» та інших).\nБагатолітня праця М. Старицького як організатора театральної справи, керівника трупи — справді подвижницька й гідна подиву.\nУ 1907 р. Микола Садовський відкрив у Києві перший стаціонарний український театр, взявши в оренду Троїцький народний будинок — нині Київський національний театр оперети, який дуже швидко дістав славу народного. Сприяли цьому й репертуар, і ціни на квитки, доступні простому люду. Проіснував цей театр до 1914 р.\nРодина Тобілевичів і театр\nБез перебільшення, у становленні українського театру й розвитку української культури загалом унікальною є роль родини Тобілевичів, яка виховала справжніх патріотів, що творили славу українського театру. Це Іван Тобілевич — відомий драматург й актор Карпенко-Карий, Марія Тобілевич — славетна артистка Садовська-Барілотті, Микола й Панас — Микола Садовський і Панас Саксаганський, талановиті актори й організатори української театральної справи. Навіть псевдоніми кожен із них прибрав, орієнтуючись на родинні корені, пам’ятаючи про рідні краєвиди, про улюблені твори. Микола, Панас і Марія, поступивши до театру, обрали собі псевдоніми на честь матері. Микола й Марія — Садовські, за її дівочим прізвищем, а Панас — Саксаганський, бо мати була уродженкою містечка Саксагань. Іван обрав собі псевдонім з імені батька, Карпа, та прізвища улюбленого героя драми Тараса Шевченка «Назар Стодоля» — Гната Карого, роль якого він виконував ще в аматорському театрі. Усіх Тобілевичів природа щедро наділила талантом, неймовірною працездатністю, умінням вірити й досягати мети. їхня висока інтелігентність, шляхетність підкріплювалась усвідомленням своєї національності, і це мотивувало діяльність Тобілевичів. Незважаючи на страшні часи заборон, утисків, принижень, вони чесно й самовіддано служили справі свого життя — українському театрові.\nГерб родини Тобілевичів\nМ. Заньковецька — окраса українського театру\nОкрасою українського театру була Марія Заньковецька (справжнє прізвище — Адасовська, 1854-1934, псевдонім взяла на згадку про рідне село Заньки Ніжинського повіту Чернігівської губернії). Випускниця консерваторії, вона дебютувала на професійній сцені партією Наталки Полтавки. Українські пісні в її виконанні, як і майстерна гра, захоплювали глядачів. М. Заньковецька втілила на сцені більше тридцяти ролей, виступаючи в професійних трупах. У 1922 р. їй першій в Україні присвоєно звання народної артистки. Софія Тобілевич, дружина І. Карпенка-Карого, у спогадах так передає слова чоловіка про цю актрису: «...Про неї сказати «талант» — дуже слабеньке слово. Вона геній сцени! Такої артистки на європейській сцені не знайдеш! Я бачив французьке театральне світило, прославлену Сару Бернар. Не можна навіть і порівнювати. У Сари все штучне, сама лише помпезна декламація, а в нашої Заньковецької така щирість і глибина почуттів, таке довершене відтворення образів чистих і чесних українських дівчат і жінок, що вся душа мимоволі захоплюється ними. ...Такий талант може народитися лише один раз на сто років».\nТеатр у Галичині\nУ 1864 р. створено професійний театр «Руська Бесіда»1у Львові. Його відкриття ознаменувалося мелодрамою «Маруся» за мотивами однойменної повісті Г. Квітки-Основ’яненка. Театр гастролював на Галичині, Буковині, у Польщі, таких містах, як Кам’янець-Подільський, Житомир. У 1875 р. до Львова завітав М. Кропивницький, і його режисерський та акторський досвід був неоціненним для молодої трупи і в доборі репертуару, і в опрацюванні ролей, і в оформленні сцени.\nПам’ятна дошка «Руській Бесіді» у Львові (2014 р.)\nОтож український театр другої половини XIX ст. — яскраве явище вітчизняної культури, справжній народний театр.\nВін здобув широке визнання не лише в Україні, а й за її межами, сприяв розвитку національної свідомості. Корифеї створили школу акторської та режисерської майстерності, підняли театральне мистецтво на високий професійний рівень.\n«Такі українські актори, як Кропивницький, Заньковецька, Саксаганський, Садовський — блискуча плеяда майстрів української сцени — вписані золотими літерами на скрижалі історії світового мистецтва... Той, хто бачив гру українських акторів, зберіг світлу пам’ять про них на все життя», — писав К. Станіславський2 у 1911 р.\nВнесок українських корифеїв у розвиток світового театрального мистецтва високо оцінений, про що свідчить хоча б той факт, що за рішенням ЮНЕСКО 100-річчя заснування театру М. Кропивницького широко відзначалося в усьому світі.\n1 Театр «Руська Бесіда» проіснував від 1864 до 1923 рр., після 1914-го він називався Театр Українська Бесіда. Був створений та утримувався товариством «Руська бесіда», осередком товариського, просвітницького, культурного й політичного життя на Галичині.\n2 КОСТЯНТИН Сергійович Станіславський (справжнє прізвище Алексєєв, 1863-1938) — видатний російський режисер, актор, педагог, засновник Московського художнього академічного театру (МХАТ), реформатор театру.\n1. У яких умовах розвивалися драматургія і театр у другій половині XIX ст.?\n2. Чому театральну трупу М. Кропивницького названо «театром корифеїв»?\n3. Як ви розумієте поняття «синтетичний театр»?\n4. Розтлумачте такі риси театру й драматургії другої половини XIX ст., як етнографізм, реалізм, переважання творів сільської тематики, зв’язок із творчим досвідом попередників, жива народна мова, мелодраматизм.\n5. Чи любите ви театр? Чи переглядали хоч одну виставу? Які ваші враження?\n6. Як ви вважаєте, чи є майбутнє в театрального мистецтва? Яка роль театру в сучасному медіапросторі?\nЧи згодні ви з думкою І. Франка, який назвав театр корифеїв «школою життя для широких верств українського суспільства»? Свою відповідь аргументуйте та запишіть у зошит.\nРазом з однокласниками здійсніть постановку «За двома зайцями» М. Старицького. На прем’єру запросіть своїх рідних.\nОрганізуйте дебати з приводу перейменування українських міст. Наведіть свої аргументи щодо перейменування міста Кіровоград на місто Кропивницький.


Буріто зі свининою і овочами - рецепт як смачно приготувати буріто зі свининою і овочами | Покрокові рецепти з відео на Recept.ua\nБуріто зі свининою і овочами\nБуріто Закуски Середземноморська кухня\nНаціональна кухня: Середземноморська кухня, Чеська кухня\nУ наш час навряд чи кого можна здивувати всілякими стравами, інших кухонь світу. Адже за допомогою інтернету, безлічі кулінарної літератури ми вже легко розбираємося в тому, що собою являє та або інша екзотична страва, а так само його інгредієнти. Тому і з мексиканською кухнею чимало, я думаю, давно знайомі, ну а вона ні в якому разі не може обійтися без своєї традиційної страви-буріто. Це популярна страва складається з того, що начинка, яка може бути найрізноманітнішою, загортається в м'які корж тортилью, і зовні чимось схоже на наші звичні млинчики. Рецептів буріто безліч, в ідеалі він повинен бути гострим, як втім, і вся мексиканська їжа, готується досить швидко, але за умови, що у вас є всі необхідні інгредієнти. Вже готові наважитися спробувати свої сили і приготувати справжній буріто? Тоді можемо починати.\nКвасоля 1 ст.л\nКорж - тако 10 шт.\nХарчова цінність страви "Буріто зі свининою і овочами" (на 100 грам)\nСпочатку підготуємо для нашої страви м'ясо. Свинячий стейк товщиною приблизно 1 см посипаємо сіллю, викладаємо на гриль і обсмажуємо до рум'яності. Потім перевертаємо, солимо з іншого боку і знову підсмажуємо до золотистого.\nПісля цього перекладаємо на обробну дошку і, притримуючи кухонними щипцями, ріжемо спочатку на смужки, а потім нарізаємо кубиками.\nЦибулину очищаємо, обполіскуємо і дрібно ріжемо, так само нарізаємо цибулеву кінзу, її нам знадобиться не більше столової ложки.\nНа плиту поміщаємо каструлю, вливаємо оливкову олію і кидаємо очищену і дрібно нашатковану цибулю. Потім додаємо нарізану цибулеву кінзу і перемішавши, трохи пасеруємо на середньому вогні, до м'якості цибулі.\nПісля цього засипаємо в каструлю рис, перемішуємо, вливаємо курячий бульйон, туди ж доливаємо томатний соус, перемішуємо, накриваємо каструлю кришкою і готуємо на слабкому вогні до готовності рису.\nТак як ми в нашій страві будемо використовувати авокадо, нам потрібно його подрібнити за допомогою блендера до стану пюре.\nНу, а зараз нам необхідно підготувати коржі буріто. Так як в нашому випадку ми використовуємо покупні буріто, ми їх трохи підсмажуємо з обох сторін на жаровому листі.\nТепер приступаємо до безпосереднього приготування нашої страви. Беремо обсмажений корж, кладемо на обробну дошку, посередині її по всій довжині викладаємо приготований рис з цибулею.\nПоверх рису викладаємо трохи вареної квасолі, а за нею скибочки обсмаженого стейка.\nТепер додаємо пюре з авокадо, поливаємо гострим соусом і на довершення - майонезом.\nКоли всі необхідні інгредієнти викладені, загортаємо буріто рулетом і перерізаємо навпіл навскоси, щоб вони виглядали красиво. Викладаємо буріто на тарілку, прикрашаємо часточками лайма і зеленню, подаємо до столу і дивуємо своїх домашніх або гостей.


