← Кріотерапія — допоможе вам крижана вода?\nАпаратний педикюр — доглянуті ніжки надовго →\nТрильйони клітин, з яких складається організм людини, протягом життя зіштовхують з безліччю небезпек, від нестачі поживних речовин до вірусних та інших інфекцій. Однією з постійних загроз для клітин організму є хімічні речовини, відомі як вільні радикали. Вони здатні пошкоджувати клітини і генетичний матеріал. Організм сам утворює вільні радикали — вони є неминучим побічним продуктом переробки їжі в енергію. Вільні радикали також містяться в продуктах, які людина їсть і в повітрі, яким він дихає. Деякі з них формуються при впливі сонячного світла на шкіру і очі.\nВільні радикали всюдисущі, однак у нас є ефективний захист від них — антиоксиданти. У вільних радикалів, якими б різними вони не були за формою, розміром і хімічним складом, є одна загальна властивість — вони віднімають електрони у будь-яких речовин, які виявляються поряд з ними і, таким чином, руйнують будь-які тканини організму. Вони здатні навіть змінити інструкції, закодовані в ДНК. Антиоксиданти щедро діляться електронами з вільними радикалами.\nІснують сотні, а можливо, і тисячі речовин, що діють як антиоксиданти. Практично кожному відомі такі антиоксиданти, як вітамін С, вітамін Е, бета-каротин, селен, марганець. Крім того, до них відносяться глутатіон, кофермент Q10, ліпоєва кислота, флавоноїди, феноли, поліфеноли, фітоестрогени.\nЗастосування терміну «антиоксидант» до речовин може вводити в оману. Антиоксидант означає хімічна властивість, зокрема, здатність речовини виступати в якості донора електронів. Деякі антиоксиданти в певній хімічній середовищі можуть виступати як прооксіданти — тобто речовини, що забирають електрони у молекул.\nІншим поширеним помилкою у відношенні антиоксидантів є думка, що вони взаємозамінні. Це не так. У кожного з них є свої унікальні хімічні та біологічні властивості.\nВважається, що антиоксиданти розвивалися як частини складної системи, в якій кожна речовина або група речовин грали певні ролі. Це означає, що жоден антиоксидант не буде робити роботу за всіх інших — тобто за інші антиоксиданти.\nАнтиоксиданти і здоров’я\nУ фокус суспільної уваги антиоксиданти потрапили в 1990-х роках, коли вчені почали розуміти, що дія вільних радикалів сприяє розвитку таких захворювань, як атеросклероз, рак, втрата зору, і безліч інших хронічних порушень. Деякі дослідження показали, що люди, які їли мало продуктів, багатих антиоксидантами (особливо фруктів і овочів), частіше хворіли різними хронічними захворюваннями, ніж ті, хто їв фрукти і овочі в достатній кількості. В ході клінічних випробувань перевірялося вплив окремих антиоксидантів, особливо бета-каротину і вітаміну Е, на розвиток серцево-судинних захворювань і раку.\nЩе до того, як стали відомі остаточні результати досліджень, медіа на різні лади почали звеличувати корисні властивості антиоксидантів. Заморожені ягода, зелений чай, і багато інших продуктів отримали звання багатих джерел антиоксидантів, і їх продажу стрімко збільшилися. Незабаром в продажу з’явилися харчові добавки, що містять антиоксиданти — їх виробники із захватом розповідали про те, як ці диво-засоби допоможуть запобігти безлічі важких захворювань і забезпечити довге здорове життя.\nРезультати наукових досліджень виявилися змішаними, але більшість з них не виявило очікуваних корисних властивостей антиоксидантів. У більшості звітів про результати досліджень йдеться про те, що вітамін Е і інші антиоксиданти не здатні захистити від хвороб серця, онкологічних та інших захворювань. Згідно з результатами одного дослідження прийом бета-каротину навіть збільшує ймовірність розвитку раку легенів у курців.