Могилев-Подольский Online - Творчество наших земляков_001_002\nЧетверг, 14.12.2017, 18:09\nГлавная страница » На досуге » Творчество земляков\nМартынова (Данчак) Надежда Васильевна\nПравдивая история жизни Данчака Василия Матвеевича, из с.Кукавка, Могилёв-Подольского района. Повесть написана к 90 летию и 20 летию со дня смерти нашего земляка.\nКрасиві українські села та міста чудовою природою, веселими і сумними піснями, щирими і добрими людьми.\nПридністров’я, Поділля - це край такої багатої історії.\nКого тільки не було на цій святій Землі, хто тільки не воював за цей благодатний край: турки і татари, поляки і німці, литовці і багато другого люду.\nНа правому березі Дністра розкинулася молдавська земля. Квітуча та дзвінка своїми піснями, чорнобровими дівками та стрункими парубками.\nНа лівому березі Дністра, через кручі, схили та долини ллється українська пісня, пісня солов’я, така чудова та дзвінка, до серця, в душу проникає, зачаровує, на очі сльози навертає. Буйним цвітом квітнуть сади, долини, пагорки своїми медоносними травами. Розмаїття цвіту, запаху і краси, зливається з шелестом столітніх дубів та щебетанням птахів, та розмірним “ку-ку, ку-ку”, що долинає із лісу.\nСеред такого красивого, багатого природою та історією краю розкинулося село Кукавка, певно тут століттями кукували зозулі в темному лісі дубів та яворів, ялин та сосен, тому люди назвали цю місцевість - Кукавка.\nПо-людським законам живуть тут люди зі своєю історією роду, звичаями. Є тут нащадки Гетьманського роду, роду графів Морткових (Моркових), нащадки художника Тропініна, бунтаря Кармелюка. Нащадки турків, німців, поляків та багато другого люду зі своєю різновидністю генів. І вся ця генна розмаїтість, як в котлі зварилася, перемішалася в нових поколіннях жителів Кукавки, з такою багатою, трагічною, героїчною і щасливою історією.\nСім’я, це гібрид, злиття різних генів, родів, нащадків.\nСім’я Матвія Данчака із вільних козаків, переплелися в ній різні долі, світогляди, устої. Історію краю по ній можна писати і все це правдиво відображатиме історію України.\nУ Матвія Данчака було три сина високих та струнких, з носами як у греків, трішки рудих, розумних та кмітливих, веселих, говірливих. Пізнати їм хотілося як живеться і що коїться у цьому світі.\nМатвій з ранку до вечора працює, столярує, землю обробляє. Синочки його роботящі, кмітливі, все горить в руках у них. Добрих помічників батько має.\nСмута пішла по землі. Страшний голод в 32 році. Червоноармійці по селам урожай забирають, ні крихти не залишають.\nУ Матвія Данчака забрали все зерно, заставили його відвести до станції на пункт приймальний. Зерно приймали, перевіряли всі мішки, в одному дірочку знайшли. Матвія в холодний льох кинули.\n"Судити будемо, в Сибір відправимо " – кричав один приймач.\nКинулися діти батька спасати. По нивах ходили у людей просили, зернятко до зернятка збирали. Три маленькі пригорщі золотого зерна зібрали. Стоять три синочки та й мати, у хустинці три жменьки зерна, принесли за тата віддати.\nП’ять діб Матвій нічого не пив і не їв, у холоднім льоху сидів. Відпустили, він аж посивів. Обняв трьох синів і жінку, сказав: ”Треба виживати”.\nВ 39- му році старшого сина Василя, забрали до Радянської Армії служити.\nНа порозі війна – фінська. Слід залишила вона на тілі Василя. Відморожені пальці на ногах. Головне залишився живий, це радість для матері, батька, братів Василя. Але не може бути одна біда. У двері стукає, друга війна – Велика Вітчизняна.\nБідна мати Василева, спроваджує ще двох синів і чоловіка на війну вона. Такий крик та плач на селі стоїть, не чути солов’їв, зозуля кувати перестала.\nПерші дні війни порозкидали в різні боки усіх братів та батька Матея . Середнього сина у Білоруські ліси, меншого десь у Карпати, старшого сина Василя, командира тягача, в гарматний взвод Київ захищати, а батька, у роту укріплення будувати.\nНімці рвуться до Москви, Київ у руїнах. Спалені села та міста, якесь пекло на землі, крики, біль, смерть та біда, все це принесла страшна війна.\nВ тихі ночі затишшя думав Василь про братів, тата, маму, як там вони, чи живі, чи є, що їсти? Василь добре знав ціну голоду. Хоронили цілі села. НКВДісти роз’їжджали по селам забирали все до крихти, а мертвих зносили під косогір і засипали землею.\nПропадали цілі села. Хто жив біля лісу, збирали жолуді, коріння, гнилючки, все це варили і їли таку мішанину, щоб вижити. Ці думки про минуле, побачене, дуже гнітило Василя, а ще більше те, що люди від цього страхіття розум втрачали, не знали, що їм робити і як дальше жити.\nВасилеві серце говорило - надія на краще, переможе зло. Думки світлі, теплі про любов, про батьків, братів приходили, зігрівали його душу.\nВ холодний, сірий, дощовий день викликали його до командира роти, наказали як і всім бійцям написати заяву до вступу ВКПБ.\nСто грам, що дали в чорній брудній кварті, опустили його думки до розваленого, з брудною підлогою будинку, де розмістився КП. П’яний майор збирав заяви при цьому брудно лаявся за якісь помилки, за невміння писати, і за всі гріхи, що можна було придумати сп’яну.\nПізно ввечері тягачі гармат, гармати, різна техніка, теплушки були завантажені на поїзд і відправлені на Кавказ. Там йшли запеклі бої за перевал. Німці рвалися за всяку ціну заволодіти Кавказом, Каспійським морем, і далі.\nКавказький перевал. Дорога в горах. Круті підйоми, спуски. Техніка перегрівалася, виходили з ладу машини, тягачі з натугою тягнули гармати.\nПішов сильний дощ. Руки Василя чіпко тримали перемикачі тяги, двигун надривно гудів. Все тряслося, кожна ямка заставляла призупинятися, змінювати швидкість багатотонного тягача з гарматою, який повільно, їхав по гірській дорозі. Справа крута стіна гори, зліва чорніло урвище.\nПопереду колони, як на вібростенді, підстрибував «уазик» з ком. складом, за ним дві полуторки з ротою стрільців, далі ще дві, вкриті брезентом машини. За колонною тягачів з гарматами, машини з піхотою, технікою, медперсоналом, боєприпасами, і в кінці колони коні тягнули польову кухню, якось ліниво, махаючи головами і хвостами.\nДощ то сильнішав, то переставав. Колонна повільно піднімалася до переправи через урвище. В цьому шумі Василь уловив якийсь монотонний гул двигунів. З-за гори вилетіли два німецьких штурмовика з хрестами на крилах. За ними, як стерв’ятник, розкинувши крила, наче повз по небу, летів бомбовоз. Піднялася метушня. З уазика вискочили два бійці з прапорцями, подаючи знаки притискатися до гори і їхати вперед, вперед, і тільки вперед.\nПікіруючи над колонною, штурмовики стріляли, скидали бомби. Пророкотав бомбовоз. Все здригнулося, тонни землі, каміння піднялися від вибухів, із страшенним гуркотом упали на колонну. Полуторку, ще дві машини, накриті брезентом розірвало і рознесло вщент. Щось важке ударило по тягачу, пішов дим. Василя оглушило, залило очі, не було чим дихати, але руки так чіпко трималися перемикачів, що він ривком, і з такою силою, потягнув на себе перемикачі, що тягач неначе підстрибнув, здав назад.\nПопереду розірвалася авіабомба. Утворилася страшна чорна яма з уламками, із страхіттями від людських тіл, яка засипалася землею, камінням що летіли зверху. Василь відчув, щось тепле полилося по обличчю, за пазуху. В голові гуділо, в очах було темно від чогось липкого. Василь рукавом витер очі, різко потягнув на себе перемикачі. Тягач підстрибнув, залишаючись на місці.\nВід криків, шуму, стрілянини, розриву бомб, здавалося що земля розривається навколо на шматки і все летить у прірву. Тягач пихкав, чхав, але з місця не рушав.\nВасиль нічого не чув, щось тепле текло по голові, якийсь монотонний гул, як сирена «цивільної оборони», дзвеніла в голові Василя. Очі заливало.\nРук не міг відірвати від перемикачів, вони задубіли. Щось знову сильно гуркнуло по кабіні, Василя підкинуло на сидінні, рука відірвалася від перемикача і якось машинально підвелася до очей, витерши їх. Він побачив щось страшне: спереду половина полуторки, горіли колеса, горіла ще одна машина. Свист, розриви снарядів, гул літаків, що раз за разом з’являлися з-за гори і летіли на колонну, викидаючи бомби. Земля здригалася, стовпи пилу і вогню шматували колонну. Василь нічого не чув, але все це бачив.\nВін виліз з тягача, заліз на капот, всередині двигуна щось булькало, шипіло, але він цього не чув. Взяв рукою за клапан, повернув, від болю потемніло в очах, а в вухах щось закололо, запаморочилося. Хтось стягнув його з капоту.\nНа землі, проти нього стояв кремезний лейтенант. Схопив Василя за плечі. До них підбіг генерал. Генерал щось кричав, очі в нього вилазили з орбіт. В руці у генерала був пістолет, яким він розмахував перед очима Василя. Генерал з розмаху ударив пістолетом Василя по обличчю. В голові Василя ще сильніше загуділо, в очах потемніло. Василь витер рукавом очі, лице і схилився над двигуном. Шланг, який з’єднував насос і бак був зірваний, капала солярка. Напружуючи всі свої сили так, що знову щось тепле потекло по шиї вниз, а в очах спалахнули вогники, Василь потягнув шланг і з’єднав з насосом, тут він скоріше побачив, а не почув шкварчання шкіри на руці.\nДвигун тягача запихкав, засвистів. Василь ледь не впав на лейтенанта, який ще стояв біля тягача і щось говорив, чи кричав, але перекривлене обличчя лейтенанта, стало трохи світлішим і правильнішим.\nВасиль вскочив у кабіну тягача, потягнув на себе перемикачі. Тягач здригнувся, передок піднявся з гуркотом переїхав яму, засипаючи камінням, землею все, що там було.\nВасиль їхав по дорозі перевалу з вибоїнами, з залишками техніки, на обочині, з криками ранених на полуторках, які стояли і пропускали техніку.\nУрвище викинуло вверх хмару диму і вогню, і якийсь рокіт - то зірвався збитий літак. Молоденький, чорний від пилу і гарі солдатик кричав «Ура!», і дивився на клуби чорного диму, що піднімався з урвища.\nКоли надійшла команда розташуватися, окопатися, Василь помітив, що він не чує слів, не відчуває рук, його радісно вітали, плескали по плечам, він нічого не чув.\nДо нього підійшов генерал з лейтенантом, подав руку, засміявся, але коли побачив руки Василя і не почув відповіді, чогось накричав на лейтенанта, похитав головою. Лейтенант відвів Василя до машини, де розгорнули польовий лазарет.\nЧерез деякий час, коли Василь вийшов з шпиталю, його викликав політрук, довго вітав, гаряче обняв, дав фляжку солдатського спирту, яку Василь розпив з товаришами по роті і повідомив, що Василь нагороджений медаллю “ За оборону Кавказу”.\nДороги війни. Дороги долі. Дороги фронтового життя, вони так урізалися в пам’ять, що не відпускали, не давали спокійно жити, радіти, любити.\nНаближалася розв‘язка війни. Звільнена Україна від коричневої чуми, збитки залишилися страшні. Села, були спалені вщент, одні труби хат стояли стовпами та голодні люди копошилися в попелі, шукаючи щось рідне, знайоме, дороге.\nПочиналася відбудова нового життя в Україні.\nВійна ще вирувала. Ешелони з технікою йшли на Захід.\nСтарший сержант, командир роти тягачів, Василь Данчак, прибув під Кенінгсберг зі своїм полком.\nЗавдання було взяти Кенінгсберг, фортецю, цитадель фашизму, будь якою ціною, звільнити місто. Фашисти яро боролися за кожний дім, підвал, квартал.\nНищівної, руйнівної сили завдавала ворогові наша важка артилерія .\nБуло таке відчуття, що від цього арт.удару зруйнується усе. Земля гуділа під ногами. Неба не було видно від диму, пилу, полум’я і вибухів, не було чим дихати.\nЗапеклі йшли бої, дні за днями. Бійцям хотілося поспати, хотілося тиші, хотілося їсти, побачити сонце, чисте небо, хотілося спокою.\nНарешті стало тихо і тільки поодинокі постріли та черги із автоматів, зруйновані будівлі лякали людей, які ховалися у підвалах.\nНаші воїни, як переможці, вийшли на вулиці, за ними потягнулися, оглядаючись і крадучись, із своїх схованок жителі міста і другий люд, ніяковіючи з острахом, дивилися на чужих солдатів.\nГрупами, солдати шукали де можна поїсти, поспати, перевести подих. Заспокоїтися, відпочити від багатотижневого протистояння, напруги, страху, нелюдських умов і страждань. Деякі групи бійців заходили в будівлі, такі розкішні, багаті, хоча потріпані війною. Такого багатства і розкоші вони в своїм, тяжкім житті, не бачили, уявити не могли собі, що можна так жити. Мати такий красивий, «царський» посуд, постіль, одяг. Одних це до печінок обурювало: “що вам ще треба було, чого ви лізли до нас, на наші злидні подивитися, в наших землянках пожити, щурів поїсти, солому гризти?”. Інші все розглядали, торкалися руками, милувалися картинами, дорогим посудом, одягом, брали: годинники, нитки, жінкам своїм кофтини. Більш спритні, забирали золоті часи, обручки, ланцюжки і всякі золоті прикраси .\nЗадоволені вояки йшли на кухню і там знаходили для себе рай. Випити, з’їсти небачене смачне, що ще залишилося від хазяїв. Таких вин вони з роду не бачили і від випитого, чи від голоду, зразу п’яніли, падали і засипали з щасливою усмішкою на вустах.\nВже перестали бити гармати, їх зачохлили, поставили під охорону. Бійців відпустили відпочити, подивитися на переможену фашистську фортецю, старовинне місто Кенінгсберг.\nВасиль з двома товаришами йшов по місту, він був грамотніший від своїх друзів, знав дещо про це місто.\nВасиля приваблювала архітектура міста, він зачаровано дивився на будівлі, на вулиці, парки, сквери. Все це було до війни, красиве, охайне, багато оздоблене різними статуетками, статуями. Вулиці і тротуари вимощені гладеньким камінням.\nВін дивився на цей новий, не бачений світ і милувався, і думав, і чого в рідній, чарівній Україні, з такими природними красотами, треба грузнути в багнюці, в бідності, голодними вимирати цілими селами, віддаючи комусь, потом зароблене зерно, худобу ? Чого воно так несправедливо, задавав він собі запитання, бо люди ми як люди, роботящі і кмітливі, голови є на плечах, руки й ноги на місці, а живемо в голоді і злиднях.\nТовариші тягнули Василя до будівлі, з воріт якої виїхав штабний уазик. На задньому сидінні горою були поставлені ящики з німецьким маркуванням.\n“Це мабуть шнапс” - тихенько сказав товариш Василю. «Підемо подивимося». Вони пішли прямісінько до воріт, де їх обігнало чоловік п’ять солдатів, які весело розмовляючи, сміючись, тягнули за собою молоденьку німкеню, яка з переляку, щось белькотала по своєму, але не опираючись, йшла за солдатами.\nУ дворі стояли дві розбиті цистерни, бочки, зліва поламані ящики за цистернами розбитий німецький вантажник, біля якого спало кілька солдатів. На ящиках сиділи ще якісь хлопці, мабуть піхота, спали в якійсь не природній позі, деякі із них тримали в руках банки, алюмінієві кварти.\nВесело розмовляючи з панночкою, солдати увійшли в лівий бункер, двері якого були зірвані і висіли на одній завісі. На дверях жовтою фарбою було намальовано череп з перехресними лініями і написано «GIFT».\nЯкийсь дивний холод віяв з цього бункеру. Хлопці кинулися за веселою компанією, ледь не збивши якогось старшину, який виходив з бункеру. Старшина якось надривно стогнав, пригинаючись аж до землі. Василь кинувся до товаришів : « Хлопці, зачекайте, не пийте, це отрута, потравитеся». На підлозі лежало, сиділо кілька чоловік синюшного кольору.\nБункер був довгий. Цистерни були розташовані в два ряди і вмуровані в стіни так , що тільки крани і заглушки були повернені до колії, яка була посередині бункеру. На колії ще було дві вагонетки, завантажені бочками.\nВасиль бачив як товариші кинулися відкривати крани і наливати собі в кварти рідину, поспіхом випиваючи так, що вирвати від них кварти, було неможливо. Солдати які прийшли раніше і напилися цього «пойла», відходили, і бігли до виходу. Василь почав кричати : « Не пийте! Отрута!», але хлопці не чули. Несамовита радість захопила усіх. Деякі затягнули пісню, але на пів слові замовкали. Якесь безумство охопило весь бункер. Василь з силою вирвав кварту у товариша і кричав йому в вухо: «отрута, отрута, не пий!».\nУ двері заходили нові солдати, не дивлячись навкруги, бігли до кранів сміючись, якимось дивним сміхом. Василь тягнув товариша до виходу , той трохи опирався. Штовхнувши його за двері, підбіг до другого товариша, той щось белькотав, сміявся і дивився якимись туманними очима на Василя.\nВасиль знову кричав: « отрута, отрута!», тягнучи товариша за комір, із бункеру. Відкинувши йому голову назад, надавив на живіт, так, що той почав блювати. Перший товариш сам собі допомагав очиститися від отрути. Вони трохи приходили до тями, а Василь, ще двох солдатів витяг з бункеру і вовтузився з ними, коли знову ціла бригада, чоловік вісім, з криком “УРА!”, кинулися до цих бункерів.\nВасиль став на дверях у бункер і з усієї сили кричав: «отрута, отрута, потравитесь!», це насторожило солдатів, вони призупинилися, і Василь розказав, показав на тих солдатів, які немов би спали, не реагуючи ні на що.\nЛейтенант, який прийшов з групою солдатів, хотів йому заперечити, але коли побачив синюшних солдатів, зайшов у бункер і через секунду вискочив, як ошпареній півень. Поставив біля дверей солдатів охороняти бункер, при цьому підперши двері двома бочками. Василь на дверях червоною цеглою написав “ЯД, СМЕРТЬ!”, а лейтенант пішов шукати комендатуру.\nВасиль із своїми товаришами, вийшли за ворота і попрямували у сквер, де на лавочці сиділа старенька фрау, і щось сама собі говорила. Не хотілося вже дивитися на скульптури, фонтанчики, яких було так багато у сквері, на всю цю красоту. Вони довго сиділи, думаючи кожний про своє.\nЩе скільки буде фронтових маленьких подвигів. Василь Данчак буде нагороджений медаллю «За взятие Кенингсберга», другими медалями, проїде дорогами Польщі, Угорщини, Німеччини. Подивиться, подумає і порівняє: “чому німці, де рівень життя в десятки, а то і більше разів вище, заможніше, чим в Україні, Росії, чого вони так лізли до нас? Невже їм мало було, маючи такий високий рівень життя, для чого їм потрібна була наша бідна Україна?”\nФілософське питання свердлило голову Василя: «Чого вам не вистачало?».\nНа нашій, милій Україні, у рідному селі Кукавка, багатою природою, землею, так хочеться на своїм полі жито жати, пісні співати, натхненно танцювати, любити, радіти, дітей ростити, руками дім свій будувати.\nПройшли ці лихоліття з 39 по 47 рік віддав він армії молодий свій вік. Додому повернувся, а тут біда, двох братів забрала ця ненависна війна.\nГолодомор, холод, якась напасть страшна.\nМати плаче і сміється, син і батько повернулися з війни, обидва з ногами, руками, цілі, за них дякувала Богу вона.\nМолодість бере своє, дівчата бігають, придивляються до Василя, в невістки набиваються. Душа у Васі добра, всіх обняти радий, але припала до душі учителька чорненька, та маленька, така рум’яна з чарівним голоском, медовим, що заворожує і спати не дає. Оце вона - життя , кохання і бажання Василя.\nПобралися вони, діточок собі родили, двох дочок Надійку та Галинку. Василь щасливий, життя налагоджується. Свою Ганнусю чорноброву, таку рум’яну і красиву він так любив. Любов його до неба піднімала, давала крила, щастям наповнювала. Садив Ганнусю на коліна, гойдав, як малу дитину.\nІз дітками він грався, і радісно сміявся, від щастя млів, в душі співав, що доля щастям нагородила, за всі ті муки і страждання, за біди і недосипання, за тяжкі фронтові дороги, що ще дзвенять у вухах, як скрегіт гусениць і постріли важких гармат.\nВасиля направили відновлювати МТС. Красиві ці міста, ліси, поля на лівому березі Дністра. Природа і схили рідного Дністра, все розцвіло буянням цвіту, і діточки, як квіточки ростуть, весна у серці Василя, любов все серце забирає.\nТа знову ці, якісь холодні дні, 60-ті роки, щось знову там не поділили, в країну смуту запустили, на грані нової війни. Через цей благодатний край летять по три, по п’ять літаки, туди на захід і танки йдуть через Дністер. Так, що знову, війна тепер, все забере з собою в прірву.\nДивиться Василь у небо, а поряд дві його весни, маленькі донечки. Так серце тугою покрилось, скупа сльоза скотилась. Визвали його в партком, рушницю дали, підпис взяли. Охороняти нафтобазу треба, лазутчики якісь нишпорять, диверсії почались.\nЗгоріла фабрика по виробництву тютюну, так що, по цьому факту об’являти вже війну, інструктаж прочитали і бути пильними всім наказали.\nВночі пройшла сильна злива, блискавка, грім гримів, страшенний вітер вив. На ранок, тільки все затихло, у дворі, зібралася вся МТСівська дітвора. З кошиками, торбинками у ліс, по лісові суниці, бо там такі суниці, як городні полуниці, та ще смачніші, запашні і солодкіші. Гуртом усі пішли до лісу. Ой крику, галасу було, гудів весь ліс. Із хащі, прямо на дівчаток, пригинаючись, вискочив солдат, високий на зріст, плечі промокли, чоботи в болоті .\nГоворить він до них: « То ви не бійтеся, я заблукав у лісі, мені до Яришева треба в частину військову, з дороги збився, то покажіть куди мені іти?». Дівчатка дорогу показали, а самі швидко, побігли до батьків, наперебій, розказують про всі свої підозри.\nБатьки сміялися: «розвідники ви наші», але Василь Матвійович подзвонив кудись. Захарія поставив нафтобазу сторожити. Так день чи два в напрузі жила вся МТСівська дітвора.\nЧерез неділю чутка пішла, що тютюнову фабрику, об’єкт той стратегічний, спалив «шпіон», якого вже спіймали. Всі раді були, що лихо, тихо відступило і не зачепило.\nВасиль Матвійович на нафтобазі хазяйнує, пальним, колгоспи та радгоспи, забезпечує, все правильно і чесно рахує. На чани залізли перевірити, скільки палива залишилося і скільки треба ще долити. Чогось Захарушка збліднів, в припадку б’ється, весь спітнів, ось – ось зірветься, а висота до десять метрів.\nВасиль Матвійович його ухопив, притиснув до чана, голову накрив і відступила страшна “хворь”.\nПройшла неначе і не було, Захарій видужав, сказав, що скільки років він страждав на цю падку, страшну хворобу, і що його Василь Матвійович спасав, і спас, і другий шанс в житті подарував.\nПроходить рік за роком, життя іде своїм широким кроком, дарує щастя, радість, біль і горе, міняє покоління і людські долі. Повиростали діти, онукам треба вже радіти. Із пам’яті вчинки, дати, дії, потроху вже стираються, приходить старість.\nВасиль Матвійович на пенсії уже і онуки є, життя бере своє. Здоров’я вже не те. З Ганнусею своєю, у Харкові, у дочки Галочки живе.\nЗ онуками він бавиться, по дому допомагає. Якось провідати його, з онуком третім, таким, як дід руденьким, у молодості був, прийшла дочка Надія.\nДитя, до діда рученята простягає, біжить, сміється. Страшна вівчарка з прив’язі зірвалась, на малюка летить, ричить. Дід кинувся до онука і взяв його на руки. Дитя мале: «Ді – ді» лепече і радісно сміється. Він пригорнув до себе онука.\nЩастя є, чого ще треба? Тиха і спокійна старість на порозі. А серце все бунтує і за роботою сумує, і хочеться літати, щоб щастя більше ще пізнати, і до зірок дістатись.\nЯке життя об’ємне, хвилююче таке, біжить за горизонт від тебе, і манить, і притягує тебе.\nА зорі в небі блимають, блищать і жити заставляють, і вічну пам'ять на землі про тебе залишають.\n| Туристические агентства\n| Расписание автобусов\n| Расписание поездов


