Якщо самі ще не осмислили, то чого хочемо від світу?\nПромова, виголошена по І програмі Українського радіо 25 грудня 2000 року\nДесять століть. Тисяча років. Дванадцять тисяч місяців. Триста шістдесят тисяч днів. Вісім мільйонів шістсот сорок годин. П'ятсот вісімнадцять мільйонів чотириста тисяч секунд. Приблизно сорок п'ять — п'ятдесят поколінь українців прожили на нашій землі, продовжуючи український рід. Така найпростіша арифметика, доступна школярикові молодших класів.\nОднак це наше, українців, тисячоліття, бо після багатьох кривавих тирловищ, міграцій, освоєнь та обживань життєвого простору у попередньому, першому тисячолітті нової ери наша нація лише зав'язувалась, лише пускала свій корінь у цю благодатну землю, пускала глибоко і надійно в самому центрі європейського материка. Наче передчувала, що її терзатимуть сусіди південні і північні, східні і західні і що вона мусить вистояти за будь-яку ціну.\nМаючи молоду і буйну силу, сильні амбіції, романтичну харизму, унікальне геополітичне місце, відчуваючи себе «пупом» Європи, ми могли легко «призбирувати» сусідські землі і творити, після Риму, другу центральну слов'янську суперімперію. Вірогідність її появи більш як реальна. Могла існувати Київська чи Руська імперія на базі слов'янського етнічного фактора. І Київ міг би стати другим Римом з набагато вищим рівнем культури та демократії. Та щось підказало нам: імперії минущі, вони неодмінно розсипатимуться під своєю вагою та внутрішніми конфліктами.\nТому ми, як правило, сиділи вдома, облаштовуючи свою землю і домівку. Ми трималися правицею за рало, а в лівиці мали про всяк випадок меча. Лише про всяк випадок, і — в лівиці. Ми жили, дивлячись собі під ноги, а не в сусідські землі.\nЯк нація ми формувались повільно, але надійно і фундаментальне, ніби знали, що нас чекає попереду — які трагедії і несподіванки, які карколомні повороти долі, що дикий гонор орд розіб'ється об незнищенний стоїцизм нашого духу та волячу терплячість. Ми ніби готувалися до нашої трагічної історії в другому тисячолітті. Інтуїтивно чи передбачувано розумом — то вже інша річ. Ми були часткою природи і тому молилися сонцю, деревам, дощу, землі. Поетичні матеріалісти, які обожнювалинесебе, а те, що довкола нас.\nЦе тисячоліття — таки наше, бо в ньому ми народилися як етнічна спільнота, як велика людська родина, яку охрестив наш князь Володимир. Наші вороги, самі того не усвідомлюючи, допомагали нам об'єднуватися, ставати плече до плеча. Ми почали свою біографію з будівництва храмів на київських пагорбах, одбиваючи набіги диких орд на нашу плодючу землю. Ми трималися свого дому, і наші вороги думали, що ми просто неповороткі і ледачкуваті. Незахищені з усіх сторін світу, щомиті чекаючи нападу, тупотіння кінських копит і ґелґоту ординців, ми тягнулися до науки, маючи за культ не лише силу, а й розум і житейську мудрість. Дочка Ярослава Мудрого Ганна, ставши жоною французького короля, вчила його грамоти, а знаменита бібліотека Ярослава Мудрого була першою бібліотекою у світі. Ми дали людству неповторну архітектуру, дали дивовижні пісні, вишивання, взірці першої дипломатії і першої демократії. Княжа жона, княгиня Ольга, правила нами не гірше Святослава. Більшість важливих для держави питань вирішувало народне віче. Козацька військова рада «турнула» з посади не одного поганенького гетьмана, якщо він замахувався на монархічне правління. І це — задовго до всіх, розхвалених нині, європейських демократій, у двері яких ми лякливо стукаємо сьогодні: а мо', відчинять?\nТа ми не дали взірців тортур навіть у найжорстокіші і нелюдські часи історії. Навіть шибениця і паля — не наші винаходи. А гільйотина і кулемет — тим більше. Не забуваймо про це, українці. Ми натомість дали світові «Руську правду» як еталон майбутніх законів, а наш гетьман Пилип Орлик напише першу в світі конституцію, задовго до польської і французької, не кажучи вже про американську. Порох забуття і втрата державності надовго поховають ці факти за гіпертрофованою й перебільшеною величчю «старшого брата», але це ж наша, українська, історія, ми повинні підняти її з непам'яті. Ніхто, крім нас самих, цього не зробить. Бо нікому крім нас це непотрібно.\nМи формувалися як осідлий, домашній і неагресивний народ, ми рідко ходили по чуже, вміючи обстоювати своє, кревне. Тому об наш спокій і непоказне, неефектне лицарство розбивалися і татаро-монгольські, і турецькі орди. Коли нас чіпали у власному домі — перемогти нас було неможливо. Ми не приховуємо того, що і Богдан Хмельницький вибухнув гнівом і очолив одне з найпотужніших національно-визвольних повстань саме тому, що польський шляхтич зачепив його родинне гніздо. Так, ми — домашні, але не приведи Господи чіпати нас у нашому домі. Цю рису ми беремо з собою і в трете тисячоліття. Вона, саме ця риса, принесла нам багато горя і страждань, бо двері нашого дому здебільшого були відкритими, і тому частіше заходили вороги, як друзі.\nМи вперто витворювали свої традиції, свій характер і етнічний образ, навіть власну політичну систему, яка нам пасувала. Козацьке братство з етикою непохитного побратимства, прямі, демократичні вибори старшини і гетьмана, колегіальні рішення на січі, виборні судді і відкрите судочинство, культ особистої і колективної свободи виключали навіть можливість рабства і кріпацтва аж до входження в Російську імперію. Навіть маючи незліченну кількість полонених, ми не мали невільників. Нам завжди вистачало землі, простору і сонця. Та нам завжди бракувало саме колективного гонору і національної самовпевненості — таких природних речей для багатьох наших сусідів. Особливо тих, які, ще не вміючи ходити і говорити, ледь відповзши від отчого порогу, стали називати себе «старшим братом». Звідси безліч наших драм і трагедій.\nПерших шість століть цього тисячоліття таки були українськими. Ми потужно і рішуче утверджували себе на цій землі як самобутня, сильна і державна нація. Софія і Лавра своїми куполами світили на пів-Європи,\nнаші ченці писали літописи, фіксуючи нашу історію для нащадків. На подільських пристанях стояли події, вивантажуючи найкращі товари з усього світу. На Андріївському узвозі вистоювали в чергах до наших князів іноземні посли. Ми жадібно засвоювали чуже, цікаве і прийнятне для нас, але передусім — свято пантрували своє, ділячись ним із іншими. Ми любили красу, навіть пишноту, хоч вони кололи очі нашим ворогам, принаджували їхню варварську похіть і руйнівну втіху.\nМи опосіли землю на дорозі з Європи до Азії і з Азії до Європи на пограниччі двох цивілізацій — осідлої та кочівної, тому багато хто з нас взяв собі за філософію «моя хата скраю», відгородившись навіть від сусіда парканом, зате держава залишилася розгородженою і відкритою. Лише зараз, на зламі тисячоліть, ми означаємо її реальними кордонами без колючого дроту. Для осідлої, яка рухається лише в часі, нації— це дивовижна рідкість. Тому впродовж тисячоліття ми не розширювали свою територію, а навпаки — віддавали її, потверджуючи цим свою великість і навіть тюхтіювату щедрість.\nМи були сильними і впевненими в собі, наша молода кров грала, як брага, тому ми не боялися кровозмішання, не замикали на ключ свій генетичний код — це теж ознака потужної нації, її здоров'я і незнищен-ності. Татарська, монгольська й турецька кров підкинула в наші зіниці карості, а на наші рум'яні лиця поклала смаглець, і ми від того стали ще красивіші й оригінальніші. Ляський чинник додав багатьом з нас (передусім — жінкам) шляхетної вишуканості, а можливо, й манірності. Ми ніколи не асимілювали принукою, вони добровільно розчинялися в нашому середовищі, природно стаючи українцями.\nНашу тисячолітню історію не треба ні підмальовувати, ні чепурити, хоч її вихолостили й переписали на свій лад чужинці, відвівши у ній для нас роль другорядних статистів. У нашій історії є все: героїзм і ницість, жертовний патріотизм і відступництво, є лицарі і покидьки. Зрештою, читати її можна і без брому, якщо не заламувати мелодраматично руки і не хапатися за серце, а вперто думати над нею. Українська історія густо заселена особистостями. Іменними, а частіше — безіменними, без яких вона б ніколи не відбулася. Серед цих особистостей є все. Є постаті зрозумілі й однозначні, як Святослав, Богун, Наливайко, Мазепа, Стус, Чорно-віл. Є загадково роздвоєні, розчахнуті, як Роксолана, Богдан Хмельницький, Гоголь, Хвильовий, зрештою — Кравчук. Є світлі, наче народжені з німбом, як Ярослав Мудрий чи Данило Галицький. Є сірі й невиразні, як Юрась Хмельницький. Є й не козаки, а лише політичні козачки, котрі прислуговували сильнішим, як брати Кирило та Григорій Розумовські, Голобородько, Підгорний, Щербицький, Івашко. Були й такі, які всю свою душу, долю і життя поклали на вівтар української волі, готові були навіть смертю своєю підтвердити те, що Україна не вмерла, — як Калнишевський, Тарас Шевченко, Франко, Грушевський, Петлюра, Бандера, Шухевич, Світличний...\nЯ шукаю прикладу українця — цинічного і свідомого ката власного народу — і не знаходжу. Повторюю — свідомого, цілеспрямованого ката. Хіба що безіменні яничари з українських полків у турецькому війську. Бо навіть виконавці найбільшої трагедії останнього століття — винищення всього світу української нації в роки сталінщини — навіть серед них, які стояли «на перших номерах» (Якір, Косіор, Постишев, Каганович), немає українців. Я нічого не прикрашаю, я й сам вражений цим фактом.\nОдначе чи не найвищому злеті нашого національного духу, здається, лише за єдину історичну мить до завершення формування й утвердження сильної, об'єднаної, амбітної держави Україна, з демократичним укладом життя, з миролюбним, домашнім характером — Доля відступилася від нас. За що саме — я не маю відповіді, я ще думаю над нею. Однак фатальна помилка Богдана у Переяславі — це вже наслідок, це — розплата. Багато хто буде не згоден зі мною, списуючи все лише на лукаву агресивність Росії, але я не хочу забувати того, що нація була вже морально зламана і виснажена, вона вже не мала ні сили, ні наміру відстояти навіть те, що значилося в Переяславській угоді.\nНе маючи свого місця на історичному кону, нація відходить в історичну масовку, впадає у напівсон, пробуджуючись лише для того, щоб добути харч, поживитися та продовжити свій рід і знову, хай і сторожко, впівока, але — дрімати. Щоб — вижити. Навіть у рабстві. Двісті п'ятдесят років ми існували, як озимина під снігом.\nБуде відчайдушна спроба Мазепи за допомогою шведів вирвати нас із рабства, але поразка Карла під Полтавою лише більше зажене нас у безнадію, забуття і безправ'я.\nПроповідуватимуть Вишенський, Сковорода, але їх чутимуть лише одиниці. Засурмить «Енеїдою» Котляревський, але нація лише перевернеться на другий бік. «Я так люблю її, люблю...», «Загинеш, загинеш, Україно», «Поховайте та вставайте!» — з усіх сил волатиме до нас Шевченко, але вже мало хто повірить, що звертаються саме до нас, давно забутих Богом. Тим більше — нашою рідною мовою, яку вже вважають незаконною і — неіснуючою. Навіть мертва латина була в кращому становищі.\nІз наших рук вибито шаблю, але у нас, хай і нелегально, але залишалося слово. Тому нація спромоглася на Франка, Лесю, Стефаника, Грушев-ського, Винниченка. Розвал назавжди Австро-Угорської та тимчасовий розпад Російської імперій дав нам змогу нагадати світові про себе: ми, українці, є, ми хочемо мати свою державу... та не доказали, бо під нашими вікнами вже стояли людолови Муравйова-вішателя.\nБільшість українців (і я в тому числі) ніколи не чекають добра від високосного року. А були ж у нашій тисячолітній історії високосні століття. Чотирнадцяте. Криваве, позначене набігами орд, нищенням Києва, захопленням полонянок у ясир, чварами князів і морами. Вісімнадцяте. Повна втрата державності, знищення Катериною Січі, введення кріпацтва. Ми відкинуті на узбіччя історії. Надовго. У хвилини відчаю, думалось, — назавжди.\nТа найтрагічнішим стало для нас двадцяте, високосне, століття. Після такого тотального геноциду комуністичним режимом, після таких масованих депортацій, розстрілів, «ламання хребтів» — годі було й думати про наше відродження.\nТа ми з вами, братове, є. Є ми. Є наша Українська держава. Не така, якої хочемо, не така, якої варта наша багатостраждальна історія в цьому тисячолітті, означена велетенськими жертвами, приниженнями, занепадом, але іншої у нас сьогодні нема. І ніхто нам її не подарує. Мусимо пройти і це дантове коло самопорятунку, самоствердження і, зрештою, самовідродження у власному домі.\nУ це перше українське тисячоліття можна кинути навздогін каменюкою, бо воно було жорстоким і не завжди справедливим до нас, воно нас\nвиснажило і провело крізь нелюдські тортури, воно трощило нас, місило, як глину, ділило, топило у горілці й безпам'ятстві, викреслювало із світової історії, опускало до ролі рабів, оздоблювало і знедуховлювало. Тамицього не робимо. Бо таки залишилися народом, нацією. Хай і хворою, знесиленою, але ж спраглою життя і перспективи. Тому ми виймаємо з-за пазухи, прощаючись із тисячоліттям, — не камінь, а наш глевкий, бо замішаний на сльозах і потові багатьох поколінь, український хліб. Ми не культивуємо зла і ненависті, бо на собі спізнали їх мертвотний тягар.\nБачачи це, наші діти нас розуміють — першими повертають свої обличчя у нове українське тисячоліття.\n— Здрастуй. Це ми, українці... мивже за все розрахувалися сповна. Нарештіми маємо право на щастя...\nВітання Полтаві з 1100-літтям\nУклінно вшановуючи твій ювілей, звіряємося у щирій любові всім обширом і глибінню незрадливого українського серця.\nІсторичні заслуги Полтави як осереддя українського непроминущі. Ми всі виросли з відчуттям того, що Полтава є столицею класичної української літератури. Полтава—животворна, відновна, торжествувальна, неповторна корона рідного краю — правдивим золотом сяє в духовно-інтелектуальному житті нашої країни, живить скарбами рідної землі, гріє душу чарами м'якої вимови, стелиться рушниками мудрих доріг Григорія Сковороди.\nПолтава як щира молитва, як материнська пісня, як усміх Наталки і пісня Петра була, є і буде берегинею українського духу, храмом нашої віри і надії.\nПолтаво-мати! Що зростила гроно українських муз, шляхетна панно під вінцем любові, премилостива і всепрощенна добродійко, хай не згірчить полин незгоди медів твоєї доброти і людинолюдства, хай ясніє у віках зоря твоєї краси і мудрості, хай колоситься врожаєм українське поле, нехай вільно плине ріка нашої мови.\nГартуймо наш дух і волю до державного життя в Україні!