\nДеякі дослідники виявили користь антиоксидантів. Наприклад, була виявлена здатність бета-каротину знижувати ризик порушення розумової діяльності у людей похилого віку.\nЦі, переважно не дуже оптимістичні результати, не завадили багатьом виробникам і торговцям заробляти на антиоксидантах.\nХвороби серця і антиоксиданти\nВітамін Е, бета-каротин і інші антиоксиданти не є срібною кулею проти хвороб серця.\nВ одному дослідженні жіночого здоров’я брали участь 39876 споконвічно здорових жінок; протягом десяти років вони через день приймали 600 МО вітаміну Е або плацебо. Через десять років кількість жінок з хворобами серця (і раком) серед тих, хто приймав вітамін Е, не було нижче, ніж серед приймали плацебо. Однак у першій групі смертність від серцево-судинних захворювань була на 24% нижче, ніж у другій групі — серед жінок, що приймали плацебо.\nІнші дослідження, однак, не показали користі вітаміну Е. Наприклад, в одному дослідженні кількість захворілих серйозними серцево-судинними захворюваннями серед приймали вітамін Е і плацебо було майже однаковим — 21.5% і 20.6% відповідно. У першій групі був відзначений підвищений ризик серцевої недостатності та госпіталізації в результаті серцевої недостатності.\nРак і антиоксиданти\nРоль антиоксидантів в запобіганні раку теж не цілком ясна. В одному дослідженні не було виявлено різниці в частоті розвитку раку у чоловіків, що приймали бета-каротин і плацебо. Згідно з результатами іншого дослідження, антиоксиданти можуть знижувати ризик розвитку раку у чоловіків, однак у брали участь у дослідженні жінок не було відзначено аналогічного результату.\nВ учасників ще одного дослідження, протягом тривалого часу приймали селен, значно знизився ризик смерті від різних видів раку, в тому числі, раку товстої кишки, легенів і простати. Ефект був особливо вираженим у піддослідних, у яких спочатку відзначався низький рівень селену в організмі.\nВікові очні захворювання і антиоксиданти\nУ цій області лежить більш-менш світла пляма інформаційного поля, яке стосується антиоксидантів. В ході тривав протягом шести років дослідження було встановлено, що поєднання вітамінів С і Е, бета-каротину і цинку забезпечує певну ступінь захисту від розвитку макулярної дегенерації, але не катаракти, у людей з груп ризику по цьому захворюванню. Лютеїн, антиоксидант, що міститься в зелені, наприклад, в шпинаті, також може допомогти зберегти зір. Однак достовірної інформації про дію цього антиоксиданту поки занадто мало.


ᐉ В Ужгороді на площі Корятовича засихають дерева — тільки актуальні новини на порталі ЗакарпатПост\nВ Ужгороді на площі Корятовича засихають дерева\n23.05.2018 26.05.2018 post 742 Views\nВ Ужгороді активно борються проти вирубки дерев, а зелені насадження тим часом висихають самі по собі.\nЗасохлі дерева, зокрема, можна побачити на площі Корятовича, на проспекті Свободи у бік автовокзалу та на ряді вулиць міста.\nВони зовсім не є окрасою столиці Закарпаття і давно потребують заміни.\nЯка найбільш поширена помилка закарпатців у плані облаштування ділянок? Думка закарпатського експерта\nСкоріш за все, висаджувати потрібно карпатські рослини, які найкраще приживаються в наших умовах і враховуючи те, що йдеться про території, де постійно багато автомобілів, підбирати слід дерева, які здатні поглинати найбільше небезпечних викидів.\n« У сучасній практиці озеленення сьогодні простежується тенденція максимального використання для озеленення місцевих деревних видів та їх декоративних форм. Така практика, безперечно, має здоровий глузд, оскільки місцеві породи є якнайкраще адаптованими до ґрунтових та кліматичних умов території, пристосування до яких відбувались тисячоліттями. Чудовими, а часто й універсальними озеленювачами є наші старі добрі види: липи, клени, ясени, дуби, горобина та їх різноманітні декоративні форми», – прокоментувала ситуацію закарпатській газеті «НЕДІЛЯ» декан біологічного факультету УжНУ Ярослава Гасинець.\nПовне інтерв’ю з нею читайте у свіжому номері закарпатської газети «НЕДІЛЯ» від 18 травня.\n← Чому українська сім’я живе відірвано від світу на хуторі і до чого тут Індія\nСкоро канукули. Де найкраще можна відпочити закарпатським дітям →