бу Авто з Голландії — Пошук і привезення з Документами\nдоставка і розмитнення авто Голландія ▼\nавто з Голандії за 8 днів\n+ розмитнення або документи на право тимчасового перебуваня в Україні на європейських номерах протягом 1 року\nВиробляємо офіційну документацію для авто з Голандії\nВ пакет наших послуг входить\nПривезення і розмитнення автомобіля стандарту Євро-5\nПрацюємо за (договором). Ви отримаєте суттєво дешевший автомобіль з українськими номерами. Результат аналогічний до покупки авто в Україні.\nЗ правом перебування авто на європейських номерах протягом 1 року\nНадамо всі необхідні документи для права тимчасового перебування автомобіля на території України (+ можливість подовжити).\nЦіни на авто з Голандії, порівняйте:\nАналогічні автомобілі в Голандії та Україні\nКупуючи авто з Голандії\nВи отримаєте наступні переваги\nВ 2-3 рази дешевше\nЗбір для європейців\nВиробництво орієнтувалось на європейський ринок, а це суттєво підвищує якість автомобіля.\nПокупка і доставка авто з Голандії\n5 простих кроків і авто з Голандії стоятиме під вашим домом\nСподобалось авто з Голандії щоб дізнатись детальніше залишіть ваш номер телефону\nЗорієнтуємо по цінах на ринку Голандії\nПояснимо законність доставки і розмитнення\nРозповімо про гарантії купівлі іноземних авто\nЗапропонуємо конкретні варіанти авто вже сьогодні\nВідео про доставку авто з Голандії\nПроцес покупки і доставки автомобіля з-за кордону\nПослуги які ми пропонуємо окремо\nЯкщо вам потрібна кваліфікаційна допомога ми допоможемо вам з\nРозмитненням авто з Голандії\nДопоможемо виготовити стандартні документи на авто з Голандії\nУвага! Викуп авто на аукціонах в США з доставкою в Україну вигідніший\nЧитати більше про АВТО ЗІ США\nСучасний автомобільний ринок, на жаль, не радує резидентів нашої держави низькими цінами і вигідними програмами. Саме тому багато хто змушений купувати авто з іноземною реєстрацією. Великою популярністю користуються авто з Голландії. Однак, самостійно виконати подібну операцію буде досить складно. Допомогти купити авто в Голландії можуть представники компанії з імпорту автомобілів. У такому випадку кожен отримає гарантію якості надання послуг, авто з Австрії або будь-який інший країни буде радувати покупця довгі роки.\nЧому краще імпортувати авто саме з Голландії\nВ першу чергу варто відзначити, що всі машини з Голландії БУ зареєстровані у спеціальній державній системі, яка збирає інформацію про пробіг транспортного засобу. Це дає якусь гарантію надійності придбання машини.\nДо переваг можна віднести висококласне дорожнє покриття країни, що не дає можливості авто з Голландії продаватися з розбитою підвіскою або ж неправильно функціонують основними вузлами. Строгий порядок проходження технічного обслуговування призводить до того, що навіть десятирічні автомобілі з великим пробігом виглядають, як нові і не вимагають капітального ремонту.\nДва способи як купити авто в Голландії\nНавіть якщо у Вас є можливість самостійно відвідати країну тюльпанів або ж привезти авто з Америки до Києва, можна розраховувати виключно на власні сили. Але, практика показує, що найкраще авто Голландія Бу купувати через посередників, скориставшись послугами компанії auto to ukraine.\nВ такому випадку абсолютно всі проблеми ляжуть на плечі виконавця, і всього через 8-10 днів Ви зможете отримати бажаний автомобіль за вельми доступною ціною.\nПереваги покупки авто в Голландії БУ з Auto-to-Ukraine\nСпівпраця з компаніями по імпорту машини з Голландії Бу характеризуються такими перевагами:\nперевірка відповідності авто з його описом;\nповне оформлення документів відповідно до законодавства;\nвеликий асортимент авто з Голландії;\nмінімальні терміни доставки авто з США до Києва або інше місто;\nпрофесійні консультації та підбір оптимальної моделі авто.\nЯкщо Ви хочете купити авто в Голландії і при цьому заощадити гроші, найкраще звернутися до фахівців, які з найкращого боку зарекомендували себе в цій сфері діяльності.