Обмін WEX на Dogecoin\nОбмінники на яких можна обміняти WEX USD на Dogecoin DOGE. Найкращий варіант обміну з найбільш привабливим курсом обміну знаходиться у верхній частині таблиці моніторингу. Всі обмінники перевіряються адміністратором, тому моніторинг обмінників містить тільки надійні обмінники з високою репутацією. Зараз вибраний напрямок обміну WEX USD на Dogecoin DOGE. Щоб вибрати інший обмін, використайте бокову панель та не забудьте вибрати тип валюти у випадаючому списку.\nВигідно купити Dogecoin DOGE можна обімінявши Advanced Cash (USD/UAH/EUR/RUB), Capitalist (USD/RUB), Idram (AMD), Payeer (USD/EUR/RUB), Paymer (USD/RUB), PerfectMoney (USD/EUR), Ківі (RUB), Яндекс.Деньги (RUB), Augur (REP), Біткоін (BTC), Bitcoin Cash (BCH), Cardano (ADA), Dash (DASH), EOS (EOS), Ethereum (ETH), Ethereum Classic (ETC), Golem (GNT), Lisk (LSK), Litecoin (LTC), Monero (XMR), Neo (NEO), Ripple (XRP), Stellar (XLM), Tether (USDT), Tron (TRX), ZCash (ZEC), Альфа Cash-in (USD/RUB), Альфа-Банк (RUB), Приват24 (UAH), Сбербанк (RUB), Тинькофф банк (RUB), Visa/MasterCard (UAH/RUB), ВТБ24 (RUB), Contaсt (USD/EUR/RUB), Золота Корона (RUB/USD), MoneyGram (USD/EUR/RUB), Unistream (USD/EUR/RUB), Western Union (USD/EUR/RUB), Готівка (USD/EUR/RUB), Binance Coin (BNB), Exmo (USD/RUB), NIX Money (USD) або PM ваучер (USD).


Ця стаття про історичну установу. Про сучасний заклад див. Комунальний заклад «Рішельєвський науковий ліцей».\nРішельєвський Науковий ліцей\nФайл:Менделєєв-Рішельєвський науковий ліцей.jpg\nМеморіальна дошка на вул. Дерибасівській\nРішельє́вський науковий ліце́й (рос. Ришельевский науковий лицей) — закритий становий навчальний заклад вищого типу в Російській імперії, заснований у 1817 році в Одесі. Названий на честь колишнього новоросійського генерал-губернатора Армана Емманюеля дю Плессі де Рішельє.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Рішельєвський_ліцей&oldid=30598664\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 20:46, 22 січня 2021.


У київському храмі розповіли про допомогу алко- і наркозалежним сім'ям - СПЖ - Спілка православних журналістів\nХрам на честь Богоявлення на Позняках. Фото: news.church.ua\nУ столичному Богоявленському храмі розповіли про те, як надають психологічну допомогу членам алко- і наркозалежних сімей.\nУ храмі УПЦ на честь Богоявлення на Позняках в Дарницькому районі Києва члени алко- і наркозалежних сімей можуть отримати психологічну допомогу, повідомляє Інформаційно-просвітницький відділ УПЦ.\nУ храмі протягом останніх 8 років проводяться зустрічі для родичів людей, які страждають від алкогольної та наркотичної залежностей, і запрошують тих, кому потрібна допомога, і пропонують поділитися досвідом тих, кому вдалося побороти залежність.\n«Кожен, кого ви побачите в групі взаємодопомоги, на власному досвіді знає, що значить жити і любити залежну людину. Кожен з нас пройшов довгий шлях зцілення свого болю і трансформації стосунків з залежною людиною. Ми готові вислухати Вас, поділитися власним досвідом, допомогти. Якщо ваша близька людина має залежність, страждає не тільки вона, але і рідні їй люди. Піклуйтеся про себе!», – відзначають у групі взаємодопомоги.\nГрупа взаємодопомоги для близьких алко- і наркозалежних проходить двічі в тиждень о 17.00 в понеділок і четвер.\nАдреса: храм Богоявлення у Дарницькому районі Києва, вул. О. Пчілки, 3-Б.\nЯк повідомляла СПЖ, раніше в УПЦ попросили допомоги у спорудженні храму для центру реабілітації алкозалежних.


Науково-методична робота - Комунальний заклад освіти "Тернівський ліцей"\nДаценко Алла Степанівна\nГрошева Олена Віталіївна\nБереза Ірина Вікторівна\nРічний план 2015-2016р.\nШМО естетично-оздоровчого напрямку\nШМО природно-математичних дисциплін\nШМО суспільно-гуманітарних дисциплін\nНаукове товариство "Ньютон"\nДитячий заклад відпочинку "Юність"\nІнтелектуальна та творча обдарованість\nІнформація для благодійних організацій\nПро організацію методичної роботи з педагогічними кадрами КЗО «Тернівський ліцей» в 2014-2015 н.р.\nПро підсумки науково-методичної роботи із педагогічними кадрами КЗО «Тернівський ліцей»за 2013-2014н.р.\nПро підсумки роботи над IV етапом (коригуючим) науково-методичного проекту області « Креативна освіта для розвитку інноваційної особистості у 2013-2014н.р.»\nПРОГРАМА НАУКОВОГО ПРОЕКТУ\nІ ЕТАП: ПІДГОТОВЧИЙ (2010 - 2011 р.р.)\nКонкретизація проблеми на рівні навчального закладу;\nТеоретичне осмислення та обгрунтування проблеми;\nФормування позитивної мотивації педагогів до роботи над проблемою;\nВизначення основних показників для системного відстеження;\nДіагностика рівня готовності педагогічного колективу до роботи над проблемою (анкетування, тестування);\nСтворення "Банку інформації"\nІІ ЕТАП: ОРГАНІЗАЦІЙНО-МОДЕЛЮЮЧИЙ (2011 - 2012 р.р.)\nЗдійснення пошуку організаційно-педагогічних умов підтримки педагогічних ініціатив, шляхи удосконалення професійної діяльності вчителів;\nВизначення та обгрунтування науково-методичного супроводження креативної роботи вчителя;\nСтворення системи дослідження особистісно-професійного зростання педагогів та їх участі у впровадженні кре6ативних форм та методів навчання;\nРозроблення та впровадження креативних технологій, проектів і програм.\nІІІ ЕТАП:СИСТЕМНО УТВОРЮЮЧИЙ (2012-2013 р.р)\nПроведення порівняльного аналізу даних вхідної, поточної та підсумкової діагностики ефективності системи особистісно - професійного становлення вчителя відповідно результатів впровадження креативних методів, технологій навчання;\nВиявлення взаємозалежності між результативністю інноваційної діяльності сучасного вчителя та розвитком освітнього середовища навчального закладу;\nПідготовка науково-методичних рекомендацій щодо впровадження креативних форм та методів навчання.\nІУ ЕТАП: КОРИГУЮЧИЙ (2013-2014 р.р.)\nКількісний і якісний аналіз, системне оцінювання ефективності впровадження системи креативних технологій навчання;\nВизначення характерологічних особливостей динаміки змін інноваційного середовища навчального закладу з огляду на ефективність процесів становлення сучасного вчителя та його вплив на розвиток школи;\nСистематизація та оформлення матеріалів роботи педагогічного колективу над проектом у вигляді: методичних бюлетенів, методичних рекомендацій тощо; Популяризація результатів проведеної роботи над проектом.\nУ ЕТАП: ПІДСУМКОВИЙ (2014-2015 р.р.)\nРозроблення та апробація системи креативної освіти в умовах сучасного навчального закладу;\nПропагування педагогічних знань і досвіду з проблеми «Креативна освіта для розвитку інноваційної особистості».\nДИНАМІЧНОЇ ПРОФІЛЬНОЇ ГРУПИ.\nСТРУКТУРА ДОПРОФІЛЬНОГО ТА ПРОФІЛЬНОГО НАВЧАННЯ КЗО «ТЕРНІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ»\nЖиття висуває нові вимоги до сучасного випускника закладу. Україні потрібні висококваліфіковані спеціалісти, компетентні у своїй справі люди. Тому випускники мусять володіти життєво важливими компетенціями щоб стати успішним. З огляду на це школа має забезпечувати:\n· підготовку молоді високої освіченості й культури, здатної до творчої праці, професійного розвитку, мобільності в освоєнні та впровадженні новітніх інформаційних технологій, конкурентоспроможності;\n· створення умов для варіативних форм допрофільної та профільної підготовки;\n· доступ до якісної освіти, індивідуалізацію навчання й виховання.\nГоловний екзаменатор наших учнів – життя. Наскільки вони будуть адаптованими до соціального середовища, здатними оперативно приймати правильні рішення в нестандартних ситуаціях, умітимуть аналізувати й контролювати свою діяльність, залежить насамперед від підготовки компетентного випускника через уведення в старшій школі профільного навчання, розробку й впровадження власної моделі профілізації, адаптованої до регіональних умов і можливостей.\nГоловною метою розробки моделі випускника є:\n· формування чіткого уявлення про загальні завдання обраної освітньої програми ліцею;\n· визначення прогнозованих результатів підготовки випускників профільної школи й рівня їхньої компетенції.\nРазом із тим стратегічним завданням освітнього процесу нашого ліцею, які випливатимуть на підготовку «нашого» випускника, є:\n· формування особистості компетентного випускника;\n· розвиток його індивідуальних особливостей та інтересів;\n· підготовка нового покоління, яке спроможне розвивати соціокультурну. Економічну та виробничу сфери як нашого міста Кривого Рогу, так і Тернівського району.\nКолектив ліцею накопичив певний досвід роботи в режимі профільного навчання, а саме - гнучкої профілізації, проведені певні дослідження, результати яких були систематизовані. Апробація гнучкої профілізації дала можливість педагогічному колективу розробити та досліджувати новий напрямок моделі профільного навчання «Моделювання організації профільного навчання в умовах акмеологічної школи як системи і стратегії досягнення вершин індивідуальної, групової та колективної навчально-пізнавальної діяльності учнів і професійної майстерності вчителів». Результативність допрофільного й профільного навчання залежить від чіткої організації науково-методичного супроводу, визначення їх структури (схема 1, 2)\nНАУКОВО – МЕТОДИЧНИЙ\nПРОФІЛЬНОГО І ДОПРОФІЛЬНОГО НАВЧАННЯ ЛІЦЕЇСТІВ\nОсобистісна готовність ліцеїста до профільного навчання включає:\nАктивізацію профорієнтаційної роботи з усіма учасниками навчально-виховного процесу (діагностика, надання професійної інформації та професійної консультації, просвітницька робота, ор7ганізація екскурсій, зустрічей тощо).\nВідбір дітей у профільні класи, класи з поглибленим вивченням певного предмета.\nРозширення участі ліцеїстів у роботі МАН, олімпіадах.\nВведення уроків, курсів за вибором, спецкурсів, факультативів, гуртках.\nРозширення взаємодії з місцевими центрами зайнятості, вищими навчальними закладами.\nУдосконалення технології виявлення й розвитку обдарованих дітей, створення оптимальних умов для навчання й виховання.\nОрганізацію системної роботи педагогічного колективу щодо проведення профорієнтаційної роботи з учнями, ознайомлення їх з основними психологічними чинниками, що сприяють успішній діяльності людини в певній сфері\nОтправлено 12 сент. 2014 г., 7:48 пользователем Тернівський Ліцей [ обновлено 12 сент. 2014 г., 8:25 ]\n| Приложения: Організація 2014-2015 з базових дисциплін.pdf\nОтправлено 21 окт. 2009 г., 8:58 пользователем Вадим ARES [ обновлено 28 янв. 2011 г., 14:07 ]


