Події сторінка-5 → Офіційний сайт КЗ «ХФВКМ» ХОР\nВпродовж тижня з 23 по 30 вересня 2019 року у коледжі проведено цикл заходів з нагоди святкування Всеукраїнського дня бібліотек. Студенти першокурсники відвідали кращі бібліотеки міста. Серед них: обласна універсальна наукова бібліотека, обласна бібліотека для дітей, Харківська державна наукова бібліотека ім. В.Г.Короленка, спеціалізована музично-театральна бібліотека ім. К.Станіславського. Значне враження на студентів справила екскурсія до Харківського літературного музею. Студенти ІІ курсу стали активними учасниками тренінгу «Інформаційна грамотність як основа професійної майстерності фахівця інформаційної сфери», яку провели працівники обласної бібліотеки для юнацтва. Студенти Середа С.В., Мироненко К.С., Колесник М.Д. взяли участь у дистанційній Всеукраїнській студентській науково-практичній конференції «Бібліотека і книга у цифровому медіапросторі» (27 вересня 2019 року, м.Київ) з тезовими матеріалами на тему «Книга у цифровому просторі». Протягом святкового тижня з ініціативи студентів було проведено фотосесію «Книга в обʼєктиві», за результатами якої кращі роботи студентів відібрані на фотоконкурс «Я люблю Харків», який проводився в рамках II міжвузівської науково-практичної конференції «Харків-365: історія та сучасність». У номінації «Популяризація майбутнього фаху» переможцями стали фотороботи студентів Портного А., Шабранської Д. і Мамут Є. На великих перервах у приміщенні бібліотеки ХВКМ для студентів і викладачів проводилися хвилинки-відеоцікавинки «Сторінки життя бібліотек світу». Викладачі циклової комісії отримали методичну фахову консультацію к.п.н., доцента, викладача ХДАК Сєдих В.В з теми «Особливості алгоритму присвоєння документам індексу УДК в умовах інформатизації». Організатор заходів Правдівцева Л.В.\nСтуденти, викладачі та творчі колективи коледжу взяли участь у II міжвузівській науково-практичній конференції «ХАРКІВ-365: історія та сучасність». У напрямку роботи конференції «Історичний аспект виникнення, розвитку та становлення міста Харкова» з чудовою доповіддю «Харківський вищий коледж мистецтв в історії і культурі м.Харкова (друга половина ХХ-ХХI ст.) виступив Федоренко Денис, студент II курсу спеціальності «Сценічне мистецтво» (керівник І.Скирда). У напрямку «Видатні постаті Харківського регіону» з доповіддю «Невідомі постаті в історичній спіралі розвитку освіти Харківщини» виступила завідувач практикою Шахман О.А. Свою доповідь вона присвятила С.Г.Саніну та Н.М.Вітте – фундаторам побудови будівлі нашого освітнього закладу. Окрасою конференції був виступ вокального ансамблю «Суцвіття» (керівник О.Василевська) у супроводі ансамблю бандуристів (керівник С.Ніколенко).\nУ Харківському художньому музеї відбулася презентація альбому-каталогу «Ілля Рєпін і Харківщина», виданого до 175-річчя від дня народження видатного митця. У цій презентації активну участь взяли студенти ІІ курсу спеціальності «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа». Вони продемонстрували свої знання рідного краю і живопису в ході вікторини і отримали два призових альбоми-каталоги.\nАдміністрація, викладачі та студенти коледжу взяли участь у V щорічній акції «Мистецтво об’єднує молодь. У програмі заходу: виступи Молодіжного академічного симфонічного оркестру «Слобожанський», солістів Харківського національного академічного театру опери і балету ім. М.В.Лисенка «Схід опера» випускників та студентів ХНУМ ім. І.Котляревського.\nСтуденти Харківського вищого коледжу мистецтв взяли участь у роботі IV Всеукраїнської наукової конференції «Теоретичні та прикладні аспекти біографістики: до 90-річчя від дня народження Івана Світличного», яка відбувалася у Харківському національному університеті імені В.Н.Каразіна. Студент ІІ курсу спеціальності «Бібліотечна, інформаційна та архівна справа» Олексій Шипіцин виступив з доповіддю «Багатогранність постаті Івана Світличного» (керівник – викладач, канд.іст.наук І.М.Скирда). Студентка ІІ курсу спеціалізації «Класична хореографія» Наталія Турчак представила доповідь «Внесок Айседори Дункан у світову хореографію» (керівник – викладач С.С.Селегєєв). Вітаємо з успішною участю та бажаємо подальших наукових звершень!\nЗ нагоди святкування 175-річчя від дня народження всесвітньо відомого художника Іллі Юхимовича Рєпіна (1844-1930) у коледжі відбулися «Рєпінські зустрічі». Під час заходу студенти 1-го курсу разом з викладачами Скирдою І.М. та Селегєєвим С.С. здійснили пішу прогулянку історичним центром м.Харкова, відвідали пам’ятник І.Ю.Рєпіну в Саду імені Т.Г.Шевченка. Цікавим продовженням мандрівки стала екскурсія до Харківського художнього музею, де студенти мали змогу ближче познайомитися з творчістю нашого видатного земляка.\nФольклористичний гурт «Слобожаночка» (керівник О.Шишкіна) взяв участь у відкритті виставки «Дивосвіт» Харківського обласного центру культури і мистецтв, на якій представлені роботи учнів художнього профілю та вихованців гуртка декоративно-ужиткового мистецтва Люботинської спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Харківської обласної ради. Художній керівник – вчитель образотворчого мистецтва Ганна Коношко, майстриня з витинання та декоративного розпису, член Національної спілки майстрів народного мистецтва України. Учасники заходу тепло зустріли виступ нашого творчого колективу.\nНародний ансамбль народного танцю «Закаблуки» (керівники: О.Ковалівська, М.Рудишина) взяв участь у XIX міжнародному фольклорному фестивалі «International Grand Prize of the Folklore», який проходив в італійській провінції Удіне, в містечку Ліньяно-Сабб’ядоро. Учасниками фестивалю стали колективи з України, Чехії, Італії, Болгарії та Угорщини. Серед них – сім танцювальних, два вокально-хореографічних і один вокальний: «Brnensky valasek», Associazione gruppo folke «I nuraghi», Gruppo folk «Lazur», Gruppo folklorico «Gigetto» (del bicchiere), Talent art school talent dance, Folk dance group «Zapovit», Folk dance Encemble «Ukraine», Folk dance Ensemble «Zakabluky», Encemble song and dance «Zabava», Hafiz Darbari (honoret artist). Колективи представляли не лише фольклор своєї країни в рамках конкурсної програми, але й обмінювалися танцювальними навичками на вечорах-знайомствах. За результатами творчих випробувань наш колектив нагороджено почесним дипломом та спеціальною відзнакою.\nБібліотека коледжу гостинно запросила студентів та викладачів коледжу на Літературні читання до 250-річчя від дня народження Івана Котляревського.\nДругий рік поспіль студенти коледжу беруть участь у Міжнародному дитячому фестивалі «Дитятко». Фестиваль «Дитятко» – це кілька яскравих і насичених днів, впродовж яких проходять майстер-класи та тренінги, презентації та творчі зустрічі, заходи культурної програми. У цьому році студенти третього та четвертого курсів спеціалізації «Класична хореографія» під керівництвом викладачів Замєсової Н.В. та Павленко О.О. взяли участь в урочистому закритті фестивалю, яке відбулося у Харківській обласній філармонії.\nВідбулися урочистості з нагоди Дня знань та посвята першокурсників у студенти коледжу. Організатор заходу – Лялюк О.С. В театральному дійстві взяли участь студенти другого курсу спеціальності «Сценічне мистецтво» та творчі колективи коледжу: народний ансамбль народного танцю «Закаблуки» (керівник Ковалівська О.І.), народний український хор «Основа»(керівник Кобзєв С.С.). Привітали студентів директор коледжу Морозко Л.Г. та голова батьківської ради Шматько В.В. В межах свята відбулася година патріотичного виховання «З Україною в серці».\nШановні друзі! Найщиріші вітання з початком нового 2019-2020 навчального року! Цей день завжди особливо урочистий і хвилюючий, адже саме з нього починається незвіданий, цікавий і, водночас, нелегкий шлях до пізнання, до нових звершень, до самостійного життя. Бажаємо усім студентам на цьому шляху підкорити нові вершини знань, зустріти добрих і надійних друзів та досягти омріяної мети. Нехай ваші здібності, наполегливість стануть запорукою визначних успіхів у дорослому житті.\nЩорічно Фундація Промоції та Розвитку Бещад з Підкарпатського воєводства Польщі організовує обміни між польською та українською молоддю. Цього року з 19 по 26 серпня фольклористичний гурт «Слобожаночка» взяв участь у проекті «Майстерня співаної поезії» у культурному центрі Бжезинського. У програмі зустрічі – мовні заняття, тренінги, майстер-класи, культурні заходи.\nВідбулись урочистості з нагоди Випуску-2019. З вітальним словом виступили директор коледжу Л.Г.Морозко та голова батьківської ради В.В.Шматько. В концертній програмі взяли участь творчі колективи коледжу. Вітання підготували і провели підготували і провели А.Шпирна та студенти 3 курсу спеціальності «Сценічне мистецтво» керівництвом Олійник Ю.С. Знання, які плекаються у стінах коледжу, здобутки і досягнення наших випускників – усе це примножується на славу і збагачення України – землі, задля якої майбутні фахівці галузі культури і мистецтва мають втілити усі свої професійні знання і вміння.\nТрадиційно, наприкінці навчального року стають відомі результати Міжнародного математичного конкурсу «Кенгуру». Цього року 18 студентів коледжу отримали сертифікати та сувеніри від організаторів. Вітаємо студентів першого курсу спеціальності «Хореографія» – К.Єрмак, А.Макєєву, Д.Гончар, Є.Константинову, А.Новикову, А.Ковтун., А.Карташову, А.Величко, Д.Козак, Н. Турчак, О.Мірошниченко; спеціальності «Сценічне мистецтво» – І. Єрьоміна, С.Онищенко, А.Гурську, М.Іщенко, Д.Литвиненко; спеціальності «Музичне мистецтво» – В.Медведєва, І.Хайхана та викладача математики Н.В.Громову.\nКомітетом у справах сім’ї, молоді та спорту Основ’янського району Департаменту у справах сім’ї, молоді та спорту Харківської міської ради в приміщенні Палацу культури Основ’янського району проведено нагородження 10 переможців та 20 лауреатів районного етапу XIX Міського конкурсу «Молода людина року». Переможцями стали студенти нашого коледжу Курганова Катерина – студентка третього курсу спеціальності «Хореографія» (Номінація «Культура і мистецтво») та Владислава Вдовченко – студентка третього курсу спеціальності «Сценічне мистецтво» (Номінація «Студенти вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації»). Переможців і лауреатів вітали Депутат Верховної Ради України Анатолій Денисенко та начальник Комітету Ірина Самара. Шановні студенти! Вітаємо з перемогою і бажаємо нових звершень! Переможці районного етапу конкурсу візьмуть участь у міському етапі, який пройде у вересні.\nНародний ансамбль народного танцю «Закаблуки»(керівник О.І.Ковалівська) взяв участь у масовому флешмобі на майдані Свободи у м.Харкові «Ми – діти, ми – всесвіт!», який присвячений Міжнародному дню захисту дітей. У музично-хореографічній виставі були представлені хореографічні та спортивні колективи з Харкова та інших міст України. Після закінчення акції гості свята відвідали концерт музикантів «Prime-Orchestra».\nВсесвітній день без тютюну відзначили в Харківському вищому коледжі мистецтв пізнавально-театралізованим видовищем «NO SMOKING!». Бути здоровим стає природним явищем для української молоді, яка вважає, що курити на сьогодні вже немодно. Роботу підготував студент третього курсу спеціальності «Сценічне мистецтво» Артем Третяк під керівництвом викладачів Ю.С.Олійник та О.А.Шахман. «Тема боротьби з тютюнопалінням, на перший погляд, здалася мені не зовсім цікавою для сценічного втілення, – розповідає Артем. Але впродовж роботи з інформацією за темою, відео-, аудіо- та ілюстративним матеріалом для створення сценарію моя уява почала активно фантазувати, і я реально побачив і декорації сценічного простору, і мізансцени, і розвиток сюжету, і костюми, і, навіть, хто з моїх одногрупників створить образ певного персонажу. Тому я намагався свою зацікавленість донести глядачеві». До складу структурних елементів пізнавально-театралізованого видовища увійшли: відеоролик «Цікаві історичні факти», який увібрав інформацію щодо розповсюдження тютюну в Європейських країнах, слайд-шоу «Статистика по Україні щодо куріння», слайд-шоу «Кидай курити», яке у музичному супроводі одно іменної пісні, завершило захід.\nВ м.Києві відзначено переможців IX Міжнародного мовно-літературного конкурсу імені Тараса Шевченка. Учасниками заходів були Курганова Катерина – студентка III курсу спеціальності «Хореографія» та викладач української мови і літератури Мельничук Василь Дмитрович, які були нагороджені грамотами і подяками Міністерства освіти України та цінними подарунками. Вітаємо!