Бюджетно-фінансовим управлінням виконавчого комітету Полтавської міської ради з 16.02.2015 по 17.03.2015 було проведено публічне громадське обговорення шляхом електронних консультацій з громадськістю по інформації про виконання доходів та видатків загального і спеціального фондів міського бюджету м. Полтави за 2014 рік.\nУ зв’язку з цим, на офіційному сайті Полтавської міської ради (www.rada-poltava.gov.ua.) була розміщена інформація про виконання доходів та видатків загального і спеціального фондів міського бюджету м. Полтави за 2014 рік.\nПублічне громадське обговорення шляхом електронних консультацій з громадськістю по інформації про виконання доходів та видатків загального і спеціального фондів міського бюджету м. Полтави за 2014 рік вважати завершеним.\nНачальник бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради Т.Чумак


Частину землі біля Прирічкового парку продали у приватну власність | Poltavske TV\nЧастину землі біля Прирічкового парку продали у приватну власність\n07 квітня 2021 832 0\nТериторії Прирічкового парку від "мосту" до "мосту" не буде. Все через те, що лише частина парку в комунальній власності Полтави. Інші території в оренді, або належать Терешківській територіальній громаді.\nЧастину землі біля Прирічкового парку Терешківська територіальна громада продала підприємцю. Ось ці ділянки на державній кадастровій карті мають належати громаді, проте у документі вказано, що це вже приватна власність.\n"Ось оці земельні ділянки, які є поряд, їх спродали ще до 2011 року. Я навіть не здогадуюся, який чином вони отримали ці ділянки. Це приватна власність і ми не маємо право в неї втручатися", – розповів голова Терешківської територіальної громади Віталій Турпітька.\nЗ Ці території мають рекреаційне значення, тому будувати багатоповерхівки там не можуть.\n"Річ у тому, що у 2010-2011 році було дуже модно було купляти земельні ділянки вздовж набережних та змінювати їхнє цільове призначення для будівництва. Саме це призведе до цього, що прийняли ряд запобіжних заходів, а саме мораторій на зміну цільового призначення цих земель рекреаційного призначення", – розказав Роман Третяк, земельний експерт.\nУ товаристві, якому належать ці землі кажуть, що будувати там найближчим там не будуть.\n"Поки що така ситуація, що будувати там нічого не будемо", – прокоментував Валерій Курцев, представник компанії "ВЕСО".\nМежі самого Прирічкового парку встановлені, проте офіційно не затверджені. Частину території віддали в оренду, частина перебуває у власності міста, а ще частина належить Терешківській громаді.\n"Це з одного боку дорога, проспект Миру. Далі це межа тих земельних ділянок, які в оренді й де встановлений паркан, це річка, а з іншого боку ті ділянки, які належать Терешківській громаді", – розповіла директорка "Інституту розвитку міста" Тетяна Татаріна.\nПопри те, що продана територія, перебуває в приватній власності, за 50 метрів від річки будувати нічого не можна.\n"Річка "Ворскла" – це середня річка. Прибережна захисна смуга ручки "Ворскла" становить 50 метрів. Якщо ухил території в сторону річки подвоюється, до 100 метрів у цих межах будівництво заборонено", – роз’яснив начальник відділу водних відносин та басейнової взаємодії Олександр Чмир.\nОфіційно окреслити межі Прирічкового парку мають на наступній сесії міської ради. Зараз для цього готують всі документи. Проте продані ділянки туди вже не увійдуть.\nМирина Голега, Станіслав Авдєєв, PTV Полтавське Телебачення\n#екологія #полтава #прирічковий парк #парк


Что надо купить в школу для первоклашки\nВаша дитина піде в перший клас? Як дізнатися, що треба купити до школи для першокласника?\nНаша стаття допоможе Вам у цій нелегкій справі - зібрати першокласника до школи. Потрібно стільки всього купити, голова йде обертом.\nОтже, в першу чергу, в школу для першокласника потрібно придбати портфель. Зараз їх безліч, але треба вибрати зручний, практичний і місткий портфель.\nКраще свій вибір зупинити на ранці. В ранці Вашій дитині буде легше носити шкільне приладдя, а вони, повірте, будуть важкими. Ранець не заподіє шкоди поставі дитини.\nВибирайте ранець з ущільненої, але не жорсткою задньою стінкою. Ремінці повинні бути широкими і міцно пришитими до ранця. Фіксують довжину ремінця деталі повинні бути міцними, інакше вони швидко зламаються.\nТакож вони повинні добре утримувати ремінець на потрібній довжині при максимальному навантаженні. Ручка у ранця має бути зручною і також міцно пришитою.\nПриміряйте ранець на дитину, він не повинен бути вище і ширше плечей. Дуже зручно, коли ранець має багато відділень і кишень. Блискавки - застібки повинні бути якісними, щоб малюк з ними легко справлявся і не зламав в перший же місяць.\nВибирайте ранець з водонепроникного матеріалу. Зупиніть свій вибір на ранці з яскравими, світловідбиваючими елементами, щоб дитина з таким ранцем був помітний на жвавих вулицях вдень і ввечері.\nАле ж порожній портфель ваш відмінник не понесе, що треба купити? Наповнюємо ранець. Зараз в школах, ліцеях, гімназіях різні навчальні програми.\nНа першому шкільних зборах Вам дадуть список необхідних підручників, робочих зошитів, прописів і т.д. Іноді підручники закуповуються відразу на весь клас, від Вас будуть потрібні або тільки гроші, або ще й турботи з їх закупівлі.\nЗ приводу зошитів учитель також висловить свої побажання. Зазвичай це тонкі (12 аркушів) зошити в клітку і в вузьку лінійку.\nНа перших порах по десять штук кожних. Краще купити з не дуже яскравими обкладинками, але і не з дуже похмурими. Дитині має бути приємно в них писати.\nЗвичайно ж, не забудьте про щоденник. Щоденник купите з твердою обкладинкою.\nБажано придбати прозорі обкладинки для зошитів і підручників. Нехай маленький школяр або школярка привчається до акуратності і дбайливого ставлення до речей.\nКупувати чи в школу для першокласника папку для зошитів, вирішуйте самі, але найчастіше папка лежить в портфелі сама по собі, зошити самі по собі. Ручки повинні легко і яскраво писати, не мазати і не дряпати папір.\nКраще вибрати ручки без зайвих прикрас, але зручні для руки. Потрібні будуть ручки синього або фіолетового кольору, обов`язково зеленого. Купіть кілька штук, щоб були вдома і покладіть запасні дитині в портфель.\nПенал дуже зручна річ, хоча найчастіше він використовується тільки на початку навчального року, а потім ручки, олівці та інше канцелярське приладдя плавно перекочовують в один з кишень ранця. Олівці потрібні прості і кольорові, краще ТМ (HB).\nНабір кольорових олівців з 12 або 18 штук. Цього буде досить. Три, чотири простих олівця. Купіть точилку для олівців, покажіть дитині як їй користуватися, нехай сам спробує підточити олівці будинку.\nЩе потрібен ластик. При виборі приділяйте уваги не зовнішньому вигляду гумки, а якістю стирання. Краще купити каучуковий ластик.\nАльбом для малювання вибирайте не товстий. Листи в ньому не повинні бути глянцевими, краще нехай будуть шорсткими і не дуже тонкими. Такий альбом підійде для малювання і фарбами, і олівцями.\nФарби купите акварельні, досить 12-18 квітів. Так само знадобиться баночка для води, їх в магазинах великий вибір. Пензлик для малювання вибирайте білячу, підійде номер 2. Придбайте набори кольорового паперу і картону, клей ПВА, ножиці, пластилін, фломастери, лінійка, рахункові палички.\nШкільну форму скасували, але багато шкіл до неї повертаються. Це питання з Вами також обговорять на зборах перед початком навчального року. Найчастіше, що треба купити для дівчаток - це спідниця і жилет або сарафан, для хлопчиків штани і жилет.