У Франківську планують закрити заклади громадського харчування - залишать аптеки, магазини та лікарні - Галицький Кореспондент\nГоловна » Новини » У Франківську планують закрити заклади громадського харчування – залишать аптеки, магазини та лікарні\nУ Франківську планують закрити заклади громадського харчування – залишать аптеки, магазини та лікарні\nОпубліковано: 16.03.2020 16.03.2020 Автор: Боднар Ріта\nМіністр охорони здоров’я України Ілля Ємець пропонує обмежити роботу закладів громадського харчування.\nПро це йдеться на сторінці Міністерства охорони здоров’я України.\n“З усією відповідальністю повідомляю: сьогодні загроза, яку несе коронавірус, велика як ніколи. Для інфекції не має значення матеріальний стан чи соціальний статус. Хворіють як усесвітньо відомі політики, актори, так і прості люди. Сьогодні ворог номер один не тільки українського суспільства, але й всього світу – це смертельно небезпечна інфекція, коронавірус”, – каже Ємець.\nДодає, що необхідно закривати заклади громадського харчування та ТРЦ, працювати мають лише аптеки та продуктові магазини, необхідно обмежити пересування всередині країни, запровадити дистанційний режим роботи працівників, переглянути режим роботи громадського транспорту та обмежити дозволені збори людей у групах до 10 осіб.\n“Закликаю всіх українців не бути легковажними. Це той час, коли необхідно не панікувати, а мобілізуватися, зібрати всі сили та допомогти собі, своїм близьким та своїм співгромадянам. Зараз ще є можливість не допустити жахливої трагедії на території всієї України“, – пише Міністр.\nУ соціальній мережі Фейсбук Олександр Кушлик написав, що у Львові закривають усі магазини та заклади торгівлі. Відкриті будуть тільки аптеки, магазини та заправки.\nМіський голова Івано-Франківська Руслан Марцінків прокоментував цей допис у Фейсбук. Написав, що рішення про закриття закладів громадського харчування мають прийняти сьогодні, 16 березня.\n“Тільки юристи читають норму закону, щоб потім не вліпили перевищення повноважень”, – пише мер.\nЗгодом це рішення прийняла міська комісія з питань ТЕБ та НС. Свою роботу повинні продовжити лише продуктові магазини, заправки і аптеки.\nНагадаємо, нещодавно в Україні зафіксували першу смерть через коронавірус.\nТакож у поліклініках Франківська через карантин вводять обмежувальні заходи.\nА з метою запобігання поширення коронавірусної інфекції, від 12 березня до 3 квітня всі без винятку навчальні заклади в Україні закрили на карантин.\nКатегорії: Життя, Здоров'я, НовиниПомічено: Ємець, заклади, коронавірус, Міністр