\nВідбулася унікальна подія для поціновувачів класичної музики – II Всеукраїнський конкурс класичної музики в садибі князя Голіцина м.Тростянця Сумської області. Конкурс зібрав юні обдарування з різних регіонів України – Києва, Сум, Харкова та області, Одеси, Запоріжжя, Черкас, Чернігова, Кропивницького, Вінниччини. Всі вони в повній мірі розкрили свої таланти! Доля Кирило – студент III курсу спеціальності «Музичне мистецтво» нашого коледжу став лауреатом III премії у номінації «Струнні інструменти». Вітаємо з перемогою! Бажаємо творчих успіхів і плідної співпраці Кирилу, викладачу Мельник А.О. та концертмейстеру Холодній М.В., які підготували лауреата.\n18-19 травня 2019 року на базі санаторію «Березівські мінеральні води» проходив ХХІІІ Міжнародний конкурс-фестиваль виконавців естрадної пісні «Жива вода-2019», в якому взяв участь народний вокальний ансамбль «Гармонія» (керівник – О.Кобзєва, концертмейстер – С. Кобзєв) та студенти спеціалізації «Пісенне мистецтво»: Г.Бутнік, А.Компанієць, О.Сухіна. На конкурсі представлено колективи і окремі виконавці з України, Грузії, Киргизії, Китаю та Індії. У неймовірному змаганні кращих голосів світу, перше місце поділили студентки нашого коледжу Г.Бутнік та А.Компанієць. О.Сухіна став Лауреатом ІІІ ступеня. Народний вокальний ансамбль «Гармонія» виконав дві пісні: українську народну пісню в обробці О.Токар «Ой чий-то кінь, стоїть» (а cappella) та пісню українського композитора-класика М.Скорика на слова М.Петренка «Намалюй мені ніч». За результатами електронного голосування та за кількістю балів – одностайно переміг та став володарем ГРАН-ПРІ народний вокальний ансамбль «Гармонія»! Дякуємо нашим артистам за плідну творчу діяльність та бажаємо їм міцного здоров’я і нових творчих злетів!\n15-17 травня 2019 року на базі Вінницького технічного коледжу проходив III (заключний) етап IX Всеукраїнської олімпіади з української мови серед студентів закладів вищої освіти, що здійснюють підготовку молодшого спеціаліста. Серед 25 найкращих знавців української мови була студентка нашого коледжу Маргарита Туріщева – переможиця обласного етапу олімпіади. За результатами виконання завдань Маргарита стала призером олімпіади, посіла II місце. Студентка продемонструвала досконале володіння рідною мовою, високий рівень знань з різних розділів мовознавчої науки, творче їх застосування, комунікативно доцільно використовувала найрізнаманітніші мовні засоби, аргументовано й переконливо викладала свої думки. Щиро вітаємо Туріщеву Маргариту – призера (II місце) IX Всеукраїнської олімпіади з української мови та викладача Мельничука Василя Дмитровича, який підготував студентку.\nВідбулася обласна студентська науково-практична конференція «Сторіччя Української революції: актуальні проблеми державотворення України». Участь у роботі конференції взяла Олександра Авєріна – студентка II курсу спеціальності «Сценічне мистецтво», яка виступила з цікавою доповіддю «Українська революція: незасвоєні уроки чи спіраль історії?» (керівник І.М.Скирда). Студенткою були проведені яскраві паралелі між подіями, які відбулися під час Української революції 1917-1921 р.р. і Революцією Гідності 2014 року. За підсумками роботи конференції Авєріна Олександра була нагороджена Дипломом I ступеня, а викладач І.М.Скирда була відзначена подякою обласного методичного обʼєднання викладачів суспільних дисциплін ЗВО I-II р.а. Харківської області за високий рівень підготовки студента до участі у конференції та за особистий внесок у розвиток методичної роботи обласного методичного обʼєднання.\nВсесвітній День вишиванки. Традиційно, цього дня українці одягають сорочку, яка прикрашена орнаментованою вишивкою. До святкування Дня вишиванки долучилися викладачі і студенти нашого освітнього закладу. За ініціативи Студентської ради проведено конкурс вишиванок «Вишиванку одягай – Україну прославляй», в якому переможцями стали А.Третяк, В.Вдовченко, Л.Чумак, М.Лукаш. У номінації «Краща вишиванка ручної роботи» директорську премію отримав А.Портной. У актовій залі коледжу пройшов тематичний концерт «Чарівна краса вишиванки» за участі творчих колективів коледжу. В бібліотеці та у холі коледжу було розгорнуто книжково-ілюстративну виставку-перегляд «Вишиванка – символ Батьківщини, дзеркало народної душі». У другій половині дня студенти та викладачі коледжу взяли участь у міському урочистому заході «Вишиванкова хода». Організатор заходу К.Снєдкова.\nБуло проведено святковий концерт до Дня матері, який мав назву «Спасибі, мамо!». У концерті взяли участь творчі колективи спеціальностей «Музичне мистецтво» та «Хореографія». Режисерське втілення здійснила студентка спеціальності «Сценічне мистецтво» В.Нечаєва (керівник Ю.Олійник). Провели концерт студенти III курсу спеціалізації «Видовищно-театралізовані заходи». Глядачів розчулили виступи К.Сафонової, Н.Александрової, О.Сухіни піснями «Матуся», «Пробач, мамо», «Материнська любов», пісня «Рідна мати моя» у виконанні С.Сватковського, «Мамина вишня» у виконанні заслуженої артистки України О.Шишкіної. Окрасою концерту були виступи ансамблю народного танцю «Закаблуки» й студентки Л.Омельченко з контемпом «Мати». Соціальний експеримент «Алло, мамо», проведений на початку концерту, приємно вразив батьків студентів. Гості свята студенти, їх батьки, викладачі отримали приємні емоції, незабутні враження від заходу.\nСтуденти коледжу взяли участь у проекті Харківського міського центру зайнятості «ETNO-STEM», який цього року був присвячений Дню вишиванки. Насичена програма проекту включала: святковий концерт, етно-виставку, воркшоп та інклюзивні Етно-посиденьки у інклюзивному коворкінгу «Доступна зайнятість». Творчі колективи: ансамбль народних інструментів «Музичні барви»(керівник Т.Стрілець), ансамбль бандуристів (керівник С.Ніколенко), фольклористичний гурт «Слобожаночка» (керівник заслужена артистка України О.Шишкіна), вокальний ансамбль «Гармонія» (керівник О.Кобзєва) надали можливість учасникам заходу доторкнутися до животворного джерела українського мистецтва. Під час воркшопу студенти коледжу розповіли учням шкіл про народні інструменти, історію їх виникнення та новий період відродження. Студенти різних курсів та спеціальностей коледжу, учасники інклюзивного коворкінгу, К.Мироненко, С.Ясеницька, В.Цикало, А.Кочковой, М.Фролова презентували наш навчальний заклад та продемонстрували творчі навички у різних жанрах мистецтва. Присутні школярі жваво цікавилися питаннями складності навчання, наявністю пільг при вступі та інше. Організатор заходу О.А.Шахман.\nТрадиційно чудового весняного дня Балаклійщина гостинно зустрічає поціновувачів творчості Оксани Петрусенко – виконавців академічних та народних пісень на регіональному фестивалі-конкурсі, присвяченому памʼяті славетної землячки. Цьогоріч у IX фестивалі-конкурсі вокальної музики взяли участь 27 колективів. Серед них колективи та солісти нашого коледжу: народний хор «Основа» – лауреат I cтупеня (керівник С.Кобзєв, хормейстери – О.Кобзєва та О.Василевська, концертмейстери – В.Карпенко та А.Дудка); жіночий вокальний ансамбль «Суцвіття» – володар Гран-прі (керівник О.Василевська, концертмейстер Д.Скоропад); жіночий вокальний квартет «Любисток» – лауреат I ступеня (керівник – заслужена артистка України О.Шишкіна) та студентки ІІІ курсу спеціалізації «Народне пісенне мистецтво» К.Волотка – лауреат I ступеня і Д.Кочієру – лауреат III ступеня. Вітаємо переможців та бажаємо творчих успіхів!\n6-8 травня 2019 року народний ансамбль народного танцю «Закаблуки» (керівники: О.Ковалівська, К.Василенко, М.Рудишина) взяв участь у XII Всеукраїнському фестивалі-конкурсі хореографічного мистецтва «Толока», який проходив у м.Харкові. За рішенням поважного журі колектив став лауреатом I ступеня у номінації «Народна хореографія», вікова категорія D1. Вітаємо з перемогою! Бажаємо творчих успіхів.\n8-9 травня 2019 року відбувся цикл заходів, присвячених Дню Примирення та Дню Перемоги у Другій світовій війні. Впродовж двох днів у навчальних групах активом студентської ради (голова Опашнюк М.) проведені бесіди «Хочу, щоб мирним був завтрашній день!». Завідувач бібліотеки коледжу Головко І.М гостинно запросила студентів та викладачів до перегляду книжково-ілюстративної виставки «І памʼять про війну нам книга оживляє…». Викладачі та студенти спеціальності «Сценічне мистецтво» підготували і провели театралізований захід «Ви думаєте мовчать ті, хто загинув?» (організатори: Лялюк О.С., Туріщева М.). Голова Ради ветеранів Гарбуз Р.А. та голова профспілки коледжу Олійник Ю.С. привітали ветеранів зі Святом та побажали їм здоровʼя та активного довголіття.\nСтуденти та викладачі коледжу взяли участь у вшануванні памʼяті загиблих у Другій світовій війні та у покладанні квітів до меморіалу Слави у м.Харкові.\nНародний ансамбль народного танцю «Закаблуки» – керівник Олена Ковалівська, взяв участь у міському концерті для ветеранів Другої світової війни та воїнів АТО, який відбувся у Харківській національній юридичній академії ім. Я.Мудрого.\nСтуденти та викладачі спеціальностей «Музичне мистецтво» та «Сценічне мистецтво» провели святковий концерт у військовому шпиталі м.Харкова для ветеранів війни та учасників АТО. Програма концерту була дуже насиченою. Це і пісня С.Вакарчука «Мить» у виконанні О.Багмута та М.Мережко, і «Біля тополі» із репертуару гурту «Еней» у виконанні О.Багмута та М.Лукаша. Чудово виступили окремі солісти: Є.Піскун, А.Компанієць, І.Татарінов, А.Третяк. Окрасою концерту були виступи творчих колективів: вокального ансамблю «Гармонія», ансамблю народних інструментів «Музичні барви», ансамблю бандуристів, дуету гітаристів, які вразили публіку блискучим володінням інструментами і засобами музичної виразності, тонким відчуттям стилю авторів, артистизмом. Виконавці літературної прози А.Кодак і М.Єрьоменко зачарували слухачів своїм глибоким проникненням у драматургію творів «Горят города…» К.Симонова та «У війни не жіноче обличчя» С.Олексієвич. Концерт провели Д.Білецький і О.Борисенко. Організатор заходу К.С.Пуга. Всі присутні були надзвичайно вдячні всім учасникам цієї незабутньої зустрічі, за те, що подарували їм хвилини справжньої душевної радості та зігріли любов’ю серця і душі ветеранів.\n2-5 травня 2019 року в Харківському національному університеті мистецтв відбувся XVI відкритий конкурс молодих виконавців та композиторів «Харківські асамблеї», в якому взяли участь: М.Максютов, Б.Соляник, К.Альхаварі, І.Татарінов – студенти спеціальності «Музичне мистецтво». М.Максютов та Б.Соляник стали лауреатами II премії, К.Альхаварі – лауреатом III премії у номінації «Музичне мистецтво естради»; І.Татарінов – лауреат III премії, А.Мітіна – лауреат II премії, А.Лисенко – лауреат III премії у номінації «Народні інструменти». Лауреатів підготували викладачі Коломоєць О.О., Ніколенко С.М., Стрілець Т.В., Лейбіна А.В. Вітаємо! Бажаємо нових творчих перемог!\n26-27 квітня 2019 року на філософському факультеті Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна відбулася Ювілейна міжнародна наукова конференція студентів та аспірантів «XV Харківські студентські філософські читання», в якій взяла участь студентка ІІІ курсу спеціалізації «Класична хореографія» Василина Баранник. Василина представила доповідь «Балет як імпульс із філософським змістом» (керівник – викладач С.С.Селегєєв) на секції «Філософія і теорія культури, культурологія, етнокультурологія». Виступ студентки викликав інтерес та жваву дискусію. Вітаємо з успішною участю та бажаємо подальших досягнень!\nСтуденти і випускники спеціалізації «Народна хореографія» під керівництвом викладачів Н.Добролюбової, О.Ковалівської, Н.Ярковської взяли участь у міжнародному конкурсі молодих балетмейстерів «DANCE GENERATION-2019», який відбувся в м.Києві. В конкурсі брали участь 104 номінанта із різних міст України: Києва, Харкова, Умані, Одеси, Ужгорода, Миколаєва, Бердянська та м.Барселони (Іспанія). Балетмейстерські роботи наших студентів отримали найвищі нагороди: «Козацькі народини» Ф.Кулака – диплом лауреата I ступеня, «1984» Д.Матвієнко – диплом лауреата II ступеня, «Посіяла огірочки» Я.Алжнєвої – диплом лауреата I ступеня. Вітаємо з перемогою! Бажаємо творчих успіхів!\n12-13 квітня 2019 року коледж гостинно приймав учасників ІХ Всеукраїнського конкурсу виконавців на бандурі імені Гната Хоткевича. Активну участь у підготовці та проведенні конкурсу взяли викладачі коледжу С.