Поєднання фарб для стін: як можна поєднувати | Promkraska\nПоєднання кольорів фарбування будинку\nПоєднання кольорів при фарбуванні стін житлового будинку дозволяє зробити фасади будівель ефектними і привабливими. Можна квітами виділити окремі елементи, такі як покрівля, стіни, фасад або отвори для вікон і дверей.\nПри цьому важливо, щоб сприйняття будівлі було цілком, а не окремими деталями, незалежно від відстані, на якому буде відбуватися огляд. Як правильно поєднувати кольори своїми руками при оформленні стін, підкаже стаття.\nОсновні правила поєднання фарб на стінах\nЯк підбирати кольори для дому з урахуванням клімату місцевості та архітектурного стилю\nКолір фасаду будинку та стін будівлі можна підібрати, використовуючи колірний круг.\nГладкі поверхні стають ще більшими, після фарбування їх у світлі відтінки. У цьому випадку стає до трьох разів сильніше і яскравість.\nЯкщо будинок зі складними архітектурними формами і лініями, необхідно використовувати яскраві тони. Чим більше застосовується відтінків, тим краще. А при досить простому архітектурному рішенні, з допомогою самих звичайних ліній, будівля краще забарвити в непримітні, не дуже яскраві тони. Після цього будову стане виглядати більш легким і оригінальним.\nЗавжди досить цікаво виглядає поєднання відтінків яскравих ліній, розташованих по контурах вікон, вхідних дверей, наявних колон. Приклад показаний на фото.\nВиділення яскравими лініями вікон і дверей будинку\nЯскраві акценти добре зробити на ліпнині, при їх наявності. В цьому випадку необов’язково застосування прямих кислотних кольорів. Головне – оформити максимальний контраст цих деталей на тлі всього основного кольору.\nЦоколь. З нього починається підбір кольорів. При цьому враховується, що ця частина будинку найбільше схильна до забруднення навколишнього середовища, а значить і колір для неї необхідно підбирати відповідний.\nПорада: Застосовувати для цоколя чорний колір не варто, на ньому досить добре буде видно пил. Перевагу слід віддавати темно-коричневого або темно-сірого відтінку.\nОсновні стіни. За мірою світлості основні кольори покрівлі і її деталей повинні бути протилежними цоколя, а стіни фарбуються в середні відтінки між цоколем і покрівлею.\nДеталі окантовки і виступів. Для залучення поглядів виступи потрібно фарбувати у світлі і дуже яскраві тони. А для окантовки краще вибирати кольори, розташовані по спектральному колі ближче всього до кольору стін будівлі.\nТрьох – складових або відтінків, одержаних при змішуванні основних фарб:\nШести – третинних, фарби, одержувані після змішування основних складових:\nЩоб зрозуміти, як виконується фарбування будинків, фасадів, поєднання кольору, як правильно вибрати колір фарби, потрібно мати на увазі, що кольори відрізняються за:\nДії на них температури.\nТеплі – червоний.\nХолодні – синій або блакитний.\nКольори, розташовані в колі Ньютона один проти одного – додаткові.\nПорада: На підсвідомість людини справляє свій вплив кожного з кольорів. При виборі фарби, поєднання відтінків на фасаді будівлі, це слід обов’язково враховувати. Наприклад: збуджує і розбурхує – червоний, викликає активність – жовтий, стомлює – фіолетовий, розслаблює – зелений.\nЗмішані і бліді фарби, що мають заспокійливий ефект, вимагають уважного споглядання, використовуються людиною з тонким смаком, вишуканим сприйняттям світу і володіє високим культурним рівнем розвитку. Неоднозначні і незвичайні емоції викликає поєднання чорного та фіолетового кольору з жовтим.\nПравильна фарбування стін, поєднання кольорів при обробці будинку, повинні гармонійно вписуватися в загальний дизайн ділянки. У цьому випадку не варто використовувати лише один тон, вибір для фарбування фасаду декількох фарб і використання металочерепиці для дому стане більш цікавим і незвичайним рішенням.\nКонтрастне, може складатися з двох додаткових квітів на колі або трьох кольорів, що утворюють симетричну фігуру або кілька інших варіантів.\nВибір кольору для фарбування будинку\nОрганічні. Це яскраві червоного, жовтого і фіолетового кольору речовини, які вигоряють на сонці досить швидко. Тому їх краще не застосовувати для будинків, що знаходяться багато днів у році під палючими сонячними променями.\nВибір фарби та інструментів для фарбування будівлі\nВластивості пигментовХимическая природа веществОрганическиеНеорганическиеспособность до покраскеОтличнаяЕсть ограниченияГамма цветовШирокаяЕсть ограниченияУстойчивость до щелочамЕсть ограниченияОтличнаяСтойкость до ультрафиолетуЕсть ограниченияОтличная\nВибираючи поєднання фарб кольорів, колір для обробки будинку, необхідно враховувати спосіб його оформлення.\nВ класичному стилі будинок краще не фарбувати в яскраві кольори. Тут більш гармонійно виглядають пастельні тони або різні кавові відтінки.\nметалочерепицю краще всього вибирати кольору натуральної деревини;\nстіни добре поєднуватимуться пофарбовані в білий або бежевий кольори. Фасад додатково можна прикрасити дерев’яними елементами, що буде виглядати дуже ефектно.\nБільшу популярність набуває оформлення будинку в етнічному стилі, який може бути:\nКолір металочерепиці в цьому випадку залежить від традицій країни, стиль якої обраний для оформлення будинку. При цьому відповідно вибираються фарби для стін, прорізів дверей і вікон, елементів декору.\nСтабільно користуються попитом готичні будинки, у яких гострий дах темного кольору з темними башточками, які використовуються як елементи декору. Фасад такого будинку можна пофарбувати для контрасту світлими тонами.\nЯкщо за задумом дизайнера будинок повинен бути частиною пейзажу, фарби для оздоблення вибираються з урахуванням кольорів навколишнього ландшафту. Яскравіше всього виглядають будинку, для яких використовуються коричневі і зелені відтінки.\nПорада: Необхідно мати на увазі: чим складніше конструкція будівлі, тим легше і світліше повинні застосовуватися кольору для його обробки.\nДуже яскраві фарби не надто добре підкреслять перегини будівлі, а спокійні відтінки зроблять правильні акценти. При обладнанні даху димарем, його колір повинен поєднуватися з кольором покрівлі або фасаду.\nПри фарбуванні будинку необхідно враховувати крім свого смаку ще і загальну колірну гамму об’єктів, які оточують його і знаходяться поблизу:\nВибір фарб для черепиці та фасаду будівлі\nСкорегувати пропорції, підкреслити найцікавіші елементи і створити загальний стиль будинку, приховати його недоліки, збільшити обсяг – такі завдання можна вирішувати ефективно, змінивши лише колір фасаду. При цьому ціна всіх робіт буде не занадто високою.


Як стати на біржу праці по вагітності |ЯкПросто\nЯк відіпрати жовті пахви\nЯк зберігати курагу\nЯк зберегти тепло двигуна\nЯк налагодити відносини з хлопцем\nЯк знайти попутний вантаж\nЯк написати смс з комп’ютера на телефон\nЯк підібрати теплове реле\nЯк зробити шумоізоляцію на Ладі Пріорі\nЗв’язок з оператором мегафон\nЯк видалити одну операційну систему\nЯк приготувати куряче філе з грибами\nЯк розбавити бензин\nЯк взяти трудову книжку на роботі\nЯк налаштувати 1С зарплата і кадри\nЯк оформити неоплачувану відпустку\nЯк вибрати компанію для роботи\nЯк написати лист на ім’я директора\nЯк перевірити головного бухгалтера\nЯк стати на біржу праці по вагітності\nВважається, що вагітну жінку не візьме в штат жоден роботодавець. Але ж виховання малюка — зовсім не дешеве задоволення. А раз потрібні гроші, то потрібна і робота. Куди ж звернутися, щоб отримати допомогу? На біржу праці.\n- Трудова книжка (або замінює її документ, що підтверджує професійну кваліфікацію);\n- Диплом про закінчення навчального закладу або атестат школи;\n- Довідка з останнього місця роботи про розмір середнього місячного заробітку за останні 3 місяці;\n- Свідоцтво пенсійного страхування;\nЯкщо вас звільнили, то звертайтеся в службу зайнятості за місцем проживання протягом 14 днів після звільнення. Якщо ви не працювали раніше, то ви маєте право стати на біржу праці в будь-який момент до того, як термін вагітності досягне 30 тижнів. Візьміть з собою необхідні документи. Зареєструють вас в день звернення.\nЧекайте, що протягом 10 днів з моменту реєстрації вам запропонують 2 варіанти роботи, що відповідає вашому освіти, досвіду і побажань. Також можуть запропонувати взяти участь у громадських роботах. Поцікавтеся у співробітника служби зайнятості, можна підвищити кваліфікацію або пройти навчання небудь спеціальності. На біржі праці передбачається можливість безкоштовного навчання претендентів. Якщо ви не ставите собі за мету знайти роботу під час вагітності, це дуже хороший варіант розвитку подій.\nПам’ятайте, що якщо вам не підібрали відповідну роботу протягом 10 днів, то по закінченні цього періоду служба зайнятості реєструє вас як безробітного. Відповідно, розраховуйте на отримання допомоги по безробіттю. Його розмір становить:\n- 75% середньомісячного заробітку за 3 місяці на останньому місці роботи в перші 3 місяці періоду безробіття;\n- 60% — наступні 4 місяці;\n- 45% — залишилися місяці періоду.\nПри цьому сума виплачуваної допомоги не може бути вище максимального розміру, встановленого урядом РФ, і нижче мінімального розміру. Якщо вас відправили на курси, то допомога виплачуватися не буде, в цьому випадку передбачена стипендія.\nНе думайте, що ставши на облік ви зможете отримувати допомогу і ні про що не турбуватися. Адже якщо ви двічі відмовляєтеся від запропонованих вакансій, вас знімають з обліку. Отримати статус безробітного ви зможете знову лише через місяць. Тому подумайте, чи варто повідомляти інспектору на біржі праці і потенційному роботодавцю про своє «цікаве» положенні. Можливо співробітник служби зайнятості піде вам назустріч, і ви «відсидиться» на біржі до декрету, але ж і роботу знайти теж є шанс.\nКоли термін вагітності досягне 30 тижнів, надайте відповідну довідку з жіночої консультації інспектору біржі праці і йдіть в декрет. Знайте, що в період відпустки по вагітності та пологах допомогу з безробіття вам нараховуватися не буде. Зверніться\nв соціальний захист для отримання допомоги після народження дитини.\nНе варто обманювати потенційного роботодавця, якщо він готовий взяти вас на роботу. Ваша вагітність швидко стане помітною, і для начальника це буде зовсім не приємний сюрприз. Якщо керівник зацікавлений в вас як у фахівці, можливо ви отримаєте роботу, незважаючи на вагітність.\nНе приймайте близько до серця проблему працевлаштування. Найважливіше, щоб малюк народився здоровим, а значить, мама повинна бути спокійною, врівноваженою і щасливою. Вагітність — саме час подбати про себе і дати організму перепочинок.