На міжнародні змагання до Львова з’їдуться більше двох сотень юних борців | Львівський портал\n21 Лютого 2019, 19:38 |\nЦими вихідними, 23-24 лютого, у манежі велотреку СКА, що на вул. Клепарівській, 39-А, проходитиме міжнародний турнір з вільної боротьби «Відкритий Кубок Львова». Про це Львівському порталу повідомили у прес-службі Львівської міської ради.\nУчасть у престижних змаганнях візьмуть хлопці та дівчата віком до 17 років із усіх куточків України, а також із Молдови, Грузії, Польщі, Литви, Румунії та Швеції.\n«Для українських спортсменів – це етап підготовки до чемпіонату України. У порівнянні з двома попередніми турнірами, географія наших змагань збільшилася. Цей турнір, без усіляких сумнівів, буде найпрестижнішим та наймасштабнішим за кількістю учасників та своєю географією. За місця на п’єдесталі пошани боротимуться від 200 до 250 спортсменів», – розповів організатор змагань Ростислав Первачук.\nЩе одна особливість турніру – особисто-командна першість. У суботу, 23 лютогоспортсмени боротимуться за нагороди в особистій першості у 10 вагових категоріях у хлопців та дівчат.\nУ неділю, 24 лютого, відбудеться командна першість у хлопців та дівчат, де спортивні заклади зможуть виявити переможця відкритого Кубку Львова та отримати символічний призовий фонд. Командні змагання пройдуть у форматі «стінка на стінку». Цей різновид змагань особливо буде цікавим для глядачів і навіть для тих, хто не особливо цікавиться вільною боротьбою та не знає її правила. Змагання «стінка на стінка» проходитимуть у форматі поєдинків у десяти вагових категоріях.\n«Ми щиро віримо в те, що на «Відкритому Кубку Львова» побачимо нові таланти та нових зірок, які гучно про себе заявлять. На змаганнях ми дізнаємось імена спортсменів, які, можливо, в майбутньому досягнуть рівня Андрія Стадінка чи інших відомих спортсменів. Наше першочергове завдання – пропаганда спорту, здорового способу життя та залучення до вільної боротьби якомога більшої кількості дітей», – додають організатори змагань.\nЗазначимо, що всі поєдинки транслюватимуться у прямому ефірі на Youtube-каналі НАЖИВО-ТВ, а також на Facebook-сторінці LVIV OPEN CUPS.\nТеги: вільна боротьба, Львів, міжнародні змагання, СКА, спорт


В Україні уповільнилось зростання ВВП - Волинь Online\n21:07, 14 Лютого 2020\nВ Україні уповільнилось зростання ВВП\nЗа оперативною оцінкою, реальний ВВП у четвертому кварталі 2019 року порівняно з третім кварталом того ж року зріс на 0,1 %, проти четвертого кварталу 2018 року – на 1,5 %.\nПро це інформує “Укрінформ” з посиланням на Державну службу статистики.\nЗгідно з грудневими даними Держстату, реальний ВВП України у третьому кварталі 2019 року збільшився на 4,1 % порівняно з аналогічним періодом минулого року (попередні дані свідчили про зростання ВВП на 4,2 %).\nУ другому кварталі 2019 року ВВП України зріс на 4,6 % проти аналогічного періоду 2018 року, за перший квартал темпи зростання становили 2,5 %.\nОдна відповідь до “В Україні уповільнилось зростання ВВП”\nА що ви хотіли від блазня Зеленого?


Найкращі трендові прикраси 2022 року - фото аксесуарів, які в зараз моді\n27 сiчня 2022 | 16:00\nПрикраса здатна стати ефектною завершальною точкою, бути головним акцентом в образі або стати його органічним доповненням, тому стиліст Кадирова Файїла на своїй сторінці в Instagram розповіла, які аксесуари зараз у тренді.\nУ 2022 році на піку популярності серед прикрас залишається бінарність: мікси металів із перлами, пластиком та іншими металами.\nНе здають своїх позицій і прикраси з барочних перлин, їх особливість полягає в тому, що перлини мають незвичайну, неправильну форму. Це дозволяє створювати оригінальні та дивовижні кільця, сережки та браслети.\nЧитай також: Неймовірно красиво і абсолютно недоступно: 5 найдорожчих прикрас у світі\nНаївні прикраси, немов із дитячої скриньки, залишаються в тренді і цього сезону. Бісерні браслети або ланцюжки з намистин можуть доповнити вас образ і привнести в нього яскравість.\nПрикраси з монетками\nКілька років тому з'явилася мода на прикраси з монетами і цього сезону вони також будуть актуальними. Наприклад, сережки, кольє з монетами доречно виглядають з коктейльними та вечірніми сукнями.\nЦе ультрамодний аксесуар у вигляді прикраси на вухо має велику популярність. Кафи з креативним дизайном точно підкреслять ваш образ та привернуть увагу оточуючих.\nУ моді зараз мінімалізм, тому варто придбати собі акуратні, елегантні прикраси з тонкого металу чи дрібних ланок.\nРаніше на Realist.online повідомлялося, яких помилок припускаються жінки у виборі аксесуарів.\nаксесуари тренди 2022 прикраси


У Києві проходить унікальна виставка ляльок у вбраннях 30 країн світу – Стожари\nПрезентація в Києві відбулася в п’ятницю 5 листопада 2021. Експозиція сформована на основі колекції майстринь діаспори «Ляльки в костюмах країн Європи» та об’єднує Європу і Україну за допомогою ляльки. Майстрині з виготовлення традиційної народної ляльки-мотанки знайомлять з жіночим костюмом різних країн. Упродовж двох місяців натхнено працювали в Франції, Португалії, Німеччині, Норвегії, Україні, Бразилії.\nВиставка налічує 70 авторських ляльок у народному строї країн Європи, серед яких: Австрія, Ісландія, Греція, Естонія, Італія, Латвія, Литва, Молдова, Нідерланди, Німеччина, Норвегія. Українська культура мандрує світом.\n15 учасниць проєкту є членами Національної спілки Народних майстрів України.\n“Запрошуємо до музею не лише помилуватися ляльками, а й замислитися над тим, яку безцінну спадщину передали нам предки, який внесок України до світової культури. Партнерами нашої виставки у Києві є товариство зв’язків з українцями за межами України «Україна-світ» – голова секретаріату Алла Кендзера. Піклуються про виставку в Києві керівниця етносекції Товариства «Україна-Світ» Валерія Левківська i заступниця ген. директора з науково-освітньої роботи музею Раїса Сеннікова“, – йдеться у повідомленні.\nСпіворганізаторкою виставки є Ніна Хаґен. Пані Ніна народилася у мальовничому селі Великі Кринки на Полтавщині, а тепер живе і працює в місті Осло, Норвегія. Майстриня слідкує за процесами збереження лялькарства в Україні.\n“Ідея моя, бо так хотілось показати свої вузлові ляльки саме в норвезькому вбранні, – мене підтримала Тетяна Золочевська і взяла на себе практично всю організаційну роботу в групі майстринь. То було надзвичайно: Спочатку до проєкту долучились майстрині-лялькарки діаспори – дружній колектив і талановиті люди”, – говорить пані Ніна.\nВхід до музею лише за пред’явлення COVID-сертифікату.\nдіаспораКиївЛялька мотанкалялькимайстринямотанкаНіна ХагенУкраїна