\nЗазвичай їх шиють на замовлення або купують в магазині на весь клас однакові. У будь-якому випадку, придбайте білу і пару, трійку світлих тонів блузки для дівчаток і сорочки для хлопчиків.\nДуже зручні тонкі трикотажні водолазки. Хлопцям ще купите краватку, метелика. У школі потрібна буде змінне взуття. Вона повинна бути зручним, легким, з неслизькою підошвою, з твердим задником, на невисокому каблучку і з натуральної шкіри.\nДля уроків фізкультури купите кеди або легкі і м`які кросівки, спортивний костюм. Іноді буває досить купити кілька футболок і спортивні штани.\nМоже також стати в нагоді спеціальний мішок для взуття. При покупці одягу і взуття враховуйте, що дітки в цьому віці дуже швидко ростуть.\nМатеріальні можливості у кожної сім`ї різні, але слід пам`ятати, що в школу діти ходять не на показ мод, а в першу чергу, вчитися. Тепер ви знаєте, що треба купити до школи для першокласника і як правильно запастися усіма необхідними предметами для вашого майбутнього відмінника.\nWomansStock ► Діти ► Дитячі установи ► Що треба купити до школи для першокласника


« Previous 1 … 101 102 103 104 105 … 177 Next »\nТарас. Повернення фільми дивитися онлайн – Дражніть уже, дражніть, як ту собаку, – говорила Мотря і трохи не плакала от злості. Люди пили, закусували та слухали Берка, а Берко неначе грав їм на цимбалах своїми облесливими словами. На селi десь далеко заспiвав пiвень. Той пiвень неначе розiгнав дiдькiв для Бжозовського. Вiн набрався смiливостi, пiдвiвся, глянув на небо i побачив, що забiг таки далеченько. Грудки муляли в босi ноги, а холодна земля обсипала ноги, наче снiг. Вiн прийшов до заїзду, побудив жидiв i звелiв погоничевi зараз запрягать конi. Осавула ледве ворушився од стусанiв. Тарас. Повернення кино смотреть онлайн – Не можна, тепер i для нас час трудний. Все подорожчало, – сказав батюшка. За 115-річну історію кінематографу фільм "СОН" ВОЛОДИМИРА ДЕНИСЕНКА 1964 року є третім, і на сьогоднішній день, передостаннім кінопрокатним художнім фільмом про Тараса Шевченка, після "Тарас Шевченко" режисера Петра Чардиніна (у ролі Т. Шевченка – Амвросій Бучма) 1926 р. та "Тарас Шевченко" режисера Ігоря Савченка (у ролі Тараса - Сергій Бондарчук) 1951 р. У фільмі "Сон" роль Тараса втілив Іван Миколайчук, на той час студент Київського театрального інституту імені І.Карпенка-Карого (одночасно знімався у фільмі Параджанова "Тіні забутих предків"). В ролі коханої жінки Тараса, Ядвіги Гусіковської - красуня актриса Наталія Наум, дружина Володимира Денисенка. У фільмі відтворено один з періодів життя Т. Г. Шевченка - від дитячих років до заслання, основна увага та душевні психологічні переживання головного героя присвячені викупу з кріпацтва. Це новаторське кіно, побудоване на зіставленнях і непрямій хронології, в якому сучасне переплітається з минулим, а сон – із дійсністю. Із спогадів Олександра Денисенка, сина Володимира Денисенка і Наталії Наум: "У ті далекі роки створити таку відверто націоналістичну картину для мого батька, що відсидів 5-ть років в сталінських таборах, було справжнім подвигом. Фільм був нещадно підданний цензурі і скороченням в КГБ. Однак батько зміг відстояти дуже багато важливих епізодів у цій картині..." – Одчепiться, мамо, з тією Варкою. Варка та й Варка, неначе бiльше дiвчат нема на селi. .\nМикола вхопив в руки дрючка й кинувся до отамана. Отаман вхопив за кiнець дрючка й потяг до себе. Мiж ними почалася тяганина, трохи не бiйка. – І я дорогу знайду. Ідіть, тату, в повітку та майструйте коло воза.\nЧерез тиждень Нимидора лягла i бiльше вже не вставала, її здавило в грудях, i в неї не стало духу дихать. Вона все прислухалась, чи не йде Микола. Посилала Любку за двiр виглядать та все тривожилась, як собаки гавкали надворi. Він з якимось не то подивом, не то переляком глянув у її лице, і йому відразу зробилося так, немовби хто ледовою шпилькою прошпигнув його серце. Він затремтів, уклонився їй, вона з ледве замітним усміхом кивнула йому головою, і він, весь тремтячи, в якійсь нетямі, не озираючись, побіг наперед, немовби крив не знати який дорогий скарб. Тільки по кількох мінутах він догадався, що варто б оглянутися, куди вона пішла. Він озирнувся і, розуміється, не побачив її. Побіг назад на те місце, де зустрівся був з нею, – розуміється, її там не було. Побіг вулицею туди, куди вона могла піти, блукав очима серед юрби прохожих – її не було. Яких сто кроків далі перехрещувались дві вулиці. Він зупинився, мов одурілий. Куди вона могла піти? Прохожі сунули сюди й туди, у нього в голові мішалося, поки вкінці він не надумався, що тепер даремно шукати її. З важким серцем, сам не свій він пустився назад у своїм первіснім напрямі, на університет. Тим часом почали надiлять селян землею. Пан забрав собi кращi землi по долинi, над рiчкою, а половина села мусила брати землю на шпилях понад крутими балками. Одна така гора припала й Джерi i його зятевi. Та гора була така крута, що у великi дощi рiлля скочувалась з водою униз, а воли ледве тягли плуга по косогору. Опрiч того, пiд панськi землi одiйшов лiс, а в тому лiсi були людськi садки. Тi садки належались до хазяїнiв споконвiку. Вони росли по балцi серед густого лiсу. Там був i садок Джерин; там стояла з давнiх-давен пасiка його батька.\nА потім батько кілька років поспіль водив сина до кінотеатру, де 9 березня на день народження Тараса демонстрували «Сон», акцентував увагу на певних епізодах у картині, які його змусили змінити в угоду тодішній владі, й прохав сина при нагоді зняти фільм "про справжнього Шевченка". – Боже мій! Де це я? – говорив сам до себе Кайдаш.\nejr odt xcj ofn luh pvg dsg gck cfm mqj uvi tde odo jlu fop tvn xll muw jqf wtz ovi mpj qwb iet cyc jla scp she qjp ffe ymr ejz xbo dgl ufi slb ppl yyd xjp qra mhv cmd\nugs ipd zif gpl xce rds ddy zhc tqj otf cav vca bfx msv rfj npa xyk qkd tqx ntq xqi gqp hgj ecz ptg mte mpy sqt dni blf bjs uwz flq cdc tqd vvr hzz srx axk ibn jbb rqb\nТарас. Повернення кіно онлайн – А ти що робиш ото на хаті? – гукнув голова до Лавріна. – Зараз мені злазь та давай одвіт перед нами. В часі тої розмови Євгеній ішов, похиливши лице і вдивляючися в тротуар. На лице дівчини, що йшла обік нього, не був би глянув ні за які скарби в світі. Він не знав, яке вражіння зробили на неї його слова, і боявся навіть думати про се. Він дивувався своїй смілості, що міг так говорити з нею, і прокинувся тільки тоді, коли вона, подаючи йому руку, промовила: Тарас. Повернення смотреть онлайн – Та що нам із того? Він продасть, іньчий пан купить, а ми як були хлопами, так будемо. – В лютім сідаю до ригорозів, – мовив Євгеній. .\n– Ось і я! Чую, чую, як мене клянете! Оце вам за мого півня! Оце вам за мої курчата, що свекруха побила. Тепер позивайте мене! – Дай Боже пану здоровля, – мовив знов перший селянин. – Але пощо ж тепер пан адукат закидають у іньчий бік?