Дієтолог Юлія Чехоніна – худнути потрібно правильно | – 1500 кКалорій\nДієтолог Юлія Чехоніна – худнути потрібно правильно | Дієтолог Юлія Чехоніна\n16.04.2013 | Автор: Natulichok\nПроцес схуднення для багатьох, що борються з надмірною вагою, нагадує замкнуте коло. Дискомфорт від множинних табу дотримуваної дієти. вихід з дієти і знову почуття дискомфорту через повернення назад, скинутих раніше кілограм. І таке трапляється з багатьма і досить часто. Найчастіше, причиною повноти, як вважає дієтолог Юлія Чехоніна . є надмірне харчування. Адже всі з’їдені і не витрачені за день калорії відкладаються у вигляді жирових складочок і животика. А, як багато хто вже мали можливість переконатися, позбуватися таких відкладень набагато складніше, ніж відкладати їх.\nДієтолог Юлія Чехоніна – як не допустити повернення кілограмів\nВ першу чергу дієтолог Юлія Чехоніна відзначає, що голодування негативно впливає на процес схуднення. Їх наслідок – це не що інше, як уповільнення обмінних процесів в організмі. У процесі обмеження організму всіма необхідними речовинами, йому не залишається нічого іншого як почати економити їх. Недолік харчування (менше 800 ккал на день) сприймається організмом як голод і провокує зниження обміну речовин. Під час зриву неконтрольований апетит і сприяє швидкому поверненню втрачених кілограмів. Різкі обмеження в їжі призводять до непереборному бажанню наситити організм швидкими калоріями, а це жирна їжа і всілякі солодощі. Дієтолог Юлія Чехоніна відзначає, що такий стан дієтологи називають – дієтичної депресією. Чим більше заборон і обмежень для організму, тим глибше депресія і тяга до заборонених продуктів.\nЗвідси висновок, що кожна наступна дієта з обмеженням харчування призводить до того, що вага йде все повільніше, але назад повертається все швидше і більше.\nДієтолог Юлія Чехоніна – орієнтована схема живлення\nСніданок розподіліть таким чином: чверть сніданку – білкове блюдо, чверть – вуглеводне і залишилися дві чверті відведіть фруктам або овочам. Як перекус послужить чай і сирок або фрукт з йогуртом. На обід їжте одне білкове блюдо, овочевий гарнір і суп. Як перекус послужить чай і сирок або фрукт з йогуртом. Вечеря за чотири чосу до сну і складається він з білкової їжі й овочевого гарніру. Незадовго перед сном випийте склянку кефіру.\nПравила схуднення від тих хто швидко скинули велику вагу


У Житомирі розпочав роботу Всеукраїнський семінар кадрових служб лісової галузі\n08.07.2019 13:11 давність новини: 2 р.\nПрацівники обласних управлінь лісового та мисливського господарства і інших установ та організацій безпосереднього підпорядкування Держлісагентства України, котрі відповідають за організацію роботи з персоналом, зїхалися до Житомира для участі у семінарі.\nВпродовж тижня кваліфіковані спеціалісти навчатимуть лісівників-кадровиків, як організувати роботу державної служби за европейською моделлю управління в умовах реалізації системних реформ. Крім того, учасники заходу ознайомляться з особливостями модернізації публічної служби та шляхами підвищення рівня професійної компетенції державних службовців.\nОкрім лекційних занять в програмі семінару й тренінги та практичне знайомство з роботою державних лісогосподарських підрідприємств Житомирщини.\nПривітав гостей з усієї України начальник Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства Андрій Курінський та побажав колегам плідно попрацювати та збагатитися новими знаннями.\nПро стан роботи з кадрового забезпечення підприємств лісової галузі проінформувала завідувач сектору з персоналу Держлісагентства Алла Святецька