Глава Укргазбанку - про угоду з IFC, "зелений" портфель, кредитні плани на 2021 рік - FINBALANCE. Все про економіку та фінанси.\nГлава Укргазбанку - про угоду з IFC, "зелений" портфель, кредитні плани на 2021 рік\nГлава правління Укргазбанку Андрій Кравець в інтерв’ю для “НВ” розповів, що цей держбанк завершив 2020 рік з прибутком близько 300 млн грн.\n“Збори акціонерів затвердять аудовану звітність навесні, але вже зараз можна сказати, що банк закінчив рік з прибутком близько 300 млн грн. Можливо, це не так вражає, як торік, але це дуже важливо. Минулий рік був надзвичайно важким: і ковід, і ситуація в економіці і, звичайно, вплинула ситуація і на ринку «зеленої» енергетики…\nНавесні минулого року держпідприємство «Гарантований покупець» дуже погано виконувало свої зобов’язання, влітку ситуація трохи покращилася; а восени він практично заплатив і за серпень, і за вересень, і за жовтень. Але це, безумовно, вплинуло на наш фінансовий результат, адже клієнти зверталися до нас, і ми йшли їм назустріч, міняли графіки погашення кредитів, трошки подовжували строки. І, зрозуміло, це тягло за собою формування певних резервів. Ситуація не є критичною для банку з нашим «зеленим» портфелем, але це, звичайно, вплинуло на наш результат”, - констатував А. Кравець.\nЗа його словами, рівень NPL у кредитному портфелі Укргазбанку - трохи більше 7% (близько 5 млрд грн), тоді як у 2015 році становив понад 42%.\n“У порівнянні з іншими, і не тільки державними банками, [7%] це разючий результат. Наші показники навіть на тлі банків з іноземним капіталом дуже хороші. І важливо підкреслити, що ці непрацюючі активи — скажімо так, legacy — спадок. Ці проблемні кредити виникли до рекапіталізації банку. Тобто за останні роки ми не отримали непрацюючих активів, портфель здоровий, оскільки завжди намагалися ставитися до кредитування зважено”, - зауважив глава правління Укргазбанку.\nВін наголосив, що в 2021 році банк націлений на отримання прибутку.\n“Будемо посилюватися в кредитуванні як великих корпоративних клієнтів, так і малого, середнього бізнесу. Природно, будемо фокусуватися і на кредитуванні «зелених» проєктів. І це вже не сонце, вітер. [Наприклад,] створення балансувальних енергопотужностей. Якщо дуже просто сказати, то це накопичувачі енергії. Вони потрібні для «урівноваження» потоків електроенергії, адже СЕС і ВЕС притаманне нестабільне виробництво, оскільки воно залежить від погодних умов, часу доби. Будуть і сонячні станції для приватного споживання, більше уваги приділимо роздрібному сегменту.\n<...> У роздробі запланували приріст близько 17%, в малому і середньому бізнесі хочемо наростити близько 15%. У 2020-му році ми вже зробили великий ривок в МСБ і це +50% портфеля”, - повідомив А. Кравець.\nГоворячи про нарощування банками ОВДП-портфелів, він сказав таке:\n“Банки якраз дуже хочуть кредитувати. Навіть якщо дивитися наш банк, валюта балансу на початок року близько 143 млрд грн, а кредитний портфель близько 55 млрд грн. Портфель цінних паперів (ОВДП, корпоративні ЦБ, US Treasuries) становить 59 млрд грн, всі інші це в основному високоліквідні активи (для підтримання необхідного рівня ліквідності для виконання зобов’язань перед клієнтами), основні засоби та інші активи.\nБезумовно, більш правильним було б здійснювати кредитування реального сектора, але при цьому на сьогодні банки обережніше і консервативно ставляться до потенційних позичальників. Тому, в сьогоднішній ситуації пандемії банки часто змушені вкладати свою зайву ліквідність у надійні інструменти, наприклад, ОВДП.\n<...> Держава буде потребувати, але банки зможуть вкладати в ОВДП стільки, скільки вони можуть вкладати. І якщо це буде занадто ризиковано, ніхто не буде цього робити. Але, звичайно, ми хочемо кредитувати, і ми кредитуємо, і знаходимося в активному пошуку клієнтів. Питання в іншому, що бажаючих багато, але не всі бажаючі відповідають вимогам банку. Тому що все одно банки досить консервативні, працюють за своїми принципами, вимогами, оцінці ризиків тощо”.\nГлава правління Укргазбанку розповів, що частка кредитів для “зеленої” енергетики в кредитному портфелі цього держбанку становить 36%.\n“Якщо говорити про абсолютні цифри, то з 2016 року ми профінансували проєктів альтернативної енергетики на суму понад 20 млрд грн, з яких вже близько 40% повністю погашені. <...> І серед них немає NPL. <...> Ми залишаємося універсальним банком з фокусом на кредитуванні «зелених» проєктів. Ми є одним з лідерів у Східній Європі за кредитуванням «зеленої» енергетики. <> І я хочу підкреслити, що цього проєкту б не було без допомоги IFC”, - зазначив А. Кравець.\nСитуацію в “зеленій” енергетиці глава Укргазбанку прокоментував таким чином:\n“Вона хоч і складна, але очікувана. «Зелений» тариф діє до 2030 року, але вже давно всі прекрасно розуміли, що необхідно перейти до іншої форми роботи на ринку «зеленої» енергетики. Цей «зелений» тариф з таким інтенсивним зростанням будівництва станцій не може існувати нескінченно, потрібні якісь інші форми.\nПроблема виникла у чому: цей перехід від однієї форми до іншої розтягнувся в часі, не було оперативно прийнято рішення і озвучені нові правила гри. Часто рішення переходило в якісь непродуктивні дискусії. Але зараз ситуація виправляється, Гарпок відновив виплати, і ми сподіваємося, що так буде і далі.\nЧи буде це впливати на наш портфель? Так, звичайно, певною мірою. У своєму бюджеті ми розглядали 6 сценаріїв розвитку подій: починаючи від варіанту, коли Гарпок повністю виконує свої зобов’язання перед «зеленою» енергетикою, потім в різних процентних співвідношеннях і закінчуючи найбільш песимістичним, коли він не платить взагалі. Для нас це було дуже важливо, адже від цього буде залежати наш фінрез. Інше питання, що резерви, які сформуються під ті чи інші кредити, будуть з`їдати фінансовий результат.\nАле, навіть при 50% виконання Гарпоком своїх зобов’язань, ми все одно спрацюємо з прибутком. Навіть якщо історія закінчиться не найкращим чином для Гарпока, це не стане великим потрясінням для банку, ми будемо жити — і цілком нормально. Інше питання, що ми можемо тоді звернутися до власника за додатковим капіталом. І страшного в цьому нічого немає.\n<...> Ринок зеленого кредитування стає більш складним. Тих простих за своєю структурою кредитів, які видавалися раніше, наприклад, на сонячні станції, вже буде дуже мало. З’являться більш складні і ще більш важливі для економіки і України проєкти, наприклад, з переробки сміття. Або когенерація, або кредитування проєктів для створення балансувальних потужностей. Для таких проєктів потрібно більше уваги, витрат, відповідальності, і ось це буде накладати перш за все відбиток".\nУгода з IFC\nЩодо угоди Укргазбанку з IFC, яка передбачає можливість конвертації позики IFC в частку в статутному капіталі Укргазбанку, Андрій Кравець розповів таке:\n“Коли держава входила в капітал Укргазбанку в 2009 році, було чітке розуміння, що ми його рятуємо, він оздоровлюється, а потім держава з нього виходить. І в 2015 році, при розробленні стратегії, фокус також був на приватизації. Яким чином банк може бути приватизований? Потрібно продати його комусь.\nВін повинен бути привабливим для інвестора, здоровим. І починаючи «зелений» проєкт, ми озвучили IFC нашу ідею — ми співпрацюємо, з часом ви стаєте нашим акціонером, а потім ми, разом починаємо думати про приватизацію — часткову або повну.\n[Діалог на цю тему почали вести] звичайно, в 2016 році, на самому початку. Але тоді це звучало, як побажання. Потім, в процесі ми запропонували якось формалізувати ці наміри. І в 2017 році був підписаний меморандум про таку передприватизаційну підтримку IFC. Там були зобов’язання: це зниження NPL, зниження в кредитному портфелі державних підприємств, відмова від кредитування міцного алкоголю, вугілля, атома. Цілий ряд зобов’язань, які ми виконали. Потім почалася активна робота з малим і середнім бізнесом. Це теж дуже великий проєкт, який в результаті дав нам значний приріст і клієнтської бази, і вивів нас в лідери у кредитуванні МСБ.\nСаме в результаті всього цього IFC краще розуміло і знало нас, як партнерів, і ми повернулися до обговорення нових форм співпраці, які відкрили б перспективи входження в капітал. І ось тоді IFC запропонувало наступний крок — кредит на фінансування енергоефективності, зеленої енергетики, а це не тільки сонце і вітер. Ми зараз говоримо більшою мірою про когенерацію, і про кредитування балансувальних потужностей. До речі, одна з проблем в зеленій енергетиці саме відсутність балансувальних потужностей.\n<...> Після використання цього кредиту, виконання всіх ковенант, IFC буде приймати рішення про конвертацію цього кредиту в капітал.\n<...> Ситуація в зеленій енергетиці жодним чином не впливала на процес переговорів і нашу співпрацю. Зрозумійте, IFC — це міжнародна організація групи Світового банку. Це не приватна структура. Вони працюють за своїми процедурам, принципам. І як будь-яка велика міжнародна організація, вони роблять кожен крок дуже виважено. А на це потрібен час.\n<...> Що собою являє ця угода? Це унікальна домовленість з міжнародною організацією про входження в капітал держбанку. Яка структура цієї угоди? Це надання кредиту, його утилізація, а потім оцінка. Є цілий ряд ковенант, але я не можу їх висвітлювати, оскільки угода тристороння, і це внутрішня домовленість.\nКредит — це 30 мільйонів євро. Отримали ми його на ринкових умовах. Можу сказати, що вони, звичайно, цікавіше ніж, якби ми отримували кредит у якогось комерційного банку.\nВідсоток такий, як дають міжнародної організації. Він не високий. Це більше трохи, звичайно [ніж 1,5%].\n<...> Якщо IFC приймає рішення, то вони можуть конвертувати його в капітал. Це буде саме додаткова емісія, рішення про яку буде прийматися зборами акціонерів.\nIFC може конвертувати, як весь кредит, так і частину.\n<...> Не можна сказати, скільки ці 30 мільйонів у капіталі Укргазбанку. Це кредит, який можна конвертувати. Коли це буде конвертуватися, тоді і будуть оцінюватися ринкові умови.\nШвидше за все, раніше озвучувалася цифра до 20% капіталу, і всі аналітики відразу ж почали рахувати. А це спотворення реальності. Чому? Тому що 30 мільйонів — це 30 мільйонів євро. А 20% — це максимальна частка, з якою може заходити IFC в капітал. Не більше 20%. Тобто, ці дві цифри ніяк не пов’язані, і не можна їх порівнювати, рахувати. Це зовсім не означає, що 30 мільйонів дорівнює 20%, а звідси легко порахувати вартість банку. Навіть якби вони давали нам мільйон євро, то все одно конвертація не повинна була перевищувати 20%.\n[Тобто, це можуть бути відсотки, і п’ять відсотків капіталу?..] Так, звичайно, тому про це зараз рано говорити. Це може статися в майбутньому. Коли будуть випускатися акції, коли вони будуть конвертуватися, тоді буде чітке розуміння, що це і скільки.\n<...> Якщо все буде йти дуже чітко, і всі будуть працювати злагоджено, перш за все, банк, то конвертація може, напевно, відбутися і в кінці цього року. Але знову ж таки це настільки тонкий процес, що передбачити які саме чинники вплинуть — дуже складно. Будемо активно працювати, адже всі зацікавлені, щоб це сталося якомога швидше. І банк, і IFC, і власник також”.