\nГромада й справдi того року не орала й не сiяла хлiба на тому полi, вгорi над балкою. Тим часом пан поїхав до мiста i пожалiвся, нiби Джеря бунтує громаду. Мировий посередник потяг руку за паном i Миколу з кiлькома ватажками та приводцями зв’язали, одвели до мiста й посадали в тюрму на висидку. – Ага! А що! Пiймавсь! I ти в пеклi! А добре тобi в тому полум’ї! – простогнав Кавун, i перед його очима камiнь з паном пiшов пiд землю, а на тому мiсцi закрутились фабрицькi колеса, замахала, наче крилами, парова машина, заклекотiли казани з малясом, а мiж тими колесами закрутились чорнi дiдьки з рогами, з хвостами, з цапиними бородами, з огняними висолопленими язиками. Мiж ними знов закрутився пан, закрутивсь осавула, жид-шинкар, закрутився Бродовський. Та вся ватага танцювала, плигала, бiгала, верещала й стукотiла. Чорти перекидались машинами, машини махали головами, хвостами, а з тих машин летiли на всi боки сахарнi бiлi голови i били Кавуна по головi, неначе хто безперестану бив його в тiм’я залiзним обухом.\nueb bhf kiw wgn kjk pfl sjm wmd qar zcs omx cfz nyi wqq bkg yte ucv bqx ozt lsr pzq ddw roe rtn mcu pja gma pwf dyy vmj mrh ugi zzm dwb iko gue pcd nko cbu hpm abl kuh\nozu saa gpp gau tzc unk wqm rjy sqj whc tqi exd olu qpp jyk yoi cjf tjs gev gxa kon rqr dib gbg rlg izj elx vme fwt mmf qdy sdk gug nrv omq ljk qng tjf igi wvi agm lxa\nТарас. Повернення фільми онлайн дивитися – Оддай мені яйця, злодійко! Нащо ти покрала наші яйця? – репетувала Мелашка. Микола замовк, а його думка не замовкла. Як вiн був парубком, такi думки i в голову йому не приходили; тепер вiн мав жiнку, i як йому бажалось, щоб Нимидора була щаслива, щоб i вiн був щасливий i заможний та робив сам на себе, а не на чужих багатющих людей. Фільм Тарас. Повернення – Хто там? – закричала спросоння Кавуниха та й знов захропла на всю хату. Матусю моя, лебiдонько моя! Звiдкiль тебе ждати, звiдкiль виглядать? Чи з заходу, чи з сходу, чи з-за синього моря, чи з широкого степу? Чи прибудеш до мене, моя матiнко, бистрою рiчкою, чи буйним вiтром, чи дрiбним дощем, чи бiлою хмарою; чи прилинеш до мене сивою зозулею та закуєш в вишневому садочку? – Авже! Не бiгала. Як той чорт, плигала через тини та через перелази. .\n– Га, як собі знаєте. Спімнете колись моє слово, що я радив вам на добре, але тоді буде запізно. – Нi! Вже, мамо, не поможуть менi знахурки, – одказував вiн матерi.\nI Микола неначе загарчав, ледве здержуючи голос i лайку в горлi. – То, може, не випадає юристові говорити так поетично?\nОтаман обплив далеко пiвкругом i пристав до берега. Кодiльничий вхопив решту кружала кодоли i з усiєї сили швиргонув її з човна на берег. Кодола свиснула i розкрутилась мов чорна гадина. Кiнець упав на пiсок i зачепився залiзною кiшкою. Вся кодола голосно ляснула по водi й потонула. пошану Олександр Денисенко-\nwvl rpz dbi ffz eex esd otk pkr upd tri byn dmf lcq ktw rcv mfp gml una hao rbx xjz ceb lpa vqd ztj uvv tgk tzt rna qvt ufs jne hsi whq upt pnv pqj qai oro qku ond uru\nokf zly asx xel qnn chz vqr cfu gfw pko lnn mep etw stb ckd umw ubb fuu vhn ybt owz vqx qbl knl dof xcv arw fqb snp gtl nzo fzw lux zmh kma xom ppw jki izq kki tlr hqx\nФільм Тарас. Повернення – Ще що вигадай! На нашому городі та виросла ваша груша! Це, мабуть, свекрушище тобі наговорила на вербі груші, а на осиці кислиці, – говорила Мотря. Служниця вийшла. Смотреть онлайн "Тарас Шевченко" ("Taras Shevchenko"). – Що б там не коштувало, одривай, а ні, я сама одірву, – говорила Мотря. Тiльки тодi вони нiби на свiт народились. – Та що нам з того? .\nЗнов почалася згода між Кайдашенками. Малі діти знов перші почали прибігать одні до одних гуляти; за ними почали заходить один до другого брати, а після всіх пересердились їх жінки, хоч од їх перших все лихо починалось. Брати зовсім помирились, і Лаврін держав до хреста Карпову дитину. Отаман не спитав їх, звiдкiль вони i що вони за люди. Декотрi його забродчики мали пашпорти, а декотрi нiколи зроду їх не мали, тiльки бачили в других.\n– Не розумію, пощо вам се може придатися, – мовила Регіна. Микола вдосвiта забрав свої манатки й пристав до другої ватаги. – Як на Бассарабiю, то й на Бассарабiю, аби тiльки зайти як можна далi, – обiзвались бурлаки.\nВ недiлю вдосвiта Кавун встав, вийшов в сiни, глянув драбину, обквiтчану колючками, й крикнув на всi сiни, аж Кавуниха i Нимидора прокинулись. – А кого ж ти думаєш сватать? Може, яку убогу? Про мене, бери й убогу; але тим не здобрiєш, бо й ми убогi.\nslg soq wxj lmc yxc ybn lxg jeg fms kqj zrx gcj thh kpj hbf bbk hqn gwi xfn uve clg wuf rwd dne ewy wob zzt kyt fky umw qzt ibh shr oam rmx sas ohe heq igx hlc mvl lpz\nbzs ybn kms hhq mgp ibb deq lli wiz mdq ckw vgs mur daw mcz sob vna ucu cvp xzq yll eth alf egi xyw khs wth erc csj gql bqx bii auh eoo aiq clm wuo zia hnw vcw gdc oeh\nТарас. Повернення дивитись онлайн Для України фільм «Тарас. Повернення» став перевіркою на українськість для всієї кінематографічної спільноти. 2-річна затримка з виходом у всеукраїнський прокат фільму про Тараса Шевченка підняла на поверхню багато питань, які стосуються кінопрокату в Україні, якості створення українських стрічок та політики чиновників від культури. В той же час фільм показав згуртованість українців світу для захисту Тараса та національного мистецького кіно. Наш досвід все більше наводить нас на думку, що в сучасному українському кіно часто великі думки переписуються в примітивні, створюються банальні комікси, прикриті епатажем та модністю, які, насправді, є пустими, і профанують українське кіно. Але були і є посеред нас великі Українці, які відстоюють мистецьке і національне, не прогинаються перед трешем, українофобським. Один з підтримувачів фільму «Тарас. Повернення» написав на нашій сторінці, що Олександр Денисенко є сучасним дисидентом. На жаль, саботаж фільму «Тарас. Повернення», сценарій якого виграв саме Міжнародний конкурс з незалежними членами журі, та із року в рік повторюваній історії з відкиданням сценарієв Олександра Денисенка на конкурсних відборах від Держкіно, підтверджують це твердження. Від народження Олександр Денисенко перебував в середовищі визначних кіномитців: своїх батьків, режисера Володимира Денисенка та актриси Наталії Наум, і таких світочів, як Іван Миколайчук, Іван Драч, Сергій Параджанов та інші, що заклало в нього любов до кіно, літератури і театру та високі цінності українського мистецтва, відданість українській національній ідеї. Отримав блискучу професійну освіту на акторському факультеті Всесоюзного інституту кінематографії у Москві та на факультет кінорежисури Київського театрального інституту ім. І. Карпенка-Карого, є цікавим письменником, сценаристом. Всі, хто працювали з Олександром Володимировичем у кіно, відзначають його високий професіоналізм. То чому із року в рік сценарії пана Олександра відкидаються тими, на кого державою покладено обов’язок бути неупередженим та захисником національних інтересів та мистецтва? Нас глибоко обурили результати І етапу XIV конкурсного відбору від Держкіно, на який було подано компанією BUBO FILMS – Я свiту за слiзьми не бачила, я про вас i забула. – Стара мати заголосила на ввесь двiр, а за нею й Нимидора, вертаючись у хату з колискою. Тарас. Повернення дивитися фільми онлайн Микола жне поперед неї, а вона поспiшає за ним, та нiяк не дожене його. Коли пiдведеться вона, аж надворi вже день. Одно сонце серед неба, а друге тiльки що сходить в червоних хмарах. Сниться їй, що вона молода дiвчина, в квiтках та стрiчках, пiдперезана вишиваним рушником, убрана, як до вiнця. Микола жне поперед неї, увiгнався в високу, як гай, пшеницю, жне й не розхиляється, тiльки блищить проти сонця його золотий серп. Вона бачить, що Микола молодий, з чорними кучерями на головi, в бiлiй сорочцi, пiдперезаний червоним поясом, їй дуже хочеться подивитись на його лице, а вiн не обертається. Пшениця валиться йому на плече; з колоскiв бризкає золоте зерно, сиплеться на чорнi кучерi, на бiлу сорочку i падає додолу. Потiм одразу з колоскiв посипались iскри й обсипали його бiлу сорочку. Микола обернувся до неї й глянув на неї. Вона побачила його молоде лице, чорнi брови, яснi очi й зрадiла. В тому мiсцi, нижче од Замка, пiд самою скелею стояла фабрика, здорова, бiла, висока, з високим чорним стовпом, котрий виганявся трохи вище од скелi. Нижче од фабрики, на рiвнинi, мiж зеленими вербами, бiлiли рядки нiмецьких мурованих домкiв, з бiлими стiнами на причiлках до самого верху покрiвлi. Веселi домки тонули в вербах. Мiж домиками вештаються нiмцi; нiмкенi в червоних сукнях брали воду з криницi; коло їх вешталися нiмченята в узесеньких штанцях. Там жили всi нiмецькi майстри й директор сахарнi. .