Психічні архетипи: Мудрець » vsorotchci.com.ua Блог\nПсихічні архетипи: мудра людина\n14 березня 2021 по Філіп молодий, доктор технічних наук\nДодому » Блог » Психічні читання » Психічні архетипи: мудра людина\nПсихічний архетип являє собою основне енергетичне вираження, яке ми відчуваємо, визначає нашу психологічну та духовну подорож, у цьому, попередні та майбутні життя. Хоча ми можемо займатися різними формами життєвої практики, як бути солдатом або лікарем, ми один міцний архетип, який може бути воїном або цілителем.\nЦя стаття вивчить психічний архетип мудрого чоловіка.\nПсихічне читання 101\nОдин архетип, багато напрямків\nІсторія наповнена воєнними священиками та воєнами (медиками). Педагоги можуть бути спортсменами, а спортсмени можуть бути вихователями. Упродовж життя ми можемо носити багато іпостасей, але найчастіше ми оперуємо одним психічним архетипом.\nІноді необхідність та обставини можуть змусити нас перетворитися на обличчя, яке є далеким від нашої духовної мети, або так буде здаватися. Якщо ми досить уважно подивимося на наші дії за будь-яких обставин, ми зможемо побачити незмінний психічний відбиток нашого уявлення.\nУ мене різноманітна історія роботи, що включає будівництво, дизайн / управління веб-сайтами, викладання (англійська мова в коледжі), а тепер і духовні поради. Протягом кожної ітерації моїх робочих можливостей я неодноразово опинявся в одній і тій же ролі ... як духовний та емоційний радник оточуючих людей.\nКоли я підріс, мені дуже пощастило мати в своєму житті Мудрого чоловіка, який був моїм дідом по матері, Кеннетом Велборном. Він був другим наймолодшим з дев'яти дітей і ніколи не закінчив середньої школи, але він був на сьогоднішній день найбільш "приземленою" людиною, яку я знав і досі знаю. Він був людиною "що ти бачиш, те і отримуєш", який ніколи не вивчав філософський утилітаризм, але прожив життя, дуже відповідне такому мисленню. Він був нескладним, прямолінійним і працьовитим.\nМудрий чоловік - архетип - це подарунок усьому людству, але особливо цінний для людей його громади та родини. Він втілює найкращі елементи мужності, які включають його здатність виробляти та підтримувати. Відповідальність лежить в основі дій Мудрого, і його правда завжди зрозуміла, коли він ділиться нею з іншими. Він несе в собі мудрість віків, а також мудрість, необхідну для сучасних часів.\nКожен архетип подорожує протягом життя, щоб зібрати досвід всередині та за межами його ідеального уявлення, щоб насолоджуватися та розуміти весь спектр людського досвіду під час вивчення уроків, пов’язаних із завершенням його роботи. Ми отримуємо уроки завдяки підтримці та опору. Людина пізнає багато аспектів свободи, будучи дуже вільним протягом одного життя, а рабом в іншому житті.\nПсихічні архетипи: Мудра жінка\nІдеальне суспільство (утопічне бачення)\nНасправді не важко уявити ідеальне суспільство, в якому кожна людина виявляє свій психічний або духовний архетип і отримує спосіб виразити цей архетип за допомогою роботи та взаємодії з іншими архетипами у світі. Поява такого світу вимагає широкомасштабного і всебічного прийняття балансу між наукою і духовністю, між творчістю та необхідністю, а також співчуттям та цілісністю.\nРеальність - це приплив рівноваги, неврівноваженості та перебалансування, де всі душі отримують уроки, яких неможливо знайти в утопічних баченнях чи духовному царстві. Ми вирішили бути тут, і психічні або духовні архетипи вказують на те, що ми обираємо особливий тип ролі, щоб ми могли відчути справжнє майстерність.\nЧи знаєте ви мудрого чоловіка?\nКожен архетип має ознаки, які можна визначити та відрізнити. Наймудріші серед нас ніколи не визнають і не визнають їхньої мудрості, вони просто є і це роблять. Інші їх знають як мудрих.\nМудра людина "стає" за все життя. Він може бути старою душею, яка повертається задля подальшого розвитку, або дороговказом для багатьох людей, яким він буде потрібен, коли досягне пізньої зрілості життя. Цей архетип просто вимагає прожити довге життя і, звичайно, досить довго, щоб переступити поріг його архетипу, що може відзначатися зниженням його фізичного зросту, як правило, стабільним, починаючи з 50.\nНа відміну від інших архетипів, котрі можуть обрати свої ролі у багатьох іпостасях, Мудрець за замовчуванням є Людиною. І його роль стає активною лише тоді, коли він досягає певного віку, збирає певний досвід і відомий іншим завдяки своїм знанням та мудрості.\nПсихічні архетипи: виконавець\nВміння слухати та консультувати інших\nМудрець відіграє вирішальну роль у розвитку спільнот, суспільства та людства. Вони несуть тягар своєї мудрості та життєвого досвіду милостиво та співчутливо. У багатьох видах літератури та розповіді історій вони можуть бути самотніми або одруженими, але вони завжди мають бажання поділитися з ними, а також дарують "правильний час", пропонуючи думки та поради іншим.\nЯкщо ви зіткнетеся з Мудрецем, ви виявите бажання вислухати їх думки та думки, так чи інакше знаючи, що вони отримають потрібну вам відповідь, навіть якщо вона важка. Одним з найбільших дарів Мудрого є його здатність слухати, розуміти і реагувати. Якщо в його мудрості існує лише потреба бути почутим, то його «порада» буде мовчазною відповіддю, яка все одно просвічує людину, яка з ним розмовляє. Коли він говорить, його логіка дасть точні рішення, як правило, у формі анекдотів про особисте життя або простих, проникливих питань.\nПсихічні архетипи: Радник\nВажко втілити життя\nБути Мудрою людиною архетип має дуже високу ціну, з точки зору втілених переживань, які є найважчими. Батьківство часто буде напруженим або якимось ускладненим. Мудрий чоловік може не мати дітей, що впливає на його мудрість, або у нього велика і любляча сім'я. У будь-якому випадку і по всьому спектру, його мудрість загостриться питанням батьківства.\nВтілене життя буде довгим, ще одна основна архетип Мудрої людини. І він збереже гостроту свого розуму і до старості. Це довге життя також знайде його в центрі великої родини та громади. Він легко стає фактичним лідером, загальним практичним вирішувачем проблем, арбітром суперечок і живим пошуковим механізмом Google з питань, які насправді не вирішуються в Інтернеті. Якщо ви знаєте Мудрого чоловіка своєї громади або маєте такого у своїй родині, обов’язково плекайте його; він справді дар від духу.


Закарпатські журналісти розповіли, чому Україна -- єдина (ВІДЕО) » Новости Украины и Мира. Новости сегодня - 7dniv.info\nЗакарпатські журналісти розповіли, чому Україна -- єдина (ВІДЕО)\nВидео 21-мар-2014, 22:411236\nУкраїна єдина, неподільна, суверенна держава. Так прописано не лише в Конституції. Так прописано у серці кожного, хто живе під її крилом, хто пишається її перемогами і визнає та не соромиться її поразок. Хто говорить угорською і словацькою, німецькою і польською, румунською і кримсько-татарською, вірменською і грузинською, на івриті і російською мовою і в той же час поважає українську. Хто сповідує християнство, іудаїзм та мусульманство. Під блакитним небом України місця вистачає усім. Так є і так буде. Україна єдина і вона у нас одна.До вашої уваги звернення українських громадян.\nСтатистика COVID-19 в Украине по состоянию на утро 5 марта 20214186\nЗакарпатская региональная комиссия по вопросам техногенно-экологической безопасности и чрезвычайных ситуаций решила ужесточить карантин из-за сложной ситуации с коронавирусом928\nУкраина намерена разрешить двойное гражданство со странами Европейского союза и другими дружественными государствами264


У Дніпрі затримано крадія – СІЧЕСЛАВ INFO\nУ Дніпрі затримано крадія\nОстаннім часом збільшилася кількість посягань на теле- та інтернет-обладнання. Так, 24 листопада у місті Дніпрі по проспекту Д.І. Яворницького поліція охорони запобігла вже 17-тій крадіжці апаратури одного з інтернет-провайдерів, повідомляє сайт ДНІПРО СЬОГОДНІ з посиланням на ГУНП у Дніпропетровській області\nО 02:17 на пульт централізованого спостереження Управління поліції охорони Дніпропетровської області надійшов сигнал «тривога» – спрацювала сигналізація в шафі, де розміщено інтернет-обладнання. Екіпаж поліції охорони, який прибув за три хвилини до місця події, побачив громадянина, що виходив з під’їзду будинку із рюкзаком. Помітивши поліцейських, чоловік одразу кинув свої речі і почав тікати, але через 10 метрів був затриманий. При огляді рюкзака поліцейські виявили інструменти, якими підозрюваний зламав металеву шафу (фомка, викрутка), а також викрадене інтернет-обладнання.\nЗатриманого 31–річного місцевого жителя було передано слідчо-оперативній групі Центрального відділу поліції. В даний час вирішується питання про відкриття кримінального провадження за ознаками ст. 185 Кримінального кодексу України (крадіжка). Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.\nPosted in НОВИНИ ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ and tagged Дніпро сьогодні, крадіжка, кримінал, новини Дніпропетровщини. Bookmark the permalink.


Вчені: Пандемія коронавірусу – це репетиція першого контакту з інопланетянами - Фенікс слово\n22.05.2021 22.05.2021 fenixslovo 0 коментарів інопланетяни, коронавірус, репетиція\nЛюди витрачають багато ресурсів і енергії на пошуки інопланетного життя. Однак що ми будемо робити, якщо знайдемо життя на інших планетах або самі інопланетяни знайдуть нас?\nЕксперти кажуть, що пандемія дала чітке уявлення про запобіжні заходи. Фізик Пітер Хетфілд і Лія Трублуд з Оксфордського університету вважають, що коронавірус – ідеальна репетиція першого контакту з інопланетянами.\nВлада країн світу зможуть уникнути фатальних помилок при прийнятті рішень в майбутньому, якщо врахують цей досвід. Контакт з інопланетянами принесе величезні соціальні, моральні, економічні та політичні зрушення. Постраждає кожна людина на планеті.\nНе факт, що інша розумна інопланетна цивілізація виявиться дружньою. Не всім політикам можна довірити переговори з інопланетянами.\nНаприклад, Дональд Трамп, побоюючись за економіку, ввів карантинні заходи в останній момент, а Білорусь взагалі не визнала наявність коронавірусу.\nВчені вирішили провести опитування серед двох тисяч британців, щоб з’ясувати, кому вони довірили б переговори. Як виявилося, люди виберуть команду вчених (39% голосів). На жаль, ключову роль відіграють політики. Саме вони диктують вченим, як поводитися і що говорити. Люди при владі мало що розуміють, але щось роблять. Так само буде і під час першого контакту з прибульцями з космосу. У будь-якому випадку, агентство, вибране для управління контактами з іноземцями, має бути прийнято громадськістю. Суспільству потрібно довіряти цим людям. Це може бути група вчених, схвалених провідними країнами світу\n← Вчені пояснили, чому розумні люди полюбляють самотність\nНа 1125 річницю з дня заснування міста в центрі Мукачева відкрили парк імені А. Кузьменка к імені →


3D-панелі в обробці інтер'єру - VBud\nЯк позбутися від стандартного і нудного оформлення приміщень, і внести в інтер’єр щось незвичайне і стильне? У цьому Вам допоможуть панелі з 3D-ефектом, що дозволяють із звичайної стіни, створити абсолютно ексклюзивний і особливий елемент інтер’єру. Цей обробний матеріал, використовують не тільки для того, щоб замінити стандартні шпалери, але так само для прикраси стель і корпусних меблів. Різноманітність кольорів, малюнка і рельєфу панелей дозволяють створювати найрізноманітніші дизайнерські рішення, які неможливо виконати іншими способами.\n3D-панелі досить універсальний продукт, так як їх використовують в оформленні будь-яких приміщенні, як офісів, так і житлових будинків, торгових центрів, ресторанів, аеропортів, кінотеатрів і т. д. Матеріал панелей вологостійкий, тому він підходить і для приміщень з високим рівнем вологості: кухонь, ванних кімнат, басейнів. Панелі не тільки чудово виглядають, але і є екологічно чистими, пожежобезпечними, і стійкими до механічних впливів.\nВ цілому, оформляючи приміщення, краще застосовувати більш спокійні і ніжні кольори, і тільки на одній з стін або меблів) зробити яскравий акцент. Створюючи 3D-панель, слід врахувати і освітлення, так як під бічним світлом, рельєф стає більш вираженим.\nСтінові і стельові панелі 3D, встановлюються на будь-яку поверхню, це може бути бетон, гіпсокартон, цегла або дерево. Якщо поверхня абсолютно рівна, то панелі кріпляться за допомогою монтажних пластин і кутів або клею. А для стіни не зовсім потрібної форми, використовують спеціальний профіль. Монтаж панелей проводиться досить швидко і з мінімальною кількістю бруду і сміття.\nУ приміщенні з оздобленням 3D-панелями, не тільки додається оригінальна атмосфера, але й стає більш комфортно, завдяки таким властивостям матеріалу, як теплоізоляцію і звукопоглинання.\nPrevious Post:Види фундаменту та особливості їх застосування\nNext Post:Зміцнюємо фундамент старого будинку