Слива — один з смачних і корисних продуктів. Особливо цінують цей плід за універсальність. Адже заготовок з фрукта можна приготувати безліч. І це не тільки варення, джеми і компоти, а й консервування способом маринування. У даній статті ми розглянемо кращі рецепти маринованих слив на зиму зі стерилізацією і без неї.\nнайбільш підходящі сорти для маринування:\nВарто зазначити, що під час маринування плоди піддаються термічній обробці, тому м’які сорти лопаються і втрачають форму. Для маринування на зиму потрібно вибирати тверді сорти з щільною м’якоттю.\nЗ чим вживати заготовки:\nВолодіючи прекрасними і незвичайними смаковими якостями, мариновані сливи будуть відмінним гарніром до різних м’ясних страв, як добавка до салатів і бутербродів, начинка для фарширування птиці і дичини, самостійна закуска під міцні напої.\nМаринована слива на зиму (популярний рецепт)\nДля цього рецепта заготовки необхідно:\nПлоди (необхідну кількість)\nОцет, 40 мл\nКориця, 5 г\nЗапашний перець, 5 штук\nЦукор, 70 гр\nРецепт передбачений на 1-літрову банку.\nПлоди вимити, скласти в банку. Залити водою до горлечка. Таким чином, відміряє необхідну кількість води. Злити в підходящу ємність і закип’ятити. Додати столовий оцет і цукор. Прокип’ятити близько 3 хвилин. У банку до плодів скласти спеції, і заповнити заливкою. Стерилізація: 10 хвилин. Закупорити і закутати до охолодження.\nЗливи в маринаді з яблучним оцтом\nнеобхідні інгредієнти на 2 баночки по 0,5 літра:\n1 кг стиглих плодів\nЯблучного оцту — 250 мл\nСпеції за смаком (беруть гвоздику і мелену корицю).\nФрукти вимити і проколоти в двох місцях. Щільно скласти в попередньо простерилізованих банку. У киплячій воді змішати оцет з цукром і спеціями. Дати прокипіти. Залити банку, наповнену плодами, і накривши, залишити на 8 годин. Потім маринад злити в ємність, і накривши кришкою прокип’ятити 5 хвилин. Залити плоди. Коли охолонуть, закрити капроновими кришками.\nКращий рецепт слив фаршированих часником\nінгредієнти на 1 бутель трилітровий:\n2 кг плодів\nЧасник — по 1 зубчику\n9% оцет — 1, 5 склянки\n5 ч. Ложок запашного перцю\nБутони гвоздики — 1 ч. Ложки\nУ вимитих щільних фруктах зробити невеликий надріз. Кісточку необхідно видалити, що не ламаючи сливу. На місце кісточок вкласти по 1 очищеного часнику. Приготуйте маринад. Для цього в закипаючою воді розчиніть все інгредієнти і додайте прянощі. Прокип’ятити 3 хвилини і залити банки. Залишити хвилин на 15-20. Після, маринад злити в підходящу ємність і знову перекипятить. Залити в банки. Засукавши, перевернути і укутати.\nМаринована слива угорка «Бурштинова»\nДля приготування заготовки потрібно:\n5 кг підготовлених плодів угорки.\nОцет — 300 г\nКориця — 20 г\nГвоздика і перець духмяний — по 5 штук\nОцет і цукор закип’ятити і скласти в цю рідину чисті плоди. Струснути кілька разів, щоб рідина розподілилася по слив. Залишити на 24 години.\nЧерез час злити заливку і прокип’ятити разом зі спеціями. Залити плоди і залишити ще на добу.\nПісля закінчення часу рідина знову злити в ємність і закип’ятити. Залити фрукти і залишити на 48 годин.\nЧерез відведений час знову злити маринад, проварити 20 хвилин. Приготовану венгерку розкласти по банках, залити провареної рідиною. Стерилізація: 7 хвилин.\nСушені сливи в маринаді\nЗаготовлювати ягоди на зиму можна не тільки свіжі, але і сушіння. Заготівля за цим рецептом, має неповторний пікантний смак і чудово підходить для приготування різних салатів і як гарнір до жирного м’яса.\n400 гр. сушених слив заливають 400 мл міцного чаю і залишають на добу. Після закінчення часу, чай і сливи потрібно прокип’ятити на повільному вогні до розм’якшення слив. Півлітра оцту розігріти, розчинити 2 склянки цукру, додати 1 ч. Ложки кориці і 2 ч. Ложки бутонів гвоздики. У киплячий маринад потрібно покласти сухі плоди з чаєм і залишити до охолодження. Коли сухофрукти охолонуть скласти їх в стерильні банки. З маринаду вийняти прянощі, закип’ятити і залити сливи. Банки відразу закатати.\nСлива в маринаді половинками\nВоди — 1 літр.\nЗливи — потрібну кількість.\nОцет — 2 склянки (6%)\nЗрілі щільні фрукти розділити на половинки. Кісточки необхідно видалити. Скласти в ємність посипавши цукром. Ємність залишити на 4 години, що б плоди пустили сік. Змішати оцет і гвоздику, і закип’ятити. Плоди укласти в банки і заповнити заливкою. Стерилізація: півлітрові банки -10 хвилин, літрові (дволітрові) — 15 хвилин.\nСлива, маринована на зиму з соком червоної смородини\nДля приготування за цим рецептом необхідна стерилізація банок із заготівлею.\n1 кілограм плодів наколоти і щільно наповнити банки. Дві склянки води змішати з 0,5 літром соку червоної смородини, додати гвоздику і запашний перець (по 4 шт.), А також 10 м кориці. Суміш прокип’ятити кілька хвилин. Залишити для охолодження на 10-15 хвилин, а після додати оцет — 2 ч. Ложки. Цією заливкою наповнити банки зі сливами. Стерилізація: 10 хвилин.\nРецепт маринованих слив з гірчицею\nЗлив — 2 кг\nГірчиця (порошок) — 30 г\nСолі — 30 г\nОцту — 15 г\nЧисті плоди наколоти. Скласти в підготовлені стерильні банки. В 1 літрі води потрібно розчинити сахар з 30 р солі і змішати зі спеціями. Далі, довести до кипіння. У цю рідину потрібно додати оцет і 30 м гірчиці. Заповнені накриті банки залишити в теплі на 3 доби. Після поставити в прохолодне місце.\nРецепт маринованих слив без стерилізації\n7 кг стиглих плодів\nЛист лавровий — 10 штук\n9% оцет — 1 літр\nпо 10 горошин запашного перцю і гвоздики.\nГотуємо заливку з оцту з цукром і додаємо спеції. Коли маринад дійде до кипіння, відразу ж залити підготовлені плоди і дати охолонути. Після закінчення часу злити маринад і знову закип’ятити. Залити фрукти і остудити до кімнатної температури. Повторювати раз п’ять. На останній 6 разів сливи складав в стерильні банки і заливаємо заливкою. Закочує, і перевернувши догори дном вкутуємо до повного охолодження.\nмариновані сливи за рецептом без стерилізації, відмінно підійдуть як закуска під міцні напої, а також для приготування соусів.\nЗливи, мариновані під «оливки»\nЗа цим рецептом виходять відмінні мариновані сливи без стерилізації, що нагадують за смаком оливки.\nНа 2 літри заготовки беруть 800 г плодів, попередньо промитих і проколотих в декількох місцях. На дно банки залагоджують лавровий лист — 3 штуки і 10 бутонів гвоздики. Банку щільно наповнюють підготовленими фруктами. Далі, заливають водою (необхідну кількість) і залишають на 5 хвилин. Після, воду зливають в ємність і додають 40 мл оцту, цукру — 50 г і 30 г солі. Суміш кип’ятять і заливають банки з плодами на той же час. Після, заливку знову потрібно закип’ятити. У банки додають по 1 столовій ложці рослинного масла і заливають гарячим маринадом. Банки закатати і перевернувши, накрити теплою ковдрою.\nХороші рецепти маринованих слив на зиму: різні способи приготування угорки і інших сортів Ссылка на основную публикацию


Дорога, що веде до замку - ZAXID.NET\nДорога, що веде до замку\nУ соціальних мережах з’явилася ініціатива порятунку унікальної пам'ятки в Поморянах\nКатерина Сліпченко, 18:11, 26 січня 2015 0\nЗолочівський замок відремонтують за кошти львівського мецената ZAXID.NET\nПідгорецький замок не врятувати без держави, - Шемчук ZAXID.NET\nЛьвівська облрада просить в уряду понад 2,5 млн грн на реставрацію Жовківського замку ZAXID.NET\nУ соціальних мережах з’явився заклик до небайдужих зібрати гроші на те, щоб укріпити дах замку в Поморянах, що неподалік від Золочева.\n“Першопочатково - потрібно 7 000 грн, для того, щоб "зловити" дах. Часу дуже мало, точніше навіть - його немає. Кожне випадання снігу, будь-які пориви вітру можуть завалити дах у лівому крилі, який по суті - висить в повітрі... Падіння даху може привести до руйнування всього корпусу.\nЯ от пишу це, і насправді не знаю, чи дах ще не впав... Маю надію дочекається нашої з вами допомоги”, - написала на своїй сторінці у Facebook Галина Грохольська.\nZAXID.NET попросив Галину розповісти, звідки в неї з’явилася ініціатива врятувати замок.\n“Я просто поїхала подивитися замок у Поморянах, про який багато чула. На мене його стан справив шокуюче враження. Я спробувала знайти когось, хто би ним займався. Проте виявилос, що жодних благодійних фондів не існує. Тож довелося діяти через соціальні мережі. На мою ініціативу відгукнулося декілька знайомих. Ми знайшли реставраторів, які визначили нагальні потреби. В першу чергу потрібно підперти дах, бо він може просто не пережити зиму.”\nГалина Грохольська наголошує, що просто вирішила спробувати своїми силами та силами громади врятувати унікальну пам’ятку архітектури.\n“Але проблема в тому, що мало мати лише бажання”, - говорить Галина Грохольська, - Потрібно усе робити згідно із законодавством. Тобто потрібно насамперед виготовити документацію, а вона коштує дуже дорого”.\nЗамок у Поморянах є пам’яткою архітектури національного значення. Тож, відповідно, знаходиться під захистом держави. Тому за роз’ясненнями ZAXID.NET звернувся до відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської облдержадміністрації.\n“Проектну документацію виготовляють спеціалізовані інститути. Це надзвичайно великий обсяг робіт, який не можливо робити на доброчинних засадах”, - наголосив заступник начальника відділу Роман Онишко. Також він розповів, що після того, як у 80-х роках із замку виселилося ПТУ, замок стоїть порожнім, бажаючих господарювати у ньому немає.\n“Ситуація з замком складна, він потребує величезного обсягу робіт. Насамперед необхідно ліквідувати аварійний стан. А вже потім провести реставрацію та пристосуваня будівель”, - вважає Роман Онишко.\nПричиною катастрофічного стану замку він назвав брак коштів: “Замок вимагає величезних коштів. У нас, на жаль, існує черга із пам’яток, на які ми маємо вже розроблену документацію. Але коштів на їх реставрацію немає”.\nТож активістам і надалі доведеться балансувати у складній ситуації, коли статус пам’ятки абсолютно справедливо вимагає дотримання пам’яткоохоронного законодавства, проте грошей на відновлення унікальної пам’ятки у держави немає.\n“Розумію, що всім зараз важко, знаю, що ціни на все ростуть і багато хто скаже, що рятування цього чудового замку - не на часі. Але я все одно буду просити вас переглянути ваші сімейні бюджети і пошукати в них ту суму, навіть незначну, яку ви можете вкласти в спасіння Поморянського замку”, - пише Галина Грохольська, - Уявіть його відреставрованим і величним. Навколо цвітуть троянди, лабіринти з акуратно підстрижених кущиків. Ви показуєте це своїм дітям або внукам і кажете - "Колись, у 2015 - цей замок був більше схожий на руїну, але ми його врятували!"\nПерша згадка про Поморянський замок належить до 1497 року. Поморянський замок побудований на невисокім пагорбі, колись омивався з трьох сторін ставами, мочарами та водами Золотої Липи і Махнівки. Замок був добре укріплений, тоді ж зводиться нова порохівня, робиться великий запас зброї і гармат. Завдяки розумному розташуванню замок неодноразово витримав затяжні облоги турків і татар.\nУ 1672 р., коли Золочівський замок зруйнували яничари, поморянська твердиня вистояла перед численними військами. Під час другого походу турків на Львів в 1675 р. залога замку, не маючи достатньої сили для оборони, покинувши таємним ходом фортецю, вийшла до лісу і заховалась у Свірзькому замку. Залишений напризволяще замок цілком спустошили, однак невдовзі його відбудували коштом тодішнього власника - короля Яна ІІІ Собєского.\nОстанні власники поморянського замку – Потоцькі. Вони володіли твердинею з 1876 по 1939 роки. Цікаво, що власник замку Юрій Потоцький завдяки своїм зв’язкам з Юзефом Пілсудським у 1930 році врятував українське населення Поморян від так званої «пацифікації» з боку польського уряду.\nВлітку 1941 року в замку розташовувалась Підстаршинська школа ОУНР. Після Другої світової в замкових будівлях розміщувався спочатку райком компартії, потім – райвиконком, а згодом – ПТУ. Хоча у 1978 році і була проведена реставрація замку, з 80-х років замок стоїть пусткою, перебуває в аварійному стані та руйнується на очах.\nЗбереглися два двоповерхові крила, східне із круглою вежею та південне з галереєю. Найстаріше - східне крило з круглою вежею. Далі південний корпус, що має відкриту галерею з боку двору, добудовану в XVIII–XIX ст.\nПокрівля замку сильно пошкоджена. Штукатурка зовні частково збереглася, у стінах тріщини і вивали.\nВлітку 2008 року стик двох крил замку впав, розбирається кам'яна огорожа. У замку у вересні 2011 році впала стіна, а через 2 тижні місцеві мешканці розікрали її цеглу. Про це повідомив Борис Возницький - тодішній директор Львівської національної галереї мистецтв.\nТоді ж йшлося про те, що замок може перейти у концесію на 49 років. Проте цього не сталося. Унікальна пам’ятка стоїть без господаря, без допомоги та без надії на покращення у найближчий час. Проте, можливо, громадські ініціативи, які за останній рік набули в нашій країні нечуваного розмаху, зможуть врятувати і майбутнє унікальної пам’ятки.


Українська студія GSC запевнила, що більше не буде переносити S.T.A.L.K.E.R. 2 — УНІАН\n2 хв. 8046\nКомпанія має намір випустити гру в кінці поточного року.\nУкраїнська студія GSC запевнила, що більше не буде переносити S.T.A.L.K.E.R. 2 / фото GSC\nУ середині січня українська студія GSC Game World оголосила про перенесення S.T.A.L.K.E.R. 2: Heart of Chernobyl. Гра вийде не 28 квітня, як планувалося раніше, а лише 8 грудня. Після цього в Мережі з'явилися чутки, що проект відкладуть ще раз. Нібито GSC має проблеми з переходом на Unreal Engine 5 і плинністю кадрів. Однак нещодавно українська студія підтвердила намір випустити сиквел в кінці 2022 року.\nМенеджер GSC зі зв'язків зі спільнотою під псевдонімом Stravenger поговорив з користувачами на офіційному Discord-сервері S.T.A.L.K.E.R. 2. Одне з питань гравців стосувалося другого потенційного перенесення проекту. На це представник студії відповів: "У нас є офіційна дата виходу. Зміни тут не плануються".\nСхоже, GSC Game World дійсно хоче випустити S.T.A.L.K.E.R. 2 до кінця поточного року. Але якщо студія не встигатиме, то їй все одно доведеться переглянути графік. Хоча поки що явних передумов для наступного перенесення немає.