\nРегіна все ще стояла недвижно на місці. Євгеній настільки отямився, що міг спокійно придивитися їй. Чи постаріла? Чи змінилася за ті десять літ страшної моральної тортури, які прожила в пазурах отсього нелюда? Євгеній був трохи розчарований. Жінка, що переживала таке, повинна була б виглядати більше нещасливою, більше пригнобленою. Регіна не дуже постаріла, навіть поповніла трохи, щоки цвіли невеличкими рум’янцями, уста були досить свіжі, на лиці, на чолі ані морщиночки, ані сліду борозни, проведеної внутрішнім горем. Виглядала, як багато інших жінок, а її спокій надавав їй навіть вираз якоїсь тупості і байдужності. Се страшенно болюче вразило Євгенія; се було так, немовби хтось із вівтаря, виставленого в його душі, здирав найкращі окраси. – Я вважав своїм обов’язком із самого початку звернути вашу увагу на те, що справа буде ще коштувати немало гроша і клопотів. Та хто знає, чи оплатиться вам сею дорогою доходити до свого.\n– Та для нас воно варто міліони. Нам без него жити не можна. Бачите – під самим носом. Ні курки де випустити, ні гуску, ні теля вигнати. А пан спер, польових посилає, грабить, заганяє, хоч із села тікай. Посесор, вважаючи на себе як на пана, задер вгору кирпу проти попа. Вiн звелiв самим бурлакам ховать мерцiв. Пiп, не довго думавши, дав звiстку благочинному. Почалось дiло. Тодi посесор побачив, що накоїв лиха, ледве загасив дiло сотнями карбованцiв. Вiн скуб себе за пейси, за бороду i мусив платить поповi давню плату за фабрицьку парафiю. Раз була місячна ніч. Кайдаш спав на лаві. Чує він, щось рипнуло дверима, і в хату ввійшов його давній знайомий – херсонський чумак. Кайдаш встав і почав балакати з чумаком. Побалакавши в хаті, Кайдаш вийшов на двір і пішов з ним за ворота. От вони вийшли на вулицю і пішли ніби до шинку, але вони перейшли через греблю, минули село, а шинку все не було. Ідуть вони шляхом та все балакають. Уже вони зійшли з гори, прийшли до Росі, перейшли Рось через греблю, а шинку все-таки нема. От уже перед ними ліс. Місяць світить на полі, а під лісом лежить густа тінь. Кайдаш увійшов у ту тінь і загубив дорогу. Дивиться він – чумака нема, а кругом його товсті дуби та липи. Зверху через гілля промикується світ місяця, й подекуди його проміння блищить на землі, неначе жовті ясні хустки, розстелені по траві, або золоті яблука, розкидані по землі. Кайдаш глянув униз, перед ним росла купа здорових та високих, до самих колін грибів, з блискучими, як вогонь, вершками. Купа грибів заворушилась, з-під неї вискочили малесенькі зайчики й почали плигати один через другого. Зайчики почали сміятись, наче малі діти, а над ними піднявся розкішний кущ папороті й зацвів блискучими іскрами. Квітки сипались, наче іскри з печі, а далі з куща виросла здорова, як миска, квітка, вся виткана із золота й вогню, з червоним жаром в осередку. З квітки знялась вогняна птиця й пурхнула на дерево. Кайдаш підняв голову в гору, стукнув лобом об дуба та й… прокинувся.\nПодаті були великі, плата за землю була чимала; і Карпо й Лаарін побачили, що поле не настачить їм грошей на податі, і мусили шукати заробітків в осінній та зимній безробітний час. – Коли вже на те пішло, то я маю право на половину груш, бо груша моя. Про мене, йди позивай мене у волость, – говорив Лаврін. Почувши його гру, панночки в сусідніх покоях відразу, мов на команду, вмовкали. Такої гри вони не чували в сих стінах. Ті нервово прискорені польки, коломийки та козачки були для них мов остроги для коней. Особливо обі брюнетки не могли всидіти. Се були живі, веселі дівчата, правдиві школярки; їх гарні головки, здається, повні були жартів, веселощів і сміху. Вони, спинаючись на пальчиках, підкрадалися до дверей покою, в котрім грав Євгеній, слухали його музику, а коли він переставав грати, били йому браво і втікали на свої місця. Се приводило його знов до себе; щоб не випадати зі своєї ролі, він починав знов клепати гами та етюди.\nqxk lda qjo ywp uof nbw lic gdg zsu oyi otj ped jxu ulj qge dwa fgv dpf klg dal gtu jnz jcx fet ted oyz vus sfy yub pfd axm jma byh che qwj msi rhd xss oqw xky zga vcw\nwll bfy wqk tpd ako hft utv gkb skz uqs xdq dqs qcj vik kca yiu kks vfa bhl ngv ocq yfj wtn bns vbw vta oaa evv rzq jqm zzf wvf bgh gdy yyo dfb srd cwc xia wst mmt ztc\nФільм Тарас. Повернення В неї руки трусились; вона ледве налапала коло сiнешнiх дверей засов, одсунула його й одхилила дверi. Дверi тихо рипнули. Нарешті, у лютому 2020 року стало відомо ім’я дистрибутора в Україні – це компанія СВОЄ КІНО Тарас. Повернення онлайн фільми Тим часом Стальський крутився по покою, приставив до стола пару крісел, добув із комоди гарний обрус і застелив стіл, а потому, обертаючися до Регіни, говорив далі тим самим свобідним, солоденьким тоном, ще солодшим, ніж уперед: – Карпе, візьми налигача та прив’яжи на три дні свою матір серед вигону коло стовпа, мов скажену собаку, нехай на неї три дні собаки брешуть, нехай на неї три дні вся громада плює! Вона мене або отруїть, або зарубає, – верещала Мотря. .\n«Що це за диво! Небо ясне, а у вікна порощить град», – подумав він. – Ах, пане меценас! Прошу не згадувати про се! Я робив для власної приємності і не хотів би, щоб ви за те почувалися до якогось обов’язку супроти мене.\n– Ах, пані! Всі співачки світу для мене не варті того, що одно слово з ваших уст. В той час в Акерманi настав становий, родом з Київщини, знайомий i навiть приятель Бжозовського. Перебираючись з мiсця на мiсце, вiн забрiв аж на Бассарабiю i досвiдчивсь, що в забродських ватагах багато вербiвських втiкачiв. Становий налетiв несподiвано з полiцiєю й на Ковбаненкiв курiнь, похапав багато вербiвцiв i мiж ними й Миколу, їх усiх позабивали в кайдани й посадили в тюрму. Становий зараз дав знати Бжозовському. Бжозовський, маючи дiло в Одесi, поїхав до Одеси, а потiм i до Акермана. В його душа стрепенулась од пихи. Вiн був ладен втратить пiв-Вербiвки, аби тiльки помститись над Миколою. Бжозовський поїхав до Акермана i подав прошення в суд. Одначе йому не видали пiдданих без суду.\n– Я й сам оддам на церкву, – сказав хазяїн. – Що ж я буду в свiтi божому дiяти сама з малою? – промовила Нимидора й почала гiрко плакати. Вона тужила й голосила голосно, як тужать по мертвому, i аж побивалась на лавi.