М.Ніколенко, П.В.Рудь, О.А.Шахман, Т.В.Стрілець, О.А.Бойко, Л.С.Колуканова, Ю.С.Олійник., О.С.Лялюк.. Цього року до складу журі конкурсу увійшли представники Харкова, Києва та Одеси: голова журі – Л.С.Мандзюк, кандидат мистецтвознавства, член Національної всеукраїнської музичної спілки, член Національної спілки кобзарів України, доцент кафедри народних інструментів України ХНУМ ім. І.П.Котляревського; члени журі: Л.В.Федорова, заслужена артистка України, професор, завідувач кафедри «Бандури» Національної музичної академії України імені Петра Ілліча Чайковського, член Національної всеукраїнської музичної спілки, голова Асоціації бандуристів і кобзарів; Н.В.Морозевич, кандидат мистецтвознавства, заслужений діяч мистецтв України, професор Одеської національної музичної академії ім. А.В.Нежданової, член Національної спілки кобзарів України; Л.В.Панова, голова циклової комісії «Народні інструменти» Харківського музичного училища ім. Б.М.Лятошинського; С.М.Ніколенко, голова циклової комісії «Народні інструменти» Харківського вищого коледжу мистецтв. Упродовж двох днів пʼятдесят вихованців початкових мистецьких навчальних закладів України, юних шанувальників творчості Гната Хоткевича, демонстрували гру на бандурі у двох номінаціях «Бандурист-інструменталіст» та «Бандурист-вокаліст». Гран-прі конкурсу отримала Іщук Катерина, учениця Харківської дитячої музичної школи №9 ім. В.І.Сокальського, яку підготувала викладач О.О.Барсукова. Усі учасники конкурсу отримали памʼятні подарунки від народного депутата України, Героя України В.М.Остапчука. Завершився конкурс концертом знаних в Україні колективів: зведеної капели бандуристів м.Харкова і Харківської області (керівники: М.Ляшенко, А.Коновалова, В.Івахненко), ансамблю «Посіпаки» Харківської державної академії культури та капели бандуристів «Сонце» Харківського національного університету мистецтв імені І.П.Котляревського (керівник Н.Мельник).\n6-13 квітня 2019 року в рамках проведення дня благоустрою території населених пунктів та щорічної акції «За чисте довкілля» адміністрація, викладачі та студенти коледжу взяли участь у низці суботників по прибиранню та благоустрою території біля коледжу по вулиці Українській Основʼянського району м.Харкова.\n11-12 квітня 2019 року в м.Харкові на базі навчально-бібліотечного комплексу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого відбувся ІV Міжнародний форум молодих бібліотекарів УБА «БІБЛІОТЕКА: ПЕРЕЗАВАНТАЖЕННЯ», в якому взяла участь викладач спеціальності «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» Л.В.Правдівцева. Учасниками форуму були представники Білоруської Бібліотечної Асоціації, Словенської Бібліотечної Асоціації, Центру інтер культурного діалогу Наукової бібліотеки Латвійського університету, Посольства Америки в Україні, видавництва «Саміт-книга» і «Ранок». На ньому обговорювалися проблемні питання щодо інноваційних напрямків діяльності бібліотек у сучасному світі. Особливу увагу учасників форуму привернули доповіді та презентації «Книга та цифра: не обʼєкт, а етап» (програміст Г.Панарін, м.Харків), «Читачі: книги не обовʼязково мають бути паперові» (бібліотекар ЦМБ ім. Л.Українки ЦБС для дорослих Д.Пономаренко, м.Львів), «PROчитання: сучасні бібліотечні форми промоції книг серед молоді» (бібліотекар БФ ЦБС для дорослих Д.Яцкевич, м.Миколаїв), які жваво обговорювалися слухачами. Не аби який інтерес викликав тренінг запрошених гостей із Американського дому (м.Київ) Т.Стрельченко і М.Гуревич «Інноваційний дизайн програм і заходів: майстер-клас для бібліотекарів, які змінюють світ».\nСтуденти класичної хореографії виступили на сцені ХНАТОБу в оригінальному балетному спектаклі «Натхнення танцю» на музику П.І.Чайковського, який відбувся в рамках проекту «Від класики до модерну», що відзначив цього року свій 15-річний ювілей. Окрасою спектаклю була вишукана пара – заслужена артистка України І.Клюєва та соліст театру О.Абраменко. Витончено виконували хореографічні сцени з різних балетів П.І.Чайковського А.Олійник і О.Мірошниченко, С.Шейко і М.Стешенко, П.Оніщенко і артист балету Є.Серіков, прекрасно вела свою партію чарівна А.Капустян. Партії із балету «Лускунчик» артистично виконували В.Мірошина і А.Іванов. Легкими та витонченими в групових композиціях були В.Баранник, Н.Бурячкова, М.Лебедєва, С.Качур, І.Новікова, В.Чумаченко, Є.Шамір. У підготовці спектаклю взяли участь викладачі коледжу – заслужені артистки України В.Маркова, Л.Маркова, А.Радієвська, І.Хандажевська, викладачі А.Боровська, І.Ладигіна, Н.Сильверстова, Н. Замєсова., А.Павленко, О.Фомініченко, концертмейтери Н.Голіцина і І.Огурцова. Глядачі отримали велику насолоду від спілкування з мистецтвом балету. Бажаємо викладачам і студентам спеціалізації «Класична хореографія» міцного здоровʼя, щастя та нових творчих здобутків!\nСім студентів I курсу коледжу під керівництвом викладача Ковальчук К.І. взяли участь у регіональній науково-практичній конференції педагогічних працівників і студентів ВНЗ I-II р.а. Харківської області за темою «Екологічні проблеми сучасності та шляхи їх вирішення». Вони виступили з цікавими доповідями, які були результатом їх пошукової роботи упродовж семестру. Особливу увагу учасників конференції привернула доповідь студента спеціальності «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» О.Шипіцина – «Божество природи» та студентки спеціальності «Музичне мистецтво» В.Ткаченко – «Змії в екосистемі м.Харкова». Вітаємо студентів з першим досвідом науково-дослідницької діяльності!\nВикладачі спеціальності «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» і циклової комісії соціально-гуманітарних та економічних дисциплін взяли участь у проведенні курсів підвищення кваліфікації для працівників бібліотек м.Харкова та області «Діяльність публічних бібліотек у соціокультурному просторі регіону». Інформаційний контент виступів був представлений: спільною доповіддю завідувача бібліотеки І.М.Головко та канд.Іст.наук, викладача коледжу І.М.Скирди на тему «Упровадження наукового досвіду в освітній процес (на прикладі навчально-методичного забезпечення дисциплін соціально-економічного циклу та з досвіду роботи бібліотеки ХВКМ), презентацією колективної праці викладачів та студентів спеціальності «Сучасні форми інформаційно-бібліотечної роботи в освітньому процесі» (презентація дайджестів, прес-кліпінгів, буктрейлерів, культурно-інформаційних (бібліотечних) туристичних проектів). Заключним виступом стала цікава лекція викладача Мельник О.В. про тенденції розвитку сучасної української літератури. Слухачам було показано відеофільм про Коледж та ознайомлено із Правилами вступу до нашого освітнього закладу.\nВ актовій залі коледжу відбувся концерт-зустріч з народним театром пісні «Златиця» дитячої музичної школи ім. М.Д.Леонтовича м.Покровська Донецької області. Концерт пройшов невимушено та позитивно. Глядачі-студенти спеціальності «Музичне мистецтво» зустріли оплесками виконання дитячим ансамблем віночка українських народних пісень. Директор коледжу Морозко Л.Г. побажала учасникам колективу та його керівнику Овсієнко О.В. творчого натхнення, нових ідей та постійного прагнення до самовдосконалення.\nКурганова Катерина, студентка Ш курсу спеціальності «Хореографія» стала дипломантом І ступеня фінального етапу IX Міжнародного мовно-літературного конкурсу учнівської та студентської молоді імені Тараса Шевченка серед студентів закладів вищої освіти (технікуми і коледжі, гуманітарний профіль). Вітаємо з перемогою! Бажаємо Катерині невичерпної енергії, професійного зростання та творчого натхнення! Щирі слова вдячності викладачу Мельничуку В.Д. Тож, бережімо красу й чистоту рідної мови. Нехай наповнює вона наші душі багатством і красою духовності.\n25-29 березня 2019 року творчі колективи коледжу взяли участь у заходах, присвячених американській співачці українського походження Квітці Цісик. За підтримки Голови Харківської обласної адміністрації Світличної Ю. та продюсера Гутмахера А. був представлений проект «Незабутня Квітка». Мета проекту придбання пересувних момографів «Квітка» для профілактики раку молочної залози у жінок Харківської області.\nВпродовж тижня 25-29 березня 2019 року циклова комісія спеціальності «Сценічне мистецтво» під керівництвом Басанець Т.О. провела цикл заходів до Міжнародного дня театру під назвою «І все починається з початку». Програма тижня була дуже насиченою. Студенти відвідали майстер-класи Гордєєва С.І., заслуженого діяча мистецтв України, професора, завідувача кафедри режисури Харківської державної академії культури та Садовського Л.В., художнього керівника творчої майстерні «Мастерская-55», заслуженого артиста України, доцента Харківського національного університету мистецтв. Показали свої дипломні роботи студенти: Опашнюк М. – за творами Українки Л. «Без надії сподіваюсь…» та Дочія Д. – за твором Старицького М. «Талан» (керівник Олійник Ю.С.). Цікавими були роботи студентів I-II курсів (керівники Лялюк О.С. та Бурдов А.Л.). Своєю майстерністю і талантом вразили глядачів гості коледжу дитячий зразковий театр «Джерельце» (керівник Іванова В.) та народний поліцейський шоу-театр оригінального жанру «Діти майбутнього» при Головному управлінні Національної поліції у Харківській області (керівник Миколайчук-Ярова А.). Особливо яскравими були дні відкриття і закриття тижня театру, які підготували і провели студенти випускного курсу під керівництвом студентки IV курсу Ященко О.\nПроходив ІІ Національний чемпіонат з фольклору «EUROFOLK-Вінниця 2019», в якому взяли участь колективи нашого коледжу: народний вокальний ансамбль «Гармонія» (керівник – Олена Кобзєва, концертмейстер – Сергій Кобзєв) та український народний хор «Основа» (Художній керівник – Сергій Кобзєв, хормейстери Олена Кобзєва та Олена Василевська). Ці колективи підготували дуже цікаву та достатньо професійну концертну програму, що дозволило у конкурентній боротьбі серед 139 вокальних колективів України вибороти перемогу та отримати Диплом Лауреатів І ступеню. Висококваліфіковане журі відмітило високий професіоналізм, виконавську майстерність та артистизм наших колективів. Ви справді – «ПЕРШІ»! Так тримати! Бажаємо нових творчих перемог!\nНа базі зразкового художнього колективу театру ляльок «Жили-були» відбувся обласний семінар для керівників театральних колективів за темою «Актуальні проблеми розвитку дитячого театру ляльок». В семінарі взяли участь 25 керівників колективів з 8 районів області та 6 районів міста. Семінар проводився кафедрою майстерності актора та режисури театру анімації Харківського національного університету мистецтв ім. І.П.Котляревського та цикловою комісією ВТЗ спеціальності «Сценічне мистецтво» Комунального закладу «Харківський вищий коледж мистецтв». Викладач театральних дисциплін коледжу Катерина Сергіївна Пуга, на базі робіт студентів ІV курсу спеціалізації «Видовищно-театралізовані заходи» показала особливості використання ляльок в естрадних мініатюрах. Учасники семінару отримали сертифікати та побажання нових творчих звершень в обласному етапі Всеукраїнського фестивалю дитячої та юнацької творчості «Чисті роси».\nНа базі коледжу відбулося планове засідання обласного методичного об’єднання завідувачів методичних кабінетів та методистів закладів вищої освіти I-II р.а. Харківської області за темою «Особливості формування фахових компетентностей ОКР «Молодший спеціаліст». Викладачі та студенти спеціальностей «Музичне мистецтво», «Сценічне мистецтво», «Хореографія», «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» коледжу продемонстрували методи і прийоми формування фахових компетентностей, як в процесі викладання навчальних дисциплін так і на прикладі роботи з творчими колективами.\nВітаємо з перемогою студентку I курсу спеціальності «Музичне мистецтво» Ткаченко Валерію, яка посіла I місце у вікторині обласного методичного об’єднання викладачів зарубіжної літератури ЗВО Харківської області.\nСтуденти коледжу долучилися до V студентського круглого столу з міжнародною участю «Держава. Право. Суспільство: сучасні проблеми та тенденції розвитку», який відбувався у Полтавському коледжі нафти і газу Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка. Свої доповіді представили: студентка ІІІ курсу спеціальності «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» Катерина Холодова «Правова культура фахівця в рамках оформлення управлінської документації» (науковий керівник – викладач Л.