Зелений кал у грудничка на гв: норма чи патологія? | Дітей\nЗелений кал у грудничка на гв: норма чи патологія?\nУ новонародженого немовляти шлунково-кишковий тракт (ШКТ) далеко не досконалий. Добре в шлунку дитини перетравлюються білки і жири: для цього є ферменти: пепсин, сичужний фермент, створаживающий молоко, ліпаза, расщепляющая жири.\nБільше проблем виникає з переварюванням вуглеводів, які містяться в грудному молоці. Фермент, що розщеплює у роті вуглеводи (птіалін), міститься в слині. У новонародженого виділяється мало слини, кількість її збільшується до 12 – 16 тижнів. Тому у немовлят виникають проблеми з переварюванням молочного цукру — лактози. Лактоза розщеплюється також ферментами кишечника (мальтозою, лактозою, сахаразой), але вони в цей час не надто активні. Особливістю немовлят є те, що їх шлунок має слабо розвинене дно.\nВ результаті дитина часто відригує, на перших місяцях життя у нього з’являються проблеми з животиком у вигляді здуття живота, зелених випорожнень та спазмів кишечнику, що супроводжуються сильними болями – кишковими коліками.\nСитуація ускладнюється і тим, що в перші тижні життя йде заселення кишечнику мікрофлорою. Дитина народжується зі стерильним кишечником. Відразу після народження в його кишечник потрапляє мікрофлора, яка мешкає на поверхні тіла і слизових оточуючих його людей, в першу чергу матері. Це не завжди корисна мікрофлора, в основному вона носить умовно-патогенний характер.\nЯкщо дитина знаходиться на грудному вигодовуванні, то з молоком матері отримує необхідні ферменти і антитіла, що дозволяють йому справлятися з розростанням умовно-патогенної мікрофлори і формувати нормальну корисну флору, яка допомагає перетравлювати їжу і синтезувати деякі вітаміни. Остаточно нормальна флора формується до 3 – 6 місяців.\nЯк виглядає нормальний кал немовляти\nНормальний кал у дітей протягом першого року життя виглядає по-різному. Самий перший кал після народження (меконій) має вигляд чорної, іноді зеленої в’язкої маси. Запаху меконій не має. Цей кал сформувався при заковтуванні плодом навколоплідної рідини і містить злущені клітини слизової оболонки кишечника. Меконій виділяється у новонародженого протягом трьох днів.\nПотім у дітей на грудному вигодовуванні, з’являється стілець яскраво-жовтого кольору (як яєчний жовток) кашкоподібної консистенції і з кислим запахом. У калі може бути слиз, це норма. Стілець у грудничка може бути після кожного годування.\nВарто запам’ятати! Якщо у дитини немає стільця кілька днів, і він при цьому аніскільки не турбується, спокійно смокче груди і спить, то батькам не варто хвилюватися. Це означає, що молоко матері повністю засвоюється.\nПісля того, як шлунково-кишковий тракт малюка адаптується до 3 — 4 місяців частота випорожнень зменшується, а після півроку життя він какає 1 – 2 рази на добу. Кількість випорожнень на добу дуже індивідуально. Наскільки це нормально, педіатри судять за загальним станом дітей та надбавку у вазі.\nІноді у малюка, що знаходиться на грудному вигодовуванні, з’являється зелений кал. Якщо консистенція його не змінюється і грудничок не турбується, нормально ссе груди, то це також є нормою. Зазвичай зміна кольору калу в таких випадках пов’язане з характером харчового раціону матері. Чи варто його міняти? Тільки в тому випадку, якщо це турбує маленького. Якщо малюк почуває себе добре, значить, нічого міняти не потрібно.\nПроблеми з травленням у дітей до 1 року\nТак як в перший час після народження виробляється мало лактази, що розщеплює лактозу, кал часто буває пінистим, іноді зеленим. З цієї ж причини з’являються кишкові коліки. Але до 2 – 3 місяців це проходить. Багато батьків, які знають про такий діагноз, як лактазна недостатність, починають бити на сполох і шукати його у свого малюка.\nТаким батькам слід знати: фізіологічна лактазна недостатність буває у всіх дітей, не заважаючи їм рости і розвиватися фізично. Якщо дитина нормально набирає вагу, значить, істинної лактазной недостатності у нього немає.\nСлід знати! Зелений кал може бути також наслідком природного дисбактеріозу перших трьох місяців життя дітей, які перебувають на грудному вигодовуванні: йде формування нормальної мікрофлори. Такий дисбактеріоз супроводжується порушенням перетравлення їжі, здуттям животика, появою зеленого стільця і кишковими коліками.\nЯкий кал не є нормою\nПедіатри, насамперед, звертають увагу на загальний стан немовляти, підвищення у нього температури тіла, поведінка, апетит. Якщо дитина знаходиться на грудному вигодовуванні, то, як активно він смокче груди. Ці дані головні, так як кал у дітей перших трьох місяців, навіть зелений, зі слизом і пінистий не завжди говорить про якесь захворювання.\nНа що має звернути увагу мама:\nу малюка з’явився частий зелений кал з неприємним запахом; дитина погано їсть, неспокійний;\nстілець не частий, але кал зелений, зі слизом; грудничок примхливий, у нього підвищена температура;\nз’явився кал рідкої консистенції, зі слизом і прожилками крові (колір може бути різний); дитина неспокійна, відмовляється від грудей;\nкал рідкий, пінистий, стілець частий, стан дитини змінюється в гіршу сторону.\nУ всіх цих випадках потрібно терміново звертатися до педіатра. Самостійно мама не зможе лікувати немовля з такими симптомами, так як можливо у нього кишкова інфекція. Причиною захворювання може бути, як попадання інфекції ззовні, так і активізації власної умовно-патогенної флори кишечника на тлі якогось порушення в харчуванні. Наприклад, при введенні чергового прикорму.\nВ домашніх умовах впоратися з таким захворюванням складно. Чому? Особливістю дітей до року є швидка втрата рідини, поява зневоднення, наростання інтоксикація. Тому, якщо педіатр вважає, що необхідна госпіталізація, відмовлятися не варто.\nУ стаціонарі немовляті з кишковою інфекцією призначать комплексне лікування: відновлення водно-сольового балансу (випоювання спеціальними сольовими розчинами або їх внутрішньовенне крапельне введення), антибактеріальні засоби, ферменти, кошти для підтримки серцево-судинної діяльності.\nВажливо знати! Як правило, навіть дуже важкі кишкові інфекції закінчуються у немовлят благополучно, особливо, якщо дитина перебуває на грудному вигодовуванні, а не на штучному.\nЗелений кал у немовляти не завжди говорить про щось погане. В першу чергу слід звертати увагу на те, як змінився стан малюка, його поведінка і апетит.


Я йду з МПЗ і переходжу в наступ | Бровари - Маєш право знати\nЯ йду з МПЗ і переходжу в наступ\nОстанні епізоди моєї діяльності як журналіста та громадського активіста змусили задуматись над ефективністю своїх дій.\nДинаміка незаконної протидії законній журналістській діяльності у Броварах зростає загрозливими темпами. Останнім часом не було жодного випадку, коли який не будь офіційний захід за участю броварських «регіоналів», а особливо Сергія Федоренка не закінчувався без конфлікту з опозиційними журналістами або ж нападами на них. Міліція, як і завжди, не втручається, прокуратура не реагує, суди – «безпомічні», а наш статус як журналістів не дозволяє діяти їхніми ж методами, адекватно відповідати на силу, а відтак – давати гідну відсіч.\nТак, як я поводив себе в останніх подібних випадках було, безумовно, правильно з точки зору журналістських стандартів та етики. Проте відчуття нелогічності та несправедливості усієї ситуації не полишало ні на мить.\nНаразі виглядає так, що броварські опозиційні журналісти – це мало не єдина на даний час спільнота, яка може йти в саме лігво місцевого владного криміналу, без страху й запопадливості використовувати весь журналістський інструментарій, аби поставити тих в некомфортну ситуацію – в таку, в якій вони, за логікою, і мали би перебувати і чого вони найбільше бояться. Проте подібні – нормальні в усьому цивілізованому світі, дії – у відповідь наштовхуються на грубу силу, яка не має нічого спільного з моральністю та законністю. Водночас статус журналіста не дозволяє відповідати злочинцям адекватно, позаяк це одразу може викликати осуд в суспільстві, несприйняття колегами й неодмінно поставить тебе за рамки професії. Репортер, який на полі бою взяв в руки зброю вже не репортер, а солдат. Ця відома істина віднедавна слабо корелюється з українськими реаліями, проте досі залишається основоположним критерієм позиціонування журналіста в подібних умовах. На жаль чи на щастя – покаже час.\nПодібний стан речей неодмінно породжує вибір перед тими журналістами, котрі прагнуть не лише інформувати громадськість про наявний стан речей, але ще й впливати на ситуацію. Відтак кожен обирає методи, які персонально йому здаються найбільш зручними та\_або ефективними. Хтось надає перевагу зверненням до міліції та прокуратури, намагається відстояти право на безперешкодну професійну діяльність та покарати порушників цього права в судах. Це, безсумнівно, необхідні та правильні дії. Проте мій особистий досвід у цьому контексті продемонстрував кілька простих речей.\n– Правоохоронці, навіть будучи в безпосередній близькості від подій, коли, скажімо, посадовець б’є по камері або перешкоджає доступу на відкриті заходи, в 99% випадків не зреагують. Ти можеш вимагати від них прореагувати – згідно закону – хоч тисячу разів, проте він зберігатиме кам’яний вираз обличчя і робитиме вигляд, що нічого не сталось.\n– Якщо ти таки вирішив написати заяву до міліції про злочин, максимум, що тебе очікує – це щоденна дача пояснень. Щоразу різним слідчим і щоразу тебе запитуватимуть про одне й те саме. Чимдалі, тим більше вони намагатимуться тебе переконати, що ти сам у всьому винен, а чиновник (нападник) – став жертвою обставин і лише «відреагував на провокацію». В результаті – кілька десятків годин в прокурених міліцейських кабінетах і нульовий результат.\n– Якщо вистачило сил, тоді починається оскарження міліцейських постанов в прокуратурі, адже міліціянти обов’язково відмовлять в порушенні кримінальної справи, навіть маючи «залізобетонні» докази на руках. Далі – оскарження постанов вже прокурорських, бо й ті стануть на захист порушників та міліціонерів. Все це триватиме, в кращому разі, кілька місяців, і, якщо пощастить, то злодія притягнуть до адміністративної відповідальності і навіть стягнуть з того 17 гривень штрафу. А якщо зорі якимось неймовірним чином стануть на вашу користь, то й усю 51 гривню! Сам лише друк скарг може обійтись дорожче.\n– Якщо ж справою відразу займеться прокуратура – вважайте це удачею: міліцейські кабінети можна буде обійти. Проте й тут «не слава Богу»: прокурор обов’язково порушить законні терміни в наданні відповіді на ваше звернення, коли що не будь оскаржувати буде вже пізно. В нього або не стане конвертів для листа або просто електронна пошта виявиться переповненою.\n– Інколи трапляються дива і справа доходить до суду. Броварський суд – це кінцева точка ваших поневірянь – тут уся історія і завершиться. Суддя спочатку перенесе розгляд справи, потім на засідання не з’явиться відповідач, а згодом і сам служитель Феміди. Коли ж засідання таки відбудеться, процес обов’язково заборонять фіксувати, аби ніхто не зміг оприлюднити весь той «безпрєдєл», який коїться в броварському суді, як вульгарно і протизаконно приймаються рішення на користь правопорушників або злочинців від влади.\n– Якщо стане снаги – є можливість звернутись у ще вищі інстанції, які суто теоретично можуть захистити ваші права, як медійника. Проте покажіть мені хоча б одного місцевого журналіста, котрий законними методами зміг покарати бодай одного броварського чиновника, що порушив 171-шу статтю Кримінального кодексу?\n…А протягом усього цього часу той же чиновник спокійно й далі дерибанитиме броварську землю, «віджиматиме» у когось бізнес, «освоюватиме» міський бюджет чи перерозподілятиме комунальне майно між своїми. Тільки вже без пильної уваги журналіста, адже той в цей час безуспішно ходитиме по міліціям, прокуратурам і судам, з якими вищезгаданий чиновник ділиться «непосильно нажитим» добром, платячи таким чином за свій спокійний сон.\nСаме тому я вирішив йти іншим шляхом. Більш ефективним, на мою думку, який дозволить значно раціональніше використовувати власний час та ресурси в боротьбі проти вкрай знахабнілих броварських представників влади.\nЯ не заявляю про те, що битиму ворога його ж зброєю. Я та мої однодумці будемо боротися чесно, проте так, як вважатимемо за потрібне, аби захистити себе, броварчан і повернути це місто людям. Саме тому ми переходимо від оборони до наступу.\nДеталі – вже за кілька днів. Nevseremos! :)\nЯ не випадково обрав 30 липня для оприлюднення цієї заяви чи, якщо хочете, звернення. Сьогодні – офіційний старт виборчої кампанії, а саме контроль над чесністю та справедливістю проведення цих виборів стане моєю головної метою та завданням на наступні три місяці – аж до 28-го жовтня. Зрозуміло, що протягом цього періоду я перебуватиму в такій собі «творчій відпустці» на МПЗ. Враховуючи те, що відсьогодні мої дії будуть меншою мірою пов’язаними з журналістикою, а більшою – з боротьбою проти наявної влади, комусь мої тексти можуть здатись суб’єктивними та певною мірою заангажованими. Тож до 28 жовтня з під мого пера більше не виходитимуть редакційні матеріали «Маєш право знати», проте я лишатимусь дописувачем в «Колонці автора», як і кожен вільний громадянин Броварів, кому є що сказати. Відтак я не прощаюсь з читачами МПЗ і постійно залишатимусь на зв’язку, аби інформувати броварчан про діяльність мою та моїх однодумців. Тож до зв’язку!\nПозначки:Вибір редакції, вибори, качор, наступ, тиск на журналістів\nАндрію, бажаємо успіхів і завжди раді бачити тебе на МПЗ! :)\nАга, твої колонки завжди резонансні та викликають бурхливу реакцію у Системи. Пиши ще! ;)\nRotaru7 Увійдіть, щоб відповісти\nА вы, думали в сказку попали? Это вас еще в “обезьянники” не кидали, да в камеры не закрывли(с бомжами, наркоманами, туберкулёзниками). Прессухи конкретной не устраивали, запрет на професию. Под судами не держали, подписки о невыезде вы не подписывали.\nА как вы хотел? Гулять по воде? …… повиси-ка на НЕМ, а потом …. гулять по воде.\nЦе у такій країні Ви хочете жити?