ФУТБОЛО-ФУТЗАЛЬНІ ШЛЯХИ ІВАНА ІВАНОВИЧА | Газета "Подолянин"\nФУТБОЛО-ФУТЗАЛЬНІ ШЛЯХИ ІВАНА ІВАНОВИЧА\nУ Кам’янці-Подільському не так багато людей, котрі знають смак професійного футболу. Один із них – Іван Стасюк. Нині очолює головну футбольну команду національного університету, а також кафедру спорту і спортивних ігор факультету фізичної культури.\nІван Стасюк – корінний кам’янчанин. Народився 1979 р., футболом почав займатися у ДЮСШ №2. Його перший тре-нер – Олексій Муляр. Коли підріс, грав за місцеві команди: «Імпульс», «Цементник», тодішній іще педагогічний інститут. Доленосним стало рішення приєднатися до аматорського клубу із чернівецької області ФК «Лужани». У той час цей колектив показував хороші результати. Там Стасюка помітив футбольний скаут, який запропонував йому укласти контракт із калінінградською «Балтикою», що грала у першій лізі чемпіонату Росії. Так наш опорний півзахисник із 2000 р. став професійним футболістом.\n– Іване Івановичу, чим запам’ятався час, проведений у відрізаному від решти Росії Калінінграді?\n– Калінінградська область видається більше Європою ніж Росією. Там вільна економічна зона і в людей навіть інший менталітет. У клубі весь побут на європейському рівні, гравцям винаймали квартири. Але, на жаль, гравцем основи я так і не став. Відповідь проста – ліміт на легіонерів (не більше п’яти на полі), з якими було складно конкурувати. Адже тоді у «Балтиці» виступали гравці національних збірних Литви, Казахстану, Грузії, Вірменії, а також четверо інших українців.\n– Через це Ви покинули «Балтику»?\n– Щоб залишатися в Росії, потрібно було змінювати громадянство, а для мене це неможливо. У цей час з’явився варіант із командою вищої ліги Казахстану «Атирау». І, відверто кажучи, там мені запропонували більшу зарплатню.\n– Казахський футбол 2000-х років лише починав прогресувати. Хоч рівень першості Казахстану був нижчий навіть від другого дивізіону Росії, але там крутилися серйозні гроші. Тому було багато легіонерів, зокрема, бразильців, африканців, та й українців теж.\n– Клімат у цій країні не дуже сприяє футболу…\n– Так, бувало, починали матч при температурі плюс 40 градусів! Після гри втрачали по три кілограми ваги, пили багато води, а їсти хотілося лише наступного дня.\n– Але й тут Ви відіграли лише один сезон. Цього разу через травму.\n– У другому колі змагань у мене почалися проблеми зі спиною. Тамтешні лікарі це вирішують просто: роблять укол – і ти взагалі нічого не відчуваєш. Того сезону я з «Атирау» став срібним призером чемпіонату Казахстану. Але коли поїхав в Україну на обстеження, лікарі запропонували два варіанти: або операція на хребті, або зав’язати з футболом. Вирішив не ризикувати здоров’ям і у 22 роки завершив кар’єру гравця.\n– Розкажіть про свою тренерську стежину.\n– 2003 року мене запросили викладати в університеті. Спочатку був тренером жіночої футбольної команди, також тренував другу команду факультету (першою керував покійний нині Олександр Петров). Але у мене були амбіції, тому вирішив впроваджувати на факультеті фізичної культури футзал, якого в Кам’янці на серйозному рівні не було. Ми створили команду «Фортеця», яку фінансував місцевий бізнесмен Олександр Юрчик, і 2006 року заявилися у другу Лігу України із футзалу. В перший же сезон виграли чемпіонат і Кубок Ліги західного регіону. Наступні два роки грали вже у першій лізі. У сезоні 2008-2009-го посіли ІІІ місце. Це значне досягнення, але потім «Фортеця» розпалася через брак коштів. Я перейшов тренувати дунаєвецький «Верест-ІНАПіК», що грав у другій футзальній лізі. А наступного сезону мене запросили очолити хмельницький «Спортлідер+». Спочатку грали у першій лізі, та 2011 року команда отримала більше фінансування і перейшла в Екстра-лігу України. Однак на той час гравці й керівництво не були готові до такого рівня.\n– Іване Івановичу, Вам не вдавалося вивести «Спортлідера» на передові позиції, а з тренером Віктором Мглинцем він став другим в Україні. У чому причина?\n– По-перше, аби побудувати команду, потрібно хоча би три роки. А керівництво клубу не дало мені цього часу. Другий момент: у фіналі Кубка України із футзалу аматорська команда перемогла першолігову. Це про що свідчить? Про низький рівень Екстра-ліги цьогоріч. Минулого міжсезоння близько сорока сильних футзалістів виїхали з України грати у Білорусь, Польщу, Росію, Азербайджан тощо. Розпалася команда «Єнакієвець», де грало чимало бразильців, львівська «Енергія» розпустила гравців, івано-франківський «Ураган» перейшов на молодь тощо. На цьому фоні стабільний «Спортлідер» демонструє хороші результати.\n– Тепер Ви тренуєте футболістів. Що ближче футбол чи футзал?\n– Футзальні команди можу тренувати на високому рівні. До речі, я перший в Україні, хто захистив наукову дисертацію по футзалу. А от у футболі для цього варто проходити дуже серйозну тренерську школу, спробувати себе хоча б на рівні другої-першої ліги. Досвіду вистачає для тренування студентської команди чи рівня обласних змагань. Та я прагну розвиватися.\n– Стан вашого здоров’я дозволяє ще іноді виходити на поле у ролі гравця?\n– Травма спини не дала продовжити професійної діяльності, але на аматорському рівні граю спокійно. Однак мушу вибирати: тренувати або грати. Коли граєш, емоції зашкалюють і складно оцінити ситуацію.\n– Наостанок, як оцінюєте розвиток футболу в Кам’янці-Подільському?\n– Треба визнати, що на перший план виходить фінансова складова. Студенти в університеті завжди тренуватимуться і гратимуть, незважаючи на матеріальне становище чи ситуацію в країні. Але закінчуючи виш, їм потрібно заробляти на життя. Професійного футболу не маємо, тож доводиться шукати іншу роботу. ДЮСШ у місті футболістів виховує, у районі чемпіонат проводиться (ще б у місті зробити постійну першість). Але немає головної команди Кам’янця, куди б наші гравці прагнули потрапити.\nХотів би побажати більшості футбольних «фахівців» міста любити футбол у собі, а не себе у футболі, тоді команда в місті неодмінно буде.


2018 BMW 3-серії G20: Перша інформація - Фокстрот Авто\nHome Авто новини 2018 BMW 3-серії G20: Перша інформація\nЯк може виглядати нова модель BMW 3-серії G20.\nНаприкінці 2018 року компанія BMW представить новий BMW 3 серії під кодовим позначенням G20, який прийде на зміну нинішньому поколінню автомобілів, що випускаються під позначенням F30. Нова модель повинна закласти новий стандарт якості і розкоші серед преміальних седанів середнього класу.\nНезважаючи на деяке просідання продажів, БМВ 3-серії, як і раніше, є бестселером у своєму класі. Тому BMW Group до 50-річного ювілею моделі покаже нове покоління “троячки”, яка, можливо, стане знову на довгий час недосяжна від конкурентів. Новинка прийде на світовий авторинок у 2019 році. На жаль, як буде виглядати нова 3-серія, залишається загадкою.\nАле на щастя є ентузіасти, які створюють на фотошопі, різні макети, які показують, як будуть виглядати майбутні моделі популярних автомобілів. Зазвичай такі роботи створюються на основі “мови дизайну”, який використовують компанії в нових моделях, а також на основі офіційної інформації про майбутні новинки. У результаті часто подібні роботи виявляються дуже близькими до оригінального зовнішнього вигляду автомобілів.\nНещодавно в мережі з’явилися знімки, на яких опубліковані роботи, що показують, як можливо буде виглядати БМВ 3-серії 2019 року. Завдяки цим роботам у нас є унікальна можливість побачити, як можливо буде виглядати нова “трійка”.\nЗверніть увагу на вузькі передні фари, які можливо будуть стояти на новому седані. Швидше за все, передня оптика дійсно буде заужена, оскільки мода на великі передні фари в автопромисловості підходить до кінця і багато автомобільні марки вже почали зменшувати оптику повертаючись до тих тенденцій, які були модні 20 років тому.\nНова 3-серія раніше буде задньопривідною. Так що шанувальники Баварської марки можуть заспокоїтися і не переживати, що в майбутньому багато знакові моделі БМВ стануть передньоприводними.\nДвигуни також будуть як і раніше встановлюватися поздовжньо. Все це дозволить також як і зараз ідеально розподіляти вагу машини (50:50).\nПід капотом будуть встановлюватися трьох, чотирьох і шестициліндрові бензинові або дизельні мотори. Також залишиться на ринку і гібридна модель BMW 330E.\nДивіться також: 2016 Audi Q5. Ціна, характеристики і дата виходу\nДосі немає інформації буде компанія БМВ використовувати в конструкції кузова вуглецеві матеріали (також як в новій 7-серії), а також нові полегшені елементи кузова, для того щоб домогтися максимального зниження ваги машини.\nТим не менш, незважаючи на відсутність інформація, ми схильні вважати, що нова модель, безумовно, втратить вагу, оскільки для Німецької компанії це дуже важлива модель, що збирає 25 відсотків всіх світових продажів. До 2019 року все більше споживачів будуть вимагати від сучасного автомобіля економічності. Тому ми не думаємо, що БМВ відмовиться від технологій, що полегшують кузов і зменшують витрату палива.\nРазом зі зниженням ваги, інженери зможуть досягти суттєвого поліпшення динаміки машини при розгоні. Не варто забувати і те, що БМВ була б не БМВ, якби в кожній новій моделі не покращувала якість матеріалів обробки.\nТому в будь-якому випадку від нової моделі ми чекаємо нового стандарту розкоші і правильності седанів середнього класу. ТПорадиційно нові рівні обробки, використовувані в нових моделях, підкреслюють преміальність і амбіції автомобіля в своєму класі.\nЦе цікаво: Всі нові автомобілі Мерседес, які вийдуть до 2021 року\nТакож ми очікуємо передову інформаційно-розважальну систему з сенсорним екраном і з управлінням жестами. Нагадаємо, що ця інноваційна технологія нещодавно з’явилася в новому поколінні 7-серії.\nPrevious articleKoenigsegg Agera Final на автосалоні в Женеві 2016\nNext articleДесять самих швидких позашляховиків, які ви можете можна купити сьогодні