В.Правдівцева), студентка ІІ курсу спеціальності «Хореографія» спеціалізації «Народна хореографія» Єлизавета Чумакова «Списування студентів та проблеми правової культури в Україні» (науковий керівник – викладач С.С.Селегєєв), студентка І курсу спеціальності «Хореографія» спеціалізації «Класична хореографія» Наталія Турчак «Екологічні права та обов’язки громадян України: особливості законодавства і проблеми правової культури» (науковий керівник – викладач С.С.Селегєєв). Вітаємо з успішною участю та бажаємо подальших досягнень!\nУ м.Дергачі відбувся фінал відкритого фестивалю-конкурсу дитячої та юнацької творчості «Музи і діти». 225 учасників різного віку з Сахновщинського, Зміївського, Золочівського, Харківського, Балаклійського районів, міст Золочів та Харків, які увійшли до фінальної частини конкурсу, представили 70 номерів у номінаціях вокал і хореографія. Вокальний дует «Гармонія» у складі студентів спеціальності «Музичне мистецтво» – Марії Мережко та Олександра Багмута взяли участь і стали переможцями – лауреатами I ступеня (керівники Олена та Сергій Кобзєви). Вітаємо викладачів і студентів з перемогою та бажаємо подальших творчих успіхів.\nЛюдство, чи, щонайменше, його частина, небайдужа до математики, відзначає день числа «π». Щорічно викладач математики Громова Н.В. проводить математичний квест серед студентів та викладачів коледжу, присвячений цій події. Цього року у квесті взяли участь 19 осіб, що розподілились у дві команди студентів та команду викладачів. Студенти продемонстрували свою обізнаність і кмітливість, любов до математики у конкурсах на станціях маршруту «Логіка», «Геометрія», «Літературна», «Музична», «Історична». По закінченню квесту всі учасники були запрошені на чаювання з пирогом у вигляді числа «π».\nЦього року редакцією газети «Время» започатковано конкурс до Дня поезії. У рубриці «День поезії» надруковані твори багатьох любителів поетичного слова. Серед них і наші викладачі та студенти Борис Лабоженко, Діана Дочія, Стефан Димитров. Диплом переможця поетичного конкурсу «День поезії-2019» за рішенням читачів газети отримав Б.Лабоженко. Вітаємо з перемогою. Бажаємо нових творчих звершень.\n07-09 березня 2019 в коледжі відбувся цикл заходів до Шевченківських днів: «Світова велич Кобзаря – читаємо Шевченка разом»; культурно-мистецьке свято «В сім’ї вольній, новій…»; покладання квітів до пам’ятника Шевченку в м.Харкові; культпохід на концерт ХНАТОБ «Оживуть степи, озера…».\nКолежанкам жіночої статі Харківського вищого коледжу мистецтв від усієї чоловічої статі коледжу!\nВаші колеги – Чоловіки\nСтуденти спеціалізації «Народне інструментальне мистецтво» взяли участь у XXIV Всеукраїнському фестивалі-конкурсі виконавців на народних музичних інструментах «Провесінь», який відбувся в місті Кропивницький з 1 по 5 березня 2019 року. Студентка II курсу Кузнєцова Валерія посіла ІІІ місце та студент IV курсу Татарінов Іван здобув звання дипломат конкурсу. Вітаємо переможців та бажаємо подальших творчих злетів!\nКоледж відсвяткував Масляну-2019. Захід підготували і провели студенти ІІ курсу спеціальності «Сценічне мистецтво». Керівник курсу – викладач Лялюк О.С. «Разгуляй» – так назвали організатори захід. «Їж, пий, гуляй» – це гасло заходу рясніло млинцями, напоями, конкурсами, піснями та танцями. На Масляній виступили знані колективи коледжу: Народний ансамбль народного танцю «Закаблуки» під керівництвом заслуженого працівника культури України О.Ковалівської, фольклористичний гурт «Слобожаночка» під керівництвом заслуженої артистки України О.Шишкіної. Закінчилось дійство спаленням опудала Масляної.\nВже другий рік поспіль вокальний ансамбль «Суцвіття» бере участь у благодійному концерті «Діти – дітям» дитячих і юнацьких колективів на допомогу онкохворим дітям, який проходить у великій залі ХНАТОБ. Усі кошти передаються в дитячі онкологічні відділення Харківських лікарень.\nФольклористичний гурт «Слобожаночка» під керівництвом народної артистки України О.Шишкіної взяв участь в урочистому відкритті виставки «Весна у гостинній». Це новий культурологічний проект корпорації «Консалтинговая группа Рубаненко и партнёры», в якому представлені роботи видатних майстрів та нового покоління художників. Пісні, що розкривають весняну тематику, у виконанні гурту зібрані в експедиціях по Харківщині. Також усім учасникам заходу О.Шишкіна подарувала душевну пісню «Я козачка твоя».\nВ коледжі відбулася лекція та тренінг з теми «Фінансова грамотність – крок до успіху», які провів Малафєєв Т.Р., кандидат наук з державного управління, доцент кафедри менеджменту та соціально-гуманітарних дисциплін ХННІ ДВНЗ «Університет банківської справи» для студентів та викладачів. Цікаве та змістовне викладення матеріалу активізувало аудиторію, сприяло підвищенню рівня фінансової обізнаності молоді. Організатор заходу Шахман О.А., завідувач навчально-виробничої практики.\nВ Харківському державному автотранспортному коледжі відбувся обласний етап IX Всеукраїнської олімпіади з української мови. Студентка II курсу спеціальності «Сценічне мистецтво» Туріщева Маргарита посіла I місце. Вітаємо з перемогою і бажаємо успіхів та перемоги на всеукраїнському етапі змагань!\nВ коледжі відбулося планове засідання методичної ради, на якому були розглянуті актуальні питання, пов’язані з сучасними викликами реформування освітньої галузі. Методист коледжу Лисюк О.О. виступила з доповіддю «Основні підходи до надання освітніх послуг особам з особливими потребами», яка супроводжувалася цікавою мультимедійною презентацією. Про комплексне дидактичне забезпечення викладання історії в сучасних умовах доповіла Скирда І.М. – викладач коледжу, кандидат історичних наук. Вона презентувала авторські навчальні посібники на допомогу засвоєнню навчальної дисципліни «Історія України». В процесі дискусії методична рада дійшла висновку, що комплексний підхід до розробки методичного та дидактичного забезпечення має стимулювати пізнавальний інтерес до предмету, надати навчальному процесу проблемний, творчий, дослідницький характер, індивідуалізувати його та сформувати основні предметні компетентності.\nВикладачі циклової комісії хорових дисциплін: Кобзєв С.С., Кобзєва О.О., Василевська О.В., Волошко І.В., Таранник З.В., Сорокіна І.В. взяли участь у науково-методичному семінарі на кафедрі теорії і методики мистецької освіти та диригентсько-хорової підготовки вчителя Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С.Сковороди. На семінарі обговорювалися питання діагностики музичних здібностей і професійно важливих властивостей майбутніх керівників вокально-хорових колективів та вчителів музичного мистецтва.\nсторінка 5 перейти >> 1 2 3 4 6


«Тріщина крізь усе життя» – фотовиставка, присвячена долі українок-остарбайтерів\n12 Грудень 2018, Київ 10:22\n14 Жовтень 2009, 15:09\nХарків – Німецьке крайове об’єднання «Райнланд» подарувало Харківському історичному музею документальну фотовиставку «Тріщина крізь усе життя», присвячену долі десятьох українських жінок-остарбайтерів у нестерпних умовах нацистської Німеччини. 14 квітня 2007 року група представників крайового об’єднання «Рейнланд» вирушила до Києва з метою відвідати й опитати десятьох колишніх примусових робітниць із України. Усі вони відгукнулися на запрошення відвідати Кельн, але приїхати змогли лише троє з них. Після цієї зустрічі постала ідея відвідати решту сімох жінок в Україні. Представники Євросоюзу в Брюсселі підтримали намір організувати виставку, темою якої мали стати історії життя десятьох колишніх остарбайтерок та їхніх дітей, і спільно з об’єднанням «Рейнланд» виділили необхідні для цього кошти.\nМарцеліна із Дубовця, Ганна з Гут, Тетяна із Путивля, Єлизавета з Мелітополя... Їх десятеро, українських жінок, які були серед остарбайтерів у німецькому місті Вупперталі. У 1942-43-му роках їх силоміць вивезли на чужину: як писалося у пропагандистських нацистських листівках, «працювати на велику німецьку державу», «на розбудову нової, кращої Європи». Комусь із них тоді було лише 14-15 років, деякі встигли одружитися, чекали первістків. Усіх раптово забрали поліцаї, щоб вкинути у німецькі ешелони й погнати на Схід, де на їхню рабську працю вже чекали заводи й фабрики нацистської диктатури.\nІнтерв’ю примусових робітниць, записані представниками Крайового об’єднання «Рейнланд», є основою виставки. Їхні прізвища виявили у книзі Крайової жіночої лікарні міста Вупперталь. Одні народили тут своїх дітей, інші лікувалися чи працювали у цій клініці в якості допоміжної сили. Далеке дитинство й старість – а між ними – тріщина, кілька десятиліть складної долі репатріанток. Кожна героїня представлена двома плакатами: на одному йдеться про дитинство у довоєнній Україні, на другому – життя в післявоєнній Україні як репатріанта.\n«Прийшли жінки, німкені. І вибирали – собі додому працювати»\nЄлизавета, 1920 року народження, із села Високопілля Харківської області у 1943 році була депортована до Німеччини. Робота з розчищення вулиць, важка праця, життя у таборі, у регіональній жіночій клініці міста Вупперталя народила дочку Ольгу, яку одразу забрали. Їй віддали дитину лише після закінчення війни у травні 45-го.\nСпогади десяти українок, уже бабусь, лягли в основу документального фільму.\nОсь уривок із розповіді пані Єлизавети:\n«Коли нас туди привезли, вишикували нас в одну шеренгу. Це було в місті Вупперталі. Тоді й зареєстрували. Я там навіть і збрехала. Насправді я з двадцятого року, але сказала – з двадцять першого. Сподівалась: я молода, може, мене на важку роботу не пошлють. Я так мріяла. Та не вийшло. Все одно цеглу вантажила. Записали, зареєстрували. Провели нам дезинфекцію: понамащували усюди, пекло там – верещали, кричали. І тоді повезли нас у цей табір.\nПрийшли жінки, німкені. І вибирали – собі додому працювати: оцю, оцю. Ну, певно, дивилися по зросту. Забрали дівчат і повезли.\nА я лишилася. Ну, я ж там не одна була. Там нас осіб, певно, з 50 було, якщо не більше. Ціла шеренга стояла. Там і лишилися у Вупперталі, у цьому ж таборі, більше нікуди нас не переселяли. А вже на другий день нас почали годувати. Зварили, правда, якийсь суп. Здається, гороховий, вже й забула. Оце хліба дали. І повели нас на роботу».\nРадянська влада вважала остарбайтерів «неблагонадійними»\nКожна з дівчат мріяла про повернення додому, про щасливе життя. Але їхні мрії не збіглись з ідеологічними планами радянської влади. Факт «остарбайтерства» у Німеччині перекреслив долі сотень тисяч людей.\n«Мені хотілося провідницею на поїздах їздить. Не взяли. Ото як відправляють на роботу, запитують: «У Німеччині була?» – «Була». Все. Розмова закінчена, – згадує Ганна, яка нині мешкає в Гутах. – Пішла я у Харкові на залізницю вагони мити. Мовляв, ви поробите, а ми на вас подивимося, тоді побачимо. Все життя працювала на заводах».\nНа листи-запрошення відповіли лише 10 українок\nЯк розповіла керівник проекту «Тріщина через усе життя» доктор Беттіна Буреш, ідея «виникла під час інтерв’ювання потерпілих і виставки, коли в Німеччині складалися списки для Фонду взаєморозуміння й примирення у Вупперталі крайовою організацією «Рейнланд» (об’єднання комун землі Північний Рейн Вестфалія), яка займалася пошуком документів у архівних сховищах.\n«Виставка має свою особливість: вона зроблена після того, як троє українок-остарбайтерів відвідали Німеччину, – зазначає Беттіна Буреш. У цих архівах було понад 400 імен примусових робітників зі сходу Європи. Серед них 14 імен із України і 14 – із Росії. Їм були відправлені листи-запрошення. Відповіли лише 10 українок. Таким чином було визначено коло героїнь виставки. Організатори дали собі слово побувати у тих жінок, які не змогли приїхати до Німеччини, і записати інтерв’ю з ними».\nІз 2007 року виставка подорожує Європою, а торік почався Всеукраїнський її тур. Хоча відвідини Харкова – завершальний її етап, співробітники історичного музею все ж внесли у цю експозицію розповіді про долі людей, котрі добровільно згодилися поїхати на роботу до Німеччини під час першої хвилі депортації, що тривала з вересня 1941 року по лютий 42-го.\n«Основна причина, що люди повірили у той час німецькій агітації, – нестерпні умови життя: колективізація, голод, політичні репресії», – каже заступник директора з наукової роботи Харківського історичного музею Ольга Сошникова.\nВиставка «Тріщина крізь усе життя» назавжди залишиться у Харківському історичному музеї як подарунок німецького Крайового об’єднання «Рейнланд».