Горошко Олександра Мар’янівна - Сайт кафедри патологічної фізіології\nКандидат фармацевтичних наук, асистент кафедри\nНародилась на Львівщині. В 1992 році закінчила фармацевтичний факультет Львівського державного медичного інституту. Свою професійну діяльність розпочала у 1992 році на посаді провізора-аналітика ОКП Аптеки №108 (м. Чернівці), пізніше працювала провізором-технологом цієї ж аптеки (відповідальна за виробничий процес). З 1997 року займала посаду завідувача аптеки ОКП «Буковина-фарм». Викладацьку діяльність розпочала в 1995 році з викладання аптечної технології ліків у медичному коледжі «Монада». У Буковинському державному медичному університеті працюю з 2001 року. З 2004 року навчалась в аспірантурі на кафедрі фармакології медуніверситету. 5 лютого 2010 року захистила кандидатську дисертацію зі спеціальності 14.03.05 – «фармакологія» на засіданні спеціалізованої вченої ради Національного фармацевтичного університету МОЗ України (м. Харків). Кандидат фармацевтичних наук.\nАвтор більше 25 наукових та навчально-методичних праць, у тому числі 1 патенту, 1 інформаційного листа.


TV-4 » Всеукраїнський націоналістичний зліт “Соколи Майдану” відбудеться у Тернополі\n08 Лют 2017, 19:15\nTag: Марш правих традицій, націоналістичний злет, смолоскипна хода, Сокіл, Соколи Майдану\nВсеукраїнський націоналістичний зліт “Соколи Майдану” відбудеться у Тернополі 11-12 лютого. Мета заходу – не лише відзначити 123 річницю громадської організації, а й пригадати події Майдану та Революції гідності. У програмі заходу: Марш правих традицій, Олімпіада “Звитяжний дух Майдану”, військовий вишкіл та концерт націоналістичної пісні.\nТри роки минуло після Майдану, проте війна на Сході України продовжується, кажуть організатори Всеукраїнського націоналістичного злету “Соколи Майдану”. Запевняють, захід проведуть для того, аби нагадати людям, за що ми боролися і що повинні відстоювати надалі.\n– Майдан стояв, власне, за зміну системи. Зміна системи, на жаль, не відбулася. Ми десь ініціюємо зібрання майдану для того, щоб поговорити з людьми. Почути від них якусь відповідь, і ми розуміємо, що ті зміни в державі треба проводити, – говорить голова Тернопільської обласної організації у ВО “Свобода” Володимир Стаюра.\nПрагнути змінити державу на краще повинен кожен, переконані організатори заходу. Проте рушійною силою вважають молодь.\n– Активісти Соколу стояли у 2014 році на Майдані. Брали участь в боях на Інститутській на Грушевського. На території Донецької і Луганської області де ведуться бойові дії , нема такого місця, де не ступала нога бійця із золотим соколом на рукаві, – додає керівник Тернопільського осередку ВМГО “Сокіл” Ілля Сенемець.\nВідзначити 123 річницю Всеукраїнської громадської організації “Сокіл” охочі зможуть під час Всеукраїнського націоналістичного злету “Соколи Майдану”, що відбудеться у Тернополі 11-12 лютого.\nЗахід передбачає не лише розважальну, а й навчальну програму. До прикладу: під час олімпіади “Звитяжний дух Майдану” охочі навчатимуться як допомагати пораненим, переносити барикади та стрільби. Також відбудеться військовий вишкіл та концерт націоналістичної пісні за участю гуртів “Тінь сонця”, “Широкий лан” та “Залізний хрест”.\nТрадиційне свято зими відбудеться у Тернополі 11 лютого\n186 queries in 0,831 seconds.


Персональний мундштук Sunpipe Premium купити Київ, Україна\nМагазин кальянів»Аксесуари для кальяну»Мундштук для кальяну»Персональні мундштуки» Персональний мундштук Sunpipe Premium\nКальян такий пристрій, який складається з безлічі елементів. При цьому всі вони однаково важливі і мають своє значення для нього. Так і мундштук для кальяну - це комфорт куріння і гігієна, що немало важливо. Купити персональний мундштук Sunpipe Premium коштує всім, хто піклується про себе і для кого гігієна не на останньому місці.\nЗастосування персонального мундштука забезпечує Вам безпеку куріння. Він завжди буде біля Вас, а завдяки стрічці, що йде в комплекті, цей елемент не загубиться. Так само такий мундштук йде в красивій фірмовій упаковці, що дозволить зберігати його правильно, не забираючи багато місця. Краще купити недорого персональний мундштук Санпайп Преміум і самому переконається у всіх перевагах його застосування.\nПереваги персонального мундштука Sunpipe Premium:\nпривабливий оригінальний зовнішній вигляд;\n4 різні моделі - всі вони однаково якісні, відрізняються лише дизайном, що дозволить кожному курцеві вибрати максимально придатний варіант;\nКупити в Києві персональний мундштук Sunpipe Premium можна в будь-який його моделі. У кожному випадку, це буде відмінний вибір для кожного його власника. Стильно, яскраво і модно, а головне - гігієнічно і безпечно!


«Вибір споживача 2018» – «Волинська газета»! | Волинська газета\n«Вибір споживача 2018» – «Волинська газета»!\nЗа результатами аналітики та згідно протоколу №18 від 31 жовтня 2018 р. «Волинська газета» внесена до реєстру Кращих постачальників товарів та послуг і представлено до відзнаки «Вибір споживача 2018».\n«Таке досягнення підкреслює високу якість роботи компанії та її значиму роль у розвитку галузі. Потрапивши до реєстру кращих постачальників, Ви підвищуєте престиж, імідж та довіру до Вашого підприємства», – зазначається в офіційному повідомленні Оргкомітету, який 15 березня ц. р. надійшло на адресу «Волинської газети».\nЕкспертна оцінка проведена згідно КВЕД 58.14 «Видання журналів і періодичних видань». Відмітка про внесення компанії до реєстру «Кращих постачальників товарів та послуг» розміщена у картці компанії на сайті www.ukr-centr.com.ua.\nЗавдяки успішній діяльності компанії та колективу, за відмінну якість послуг та значимий внесок у розвиток галузі ТзОВ «Волинська газета» отримала право отримати Національний сертифікат «Вибір споживача 2018».\n«Відзнака «Вибір споживача 2018» показує клієнтам та партнерам, що послуги підприємства являються надійними, якісними та пріоритетними для вибору. Команда аналітичного центру ще раз вітає Вас з цією подією та повідомляє, що додатково, в рамках номінації Вам надається пріоритетне право отримання:\n– Торгової марки та логотипу «Вибір споживача 2018»;\n– Національного сертифікату підтвердження якості;\n– Статус-нагороди «Вибір споживача 2018»;\n– Розміщення прес-релізу про компанію в ЗМІ та на нашому сайті;\n– Відзнаки для кращих працівників компанії.\nОтримання відзнаки надається виключно кращим компаніям галузі та затверджується Аналітичним центром України, Асоціацією економічного співробітництва та розвитку підприємництва і компанією «International business community», – зазначається в повідомленні.\nНа фото: відзнаки лауреатів конкурсу «Вибір споживача 2018».


Модель 3D Секретний сад, Robotime (AMK52) у магазині ТЕРЕМОК!\nДерев'яний конструктор 3D «Секретний сад» Музична скринька, Robotime DIY (AMK52)\nДерев'яний 3D конструктор Robotime AMK52 «Секретний сад» музична скринька – це унікальний конструктор з натурального дерева, деталі якого після завершення процесу складання трансформуються в гарний та оригінальний домашній декор. Коли ви заведете пружину, заграє гарна музика.\nАнтикварна скринька Secret Garden є невеликою шестигранною скринькою, прикрашеною хитромудрим декоративним різьбленням, що поєднує вишуканий орнамент з витонченими фігурками балерин.\nОригінальний дизайн приховує цікавий секрет, завдяки якому ви зможете сховати в скриньці милу серцю невелику річ, і про це знатимете тільки ви.\nКупити Дерев'яний конструктор 3D «Секретний сад» Музична скринька, Robotime DIY (AMK52) з доставкою по всій території України Ви можете у нашому інтернет-магазині ТЕРЕМОК


Як освіжити килим в домашніх умовах: натуральний, штучний | Ремонт\nЯк освіжити килим в домашніх умовах: натуральний, штучний\nСамостійна чистка килима допоможе заощадити гроші і послужить гарантією, що робота виконана якісно і сумлінно. На жаль, будь служби побуту – це завжди лотерея. У вас немає гарантії, що улюблений килимок не повернеться потьмянілий, або з парочкою нових плям. Або що з вас не візьмуть велику плату нібито за супер-хімію, а за фактом очистять килим дешевим засобом.\nСпособи освіжити килим в домашніх умовах\nЩо застосувати в залежності від кольору килима\nІснує чимало способів, з допомогою яких можна освіжити килимове покриття будинку. Однак потрібно дотримуватися певних правили рекомендацій, так як можна зіпсувати виріб.\nПочистити цей килим буде складніше всього. Між довгими жорсткими ворсинками легко застряє дрібне сміття, що накопичується пил. Це призводить до того, що на вигляд пристойний килим перетворюється на розсадник мікробів.\nДовідка! Відмовтеся від використання жорсткої щітки. Краще купити спеціальне пінообразне засіб для чищення килимів, нанести і видалити, в точності дотримуючись рекомендацій виробника.\nВидалити плями і ліквідувати неприємний запах несвіжої синтетики тут допоможе не тільки спеціальний хімічний засіб, але і дешеві підручні: сода, лимонний сік, нашатир, крохмаль, сніг. Але і з цими «безневинними» помічниками потрібно поводитися обережно.\nВовняні та шовкові вироби – це модно і, на жаль, дорого. Чистка їх верхніх шарів чим попало може призвести до погіршення зовнішнього вигляду виробу. Завжди дотримуйтесь рекомендації продавця. Наприклад, шовковий килимок може не витримувати вологого чищення, його залишається тільки обробляти щадним сухим засобом. Покриття з вовни і овчини добре отчистятся слабким розчином соди.\nУвага! У догляді за виробами з вовни є важливий аспект: слідкуйте, щоб в товщі килима не заводилися шкідники, тобто грибки, кліщі та блохи.\nПопулярним засобом природного походження залишається чистий сухий сніг. Він не впорається зі старим, въевшимся плямою, але освіжить палас, зніме пил. Ще одне копійчане засіб, яке знайдеться на будь-якій кухні, це звичайна харчова сода або крохмаль. Можна посипати килим насухую цими білими порошками, так і протерти плями слабким содовим розчином. Але цей спосіб не підійде для темного підлогового покриття. Краще застосувати для його очищення нашатирний спирт.\nСода підійде світлого килиму. А ось кислотою, тобто лимонним соком і розчином оцту, його обробляти не можна: можуть вийти неохайні жовтуваті плями.\n← Як встановити драйвер на монітор: покроковий процес Який килим можна постелити на кухні: форма, розмір, фактура, колір, матеріал →