Екологічність проти врожайності. Чи справді сільгоспвиробникам потрібно обирати?\nПонедельник, 02 Декабрь 2019 10:27\nХарчова безпека та турбота про довкілля – новий аграрний тренд. Однак виробники звикли, що біологізація технологій вирощування призводить до зниження врожайності, а відтак, і прибутковості бізнесу.\nЦей стереотип донедавна підтверджувався реальними результатами. Лише інтенсивні технології дозволяли отримувати задовільний урожай. Втім, новітні дослідження інноваційних біологічних препаратів доводять: сучасним виробникам сільськогосподарської продукції не потрібно обирати між екологічністю\nта врожайністю. Є рішення, які дозволяють поєднувати ці критерії.\nМинулого року науковці УкрНДІПВТ ім. Погорілого провели масштабні досліди з вивчення впливу мікроводоростей на показники врожайності ряду популярних в Україні культур: вівса, гречки, ячменю ярого та сої. Випробування проходили на основі біодобрив «Vega Agros Стимулятор урожаю™».\nРезультати, зафіксовані у звіті наукової установи, демонструють суттєвий вплив препарату\nна покращення структури врожайності кожної з цих культур.\nУрожайність вівса дуже залежить від рівня зволоженості ґрунту. Для більшості регіонів України характерні тривалі посухи впродовж сезону вегетації. Характерною особливістю мікроводоростей є їхня здатність утримувати вологу в ґрунті впродовж тривалого часу. У нормі мікроводорості присутні у будь-якому здоровому ґрунті, однак їхнє додаткове внесення у якості біодобрив дозволяє виходити на нові рівні врожайності навіть за несприятливих кліматичних умов.\nЗокрема, у звіті УкрНДІПВТ ім. Погорілого зазначається, що застосування біодобрив «Vega Agros Стимулятор урожаю™» збільшило біологічну врожайність зерна вівса на 10,3% (47 ц/га проти 42,6 ц/га на контрольній ділянці). Разом з цим на цілих 30% збільшилась маса рослин та на 7% – маса сформованого зерна з кожної рослини.\nГречка – культура надзвичайно вимоглива до якості ґрунту та його структури. За ущільненого, «важкого» ґрунту врожайність гречки стрімко зменшується. Цю проблему з успіхом вирішує альголізація ґрунтів – внесення живих мікроводоростей у якості добрив. Вони запобігають ерозії ґрунту, з’єднуючи його частинки з допомогою специфічного слизу. Виділяючи у процесі фотосинтезу кисень, мікроводорості в той же час насичують ним ґрунт та покращують його аерацію.\nДослідження ефективності біодобрив «Vega Agros Стимулятор урожаю™» на посівах гречки демонструє показовий позитивний вплив мікроводоростей на цю культуру. Біологічна врожайність гречки із застосуванням цих добрив зросла на 9% (28 ц/га проти 25,7 ц/га на контрольній ділянці). Маса рослин гречки зросла на 42,9%, на 35% збільшилась кількість суцвіть на них.\nЯчмінь демонструє високі показники врожайності тільки тоді, коли отримує повноцінне живлення, що включає усі необхідні макро- та мікроелементи. Таке живлення здатні забезпечити біодобрива на основі мікроводоростей, котрі у процесі своєї життєдіяльності синтезують повний набір цих елементів, а разом із ними ще й вітаміни та природні стимулятори росту – ауксини.\nДосліди, проведені в УкрНДІПВТ ім. Погорілого довели, що використання біодобрив «Vega Agros Стимулятор урожаю™» збільшило врожайність зерна ячменю ярого на 22,1% (43,6 ц/га проти 35,7ц/га на контрольній ділянці). Оброблювані біодобривами рослини мали значно більшу загальну масу, довший колос та більшу масу зерна.\nПотреба сої в азоті величезна – 320-360 кг/га. Більшу частину цієї потреби задовольняють азотфіксуючі бульбочкові бактерії. Серед науковців та практиків не припиняються дискусії, як вирахувати оптимальну схему азотного живлення, аби і потребу задовольнити, і не спровокувати передозування, здатного зашкодити роботі азотфіксуючих бактерій. Ґрунтові мікроводорості, що входять до складу біодобрива «Vega Agros Стимулятор урожаю™», як і бульбочкові бактерії, фіксують молекулярний атмосферний азот. При цьому вони не заважають роботі бульбочкових бактерій, а навпаки – підсилюють їхню ефективність. Це дозволяє повністю відійти від використання азотних добрив на сої, при цьому суттєво покращує її врожайність.\nЗа даними УкрНДІПВТ ім. Погорілого з використанням біодобрива «Vega Agros Стимулятор урожаю™» урожайність сої зросла на 32,6% (34,0 ц/га проти 25,6 ц/га на контрольній ділянці). Разом із цим суттєво зріс рівень виживання рослин впродовж вегетації, покращилися їхні біологічні показники (ріст, товщина стебла, кількість стеблових вузлів та вузлів із бобами тощо).\nЕфективність використання біодобрив на основі мікроводоростей підтверджується не лише на зернових, зернобобових та олійних, але й на плодоовочевих культурах. Фахівцями компанії Vega Agros розроблені технологічні карти для застосування добрив як в органічному, так і в традиційному землеробстві. Це ті інновації, які обов’язково варто випробувати на власному досвіді!\nТОВ «ВЕГА АГРОС»\nОДИН ПРОДУКТ – БАГАТО РІШЕНЬ!\nтел. +38 099 976 97 36\n+38 098 898 86 87\nПрочитано 127 разів\nКлюч, который подходит к любому замку\nБиоглобин — регулятор роста и развития растений нового поколения\n«Зеон-технологія» – надійний захист зернових культур від шкідників\nІнші матеріали у цій категорії: « Соняшник від ПрАТ «Селена» – найкращий вибір цього сезону Екологічність проти врожайності. Чи справді сільгоспвиробникам потрібно обирати? »\nМедоносные пчелы и апимониторинг\nПрочитано 297 раз\nДве беды… Плохие дороги и воруют топливо\nПрочитано 3125 раз\nVital Fields помощник, от которого трудно отказаться\nПрочитано 1267 раз\nПрочитано 1505 раз\nАгроЯрд – экономит аграриям время и деньги\nПрочитано 515 раз\n380 вольт: де їх взяти?\nПрочитано 1650 раз\nИнтернет-магазин – это выгодно и удобно\nПамятка для потенциального кукурузовода\nПрочитано 1955 раз\n«Я не экспериментирую, я просто работаю»\nАналитики предупреждают, аграрии готовятся\nПрочитано 1507 раз\nНайефективніший зерновентилятор. Яким він повинен бути?\nЧто дают обработки биопрепаратами? Перспективы и преимущества\nСоняшник від ПрАТ «Селена» – найкращий вибір цього сезону\nХвала рукам, что пахнут хлебом!\nПрацюємо з ґрунтом – працюємо на врожай\nПрочитано 908 раз\nЗеребра® Агро – то, чего вам не хватало для высоких урожаев!\nMade in Ukraine, або В гостях у заводу «Ремсинтез»\nЯчмінь:пропозиції на 2016-2017 рр. від прат «селена»\nПрочитано 1750 раз\nТехніка для збільшення посівних площ!\nБор – основний елемент осінніх позакореневих підживлень ріпаку\nВводим заброшенное поле в эксплуатацию


Силові тренажери купити в офіційному магазині Hop-Sport! Доставка до дому\nГоловна // Більше // Силові набори\nСучасний ринок спортивного обладнання пропонує широкий асортимент силових тренажерів – як мультифункціональних, так і вузької спрямованості. Якщо останні призначені для роботи з однією групою м'язів, то багатофункціональні силові станції дозволяють проводити тренування на декілька різних зон.\nЯкісні силові тренажери - обов'язковий елемент будь-якого спортивного залу, а також корисне придбання для фітнес-клубу, яке допоможе зацікавити та розширити клієнтську аудиторію.\nВиди силового обладнання\nСучасні силові тренажери можна умовно розділити на категорії:\nМультифункціональні станції поєднують відразу декілька силових тренажерів. Таку установку можна використовувати для роботи із м'язами пресу, спини, рук та ніг, грудними м'язами. За допомогою спеціальних налаштувань багатофункціональний силовий тренажер можна адаптувати під різні параметри зросту та ваги користувача, встановити бажаний рівень фізичного навантаження.\nПрофесійні вузькоспеціалізовані тренажери призначені для тренування однієї групи м'язів за допомогою однотипних вправ. Наприклад, існують тренажери для плечового чи грудного жиму, тренування біцепсів, роботи із м'язами ніг тощо.\nСилові тренажери із навантаженням у вигляді дисків різної ваги. Такими пристроями користуються і професіонали, і любителі, регулюючи навантаження за допомогою дисків різної ваги.\nСилові стійки або лавки. Це додаткові тренувальні пристрої, які наявні практично у кожному сучасному залі. Для домашнього використання підходить лавка для жиму складана - універсальна конструкція, яку можна використовувати для тренування різних груп м'язів за допомогою штанг або гантелей.\nСилове тренажерне обладнання має бути не лише функціональним, але й безпечним для користувача. До якості складання та матеріалів виготовлення тренажеру пред'являються найсуворіші вимоги.\nДе можна придбати якісний тренажер\nУ нашому інтернет-магазині представлені мультифункціональні та вузькоспеціалізовані силові тренажери для професійного та аматорського використання. Ви можете вигідно придбати силові установки для тренування різних груп м'язів, підібрати зручний варіант для тренажерного залу чи домашнього застосування.\nЗа потреби наші менеджери проконсультують вас, допоможуть вибрати оптимальну модель тренажера, організують доставку до будь-якого населеного пункту України.


«Ведучим церемонії був Олег Вінник»: Тоня Матвієнко вийшла заміж за Арсена Мірзояна\nГоловна / Цікавинки / «Ведучим церемонії був Олег Вінник»: Тоня Матвієнко вийшла заміж за Арсена Мірзояна\n19 Червеня 2017, 01:05\nА ось Арсен Мірзоян, як і належить нареченому, надів класичний чорний костюм.\n15 червня Тоня та Арсен одружились на березі Дніпра.\nНа святі молодих були присутні близько 60 гостей — тільки найближчі друзі та родичі. До вівтаря наречену вів її тато, відомий художник Петро Гончар.\n«Олександр Положинський обручки приніс, а Олег Винник офіційно розписав», — написала співачка у своєму Instagram.\nТоня та Арсен станцювали свій перший танець у статусі подружжя під одну з найромантичніших пісень з репертуару Пономарьова «Я люблю тільки тебе».\nНа фото наречена Тоня постає у розкішній дизайнерській сукні. До речі, Мірзоян до весілля не бачив суконь своєї коханої.Під час церемонії одруження пара стала на вишитий рушник, який їм подарувала мама Тоні - Ніна Матвієнко.\nМи так вдячні за такий чудовий подарунок! — прокоментували Єва і Хосе. Пологи пройшли успішно. Зірка народжувала у відомому медичному центрі Cedars-Sinai у Лос-Анджелесі. Для Хосе це четверта дитина. У нього вже є троє дітей від попереднього шлюбу з Наталією Есперон. Як з «відчайдушної домогосподарк...\nЯк пояснила прес-секретарка першої леді, вона вирішила здійснити візит, оскільки була глибоко стурбована цією проблемою. Але куртка від фірми Zara вартістю 39 доларів викликала обурення в соцмережах. Однак на куртці, що була на Меланії Трамп, був напис: «Насправді мені однаково, а вам?». «Сьогод...\nЗгідно з українським законодавством, передачі виробництва ЄС, США та Канади мають становити 70% від загального ефіру, з них передачі українського виробництва — 50%. В Україні домінує тренд зменшення частки радянських фільмів та зростання контенту з країн Європейського Союзу. Найнижчий показник євр...


Хочемо незалежну державу:Іракський Курдистан проводить референдум — 5 канал\n"Хочемо незалежну державу": Іракський Курдистан проводить референдум\n"Ми не змиримося ані з референдумом, ані з його результатами", – заявив прем'єр-міністр Іраку\nІракські курди готуються до референдуму. Голосування відбудеться сьогодні, 25 вересня, у населених курдами регіонах на півночі країни. Виборчі дільниці вже відкрилися, передає "5 канал".\nКурди заявили про наступ на столицю "Ісламської держави"\nКурди підірвали автобус з турецькими поліцейськими: загинуло 12 осіб\nТі, хто живе за кордоном, мають змогу голосувати онлайн. За проведення референдуму проголосував парламент Іракського Курдистану. Це регіон із широкою автономією. Проти плебісциту виступає влада Іраку, а також Туреччини та Ірану. У цих державах проживає чимала курдська меншина, тож урядовці бояться посилення сепаратистських настроїв.\n"Референдум щодо відокремлення – це рішення, яке порушує конституцію і мирне співіснування наших громадян. Ми не змиримося ані з референдумом, ані з його результатами. І вживемо всіх заходів, щоб зберегти цілісність держави і захистити інтереси наших громадян", – наголосив прем'єр-міністр Іраку Хайдер Аль-Абаді.\nЕтнічні курди проживають на території Сирії, Туреччини, Іраку, Ірану і не мають власної держави. "Ми любимо Курдистан, ми дуже підтримуємо Курдистан. Курди достатньо настраждалися, і ми хочемо, щоб у нас була незалежна держава", – впевнена курдка з Ізраїлю Марґаліт Шмуль.