Минулої доби співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області (спецпідрозділ «Фантом») виявлено 3 факти порушення порядку переміщення товарів до або з району проведення Антитерористичної операції. Так, на КПВВ «Мар’їнка» фіскальним нарядом було виявлено транспортний засіб з простроченим терміном тимчасового ввезення. Автомобіль «Ноndа Ассоrd» з іноземною реєстрацією рухався в напрямку тимчасово неконтрольованої території під керуванням громадянина України. В ході проведення контрольних процедур встановлено, що транспортний засіб був ввезений на митну територію України ще у 2014 році в режимі тимчасового ввезення до одного року. За порушення митних правил, визначених ст. 481 Митного кодексу України, було складено протокол, транспортний засіб орієнтовною вартістю 10 тис. доларів США вилучений.\nТієї ж доби у громадянина України, який перетинав лінію розмежування через КПВВ «Майорське», під час фіскального контролю в особистих речах виявлено 13 тис. доларів США та 7 тис. грн, які він намагався перевезти з тимчасово неконтрольованої території України. Про цей факт повідомлено підрозділ Національної поліції.\nА через контрольний пункт "Гнутове" жінка намагалася пронести на тимчасово окуповану територію України стоматологічні витратні матеріали орієнтовною вартістю 32 тис. гривень. За порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції складено адмінпротокол за ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.


Δημήτρός γραφεύς: Шумерська література\nВільний конспект-переклад статті В. Афанасьєвої з «Історії всесвітньої літератури» (1983) з актуальними доповненнями із інших джерел, а також з посиланнями на оригінальні тексти і англійські переклади оксфордського корпусу шумерської літератури.\nШумерська література — це література, написана шумерською мовою протягом середнього бронзового віку. Переважна частина шумерської літератури збереглася непрямо, через посередництво ассирійських або вавилонській копій.\nДревні шумери винайшли першу писемну систему у світі, розвинувши шумерський клинопис із ранніх протописемних систем 30 ст. до Р.Х. Перші літературні тексти з’явилися близько 27 століття до Р.Х.\nШумерська мова залишалася в офіційному та літературному використанні в Аккадській та Вавилонській імперіях навіть коли повністю перестала вживатися як розмовна мова. Писемність була достатньо поширена серед населення, тому шумерські тексти, які учні копіювали під час навчання, суттєво вплинули на пізнішу вавилонську літературу.\nШумерський текст, 26 ст. до Р.Х.\nШумерський період в історії Межиріччя охоплює близько двох тисяч років — з 4 тисячоліття до Р.Х. і до кінця 3 тисячоліття до Р.Х. Увесь цей період аккадці-семіти та шумери (можливо, нащадки Самаррської культури) жили поряд і на момент приходу до влади аккадської династії (24 ст. до Р.Х.) відбувалося багато взаємовпливів. Шумерська культура не була придушена, хоча аккадський вплив відтоді все більше позначався на художній творчості регіону.\nПісля третьої династії Ура і династії Ісіна (21 ст. до Р.Х.) Межиріччя остаточно об’єдналося під владою Вавилону, і шумери перестають існувати як окрема народність.\nШумерська мова існувала у 3 і 2 тисячолітті до Р.Х. і вимерла як жива мова близько 2000-них років до Р.Х. (витіснена аккадською), але існувала як класична мова (у релігії, праві тощо) до початку нашої ери.\nРелігію шумерів можна визначити як вірування, що ґрунтуються на громадських культах, тобто це одна з найдревніших типів релігій. Культи багато у чому носили первісний характер. Етичні вчення у релігійних поглядах не відігравали особливої ролі, найважливішу їхню частину складав магічний ритуал. Між громадами не було жодної однорідності ритуалу та міфології, однак не існувало і протиріч. Єдиного пантеону (аж до кінця 3 тисячоліття до Р.Х.) у шумерів не було, хоча вони й шанували кількох загальних космічних божеств.\nБільшість богів були покровителями окремих громад і в кожній громаді саме з цими богами пов’язувалося власне коло міфів.\nУ місті Ереду, найдревнішому центрі Шумеру, шанували бога Енкі (акк. Еа), володаря підземних прісних вод та світового океану, котрий також вважався творцем і суддею богів та людей, богом родючості, а пізніше і богом мудрості. В іншому крупному шумерському місті — Урі — шанували бога Нанну, або Зуена (букв. «Володар знання»), повелителя місяця, котрого часто зображали у вигляді бика з лазуритовою бородою.\nБогинею-покровителькою міста Урука, що піднісся, як і Ур, ще у 4 тисячолітті до Р.Х., була Інанна, або Іннін, богиня неба (планета Венера), божество плотської любові, ворожнечі і війни. В Уруці також шанували її божественного батька Ана, володаря неба, та її брата Уту, бога сонця.\nПізніше (наприкінці 3 — на початку 2 тисячоліття до Р.Х.) у північній частині Межиріччя виникає місто Вавилон. І починаючи зі старовавилонського періоду головним богом всього пантеону стає бог Мардук, що вважався сином Енкі (Еа), й був ототожнений з молодшим божеством Ереду — богом Асаллухі. Можливо, Вавилон первісно був колонією жителів Ереду.\nШумерський віруючий, 2800-2300 до Р.Х.\nОсобливості шумерської літератури\nВід усної до писемної творчості\nШумерська література найбільш важлива для нас тим, що показує перехід від усної до писемної творчості. Адже поява писемності не означала одночасної появи нового виду творчості — художньої літератури. У Месопотамії знадобилося більше тисячоліття для цього переходу, і літературні пам’ятки відображають різні його етапи. Вірогідно, усна і писемна традиція довгий час існували у Шумері паралельно.\nВід первісного до класового суспільства\nПід час знайомства з шумерськими пам’ятками, особливо міфологічними, кидається в очі відсутність поетизації та ідеалізації образів. Шумерські боги не просто земні істоти, світ їхніх почуттів не просто світ людських вчинків та емоцій, адже постійно підкреслюється ницість і грубість натури богів, вони непривабливі та страшні. Божества, що утворюють живих істот із бруду з-під нігтів, що створюють людину напідпитку, що можуть через каприз загубити усе людство — усе це дуже близько первісному мисленню, придушеному необмеженою владою стихій та відчуттям власної безпомічності.\nНова класова ідеологія мала щось протиставити цьому стихійному відчуттю жаху і безнадії, але спочатку вона й сама була безпомічна, тож лише відображала цей стан у письмових пам’ятках, що повторювали мотиви і форми давньої усної поезії.\nЗа виключенням дидактичної літератури, більшість інших шумерських текстів носять величальний характер. У них оспівуються боги, герої, царі, храми тощо. Це вказує на релігійне походження цих текстів, а також на характер світогляду шумерів.\nШумерські літературні пам’ятки дійшли до нас у пізніших пам’ятках, переважно від «післяшумерського» періоду (19-18 ст. до Р.Х.), тобто часу, коли шумери злилися з аккадцями, а шумерська мова поступилася аккадській у вжитку. Це були записи чи копії творів на шумерській або двомовні шумеро-аккадські тексти, що відображало важливу роль шумерської культури у Межиріччі навіть у цей період.\nНині відомо й описано біля 400 пам’яток шумерської літератури (корпус ETCSL, 2006 рік). Це історичні написи, літературні каталоги, віршовані міфи, епічні сказання, молитви, гімни богам і царям, псалми, весільно-любовні пісні, погребальні плачі, плачі про всенародні лиха, листування, дидактична література, збірки прислів’їв та приказок тощо. Більшість цих текстів доступні онлайн у транскрипції та дослівному англійському перекладі. До ETCSL не увійшли деякі види ритуальних текстів, а також магічні замовляння, яких збереглося дуже багато.\nПоділ текстів шумерської літератури на жанри є умовним і ґрунтується на сучасних уявленнях про жанр. Шумери мали власну класифікацію жанрів — майже у кожному творі наприкінці вказувався його жанр: величальна пісня, діалог, плач тощо. На жаль, принципи цієї класифікації не завжди зрозумілі, оскільки однотипні твори потрапляють у шумерських позначеннях в різні категорії, і навпаки — до однієї категорії віднесені пам’ятки зовсім різних жанрів, скажімо гімн та епос. У низці випадків класифікаційна позначка вказує на характер виконання чи музичного супроводу (плач під сопілку, пісня під барабан тощо), оскільки всі твори виконувалися вголос. Вони співалися або читалися після заучування із таблички. Вірогідно, шумерська класифікація ґрунтувалася на жанрах усної літератури.\nПід час спроб класифікувати шумерську літературу трапляються ті ж труднощі, як і при класифікації будь-якої іншої літератури Стародавнього світу. А саме: дуже важко відділити власне літературні пам’ятки від інших пам’яток писемності, відділити художню літературу від ділової, фольклор — від власне писемної літератури і, що найскладніше, літературу релігійну від світської, оскільки увесь ідейний зміст стародавніх текстів пов’язаний з релігією.\nВ.К. Афанасьєва (1983) виділяє чотири великі групи літературних пам’яток (космогонічні та етіологічні міфи; сказання про подвиги богів та героїв; ліричні тексти; педагогічні та дидактичні твори) , а також окремо розглядає історичні тексти (написи, списки і под.).\nучбові тексти, твори про писарів, дидактичні твори;\nЦарські написи з’являються у Шумері у другій чверті 3 тисячоліття до Р.Х., незадовго до початку правління Першої династії Ура.\nПерші такі написи пов’язані з будівництвом храмів та каналів і зазвичай являють собою одну фразу: «Такому-то богу такий-то таку-то будівлю звів». Потім написи збільшуються, перераховується уже кілька будівель, починають згадуватися війни: «Коли такий-то розбив такого-то, таку-то будівлю він звів». Відомі подібні написи царя Енмебарагесі, який був правителя міста Кіша, царів міста Ура тощо. До середини 3 тисячоліття до Р.Х. написи стають ще докладнішими — у знаменитій «Стелі коршунів» (25 ст. до Р.Х.) Еаннатума, правителя міста Лагаш, вже міститься опис битви. Напис іншого лагашського правителя, Енметени, на глиняному конусі (24 ст. до Р.Х.) являє собою коротку історію взаємостосунків міст Лагаша та Умми.\nРозміри написів продовжують збільшуватися й паралельно починають складатися основи стилю, котрий стає усе більш образним та виразним. Деякі з написів уже можна сприймати як справжні літературні пам’ятки. Такі поетичні написи лагашського правителя Гудеї, час царювання якого припадає на 22 ст. до Р.Х. Гудеа у ритмізованій формі не просто розповідає про будівництво храмів, а й називає причини, що спонукали його за це взятися, зокрема повеління богів у пророчому сні. Потім Гудеа описує підготовку та хід будівництва, оспівує красу та оздоблення будівлі, різноманітність на цінність матеріалів, привезених для будівництва із далеких країн.\nІз жанру напису згодом розвивається дуже цікавий і досить характерний для Шумеру, а пізніше і для Вавилону жанр псевдонапису. У ньому імітується стиль стародавнього напису й оповідь ведеться від першої особи. Псевдонаписи присвячені, як правило, воєнним подіям, у тому числі й реальним. До такого типу пам’яток належать аннали легендарного царя Адаба Лугальанемунду й опис війни царя Урука Утухенгаля із племенем кутіїв на чолі з Тіріканом, що вторглися у Месопотамію.\nБлизько до історичних та псевдоісторичних текстів знаходяться і деякі інші пам’ятки.\nВ «Історії Туммаля», святилища, яке розташовувалося у шумерському місті Ніппурі, перераховуться імена правителів різних міст, що будували і перебудовували храм Туммаль і, вочевидь, залишали там свої написи. Поряд з історично відомими правителями Ур-Намму, Іббі-Суеном та іншими, у ній згадуються цар Урука Гільгамеш, його син Ур-Нунгаль, а також правителі міста Кіша Енмебарагесі і його син Агга, легендарний супротивник Гільгамеша.