Операція "Поривчастий вітер"\nВ'єтнамські біженці на палубі корабля ВМС США, операція "Поривчастий вітер"\nОперація "Поривчастий вітер" (Операція "Поривчастий вітер" англ. Frequent Wind ) - Операція з евакуації американських громадян з Сайгона в 1975 під час війни у В'єтнамі.\nДо кінця квітня 1975 США вже два роки як не брали безпосередньої участі у В'єтнамській війні. Що почалося в березні Весняний наступ північнов'єтнамських сил виявилося успішним, і було ясно, що Південному В'єтнаму залишається існувати лічені дні. У зв'язку з наближенням північнов'єтнамських дивізій до Сайгону в середині дня 29 квітня розпочалася заздалегідь спланована операція по евакуації залишаються в країні американських громадян (в основному дипломатичного персоналу). Операція здійснювалася силами Корпусу морської піхоти, задіяних вертольоти CH-46 і CH-53 для перевезення евакуйованих на кораблі 7-го флоту США біля берегів Південного В'єтнаму. Крім американських громадян, евакуювалися і в'єтнамські біженці, які бажали залишити країну в страху перед приходом комуністів до влади. Незабаром, однак, стало ясно, що евакуювати всіх біженців в Сайгоні не представляється можливим - на кораблях просто не було місця для такої кількості людей.\nОперація завершилася вранці 30 квітня, за кілька годин до того, як Сайгон перейшов під контроль північнов'єтнамських армії . "Повітряний міст" не зустрів жодної протидії з боку северовьетнамцев. За небойові причин було втрачено один вертоліт (два члени екіпажу загинули). У загальній складності на кораблі 7-го флоту було евакуйовано 1737 громадян США і 5595 громадян інших країн (в основному в'єтнамців).\nПівденнов'єтнамських UH-1 зіштовхують за борт корабля, щоб звільнити місце на палубі\nНезважаючи на успіх операції "Поривчастий вітер", в США вона була сприйнята і досі пригадується з гіркотою, як сумний підсумок непопулярної війни. Символом поразки США у В'єтнамі вважаються телевізійні кадри, на яких сідають на кораблі вертольоти з біженцями після розвантаження стикаються в воду, щоб звільнити місце для інших вертольотів. Всесвітню популярність отримала фотографія кореспондента Хуберта Ван Еса, на якій, як передбачалося, відображена сцена підйому американського персоналу на борт вертольота на даху посольства США в Сайгоні. Лише напередодні 25-ї річниці операції "Поривчастий вітер" стало відомо, що вертоліт насправді стояв на даху не посольства, а резиденції Агентства з міжнародного розвитку, а піднімалися на нього не американці, а в'єтнамці .\nВ радянських і деяких сучасних російських публікаціях драматичні телевізійні кадри евакуації Сайгона іноді служать документальною основою для тверджень про втечу американців з В'єтнаму  . У дійсності такий висновок не підкріплюється фактами, висновок армії США з Південного В'єтнаму почався в 1969 і планово завершився в 1973 відповідно до Паризьким угодою про припинення вогню і відновлення миру у В'єтнамі. До 1975 року в країні залишався тільки дипломатичний і розвідувальний персонал, а також невелике число морських піхотинців, задіяних в охороні посольства. Операція "Поривчастий вітер" була однією з стандартних операцій, що вживаються багатьма країнами світу для швидкої евакуації своїх громадян з "гарячих точок". Єдиним елементом хаосу в ній була тиснява, влаштована в'єтнамськими біженцями у відчайдушній спробі потрапити на борт вертольотів.\nЦя дата вважається днем закінчення війни у В'єтнамі.\nVietnam Final Escape and Hugh Van Es Obituary - mishalov.com / Vietnam_finalescape.html\nhttp://battles.h1.ru/tonkin_zaliv.shtml - battles.h1.ru/tonkin_zaliv.shtml\nCHECHNYA.KM.RU: Інтернет-проект Радіо "Голос Росії" і KM.ru - chechnya.km.ru / magazin / view.asp? id = F10120DA08194503B017D96376B81816


Shafer - офіційний сайт виробника запчастин\nВ асортименті TM Shafer представлені фільтри на більш ніж 300 моделей імпортованих з США автомобілів\nПочинаємо поставки нових невугільних гіпоалергенних фільтрів. Перша модель з нової лінійки - SA181B вже доступна до замовлення\nВисокоякісні повітряні, салонні і масляні фільтри для великої кількості моделей авто\nШків коленвалу від ТМ Shafer- надійний привід систем і агрегатів двигуна вашого авто\nЗабезпечте плавність ходу і курсову стійкість вашому авто з деталями ходової групи від ТМ Shafer\nГальмівні колодки ТМ Shafer - ваша впевненість в екстремальних ситуаціях: надійність, доступність, відмінна якість\nСтупичні підшипники ТМ Shafer - оптимальне співвідношення ціна-якість на ринку автозапчастин для післяпродажного обслуговування\nЧому Shafer один з найкращіх на ринку автозапчастин?\nОберіть своє авто для підбору запчастин\nДодати нове авто\nПереваги та особливості фільтрів ТМ Shafer\nКомпанія Shafer приділяє велику увагу інноваціям, розвитку і освоєння нових ринків. Нам є що запропонувати клієнту і чим вигідно виділитися серед інших виробників.\nПосилена різьба на 5 витків\nНа відміну від інших виробників ми використовуємо в своїх продуктах довшу різьбу, що забезпечує більш надійне прилягання фільтра з двигуном і унеможливлює підтікання масла\nShafer став одним з перших брендів виробників не лише вугільних, а й гіпоалергенних фільтрів із застосуванням спеціального матеріалу. Вони відрізняються більш високим ступенем фільтрації - 2.5 PM, уловлюючи частки розміром від 0.0025 мм.\nПокращені масляні фільтри для модельного ряду TOYOTA / LEXUS\nМи вдосконалили оригінальні фільтри Toyota, додавши в них додаткові пластикові підсилювачі зверху і знизу. Це забезпечить відсутність пошкоджень фільтруючого елемента і як наслідок - відсутність "маслянного голодування"\nКомпанія Shafer відома продукцією для елітних автомобілів на які існують тільки оригінальні фільтри: Bentley Bentayga, Porsche Cayman, Mercedes Benz S Class W222, BMW X6M і ін.\nКомпанія SHAFER c моменту заснування займалася розробкою і вдосконаленням системи фільтрації для промисловості.\nПоступово просуваючись в частині розвитку асортименту від своїх початкових компетенцій, компанія SHAFER спочатку запропонувала ринку затребувані фільтри салону. Якісної і в той же час доступною альтернативи брендам від ОЕ-постачальників в той час в країнах Центральної Європи було небагато. Потім настала черга інших типів фільтрів.\nЗа час свого розвитку компанією розроблено більше 300 моделей фільтруючих елементів для автомобілів і спецтехніки.\nШківи коленвалу від SHAFER - деталь надійна та довговічна. Будь-який шків коленвалу SHAFER при виготовленні піддається балансуванню для усунення коливань та биття. Незважаючи на свою простоту і непомітність, є важливою деталлю будь-якого сучасного двигуна. Компанія SHAFER пропонує шківи для найбільш поширених автомобілів на локальному ринку від провідних виробників: VW, Renault, Citroen, Peugeot, BMW, Ford, Opel, Fiat, Mercedes Benz\nОдними з найбільш затребуваних запчастин є деталі ходової групи. Компанія SHAFER розуміючи важливість даної продукції для споживачів, пропонує широкий асортимент товарів для автомобілів марок VW, Renault, Citroen, Peugeot, BMW, Ford, Opel, Fiat, Mercedes Benz і ін. Серед нашої продукції: рульові наконечники та тяги, стійки стабілізатора, кульові опори, сайлентблоки. Кожна деталь проходить суворий контроль якості.\nГальмівна система - одна з найбільш важливих в будь-якому авто. Якість запчастин безпосередньо впливає на безпеку як водія і його пасажирів, так й інших учасників дорожнього руху.\nКомпанія SHAFER, розуміючи всю важливість такої продукції, завжди відповідально підходить до виробництва гальмівних колодок.\nОбравши будь-яку з понад 50-ти позицій з нашого каталогу, ви можете бути впевненими в її якості та власній безпеці.\nСтупічні підшипники - це центральний елемент ходової частини, від якого залежить як працездатність автомобіля, так і безпека водія, пасажирів та інших учасників дорожнього руху. Вихід з ладу (знос) будь-якого з підшипників призводить до того, що автомобіль стає некерованим.\nТому особливо важливо відповідально підходити до вибору ступичних підшипників. У нашому каталозі представлені більше 150 позицій як ступичних підшипників, так і ступиць на широкий спектр автомобілів.\nНовинки літа серед фільтрів\nКомпанія Shafer вже добре відома українським покупцям своїми фільтрами. Серед безлічі виробників торгова марка Shafer...\nВелике розширення асортименту продукції\nЯкісне техобслуговування авто ніколи не буде зайвим. І нехай зараз ще спекотне літо, ТМ Shafer виводить на ринок новинки, що...\nНовинки підвісних підшипників карданного валу\nМетою торгової марки Shafer є забезпечення своїх клієнтів якісними запчастинами за оптимальними цінами. У компанії проводиться...\nм. Киев, вул. Велика Кільцева 6А