Німецький експерт: санаторії в Чорнобильскій зоні – це цинічно - Korrespondent.net\nНімецький експерт: санаторії в Чорнобильскій зоні – це цинічно\nДепутати пропонують розпочати відродження чорнобильської зони\nВерховна Рада може дозволити у Чорнобильській зоні будувати санаторії. Українські науковці вимагають детальних досліджень забруднених територій. Німецькі експерти критикують цю ідею.\nУ пояснювальній записці до законопроекту він наголошує, що від часу аварії на Чорнобильській АЕС вже минуло чимало часу, і зараз потрібно відроджувати ці території, створюючи робочі місця для населення. Тож депутати хочуть дозволити на цих територіях будівництво, ведення сільського господарства, зведення санаторіїв та баз відпочинку. Щоправда, робити це депутати пропонують за дозволом спеціального органу виконавчої влади у сфері ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.\nЗа його словами, після Чорнобильської аварії до забруднених територій віднесли близько 60 населених пунктів, які не були забрудненими. Зараз таких більше 1200. Однак люди, які живуть там, досі отримують соціальні пільги та не можуть законно вести господарську діяльність. Адже ще 2006 року президент ветував ухвалену Верховною Радою програму ведення сільськогосподарського виробництва на радіоактивних територіях.\nПредставник Український медичного союзу Володимир Загородній наголошує, перед тим як дозволити будувати санаторії в зонах посиленого радіаційного контролю, потрібні ґрунтовні спільні дослідження науковців-радіологів та медиків. «Хоча, за деякими дослідженнями, радіація в малих дозах є корисною, але треба все ретельно виважити і прорахувати ймовірні ризики від такого кроку», - сказав Deutsche Welle Володимир Загородній.\nАйзенберґ розкритикував ідею спорудження санаторіїв у Чорнобильській зоні. «Беручи до уваги мільйони людей, які страждають від наслідків атомної катастрофи, і кількість смертельних випадків, така ідея є цинічною, відштовхуючою та похмурою», - сказав німецький медик. Він зауважив, що в жодному разі не радив би німцям вирушати до таких санаторіїв.\nЛюди, які живуть на забруднених територіях, розповідають, що у їхніх селах через підвищений вміст цезію в продуктах, які вони споживають з власного городу, вони продовжують хворіти і смертність у них перевищує народжуваність. Мешканці сіл з третьої чорнобильської зони дивуються, наскільки корисним буде відпочинок в новозбудованому санаторії з дозиметром в руках. Вони переконані, що в такі санаторії до них ніхто не їздитиме.


Звернемося знову до наведеного прикладу (виготовлення підставки для паяльника). Щоб раціонально розм - EducateUA\nЗвернемося знову до наведеного прикладу (виготовлення підставки для паяльника). Щоб раціонально розмітити заготовку для підставки, учні витратили 15 хв. Ніби й багато. Та вчитель це врахував. Він запланував вивільнити час на тих операціях, які учні засвоїли раніше. На окремі елементи підставки в нього заготовлені шаблони; коробочка для каніфолі виготовляється швидко за допомогою спеціального пристрою, зробленого семикласниками; на складні деталі розроблені технологічні картки. Така різноманітність допоміжних засобів не звужує пізнавальних можливостей учнів і не обмежує їхню трудову зайнятість, навпаки, учні вчаться раціонально, грамотно організовувати свою працю.\nПроблемне навчання передбачає поступове включення учнів у самостійну пізнавальну діяльність. У трудовому навчанні, як показує практика, доцільно виділити чотири рівні проблемного навчання. На кожному наступному рівні передбачається зростання пізнавальної самостійності учнів. Чотирьом рівням проблемного навчання відповідають чотири етапи просування учнів від репродуктивної діяльності до творчої.\nПерший етап — виконання завдань за зразком. Для трудового навчання цей етап характерно виражений у V і VI класах. Від його організації значною мірою залежить успіх дальшого розвитку пізнавальної самостійності. Тут потрібно вміло поєднувати репродуктивність і творчість, дотримуватись ряду умов:\n— виконуючи дії за зразком, постійно йти до творчості;\n— самостійну роботу організовувати так, щоб учень, виконуючи завдання, свідомо прагнув досягти мети;\n— під час роботи, за зразком розвивати вміння саморегуляції та самоконтролю;\n— завдання за зразком добирати за принципом зростаючої трудності;\n— у процесі виконання завдань спрямовувати учнів на виявлення власної ініціативи.\nДругий етап — «співробітництво» учня з учителем під час виконання завдання. Вчитель організовує активну діяльність учнів і в процесі цієї діяльності розвиває в них пізнавальну самостійність.\nТретій етап — самостійна активність учнів (учні виконують завдання без допомоги вчителя, але під його керівництвом).\nЧетвертий етап — творча активність. На цьому етапі найбільш повно виявляються пізнавальні здібності учнів, розвивається вміння самостійно «бачити» проблеми, формулювати й доводити їх, застосовувати знання на практиці.\nДидактично й методично обґрунтовані способи створення проблемних ситуацій можуть бути знайдені тільки в тому разі, коли вчителю відомі загальні закономірності їх виникнення.\nНаука довела, що джерелом виникнення проблемних ситуацій і рушійною силою їх розв'язання є протиріччя.\nПсихологи встановили, що найсприятливіші умови для творчого мислення складаються тоді, коли людина стикається з протиріччями, які вона не в змозі пояснити на основі наявних знань і досвіду, коли перед нею виникає проблема, яку необхідно розв'язати. Розумове утруднення переборюється напруженою роботою мислення, активними пошуками виходу з ситуації. Мислення активізується під час зіставлення наявних знань з новими обставинами, при бажанні зрозуміти причини і суть нових фактів і явищ, пояснити протиріччя.\nОтже, проблемні ситуації в процесі навчання виникають, коли учні стикаються з суперечливими фактами, закладеними в предметах і явищах природи, або з невідповідністю між відомими знаннями чи способами дії і невідомими, тобто тими, які потрібно здобути в процесі пізнання.\nРозглянемо приклади таких випадків.\nПід час роботи на токарних верстатах семикласники повинні використовувати вимірювальні прилади підвищеної точності. Учитель Чернігівської середньої школи № 22 В.Г. Джевага вирішив з'ясувати з учнями суть підвищення точності штангенциркуля проблемно. Він підібрав два однакові на вигляд штангенциркулі, але різної точності (один до 0,1 мм, а другий — 0,05 мм). Показавши їх учням, сформулював завдання; «З'ясуйте, яким чином в одному зі штангенциркулів досягнуто значно більшої точності вимірювання».\nПеред учнями постає проблема: «Чому в однакових штангенциркулях точність вимірювання різна?». Одна сторона закладеного в цій проблемі протиріччя — штангенциркуль має точність вимірювання 0,1 мм, друга — такий же за будовою інший штангенциркуль має вищу точність вимірювання (0,05 мм). Сторони протиріччя в цьому випадку представлені повно, явно виражені, об'єктивно зв'язані. У свідомості учня їх взаємне існування викликає протест: «Як це може бути?». Але реальне існування сторін протиріччя спонукає до встановлення істини. В учня виникає бажання ліквідувати конфлікт між сторонами протиріччя, але ж для цього потрібно розв'язати проблему.


“Ідіот”, “дебіл” і звуки ударів. У Харкові няню викрили в знущаннях над 1,5-річною дитиною (відео) – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Кримінал / “Ідіот”, “дебіл” і звуки ударів. У Харкові няню викрили в знущаннях над 1,5-річною дитиною (відео)\n“Ідіот”, “дебіл” і звуки ударів. У Харкові няню викрили в знущаннях над 1,5-річною дитиною (відео)\nМати зафіксувала “виховання” на диктофон і передала запис правоохоронцям.\nХарків’янка підловила няню на брутальній лайці та побитті дитини, коли батьків немає вдома. У скандалі тепер розбиратимуться правоохоронці та суд, ідеться в сюжеті ТСН.\nМалому Павлику рік та чотири місяці, він іще не вміє добре говорити. Маму насторожила зміна поведінки сина.\n“Дитина якось дивно почала поводитися – затискатися, потім вішається на шию і не відпускає. Я з ним гралася, руками махала, лоскотала, і замахнулася, щоб його полоскотати – а він отак затиснувся і очі замружив”, – розповіла мама дитини Ганна Якименко.\nБільшість часу з хлопчиком проводила няня – 52-річна жінка, яку порадили знайомі. Тож коли дитина почала дивно поводитися, мама вирішила влаштувати таємну перевірку.\n“Їхала вранці – залишила диктофон. Приїхала в обід, взяла диктофон і почула жахливі речі. Чутно, як вона б’є його, знущається”, – розповіла мати хлопчика.\nНа запису чути також плач малюка і міцні слова няні: “ідіот” і “дебіл” є найневиннішими епітетами, котрими жінка нагороджує маленьку дитину. Няню одразу звільнили, а аудіозапис разом із прізвищем горе-виховательки виклали в інтернет. Це обурило няню і вона, зі слів матері, пообіцяла помститися. Син няні впевнений, що маму підставили, аби не платити їй гроші, а на диктофоні – чужий голос.\n“Це людина, котра просто не платить людям зарплату, а потім вигадує якісь історії, щоби причини були – і все”, – твердить Руслан Давідян.\nТим часом Ганна Якименко написала заяву до прокуратури. Юристи ж кажуть, навіть якщо няня справді глумилася над дитиною – довести її провину буде непросто.\n“Аудіозапис сам по собі не буде вирішальним фактором, оскільки необхідні ще тілесні ушкодження, факт нанесення тілесних ушкоджень. Тоді буде склад злочину, а просто аудіозапис, хоч і образливий щодо дитини, не є кримінально караною дією”, – вважає правник Роман Чумак.\nМало того, договору з нянею не було, тож висунути юридичні претензії до неї, як до найманого працівника, неможна.


Львівські діти зіграли у Кубічний футбол – альтернатива комп’ютерним іграм (ФОТО) | Новини\nЛьвівські діти зіграли у Кубічний футбол – альтернатива комп’ютерним іграм (ФОТО)\n15:01, 4 липня 2012 р.\nДнями у парку Культури відбувся соціальний некомерційний проект, як прощання із Євро-2012. Клуб «Кубичного футболу» разом із Молодіжною Християнською Асоціацією надали дітям можливість пограти у цей новий цікавий вид іграшкового футболу.\nПро це 032.ua повідомив автор гри Дмитро Аверчук.\nУ ньому діти за допомогою кубиків-гравців і іграшкового м`ячика динамічно відтворювали захоплюючі футбольні матчі.\nГра зручна тим, що не займає місця і легко складається в коробку. Вона набуває усе більше прихильників. Найкращим гравцем дня став Данило Підкова, який у фіналі здолав у додатковий час Михайла Легкого. Отож наші діти влітку розважаються не лише у комп`ютерних клубах!


Програвши 1,2 мільйона доларів, Негреану атакує іншого титана покеру - Новини спорту - Покер матч\nПрогравши 1,2 мільйона доларів, Негреану атакує іншого титана покеру\n24 лютого 2021 , 11:43 - Читать новость на русском\nДаніель Негреану / Las-VegasRJ\nДаніель Негреану вважає себе великим фаворитом хедз-ап бою з Філом Хельмутом.\nНагадаємо, канадець гучно програв принциповий матч Дагу Полку. За бліду гру Даніеля розкритикував Філ Хельмут, тож Негреану "запросив" американця "до столу".\nЯкщо цей поєдинок відбудеться, то, ймовірно, стане ще більшою подією, ніж дуель Полк-Негреану. Тим паче канадець старанно підігріває інтерес до матчу:\nЯкби я грав з Філом Хельмутом, ґрунтуючись на тому як він грає і як я граю — то переміг би в перший день. Зараз я володію більш просунутими знаннями і краще розбираюся в теорії хедз-апу. Я є явним фаворитом. Зараз Філ не зовсім сповна розуму ... Він говорить про велику гру, але насправді він сповнений лайна.\nТакож Даніель запевнив, що його кривдник Даг Полк навіть не помітив би спротиву Філа, якби їхній хедз-ап матч відбувся.\nКоли саме Хельмут та Негреану почнуть мірятися покерними талантами наразі невідомо. Найімовірніше, їхній матч стартує вже навесні цього року.


У неділю, 17 лютого в Івано-Франківську проводитимуть фестиваль культур Global Village в рамках програми волонтерських стажувань за кордон від молодіжної організації "АЙСЕК".\nЦього року він відбудеться у фортечній галереї «Бастіон» з 12 до 17 години.\nGlobal Village - це фестиваль культур, де люди з усього світу демонструють свої народи через їжу, костюми, музику та традиції! Під час Global Village Ви буквально зможете побачити весь світ під одним дахом.\nВідвідувачі матимуть змогу особисто поспілкуватися з учасниками і дізнатися більше про представлені на фестивалі країни. Серед яких Індонезія, Туреччина, Китай, Єгипет.\nAIESEC – це міжнародна, неполітична, неприбуткова організація, що сприяє розвитку лідерських якостей серед молоді, організовує соціальні та культурні проекти й міжнародні стажування для здійснення позитивного впливу на суспільство.\nОсновною метою організації є розвиток лідерства.\n17.02.2019 12:00 693