\n«Царський список» містить ідею єдиної та вічної «царственності» — «нам лугаль». Це певна магічна субстанція (царське достоїнство), котра зійшла з небес і котрою володіли правителі. Список перелічує царів, що мали «царственність», й іноді, окрім стандартної формули («такий-то цар правив стільки-то років, таке-то місто зазнало поразки від його зброї») про деяких царів надається додаткова інформація, переважно легендарна. Згідно концепції «Царського списку» під час світового потопу «царственність» повернулася на небо, а потім знову спустилася з небес. Таким чином династії, згадані у пам’ятці, поділяються на «до потопу» та «після потопу».\n«Переліки назв міст» за Третьої династії Ура можна вважати хронікою або літописом, оскільки кожен рік називався тут за якоюсь важливою подією, що сталася у цей рік. Такі переліки існували приблизно з династії Аккада (23 ст. до Р.Х.), однак не збереглися.\nСлід відзначити, що історичні тексти, не зважаючи на очевидні літературні якості низки із них, самі шумери не відносили до тих пам’яток, які вони включили у особливий літературний канон. Принципи укладання канону не зовсім ясні, однак саме за ним можна зрозуміти, що саме шумери вважали своєю літературою та про характер її жанрів. Термін «канон», прийнятий у шумерології, тут умовний і не повинен викликати асоціацій із канонізацією давньоєврейських чи християнських текстів.\nЗбереглося кілька літературних пам’яток, які їхній перший видавець С.Н. Крамер назвав літературними каталогами. Тексти являють собою списки назв літературних творів. Це вдалося відносно легко з’ясувати, оскільки шумери у якості назви тексту брали початок першого рядка твору, а в списках містився ряд добре відомих дослідникам пам’яток.\nНайдавніший із цих каталогів датується часом Третьої династії Ура, найбільш пізній — серединою 1 тисячоліття до Р.Х. Напевно це були не бібліотечні каталоги, а списки творів, які входили в канон обов’язкового читання писців. Канонічні списки очевидно не включали усіх літературних текстів, оскільки низка віднайдених пам’яток туди не потрапила.\nШумерські каталоги зберегли для нас назви 87 літературних творів (відомості станом на 1983 рік). Для багатьох із них вказані автори, переважно легендарні (деякі твори приписані богам). До нас дійшла приблизно третина пам’яток (32 твори) з-поміж названих у каталогах.\nБільшість міфологічних текстів, що дійшли до нас, знайдені у шкільній бібліотеці Ніппура (Нібру). Однак вони передають не лише традицію ніппурського циклу міфів, а також сказання Ереду й особливо Урука. Це пов’язано із тим, що Третя династія Ура, за якої складався загальний для усієї країни ніппурський канон, зводила свій рід до міфічних і напівміфічних героїв Урука. Вірогідно, існували цикли міфів й інших міст, однак вони практично не збереглися.\nВірогідно були окремі сказання про перші діяння богів, але в особливе космогонічне філософське вчення вони не вилилися і коротко відтворювалися лише у невеличких, але обов’язкових, заставках, прологах до інших сказань.\nНатомість у шумерських міфах докладно викладена організація земного життя. Міфи про створення божеств, котрим доручено стежити за порядком на землі, про розподіл божественних обов’язків, про встановлення божественної ієрархії, про заселення землі живими істотами і навіть про створення окремих сільськогосподарських знарядь — це основна частина шумерської міфологічної літератури.\nЗбереглося два дуже характерних міфи про створення людини. В одному розповідається про богиню Лахар і богиню зерна Ашнан («Суперечка зерна і вівці»). Їх створили Енкі та Енліль для того, щоб Ануннакі (божества, «котрим Ан наказав народитися») могли скористатися їхніми дарами й отримати їжу. У той час ще нічого не було створено і Ануннакі «жували рослини, як вівці, і пили воду з канав». Після створення Лахар і Ашнан, Ануннакам пропонують скористатися продуктами, які виробляють ці боги. Та Ануннакі їдять те, що створили Лахар і Ашнан, але продовжують відчувати голод, п’ють молоко, але продовжують відчувати спрагу. І тоді була створена людина, аби споживати плоди цих богів.\nМіф «Енкі та Нінмах» розповідає безпосередньо про створення людини. У ньому описується як і ким була створена людина, а також мета її створення: призначення людини полягає у праці для блага богів. Після створення світу треба було підтримувати у ньому порядок (обробляти землю, пасти тварин, збирати плоди), але богам це було обтяжливо. Тому Енкі та Нінмах вирішують створити людину. Вони ліплять її з глини, визначають її долю і влаштовують бенкет. Після оп’яніння Нінмах знову бере глину і створює шість потвор (жінку, яка нездатна народжувати, істоту без статі тощо), а Енкі визначає долі і для них.\nСпершу створені богами люди жили щасливо, хоч їм і доводилося працювати на богів. Про цей «золотий вік» Шумеру розповідається у заставках до сказань про Енмеркара та у деяких міфах про Енкі. Вірогідно, цей золотий вік завершився всесвітнім потопом, після якого богам довелося створювати все заново.\nШумерський міф про потоп, «Історія про потоп», є найдавнішим із подібних міфів, що були поширені у різних народів Стародавнього Сходу. Він починається з оповіді про те, як досконало було створено людський рід богами і як чудово все було влаштовано на землі. Потім оповідується про рішення богів знищити людство, хоча причини цього незрозумілі. Однак набожний правитель Зіусудр почув божественний голос і за його повелінням збудував велетенський корабель, завдяки якому врятувався під час потопу і згодом отримав від богів безсмертя. Боги поселили Зіусудру, «спасителя імені всіх рослин та сімені роду людського» на острові Тільмун (нині Бахрейн). «Ім’я» за шумерськими уявленням є сутністю, чимось на зразок душі усіх явищ матеріального світу.\nПоряд з цієї тенденцією існує й інша, де боги бувають злі, грубі і жорстокі, а їхні рішення незрозумілі, і нерідко пояснюються пияцтвом чи розбещеністю. Такою є, наприклад, поведінка Енкі та Енліля, які рядом рис нагадують так званих «культурних героїв» сказань австралійських, меланезійських та інших первісних народів. Ці риси безумовно дуже давні і пов’язані з амбівалентним характером первісного культу, де комічні та пародійні елементи відігравали значну роль.\nЦі ж риси характерні і для інших пам’яток шумерської літератури, зокрема для міфів про богів підземного царства та долю тих, хто туди потрапляє. Ці міфи близькі до космогонічних та етіологічних.\nМіф про сходження богині родючості під землю, її смерть і повернення, і про заміну її власним чоловіком, про його переслідування жорстокими демонами і трагічну смерть був одним із найпоширеніших у Шумері. Збереглися численні його варіанти, що, по суті, складають єдиний цикл. Різні редакції циклу неканонізовані і містять різні варіанти розвитку подій. В одному випадку Інанна вказує на Думузі у гніві, в іншому просить його врятувати її тощо. Існування численних варіантів міфу, поєднаного загальною ідеєю помирання і воскресіння божества, пояснюється роз’єднаністю громад, а також еволюцією міфологічних уявлень до поетизації метафори «життя — смерть —життя». Історія Енліля і Нінліль може бути ранньою версією уявлень про помираючого і воскресаючого бога, а трагічна загибель Думузі, як більш повне втілення цих уявлень, частково вже втілюється у ритуальній драматичній дії, містерії.\nФрагмент храму Іннани\nЦі сказання важко об’єднати поняттям епос, хоча більшість із них пов’язані між собою місцем народження персонажів, тобто їх можна уявляти як цикл сказань. Шумерські сказання про героїв оповідають про трьох правителів міста Урука: Енмеркара, сина Мескіангашера, засновника першої династії Урука, Лугальбанду, четвертого правителя цієї династії, батька Гільгамеша, і, зрештою, про самого Гільгамеша, ім’я якого згодом прославив аккадський епос. Однак все це не говорить, що ми маємо фрагменти єдиного епосу, просто до нас дійшли перекази лише одного міста Урука, тоді як кішський та урський цикли не збереглися, хоча існували і вони. Назвати ці перекази героїчним епосом заважає не тільки їхня різнорідність і непов’язаність, а передовсім специфіка їхнього змісту і стилю, які зближують їх із архаїчними формами богатирської чи чарівної казки.\nДо першої групи належить лише один текст, «Гільгамеш і Ага», який оповідає про боротьбу правителя Урука Гільгамеша із правителем Кіша, Агою. Це чи не єдиний текст, жанр якого можна визначити як пісенно-героїчний. У цій пісні-сказанні немає фантастичних сцен та образів, сюжет її вірогідно співпадає з дійсними історичними подіями. Образ головного героя Гільгамеша суттєво вирізняється від його образу в інших пам’ятках, де Гільгамеш наділений чарівно-казковими рисами. Можливо, сказання було укладене на честь перемоги Урука над Кішем, і є підстави вважати, що воно було записане не пізніше 26 століття до Р.Х., часу правління першої династії Урука, що зводила свій родовід до Лугальбанди та Гільгамеша. Тобто ще до того, як наприкінці першої династії Урука в Шуруппакі (нині Фара) Гільгамеша обожили.\nДо другої групи відносяться два тексти, «Енмеркар і жрець Аратти» та «Енмеркар і Енсухкешданна». Вони обоє оповідають про суперечку між правителем Урука Енмеркаром і верховним жерцем міста Аратти. У першому із них, одному з найдовших шумерських текстів, що збереглися, оповідується, як володар Урука забажав збудувати храм Інанні. Для цього він вирішив зібрати велику данину з жителів далекої Аратти, що знаходиться за «сімома горами» (вірогідно, на Іранському нагір’ї). За порадою Інанни він відправляю в Аратту гінця з вимогою підкоритися Уруку. Гонець передає його послання, а також загадує верховному жерцю Аратти загадку. Жрець відповідає і загадує загадку у відповідь, і вся подальша оповідь будується на обміні чарівними загадками-завданнями, сенс яких не завжди зрозумілий. Суперечці надається велике значення, так що у її процесі навіть вигадується писемність (одне з доручень Енмеркара настільки складне, що гонець не може його запам’ятати, і Енмеркар вигадує писемність та записує слова на глиняній табличці).\nУсі вони тісно пов’язані з міфологією, у всіх присутня значна кількість мотивів, що добре відомі світовій чарівній казці. У них переважно схожа сюжетна схема, ключовими моментами якої є мандрівка героя в іншу країну чи підземне царство і пов’язані з цим випробування, герой зазвичай має перемогти чудовисько або зрубати священне дерево.\nСказання «Лугальбанда і орел Анзуд» оповідає про міфічного батька Гільгамеша і теж включає багато елементів чарівного. Лугальбанда, що опинився у горах Забуа (вірогідно, десь в Іранському нагір’ї), мріє побачитися з велетенським орлом Анзудом (Анзу) у надії, що той допоможе йому повернутися до урукського війська. Лугальбанда знаходить дерево з гніздом Анзуда, але орла там немає, лише його орленя. Лугальбанда годує орленя і прикрашає його, тож коли батько повертається, то обіцяє нагородити того, хто це зробив. Орел обіцяє багатство, славу і непереможну зброю, але Лугальбанда просить магічну силу для своїх ніг, щоби він ніколи не стомлювався під час бігу. Лугальбанда успішно повертається до свого війська, але вони не можуть наблизитися до Аратти, бо їм заважає якась чарівна перепона. Керівник війська Енмеркар закликає віднести його послання до богині Інанни, але на це ніхто не зголошується крім Лугальбанди. Завдяки своєму дару той швидко дістається до неї. Інанна просить його зрубати один особливий тамариск, убити ним у «водах Інанни» (вірогідно, поруч з Уруком) велетенську рибу, яка «як бог серед риб», і принести її у жертву Інанні. Після цього богиня обіцяє йому перемогу над Араттою.