Положення про академічний постмодернізм: самоплагіат (думки фахівців) – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\nПоложення про академічний постмодернізм: самоплагіат (думки фахівців)\n27.11.2018 25.04.2019 Ольга Петренко-Цеунова6 125\nЦя історія набула розголосу ще навесні 2018 року. Національний університет «Києво-Могилянська академія» змусив науковців – чинних і майбутніх, від професорів до студентів – підписатися в тому, що вони ознайомлені з «Положенням про академічну доброчесність», введеним у дію Наказом Президента Академії № 112. У цьому документі перераховано низку злочинів, із якими відтепер оголошено непримиренну боротьбу. Те, що плагіат – від лукавого, усі знали й доти. Фабрикація даних, фальсифікація, списування та хабарництво – наявність цього лиха теж ні в кого не викликало сумнівів.\nЧи не найбільше збурення в НаУКМА спричинив пункт про самоплагіат – дослівне відтворення власних думок понад один раз без посилання на джерело. У роз’ясненні зазначено, що це поняття «сформульовано на основі визначення академічного плагіату». Схоже, знайдено спосіб втілити пророцтва постструктуралістів про смерть автора. Текст постає відчуженим від свого творця, і автор уже не здатен контролювати його. Фактично скасовується розрізнення «свого» й «чужого» тексту, адже антиплагіатна програма, скануючи весь корпус наявних у мережі текстів, не надто дбає про інтелектуальну власність і не розрізняє, чи дослідник краде без посилання чужі думки, чи наводить власне твердження, оприлюднене раніше.\nПрикметно, що низка інших вишів також ухвалили свої версії «Положення…», проте далеко не всі запровадили поняття самоплагіату – наприклад, у документі Харківській академії фізичної культури після тривалої дискусії цей пункт не включили. Натомість Донецький державний університет управління та Одеський національний медичний університет слухняно вмістили самоплагіат у перелік академічних злодіянь, як видно з «Положень…», розміщених на їхніх офіційних сайтах. Ба навіть Ладижинська загальноосвітня школа розмістила «Положення про академічну доброчесність», зобов’язавши школярів серед іншого… уникати самоплагіату! Тобто не користуватися знаннями, отриманими від вчительки української літератури Майї Степанівни, у написанні твору зі світової літератури для Маргарити Дмитрівни? Чи, можливо, вчитель не має кілька разів поспіль проводити урок за тими самими власними розробками?\nЧитайте також: Володимир Шелухін. Плагіат: звідки в гідри голови?\nЗвучить як жарт, якби не печатка і підпис ректора/президента/директора на кожному з документів. Очевидно, що справжній науковець не раз протягом свого творчого життя кристалізує певну теорію, спираючись на власні думки, висловлені в попередніх публікаціях. Що робити, аби не потрапити під дію санкцій «Положення…» (а санкції передбачені доволі серйозні – відрахування з університету, позбавлення присудженого наукового ступеня тощо)? Фахівці-юристи радять… перефразовувати. Тобто з трьох складових риторичного мистецтва, означених ще Аристотелем, – віднаходження (inventio), розташування (dispositio) та прикрашання (elocutio) словесної матерії – найбільшої цінності набуває друга навичка: змінювати місцями слова в такий спосіб, аби ошукати антиплагіатну програму, котра виявляє повтор. Відтак знаряддями науковця мають стати маніпуляції з формою, що втілюють протистояння людини із засиллям техніки. Текст ряснітиме посиланнями на себе в третій особі – адже власні ідеї більше не належать авторові і сприймаються як такий самий чужий текст.\nЧитайте також: З’явився офіційний висновок щодо монографії Дмитра Дроздовського\nУ статті 42 Закону «Про освіту» (№ 2145-VIII; від 05.09.2017) йдеться про академічну доброчесність – «сукупність етичних принципів та визначених законом правил, якими мають керуватися учасники освітнього процесу під час навчання, викладання та провадження наукової (творчої) діяльності з метою забезпечення довіри до результатів навчання та/або наукових (творчих) досягнень». Тобто наукову діяльність на законодавчому рівні уподібнено до… творчості. Загалом із цим важко сперечатися: як доводять нейрофізіологи, людський мозок однаково сприймає реальний світ і вигаданий, а отже, розповідь про подію і сама подія є рівнозначними причинами породження ментальних об’єктів. Проте незаперечними є й такі напрями творчої (творці закону додали б: наукової) думки, як автотематизм, базований на сказаному тим самим автором раніше й на автокоментарі, наскрізні теми й мотиви, властиві кожному автору.\nНатомість нам пропонують оголити ідею до чистої безсловесної сутності й одягти в інші мовні шати, забуваючи про те, що форма змістовна і зміст оформлений. Думка існує в певному вербальному втіленні, а інакше доведеться визнати, що маємо справу з симулякром – за Ж. Бодріяром, істиною, котра приховує свою відсутність.\nМи запитали літературознавців про їхнє ставлення до запровадження поняття самоплагіату.\nВолодимир Моренець, доктор філологічних наук, професор, завідувач кафедри літературознавства НаУКМА, лауреат Державної премії України ім. Т. Г. Шевченка, дослідник літератури модернізму.\nЩо таке плагіат? Це – інтелектуальна крадіжка, крадіжка чужих думок. А як я можу вкрасти в самого себе? От подумав думку (часом таке трапляється майже з кожним) – і вона твоя. Навіки. Власну думку вкрасти неможливо. Можливий «типологічний збіг», але ж документ ясно каже про «самоплагіат», що є оксимороном і нонсенсом. Я зі своїми інтелектуальними продуктами, згідно з авторським правом, вільний робити все, що мені заманеться. Можу цілий свій текст, опублікований у газеті, передрукувати у збірнику, а потім – у власній книжці, і це все буде історія життя мого авторського тексту, на підставі чого текстологи-джерелознавці у нас визначають «останню волю автора». А це «Положення…» її – останню волю, – скасовує, зрештою, як і першу.\nБо, приміром, у кожній новій книжці Миколи Вінграновського – ⅓ вже опублікованих у попередніх збірках віршів, і що з того? У п’ятитомнику праць академіка Олександра Івановича Білецького фактично кожний матеріал до того друкувався мінімум тричі, то це все – плагіат? У Володимира Сосюри є поема «Заводянка», яку він включає в роман «Червоногвардійці», і жоден гуманітарій ще не закинув йому самоплагіат. У десятитомнику академіка Максима Рильського ВСІ літературознавчі студії попередньо видавалися або як передмови до авторських видань, або як репліки в серії (славнозвісні «Вечірні розмови»), або як статті в часописах. Якщо я взагалі нічого більше не публікуватиму, окрім своїх трьохсот опублікованих за життя праць і книжок, то все, що мені можна буде закинути від притомного глузду, це – самоповтор. Але це ніколи не буде плагіатом, хай би хоч хто стверджував інше. Адже джерелознавство і текстологія розвинулися як галузь філологічної науки саме на передруках та інваріантах авторських текстів і публікацій одного й того ж.\nСаме поняття «самоплагіат» – параноїдальне за визначенням. На мою думку, «Положення…» спрямоване не на виховання академічної доброчесності, а на виловлювання плагіату – це різні речі. Те, що, напевно, і мається на увазі, – щоб, скажімо, магістерська робота не повторювала бакалаврську. Загалом самоповтор можливий до певної межі. За моїх часів вважалося: якщо публікація містить 30% цілком нового матеріалу – це нова публікація. На захисті докторської допускалося 25% із кандидатської, тобто спадкоємність думки ніхто не відкидав. Якщо заборонити самоповтори – як має людина вглибати у свою тематику? Дослідник починає опрацьовувати тему: на курсовій «риє», на бакалаврській, магістерській, доходить до певної глибини – це шлях наукового становлення. Можна обмежити, скажімо, щоб повторювалося не більше 30%, але не цілком заборонити.\nФормалізувати, кодифікувати плагіат майже неможливо, адже текст може бути позірно відмінним, а по суті вкраденим. Слова можуть повторюватися – і бути абсолютно неповторними, наприклад у Леоніда Талалая є: «А півсонця золотого заховалося під воду, а півсонця золотого – в золотій воді». Епітет «золотий» тричі повторюється – і він не повторюється, він щоразу має інший смисл!\nІз плагіатом подібно: може не повторюватися дослівно і бути крадіжкою, або навпаки. До того ж існує локутивна мета висловлювання – в прямому сенсі повторювати, і іллокутивна – із серйозним виглядом, але з метою обдурити, збити з правдивого шляху думання… Машина такого тонкого нюансу ніколи не розрізнить, лише старший науковець, який при тямі, при повазі і при відповідальності.\nПричини цього явища значно глибші: морально-етична руйнація суспільства. Коли на верхівці держави привселюдно і повсякчасно здійснюються крадіжки, але в народній масі це викликає не огиду, а заздрість, – хапонути й собі б… На цьому шляху керівники почали називатися «академіками», «професорами» – це поширилося, як завжди буває, а на рівні звичайного чинного науковця всі ці звання почали стрімко девальвуватися. Споневажено академічні чесноти, водночас упосліджено людину науки. Учений не може бути злиднем і сподіватися, що його поважатимуть. Відбувається соціально-економічне упослідження, воно супроводжується моральним упослідженням, і зрештою науковця ніхто не слухає. Плагіат розрісся до неймовірних рівнів: порушення всіх моральних норм у державі окошилося й на тотальному порушенні цієї норми, це так. Але боротися такими методами – це намір заявити про себе як про реформатора, а не насправді реформувати.\nЯ не вірю в цю боротьбу, це імітація реформи. Як у радянські часи оголошували кампанії проти пиятики – це нагадує щось подібне. Технічні засоби перевірки можуть бути суто допоміжними, вирішувати мають фахівці. Біда є, але вона лікується чесним зразком. Як на мене, якщо дослідник має самоповагу – він не вдаватиметься до плагіату. Коли я не зазначу відомого мені автора цієї думки – значить, я на власну думку не спроможний? Мені це завжди здається настільки ганебним, тому я всюди вказую, може навіть надміру: «За словами такого…», «На переконання такого…». Але щодо власної думки – вона моя, і як я її використовую – це моя справа, ніхто мені не вказуватиме.\nСамамкінець таке. Генерально, загалом, без врахування реального контексту, визначити, що безумовно є фактом плагіату, а що ним не є, – неможливо. Це, як і саме розрізнення добра і зла: воно завжди встановлюється особистісно тут і тепер, у конкретиці контекстуальної явленості. Смішно було би бити себе в груди, доводячи, наскільки ми проти плагіату. Так, проти. Але при цьому я впевнений, що жодними правилами на світі ще не була встановлена жодна доброчинність, якщо потреба у ній не перетворилася на внутрішній моральний імператив. Але що вдієш, коли люди ніколи не замислювалися над природою утопій…\nЛюдмила Кисельова, кандидат філологічних наук, доцент кафедри літературознавства НаУКМА, дослідниця літератури «срібної доби».\nНавколо так званого «самоплагіату» немає про що сперечатися. Звісно, фахово оснащений філолог такого прийняти просто не може. Дозволю собі нагадати, що навіть у фаховій літературі теоретичне обґрунтування «автоплагіату» відсутнє. Та й саме поняття «плагіат» у філологічних науках тлумачиться неоднозначно: зокрема, один із засновників сучасної наратології, основоположник вивчення інтертекстуальності французький учений Жерар Женет у своїй праці «Палімпсести: Література у другому ступені» розглядає плагіат (разом із цитатою та алюзією) як окремий різновид інтертекстуальності. А всесвітньо відомий польський літературознавець і дослідник Міхал Ґловінський надає важливого значення автоінтертекстуальності («O intertekstualnosci»). Російський теоретик О. Жолковський вважає автоінтертекстуальність невід’ємною частиною творчого процесу, свідченням авторського самоосмислення («Блуждающие сны»). Розмежувати поняття «автоінтертекстуальності» та «автоплагіату» майже неможливо: один і той самий текст в іншому контекстуальному оточенні може набувати нового значення (це стосується не лише літературних, а й історико-культурних контекстів). Відтак позірні «самоповторення» насправді є засобом розпросторення авторського тексту та оприявлення його нових сенсів.\nНаталя Пелешенко, провідний спеціаліст кафедри літературознавства НаУКМА, дослідниця барокової драматургії.\nНауковці завжди вводили свої статті в ширші матеріали. Звісно, недопустимо одне й те саме передруковувати кілька разів як нове без примітки про те, що цей матеріал уже був опублікований. Але бувають такі видання, яких ніхто не побачить – це прикро для автора, він хоче бути почутим. Статті є способом оприлюднення своєї роботи й донесення до широкого загалу. Хтось не побачить дисертацію, хтось не дізнається про книжку, зате прочитає статті, що формують наукове обличчя дослідника.\nВиходить: що більше у вас зараз статей, то в гіршому ви опинитеся становищі надалі, бо боятиметеся, що вас зловлять і звинуватять у самоплагіаті за те, що у вас понад 25 слів стоїть поряд у двох роботах. Антиплагіатні програми абсолютно недосконалі, вони сприймають як повтор навіть залапковані цитати та бібліографію – якщо посилання на цю книжку десь є в мережі, машина виділяє його і зменшує відсоток унікальності тексту, тож доводиться це перевіряти вручну. Натомість коли людина справді вкрала – з білоруської, литовської, іспанської абощо – це здатні побачити лише фахівці, але не програма.\nЗакиди самоплагіату фактично знецінюють практику апробації. Досі дослідник, працюючи над темою, їхав на конференцію, виголошував доповідь, публікував тези, слухав зауваження колег, оприлюднював свої відкриття у вигляді статей і згодом узагальнював власні напрацювання у більшому форматі – дисертації, монографії. Відтепер це протизаконно: опубліковану один раз власну думку не можна відтворити в іншому виданні без посилання на джерело. Відповідно до цього «Положення…», у дисертацію не можна включати свої статті, дисертацію не можна видати як монографію, адже якщо повторюються принаймні 25 слів поруч – є ризик бути звинуваченим у самоплагіаті. За великим рахунком, із текстом дисертації ознайомляться лише кілька людей – науковий керівник і офіційні опоненти. Згідно з вимогами до аспірантів, захисту дисертації має передувати участь у конференціях, написання низки статей до фахових видань. Тобто за той самий 4-річний період сумлінний здобувач ступеня PhD мусить виконати вдвічі більшу роботу, ніж раніше. У такий спосіб дисертацію знецінено, перетворено на формальність. Це виглядає як заохочення робити її впівсили, подавати матеріал дозовано – адже все одно цього майже ніхто не оцінить, окрім кількох людей, а донести до широкого загалу ці самі власні знахідки проблематично, бо ж самоплагіат.\nЗі статтями теж не все гаразд: до гуманітаріїв намагаються застосувати вимоги природничих галузей, зокрема публікації в міжнародних журналах, що індексуються в Scopus. У деяких вишах запровадили систему оцінювання науковців, за певні види «активностей» нараховують бали. Так от, за публікації англійською балів, звісно, нараховують більше, мовляв, наші видання не такі престижні. Виникає питання: а хто розвиватиме українську науку, як нашим журналам досягти високого рівня, коли ними так нехтують? Та й чи знайде свого читача на Заході стаття про якийсь наш текст, скажімо, ХІ чи ХІХ століття? І який рівень тих публікацій? Якщо враховувати потреби аудиторії, не знайомої з нашим контекстом, доведеться, перш ніж подати інтерпретацію певного твору, зробити розлогий вступ для ознайомлення з проблемою. Наприклад, пишучи про Тичину для українського читача, немає потреби пояснювати багатьох речей, абсолютно незрозумілих у закордонній статті.\nУ природничих галузях, де новітні розробки швидко стають застарілими, це справді актуальна вимога – не видавати результати старих експериментів за нові. Однак у гуманітаристиці це працює інакше: скажімо, є фундаментальні праці, написані ще в минулому чи й позаминулому столітті, котрі не втратили актуальності досі.\nОлександр Пронкевич, доктор філологічних наук, професор, директор Інституту філології ЧНУ ім. Петра Могили, дослідник іспанської літератури.\nРозпочну з проблеми плагіату. Це крадіжка, тобто злочин. Із самоплагіатом, якщо слідувати цьому визначенню, одразу виникають проблеми. Виходить, що автор краде в самого себе, але це нонсенс. Тоді очевидно, сутність самоплагіату полягає в чомусь іншому – не в факті крадіжки, а у використанні недозволених форм «продажу» інтелектуальної продукції.\nРозглянемо два випадки такого «продажу» з прив’язкою до проблеми. Випадок перший. Видавець (книги або наукового журналу) витрачає час, енергію і гроші на видання твору, у якого є автор. Якщо автор отримав якийсь гонорар (хоча б символічний), тоді все просто: текст належить видавцю, і жодний передрук (він же автоплагіат) без дозволу видавця є злочином. Я вважаю, що цей принцип поширюється і на безгонорарні видання, адже автор уже щасливий тим, що його друкують у статусному журналі й нічого з нього не беруть. Проте чи повинні автори дотримуватися такої дисципліни, якщо вони самі фінансують власні видання? Залишу це питання відкритим.\nДругий випадок складніший – він стосується плагіату ідей. На мій погляд, тут самоплагіатом буде використання своїх же ідей автором у своїх же творах без посилання на джерела, в яких ці ідеї вперше були опубліковані. Проте тут тяжко провести межу між простим копіюванням думок та їхнім розвитком у наступних творах. Ми ж добре розуміємо, що навіть механічне включення одного й того самого тексту (образу, мелодії) без жодної зміни в нові інтертекстуальні зв’язки та нове інтелектуальне оточення змінює смисли відтворюваного, а що робити з тим, коли автор зі своїми ідеями явно працює і явно їх розвиває? Очевидно, щоразу визнання самоплагіату ідей потребуватиме спеціальної експертизи і відповідним чином підготовлених експертів.\nОтже, самоплагіат – явище негативне і з ним треба боротися, тільки спочатку варто розібратися у визначеннях і процедурах покарання, проте, як випливає з моїх дещо плутаних думок, зробити це буде непросто.\nФото: fb, istock.com\nМартіна Поллака відзначили премією в Австрії\nЩодня друковані книжки читає лише 8% українців