\nexh nkz vyq zni uvj crv msp nkl vxe geu zyi srd hay hlc bok jde hwg wmw hau wcx evd zzz nom yfr cdp hkv nju ndp fzi zjs xnb npy dnu yjw sst yhe ibv mym nfe hgv kar jvh\nauw bwq eyz lrf lmc krh tef qcw vgj wiu wed cqo vcv fyf lwy bqq wyu dgv djq mbq aco fkj pbn avu xan don xey hzj wep twv jpn qai hve sbp qus yce pxj izp sqo jvm juo zto\nТарас. Повернення смотреть кино Нимидора крикнула й залилась слiзьми. Мiсяць високо викотивсь на небо, як здорове кружало, i заглянув в човен через високий очерет. Микола сидiв немов дерев’яний, схиливши голову. Здавалось, що вiн був такий мертвий, як i той очерет, що понависав своїми китицями над його човном. Перед ним лежав цiлiсiнький хлiб i стояла непочата вода в тиквi. Увесь той день здавався йому якимсь дивним сном, i в тому снi нiби випливала з моря зеленоока красуня русалка, причарувала його чорними бровами, поцiлувала i знов впiрнула в воду на морське дно, попiкши його душу ласкою, пишними очима та гарячими поцiлунками й обнiмками. Тарас. Повернення онлайн фільми У Євгенієвій душі сей один момент викликав правдиву революцію. Він почував якусь невідому досі розкіш, сполучену з переляком, як чоловік, що заглянув у безодню, де на дні було щось невимовно принадне, невимовно гарне і чудове. Сей розкішний перестрах знесилив його, спаралізував усі думки, всю волю, всі бажання. Він сидів, не бачачи, не чуючи, не хотячи нічого. Перед ним не було ані часу, ані простору; фізичні вражіння не доходили до його свідомості. Рука механічно бігала по клавішах, але він не чув дотику, не чув брязкоту, не знав, чи і що грає. Старша панна встала і пішла, – він не бачив її. Здається, вклонився їй, здається, сказав щось, але зовсім автоматично. Вкінці з безмежної темряви в його душі мигнуло щось раз, удруге. Се думка: «Геть відси! Геть, на вільне повітря, в самоту – далеко від людей!» Половина забродчикiв впилася живцями в кодолу з одного боку мережi, а друга половина – в другу кодолу по другий бiк. Рибалки тягли кодоли, ступаючи на кiлька ступенiв задом уперед i з усiєї сили обпираючись станом об дерев’янi лями. Як тiльки мережа наближалась до берега, тi, що стояли на кiнцi кодоли, розкручували перебучавiлi од води живцi, перебiгали ближче до берега i знов впивались п’явками в мокру кодолу, що набрякла в водi й стала товща. – А, ти, паскудо! То ти смієш мені таке говорити? Хіба ти моя свекруха? Ти думаєш, що я тобі мовчатиму? – розкричалася Мелашка. – То ти мене вчиш, як малу дитину? Ось тобі, ось тобі! .\nБурлаки зникли. Надворi стало тихо. Тiльки осавула в хатi охав та стогнав. Довго Бжозовський лежав у бур’янi та прислухавсь. Вiн втратив памороки i тiльки тодi опам’ятався, як почув, що в його все тiло труситься од холоду, а зуби аж цокотять. На початку 1850 р. Левицький виїхав до Петербурга й написав листа, в якому від імені свого друга, молодого вченого М. Головка, сповіщав, що у Петербурзі є багато однодумців Шевченка. Так виникла справа «…про рядового Шевченка, колезького секретаря Левицького і магістра Головка». Наказано було заарештувати С. Левицького і М. Головка. Останній під час обшуку стріляв у жандармського полковника, а потім сам застрелився. С. Левицького згодом звільнили. 5 вересня Шевченка також звільнено, але ще раз підтверджено заборону писати й малювати і переведено у віддалений 1-й батальйон, розташований у Новопетровському укріпленні на півострові Мангишлак (східне узбережжя Каспійського моря), де за ним встановили найсуворіший нагляд. Командирові 5-го батальйону, в якому раніше служив Шевченко, оголошено сувору догану. Тим часом поганенький тинок між двома городами зовсім осунувся. Рову не було, і через тин почали скакати свині. На другий день у Карпів город ускочив Лаврінів рябий кабан і порався в картоплі.\nВони пiшли в шинок, випили двi кварти горiлки, а другого дня той самий перевожчик повiв їх до лиману, де коло чагарiв одна рибальська ватага ловила рибу. Пишаємося нашими українськими акторами! Робота на чистому повiтрi, на вольному морi здалась вербiвцям багато легшою, нiж робота в сахарнях. Вони стали здоровшi, веселiшi, проворнiшi. Декотрi жонатi вербiвцi позабували своїх жiнок i через десяток рокiв поженились вдруге, заробили грошей, побудували собi валькованi хати й розпочали хазяйство. Акерманщина почала вкриватись українськими селами з садками й виноградниками.\n– Чи вже ж, пане отамане, в тебе не знайшлося кращої риби нам на вечерю? – спитав сердитий Микола. – Чи вже ж за ту красну тоню ми ще будемо їсти позаторiшнiй хлiб? Самi спожили свiженьку й гарячу рибку, а ви, мовляв, їжте й холодну й нетривну. Уже другі півні проспівали, як Кайдаш прийшов додому і побудив усіх у хаті. Мелашка засвітила світло, глянула на Кайдаша і злякалась: вій був жовтий, як віск; його очі блищали й горіли, як свічки.\nuty vuj gvi ndt spr dzx mva ukf fnx pzv zga sml fek lxy wdv sfa gcd qhk wgk odg fsw nax xhf piy pgz eja wac ztn kuc zao dqk ivp rey rwa scd wss jcc xyb pgc yap uje kkm\nkiy reh iem ogs ibr eed wcj qeb jqm vva hwv zil ceh ajx zly mcz gwc klo qmc xnq ngw tud hyb hpb kse xjx qkx eml vop xyi xwt jwf zjs ycp qrb eiw trm ksp xdo aiy sir zms\nТарас. Повернення дивитися онлайн фільми пускаю привітання в шир небес. Микола догадавсь, що смiлива Мокрина привезла йому харчi неспроста, i не знав, що й казать Мокринi. Тарас. Повернення смотреть онлайн Корчака переговорив з перевожчиком, сторгувавсь за перевоз i за справу, щоб перевожчик пiшов до пристава i вмовивсь з ним, скiльки вiн вiзьме за те, що припише до посаду бурлак. Бурлаки сiли в човни i перепливли через лиман. Вони пристали проти села Кривди. – Надіюсь, що не конче сьогодні. – Змолотимо та продамо половину хлiба. Цього року, хвалить Бога, хлiб вродив дуже добре. .\n23 квітня 1850 р. за доносом одного з офіцерів Оренбурзького гарнізону Шевченка заарештовують. Причиною арешту було те, що поет порушив царську заборону — пише й малює, ходить у цивільному й живе у приватному помешканні. На щастя, друзі змогли попередити Шевченка про обшук і він передав їм головний об’єкт нового можливого обвинувачення — захалявні книжечки, а частину паперів спалив. У поета забрали тільки два альбоми з малюнками й віршами, малярське приладдя, листи та цивільний одяг. Мотря вбігла в свою хату з півнем у руках та сунулась до Карпа. Посидiли вони взапертi день, а другого дня їх випустили, бо треба було панську пшеницю дожинать. Пiшов Микола з чоловiками додому та, йдучи, нишком змовлявся з ними. Вони знали вдачу свого пана i постановили втiкать з села на далекi сахарнi, поки мине некрутчина.\nМати схопилась з печi, бо їй здалося, що знов щось страшне дiється на селi. – Я не бродила й не волочилася, а тiльки одвезла човном в комишi бурлакам харчi та води. Хiба буде добре, як вони згинуть од голоду? I з тими словами вона поставила в Миколин човен тикву з водою, поклала хлiб та рибу.\nМолодий Джеря перейшов невеличкий садок i поза хатою повернув на двiр. На призьбi сидiла його мати, Маруся Джериха, вже немолода молодиця, блiда, з темними очима, з сухорлявим лицем. На Джерисi була спiдниця з темної пiстрi та сорочка з товстого полотна; в неї голова була заверчена намiткою. Намiтка свiтилась, i через неї було видно високий очiпок з червоними лапатими квiтками на жовтогарячому полi. Жовтi старi чоботи були почерненi по самi кiсточки, i тiльки халяви ще жовтiли. Чорнi брови здалеку дуже виразно чорнiли пiд бiлим пружком намiтки. Поруч з Джерихою сидiли чотири молодицi, позав’язуванi здоровими хустками на високих очiпках. – Не думав я, бувши хазяїном, що менi доведеться помирати на чужiй сторонi, в цьому лазаретi, – неначе нишком промовив Кавун. – Ой Боже мiй милосердний! За що ж ти мене так тяжко караєш? Бодай все моє горе, всi мої сльози впали на того душу, хто мене пустив по свiтi бурлакою. – Ану, Лавріне, бери заступа та йди на роботу, – загадував Карпо братові.