\nЗагалом добре видно, що шумерські сказання сповнені мотивів чарівних казок. Частина цих мотивів, як показав колись В. Пропп, опосередковано відображають обряд ініціації, а інші мотиви та елементи можуть бути пов’язані з ритуалом у більш прямій формі (гадання Гільгамеша за допомогою сновидіння, хорові заклинання його воїнів тощо). Усе це свідчить, що шумерські сказання ще не є епосом у чистому вигляді, а є його більш архаїчними формами. Завдяки їм можна простежити послідовну еволюцію епічних форм. Порівняльний аналіз шумерських пісень про Гільгамеша (3 тисячоліття до Р.Х.), старовавилонської версії поеми (поч. 2 тисячоліття до Р.Х.) і, зрештою, остаточної її редакції (перша половина 1 тисячоліття до Р.Х.) дає багатий матеріал для розуміння генезису героїчного епосу.\nОрел Анзуд. 2550-2500 до Р.Х.\nПоняття лірики стосовно шумерської та і всієї давньосхідної літератури суттєво відрізняється від сучасного. Оскільки майже всі збережені шумерські пам’ятки є культовими, то і серед ліричних творів переважають релігійні тексти: гімни, молитви, псалми, погребальні пісні, заклинання, весільно-обрядова поезія тощо. Широко також були поширені різні плачі — про народні лиха, ворожі напади, руйнування міст тощо.\nНа жаль, принципи шумерського віршування досі неясні для нас і його трактування викликає значно більше труднощів, аніж аккадське віршування. Однак зв’язок шумерської літератури з усною поезією дозволяє достатньо добре уявити основні її прийоми і засоби. Для неї характерне гостре відчуття ритму, котрий підкреслюється усіма різновидами паралелізму: і синтаксичного, і синонімічного, і анафоричного. Для неї характерні ритмічні перерахування і повтори епітетів та назв. Судячи з усього, шумерська поезія дуже алітеративна, а прагнення до повторюваності однакових складів наприкінці фрази-рядка, котрий зазвичай несе у собі завершену думку, приводить до розвитку рими, хоча й у найбільш початковому та примітивному її вигляді. У будь-якому разі римування, чи точніше співзвучність рядків, характерні для шумерської літератури значно більше, аніж для її наступника — аккадської літератури. Усі ці прийоми усної поезії не втрачають своєї дії і в писемній літературі, особливо якщо читач може уявляти, як ця поезія сприймалася на слух.\nГімн особливо важливий для вивчення міфології, бо жоден його троп не є випадковим і має міфологічне підґрунтя. Численні повтори, як і у всіх пам’ятках цього типу, створюють особливу емоційну напругу і сприяють кращому запам’ятовуванню тексту.\nОбидві пісні без сумніву є не записами дійсних плачів, а літературними творами. С. Крамер вважає, що вони були створені для потреб шумерської школи і використовувалися як учбові тексти: у Ніппурі була знайдена учбова табличка, яка містила дванадцятий рядок першого плачу, переписаний рукою і вчителя, і учня.\nЛюбовна лірика серед пам’яток шумерської літератури, які збереглися, займає скромне місце. По суті, усі тексти такого типу є не любовними вірами у прямому сенсі, а ритуальними весільними піснями. Головним завданням кожного громадського культу було забезпечення розвитку і примноження громади, і всі головні родові боги мали допомагати цьому. Тому обряд священного шлюбу був центральним для Месопотамії. Свідчення про те, як відбувався цей обряд, дійшли до нас лише з часу Третьої династії Ура, тобто з кінця 3 тисячоліття до Р.Х., тому для більш раннього часу ми можемо реконструювати його лише приблизно. Вірогідно залежно від того, бог чи богиня були покровителями громади, функцію партнера бога (чи богині) брали на себе жриця або верховний жрець. Роль же самого бога чи богині зазвичай виконували царські особи. Діти від такого священного шлюбу вважалися дітьми бога. Так, правитель Лагаша Гудеа був сином богині Нінсун (тобто жриці, що виконувала роль богині у священному шлюбі), а його батько, попередній правитель Лагаша, виступав у цьому випадку як чоловік богині.\nПопри тісний зв’язок з ритуалом характер цих пісень веде нас у коло народної поезії. Це відображається і на формі: помітний ритм повторів, часто застосовується найпростіша рима. Якщо ми спробуємо уявити собі, як могла звучати така пісня, що виконувалася під ударні інструменти (барабани або літаври), то, швидше за все, можна думати про гучну, з різкими заспівами-вигуками мелодію танцювального типу.\nДидактичні і шкільні тексти\nСпецифічний жанр шумерської літератури складають шкільні тексти, або тексти Едуби. Слово «едуба» означає «дім табличок». Так називалася шумерська школа — заклад, де готували освічених писарів. Шумерська школа виникла з появою клинопису: процес оволодіння цією системою складний і потребує тривалої підготовки. Серед найдавніших письмових пам’яток (ще кінця 4 — початку 3 тисячоліття до Р.Х.) було знайдені учбові тексти: списки слів для вивчення напам’ять, а згодом прислів’я, притчі та приказки. Свого розквіту шумерська школа досягла у першій половині 2 тисячоліття (до початку 17 століття) до Р.Х. Первісно мета навчання у школі була суто практична: у ній готували писарів для дворових господарств та храмів. Однак із розвитком школи розширювалася її програма й освіта ставала більш універсальною, у ній викладали усі види знання, що існували у той час: математику, медицину, граматику, а також вивчали музику і співи.\nТвори про шкільне життя\nОдин з таких текстів, «Шкільне життя», оповідує про день школяра: «Учню, куди ти ходиш з раннього дитинства? — Я ходжу у школу. — Що ти робиш у школі? — Я вчу свою табличку, я розповідаю свою табличку, я пишу свою табличку...». Далі ми дізнаємося, що у школі існувала сувора ієрархія: на її чолі стояв «батько Едуби», були наставники, «старші і молодші брати» (вірогідно, помічники вчителя) і старші учні. У школі були прийняті тілесні покарання, вчителю платили бартером.\nШкільне життя (фрагмент)\nДо другої групи текстів Едуби належать дидактичні твори. Жанр повчань і настанов був обумовлений самою системою навчання і широке поширення дидактичних пам’яток у літературі Передньої Азії передовсім пов’язаний з діяльністю шумерської школи. Усі повчання мали виховальні цілі і були або моральними настановами (наприклад, «Настанови Шаруппака»), або практичними порадами як виконувати ту чи іншу роботу (наприклад, «Настанови землеробу»).\nЗбірки народної мудрості\nЗрештою, третю групу шкільних текстів складають збірки народної мудрості. Так, один із найдавніших учбових текстів, що датується 27 століттям до Р.Х. містить колекцію прислів’їв. Вірогідно, тут знову відбився виховний і прикладний характер шкільних пам’яток: прислів’я мали практичне значення, ними користувалися для вивчення клинопису, бо фольклорні тексти, лаконічні і виразні, дуже зручні для заучування.\nЗбереглося багато збірок, які крім прислів’їв включають у себе афоризми та анекдоти, притчі тощо. У деяких коротеньких притчах містяться зародки тваринного епосу та байки. У цих же збірках є короткі прозові казки, наприклад «Три пастухи з Адабу».\nФольклорні тексти дуже важкі для розуміння, бо вони більше, ніж інші пам’ятки, пов’язані з побутовими реаліями, використовують розмовну мову і гру слів, сенс якої часто неясний. Однак саме ці тексти наближають до нас давно зниклий народ з його гумором та лукавством, кмітливістю, спостережливістю, з часто таким зрозумілим і близьким сприйняттям навколишньої дійсності.\nОт начала начал: Антология шумерской поэзии / Пер. В.К.Афанасьевой. — СПб.: Петербургское Востоковедение, 1997.\nПоэзия и проза Древнего Востока. — М.: Художественная литература, 1973. — С. 127-165.\nJacobsen, Thorkild. The literary legacy: myth and epic // Mesopotamian religion // Encyclopaedia Britannica. — 2004. — web.\n Rubio, Gonzalo “On the alleged pre-Sumerian substratum,” in Journal of Cuneiform Studies 51 (1999): 1–16; Whittaker, Gordon (2008). "The Case for Euphratic" (PDF). Bulletin of the Georgian National Academy of Sciences (Tbilisi) 2 (3): 156–168. Retrieved 11 December 2012.\n ETCSL 2.1.3, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 2.1.1, оригінал, англійський переклад.\n Афанасьева В.К., там само.\n ETCSL 5.3.3, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.1.3, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.1.4, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.5.1, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.3.1, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 5.3.2, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.1.2, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.7.4, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.2.1, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.4.1, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.8.1.1, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.8.2.3, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.8.2.4, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.8.1.5, оригінал, англійський переклад. Є також версія B — ETCSL 1.8.1.5.b\n ETCSL 1.8.2.2, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 1.8.3.1, немає в онлайн-версії корпусу.\n ETCSL 4.80.4, оригінал, англійський переклад.\n «Плач за Уром», ETCSL 2.2.2, оригінал, англійський переклад.\n «Плач за Шумером та Уром» ETCSL 2.2.3, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 2.1.5, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 5.5.2, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 5.5.3, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 5.2.4, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 5.1.1, немає в онлайн-версії корпусу.\n ETCSL 5.1.2, немає в онлайн-версії корпусу.\n ETCSL 5.6.1, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 5.6.3, оригінал, англійський переклад.\n ETCSL 5.6.5, оригінал, англійський переклад.\nВікі-версія цієї статті: https://uk.wikipedia.org/wiki/Шумерська_література\nОпубліковано Dmytro Kuzmenko о 21:22


Вороненков новини - У центрі Києва застрелили екс-депутата Держдуми РФ Вороненкова - Україна - dt.ua\nУ центрі Києва застрелили екс-депутата Держдуми РФ Вороненкова\n23 березня, 2017, 12:53 Роздрукувати\nВ ході стрілялини також було поранено його охоронця, який встиг вистрілити в кілера.\nДениса Вороненкова, який дав свідчення у справі про держзраду Януковича, вбили в центрі Києва © zampolit.com\nУ Києві біля готелю "Прем'єр-палас" вбили екс-депутата російської Держдуми Дениса Вороненкова.\nЯк повідомляють джерела DT.UA в ході стрілянини було також поранено охоронця Вороненкова, який встиг вистрілити в кілера. В даний момент обидва поранених перебувають у лікарні під охороною поліції.\nГлава поліції Києва Андрій Крищенко в коментарі для "112. Україна" підтвердив, що Вороненкова застрелили в Києві. При цьому він поінформував, що правоохоронці основною версією причини вбивства політика розглядають замовне вбивство.\nНа вбивство Вороненкова також відреагував генеральний прокурор України Юрій Луценко. На його думку, до організації вбивства екс-депутата, що став важливим свідком у справі про держзраду Януковича, причетний Кремль.\nЧитайте також: Адвокати сім'ї Нємцова назвали справу про його вбивство нерозкритою\nНагадаємо, екс-член фракції КПРФ у Держдумі РФ Денис Вороненков дав свідчення в рамках розслідування державної зради Віктора Януковича. У грудні минулого року Вороненков отримав українське громадянство.\nВ інтерв'ю українським ЗМІ Вороненков порівнював ситуацію в сучасній Росії з ситуацією в гітлерівській Німеччині.