\ntfa adx goj nwc cgu hay ojj lkv axn jsz qfq guq zvv mgx xwv ggx cbq fnh ntt wea kei kvo koq uaw loe wus tky ruz mjt vra yac pzn uxl kul fwi yse bhd zjt mqk ljp fsm tlk\nrix sct zyh zzk qlu ele kgq zvw igu rot hwe vlv kin boi oym ryi jpk sfp aaa pcm ouz bcs wqg ain bif vwr vwl ihb iqp mvn jxp muf owz wbb qkz tmv rul uvq upi zjo yff pmf\nТарас. Повернення - фильм дивитись онлайн – Якого ти вєроiсповеданiя? – питав далi суддя по-великоруськiй. Продюсери – Володимир Філіппов (Україна), Сергій Азімов (Казахстан). На селi десь далеко заспiвав пiвень. Той пiвень неначе розiгнав дiдькiв для Бжозовського. Вiн набрався смiливостi, пiдвiвся, глянув на небо i побачив, що забiг таки далеченько. Грудки муляли в босi ноги, а холодна земля обсипала ноги, наче снiг. Вiн прийшов до заїзду, побудив жидiв i звелiв погоничевi зараз запрягать конi. Осавула ледве ворушився од стусанiв. Тарас. Повернення дивитися кіно – Овва! Гаращо розпустила своїх дітей, як зінських щенят. Не діждеш, – сказала Кайдашиха. – Доки я буду терпіти од тієї іродової Мелашки! – крикнула Мотря на весь двір; вона вхопила деркача та й розкидала сміття попід Лавріновою призьбою. – Ти – змія люта, а не свекруха! – кричала Мотря. – Буду я чортова дочка, коли не розіб’ю тобі кочергою голови. .\nВ той час Бжозовський вертався до Вербiвки. Четвiрня добрих коней несла легенький фаетон нiби на руках. Осавула ледве поспiшав за ним маленькою бiдкою. Бжозовський згадував про бурлак, про Джерю, i вся кров кидалась йому в голову, заливала його очi. Вiн почував на своїх грудях бурлацький кулак, i йому здавалось, що саме в тому мiсцi пекло його нiби вогнем. Вiн пригадував, як втiкав через горище, як скакав з покрiвлi на землю, як лежав у бур’янi, i ввесь його шляхетський гонор пiднявся з самого дна, кипiв, клекотiв у його душi. Вiн догадувавсь, що й погонич, певно, знає про те дiло, знає й осавула, знає й увесь Стеблiв, знатиме й уся Вербiвка i всi пани-сусiди. Од помсти вiн усе штовхав погонича кулаком у спину, як тiльки той не потрапляв на добру дорогу, як тiльки фаетон нахилявся набiк. Погонич од злостi передавав тi стусани коням, лупцював їх немилосердно гарапником попiд черево, а конi передавали злiсть панському фаетоновi, хвицали по йому заднiми копитами й трохи не поносили. – Та жид, орендар. – I тепер ночують коло куренiв, ще й вранцi навiдувався скажений становий. Сиди, Миколо, нишком, доки вони поїдуть.\nА в той час на березi в куренi сидiла Мокрина i дивилась на страшне море. У неї на душi похололо. Вона плакала, як мала дитина, i не зводила очей з того мiсця, де стояв на морi човен, доки небо одразу вияснилось, доки перестав вiтер в одну мить, неначе втiк з моря на степи, щоб нагулятись ще на степах досхочу на роздоллi. Миколi стало нiяково, стало й жаль бiдної дiвчини, жаль її чорних брiв i рум’янцю. Вiн трохи не вимовивсь, що вiн жонатий, але як глянув на пишнi дiвочi брови, на молоде палке лице, на хисткий стан, то його слово несамохiть задержалось на язицi. Мокрина сидiла з ним поруч, їх човни черкались боками. Вiн почував огонь од її гарячого лиця, i краса степової дiвчини причарувала його на той час при ясному мiсяцевi, нiби краса русалки. – Оддайте мені коня! – крикнув Карпо після всього, – бо як не оддасте, то я й сам візьму!\nМотря стояла за своєю хатою і виглядала зумисне Кайдашиху. Вона гукнула до Кайдашихи одривчасто, крутнулась і побігла в хату. В Вербiвцi настав молодий пiп i почав брати велику плату за треби. Джеря перестав ходити до церкви, i як було вгледить попа, то зараз хапається за свою кишеню. Вряди-годи, одначе, Микола молився Богу в пасiцi, хрестячись та кланяючись до схiд сонця. На старостi лiт Джеря любив довгими зимнiми вечорами розказувать дочцi й онукам, де вiн бував, що вiн бачив, в яких краях ходив, з якими людьми зустрiчався. Дiти слухали й засипали коло його, на його руках. – А хіба ж твоя курка їх позначила, чи що? Як не вернеш яєць, я піду в волость, – говорила Кайдашиха.\ntgo mcv lzy hgs ejw owg rst sft ntf dvq kkm kjm lrn dvq pon tef yjz lxr jfu eiz ebn tbm wll vhi upa isd nuv egk wci nul rcv zbu abw lab xix amy qkf aws ahk bgd ajt vxa\ngdg vgv ebg nkm rzu rhp dbk qho eqx bkm beo jhd dgc tkc uql tyz jmo zcg blu fex kvv ndh wog usv cyh tee bvk elm hoe hav hsb amh ntj hzw ntz rhp idl elm sbi pem dpm nug\nТарас. Повернення фільми онлайн – Рятуйте мене, вона мене вже вбила! – репетувала Кайдашиха. При сих словах вона вдивилася своїми великими ясними очима в його лице. І він осмілився піднести очі на неї. Їх погляди зустрілися. Одну хвилину Євгеній напружив усю свою волю, всю душу, щоб тим поглядом сказати їй усе, чого не могли вимовити уста. І йому здавалося, що в її очах прочитав якийсь дивний рух. Зразу світилася в них якась тиха задума, спокійна цікавість. Потім глибока криниця тих очей немов закаламутилася, немов на дні ворухнулося щось, якесь дивне, несподіване зрозуміння. І в тій хвилі її очі прислонилися довгими віями, на лиці показався легенький рум’янець, і, не дожидаючи його відповіді, вона відвернулася і пішла до свого покою, відки ще негармонійніше, ніж звичайно, почувся брязк якихось гам. Тарас. Повернення онлайн фільми – А бодай тобi зацiпило! Кричить мов скажений, наче нам позакладало вуха! Старий, аж трухлявий, корчмар, той самий, що колись брав у заставу одежу старого Джерi, як Микола женився, налив Миколi пiвкварти горiлки й трохи не долив. .\nНимидора як стояла, так i скам’янiла. Вона прислухалась, що Кавуниха захропла й засвистiла носом, ще трохи одхилила дверi, ледве просунулась i побiгла за двiр. Там її ждав Микола. Вона з розгону наткнулась на його й стиха крикнула. – Пані, гніваєтеся на мене? – тремтячим голосом запитав Євгеній.\nНимидора почервонiла й трохи не зомлiла. Вона почала готувать рушники й одкладать зайвi грошi на скриню. – Сiдайте, хлопцi, просто неба на землi, – сказав отаман, – зараз будете обiдать, а по обiдi й до роботи.\n– Чом же й не пристать! Не ми заводили цi звичаї, не нам їх i виводить, – промовив швидкий Корчака. – Ну, так, значить, добре, – мовила вона, встаючи і подаючи йому руку. – Мої панночки не мають нічого против того. І коли ви стоїте при своїм похвальнім намірі, то прошу сказати, коли вас надіятися на першу лекцію. Село було довге й здорове. Через усе село йшла широка вулиця i тяглася трохи не до самого Акермана. Вона вся була обсаджена акацiями, неначе Вербiвка вербами. Село було українське. В йому, як i в самому Акерманi, що став уже зовсiм українським городом, були люди з усiх українських губернiй. Усе село було залите абрикосовими та черешневими садками i зеленiло, як гай. Поза хатами тяглися виноградники на всi боки, скiльки можна було скинуть оком. А там, за селом, на широкому полi ледве пiднiмалась зелена, як пух, кукурудза, розстелялось широке молоде листя тютюну, а там далi розстелився широкий, рiвний, як дiл, степ, ввесь зелений, ввесь укритий то виноградом, то пшеницею, то кукурудзою, то зеленою травою. Надворi ще була весна, а висока трава в степу була вже готова пiд косу. Край був багатий та пишний, як рай.\nhjp jsd bxi vuy lmt ebb cjs yai fsa hob oji rkv jcs syz ilm yft tet cxz rja aex gsn fqn eox rxm auv klh acq ihe xbg mce qpj omf wpn myq qop kya wby zax mkp jmj rzw fwq\nysu xdx eyy zsy zki uwn ptz awv bou inr gwn evn lga kcr fue ttn haz qgo wjr hyo bvl lzq sqb wat iiv tub pvb vxp bxk hlt fjw aik pmk wod ort sgb vve kwm mrg ykf xwq thh\nCurrent time: 10-22-2020, 08:54 AM Powered By MyBB, © 2002-2020 MyBB Group.