Лампа до PANASONIC PT-TW341 - Найкраща ціна та якість, найбільший вибір\nЛампи до проектора PANASONIC PT-TW341 Партномер: ET-LAL500\nШукаєте лампу проектор PANASONIC PT-TW341? Пропонуємо Вам лампи з модулем і самостійні колби від оригінальних та альтернативних виробників.\nЛампи з модулем для проектора PANASONIC PT-TW341\nОригінальна колба для PANASONIC PT-TW341 від сертифікованого виробника, зібрана до модуля на фірмовому заводі виробника проектора та продається під його торговельною маркою. Колби з заводів, що займаються виготовленням оригінальних ламп прямують до заводів по виготовленню проекторів, де збираються у пластиковий монтажний корпус, щоб забезпечити споживачу найкращу якість та легкий процесу заміни.\nВи не відчуєте різниці між оригінальним блоком для PANASONIC PT-TW341 та лампою в сумісному модулі. В обох випадках використана так ж сама якісна лампа, виготовлена на оригінальному заводі (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR). Різниця лише в заводі на якому проводиться збір голої колби в модуль. У другому випадку, це відбувається не на заводі виробника проектора, тому товар не може постачатись під фірмовим брендом. Радимо цей варіант за його якість, надійність та вигідну ціну.\nМодуль та колба для PANASONIC PT-TW341 виготовляються за технологією відповідною до виробництва оригіналів, але з використанням більш бюджетних матеріалів, що дозволяє суттєво знизити ціну виробу. Цей варіант також вважається дуже якісним та доступним для будь-якого покупця. На досвіду можна сказати, що звичайний споживач не відрізнить якість проекції оригіналу від неоригіналу.\nЛампи без модуля для проектора PANASONIC PT-TW341\nОригінальна колба без монтажного корпусу для PANASONIC PT-TW341 є виготовлена на одному з спеціалізованих заводів (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR), що займаються постачанням колб майже для усіх фірм на ринку проекційної техніки. Цю колбу Вам буде необхідно самостійно умістити до Вашого старого корпусу. Якщо Ви вже маєте досвід самостійної заміни голих ламп, чи, якщо Ви вважаєте, що справитесь з цим процесом самостійно, можемо Вам лише порадити цей надійний та якісний варіант, який знаходиться в доступнішій ціновій категорії, порівняно з фірмовим блоком.\nЦей найдоступніший по ціні варіант лампи для PANASONIC PT-TW341 має вигляд скляної голої колби без монтажного корпусу. Виробництво проходить за зразком та з використанням східних технологій, як і при виробі оригіналів. На ньому але Ви не знайдете жодного маркування оригінального виробника. Заміна лампи без модуля - важчий процес, ніж заміна вже зібраного блоку, тому ми зазвичай радимо його покупцям, які вже мають будь-який досвід із самостійною заміною.


У трьох школах Шосткинського району від COVID-19 вакциновано 100% працівників - SHOSTKA.INFO :: интернет газета Шостка. Новости Шостка\nУ трьох школах Шосткинського району від COVID-19 вакциновано 100% працівників\nЗдоров'я, Освіта 17:30, 16.09.2021\nЗа даними Сумської ОДА, усі працівники щеплені проти коронавірусної інфекції лише у 20 школах Сумщини.\nСтаном на 13 вересня у Конотопському районі стовідсотково вакциновано 7 навчальних закладів, Охтирському –1, Роменському – 7, Сумському – 2, Шосткинському – 3.\nЗокрема, у Шосткинському районі три навчальні заклади зі 100% вакцинованим колективом – це Шосткинська вечірня (змінна) школа Шосткинської міської ради, Кучерівський НВК Есманської селищної ради та Степненський НВК Ямпільської селищної ради.\nА який відсоток вчителів та працівників вакцинованих проти COVID-19 у вашій школі? Це можна побачити у табличці.\nЗнаходьте свій навчальний заклад і дізнавайтеся, чи готовий він працювати в умовах «жовтої зони». Адже рівень захворювання на COVID-19 зростає. А відвідувати заклад освіти у випадку встановлення «жовтого рівня» епідемічної небезпеки можна за умови, якщо в ньому вакциновано щонайменше 80 % персоналу.\nДізнайтесь, як освітянам записатись на щеплення bit.ly/33WeIiN, або відвідайте найближчий пункт чи центр масової вакцинації. Детальний перелік на list.covid19.gov.ua.\nТак 91%, 1442 голоси\n1442 голоси 91%\n1442 голоси - 91% всіх голосів


Правда про Воскресіння Христове є засадничою основою віри кожного християнина. Не було б християнства без Воскресіння. Якщо б Христос не воскрес, то даремною була б наша віра та порожньою була б наша проповідь. « Але Христос таки справді воскрес із мертвих, як перший із тих, що померли» (1Кор. 15,20) – проголошує нам Святий апостол Павло. Уся християнська віра, усе навчання Церкви виростають із цієї найбільшої правди про порожній гріб Христа у Великодній ранок. Дорогі брати і сестри! Воскреслий Господь – то правда, яку Церква проголошує сьогодні усьому світу. У ній – джерело нашої надії. Можемо жити як люди вільні та повні надії, що думають про небесне, а не лише про земне. Вітаємо усі наші українські родини, дітей та особливо літніх людей. Нехай великодня радість скріпить вас, зруйнує тривогу та зігріє ваші серця.\nФото vh09-vh11 взято із сайта https://unas.news/news/2130-velykodnya-nich-u-starokostyantynovi-fotoreportazh.html?fbclid=IwAR1weB5-JHi4YYMTB6szOFhENNt8gJ061K80MLfYr05XTtC1AC79hLZ2kss\n← Вербна неділя у фотографіях\tНаша сторінка у facebook знову активна! →


Обмін полоненими – в ДНР запропонували формулу » Слово і Діло\nУ «ДНР» запропонували формулу обміну полоненими\nУкраїнська сторона включила в список на обмін 88 сепаратистів.\nПро це у вівторок, 10 грудня, повідомила «уповноважений з прав людини» у «ДНР» Дарина Морозова, передає ТАСС.\n«Українська сторона зараз нам підтвердила 88 осіб, і ми підтвердили українській стороні 53 людини», - сказала вона.\nЗа її словами, «ДНР» готова провести обмін до кінця цього року.\n«У нас є можливість провести обмін до кінця року, все зараз залежить від української сторони», - додала вона.\nПізніше Зеленський повідомив, що завдяки обміну 72 людини можуть повернутися додому. Обмін утримуваними особами проходитиме в три етапи, на першому можуть повернутися 72 людини.\nВеликий обмін до кінця року: що може вплинути на Путіна 5 грудня 2019, 15:10


Магазин впарив прострочку замість дорогої ковбаси? Українцям показали, як реагувати на "кидалово" - ЗНАЙ ЮА\nМагазин впарив прострочку замість дорогої ковбаси? Українцям показали, як реагувати на "кидалово"\nНавіть якщо супермаркети намагаються вас обдурити під час такої спеки, пам'ятайте - вихід є\n24 червня 2020, 00:15\nСтас Боклан з ковбасою, скріншот: YouTube\nВ Україні триває літній сезон, а разом з ним і час карантину. Багато громадян, після ослаблення карантинних заходів, встигли заробити першу зарплату, і звичайно хочеться порадувати себе і своїх близьких смачною їжею, хоча б навіть і з супермаркету. Однак і тут може чекати неприємний сюрприз, від якого навіть маска спаде. Українець натрапив у магазині Varus на зіпсовану ковбасу.\nЕлітна ковбаса в #Varus, фото: Telegram-канал "Народний ревізор"\n"Елітна ковбаса #Varus. Покупець виявив на прилавку зіпсовану варено-копчену ковбасу. Незважаючи на термін придатності, який ще не закінчився, до вживання вона, схоже, більше не годиться. #Дніпро", - пишуть автори публікації.\nТакож варто зазначити, що автори пояснили, що потрібно робити в тому випадку, коли ви як клієнт потрапляєте на такий обман.\n"Що робити, якщо побачив на прилавку зіпсований продукт? - Перш за все, потрібно звернутися до адміністрації магазину з вимогою прибрати прострочений чи неякісний продукт; - Якщо вам відмовили, ви маєте право написати скаргу - і магазин зобов'язаний її розглянути; - У разі, якщо перераховані вище дії не дали результату - сміливо відправляйте скаргу до Держспоживчслужби - (044) 279 12 70", - додали в Telegram-каналі "Народний ревізор".\nНагадаємо, киянка начепила на груди Путіна і потрапила під жорстку роздачу.\nЯк повідомляв Знай.uа під Києвом осатанілі чоловіки схопилися за ковбаски - жодної краплі сорому.\nЗнай.uа писав, українець викрив акції ЕКО-маркету - "Обманюють найнахабнішим чином".\nТеги: ковбаса прострочені продукти продукти\nУ відомому супермаркеті українцю попався "живий" десерт - "Добре влаштувалися і..."\nУкраїнці платитимуть за кожен день прострочення по газу, кому треба збирати на пеню


Жорж Жан Раймон Помпіду біографія, Освіта та викладацька робота, Початок політичної діяльності\nЖорж Жан Раймон Помпіду: біографія\nфранцузький державний діяч, прем'єр-міністр\nОсвіта та викладацька робота\nУ 1931 році вступив до паризької Вищу нормальну школу, перед цим займаються в підготовчих класах до вищим школам при ліцеї Людовика Великого. Там його товаришем був Леопольд Сенгор, майбутній президент Сенегалу. У 1934 отримав 1-е місце на конкурсі з філологічних дисциплін і почав працювати викладачем - спочатку в Марселі, а потім у Парижі (у ліцеї Генріха IV). Одночасно з дипломом Еколь Нормаль Помпіду отримав і диплом Вільної школи політичних наук.\n29 жовтня 1935 одружився на Клод Каур (1913-2007); своїх дітей у них не було, в 1942 подружжя всиновило хлопчика на ім'я Ален. Ален Помпіду - нині голова Європейського патентного комітету. Сім'я Помпіду ще до війни зібрала велику колекцію творів мистецтва. До кінця життя Жоржа подружжя було дуже прив'язані один до одного і згодом, в період президентства, ніколи надовго не розлучалися.\nЗ початком Другої світової війни Помпіду перервав викладацьку діяльність і відправився в армію (141-ї Альпійський піхотний полк ). Аж до розгрому Франції в 1940 він служив у чині лейтенанта, а потім брав участь в русі Опору.\nУ цей час він написав літературознавче дослідження про трагедію Расіна «Британіка», видане в 1944. Надалі літературознавчі праці Помпіду відображають і його політичні роздуми; наприклад, в 1947 він присвятив комментрірованную хрестоматію «Походження сучасної Франції» Іполита Тена, а в 1955 - романів Андре Мальро, близького сподвижника де Голля, а згодом міністра культури в уряді Помпіду.\nПісля звільнення Франції Помпіду вперше співпрацює з де Голлем, вступивши в 1945 на службу в Тимчасовому уряді (референт з питань освіти), потім у Державній раді і в комітеті з туризму. В уряд Помпіду потрапив завдяки своїм контактам з Нормальній школі з економістом Гастоном Палевского. Знайомство з де Голлем швидко переросло в дружбу, яка тривала майже чверть століття і закінчилася драматично.\nНаприкінці 1940-х - початку 1950-х, під час спроб де Голля повернутися до влади і створити партію «Об'єднання французького народу», інтелектуал-фінансист продовжує бути близьким радником що знаходиться в опозиції генерала; з 1948 протягом п'яти років він керував його особистою канцелярією. У 1953 році де Голль, розчарувавшись у своїй партії, тимчасово відійшов від політики. Помпіду перейшов у бізнес, став працювати в банку Ротшильдів менеджером аж до 1958 року. У цей складний для голлистское руху період, відомий як «Перехід через пустелю», він продовжував брати участь у неформальних зустрічах голлістів в Коломбе (маєток генерала) і Парижі. Він також займався управлінням благодійного фонду Анни де Голль, створеного генералом у пам'ять про покійну дочки, що страждала синдромом Дауна та призначеного для допомоги дітям з таким діагнозом. З 1954 Помпіду займався виданням мемуарів де Голля, діючи як посередник між ним і крупним паризьким видавництвом «Плон».\nТісні особисті і ділові відносини між де Голлем та Помпіду стали причиною стрімкої кар'єри останнього. Негайно після повернення де Голля до влади в травні 1958 він стає директором (керуючим справами) кабінету міністрів, а також активно приймав участь у формуванні уряду (причому ще до формального призначення де Голля прем'єром). У 1959-1962 Помпіду знову працював у Ротшильдів і одночасно засідав у новоутвореному Конституційній раді (куди його за президентською квотою призначив де Голль). Брав участь у підготовці Евіанський угод про незалежність Алжиру в 1962 (раніше, ще в 1956, він з низкою відомих голлістів входив до складу «Союзу за спасіння і оновлення французького Алжиру» Жака Сустель).