У Львові відкрили нову дитячу кардіохірургію | Новини Львова\nУ Львові відкрили нову дитячу кардіохірургію\n21:26 19 листопада 2021 р.\nУ міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, що на вул. Миколайчука, відкрили сучасне відділення дитячої кардіохірургії. Це блок на 11 палат, 6 з яких вже облаштовані коштом благодійників. Також сьогодні тут завершили оперувати американські лікарі із Novick Cardiac Alliance: допомогу отримали 25 діток із важкими вадами серця.\n«Раніше в нашій лікарні не оперували дітей, але після відкриття дорослої кардіохірургії, до нас почали звертатись маленькі пацієнти. Тому виникло питання створення відповідного відділення. Нам допомогли благодійники, і ми відкрили вже 6 перших палат, ще пів крила перебуває в ремонті. Всі палати будуть повністю укомплектовані моніторами, перфузорами, апаратами ШВЛ. Робимо все можливе, щоб наші маленькі пацієнти були в безпеці, адже дитяча кардіохірургія – це одна з найтяжчих галузей в медицині.\nОстанні 14 днів наша команда кардіохірургів разом з фахівцями Novick Cardiac Alliance (США) оперували дітей з цілою України. Було прооперовано 25 дітей, більше 50 обстежено. Навіть було надано допомогу дітям, яким відмовили в оперуванні в інших містах країни чи за кордоном. Це було найкраще навчання для наших лікарів, адже тут, на їхньому робочому місці, їхніми руками здійснювались оперативні втручання та лікування маленьких пацієнтів. Ми оперували дітей віком від 3 місяці. Це був прекрасний досвід, тому ми вже домовляємось про наступні візити фахівців із США», – розповів Олег Самчук, генеральний директор лікарні швидкої медичної допомоги.\nНаразі це 6 зручних стилізованих палат – одна із них у морському стилі, на стіні іншої зображений Еверест. Ремонт палат та коридору відбувся коштом благодійників – це підприємці, які захотіли потурбуватися про комфорт маленьких пацієнтів. Зокрема, серед спонсорів: Роман Городечний та компанія ТзОВ «Регно Італія УА»; Логістичний центр PORT Lviv; підприємець Ігор Яськевич; фінансова інвестиційна група компаній «СПАРРОУ КЕПІТАЛ»; підприємці Ігор Дулин та Назар Коваль; Роман Іконяк та компанія Floorbest.\n«Сьогодні, коли в нашому місті і країні досі є активна стадія поширення коронавірусу і всього за 100 метрів звідси медики борються за життя пацієнтів із Covid-19, інше крило лікарні медичної допомоги наповнюється життям і надією на одужання дітей із вадами серця. Ті умови, які тут сьогодні створили, – це дуже велика праця. Хочу подякувати тим благодійникам, які зробили цю неймовірну справу. Ці сучасні палати із зображеннями Евересту чи моря будуть надихати дітей швидше одужувати.\nОкрім того, дуже хочу подякувати лікарям, які сьогодні роблять все можливе, щоб рятувати життя маленьких пацієнтів», – сказав Андрій Москаленко, перший заступник міського голови Львова.


Авіакомпанії, що пропонують квитки на рейси до аеропорту Бост\nНижче наведено список авіакомпаній, що здійснюють рейси до аеропорту Бост. Тут можна переглянути інформацію про маршрути авіакомпаній, що здійснюють рейси до аеропорту Бост, порівняти ціни бюджетних і традиційних авіакомпаній, що виконують авіаперевезення до аеропорту Бост, та забронювати авіаквитки, клацнувши на посилання нижче\nЗа допомогою служби Skyscanner також можна знайти найдешевші авіаквитки до аеропорту Бост (із сотень авіакомпаній, включаючи Emirates, Turkish Airlines, flydubai) без вказання конкретних дат і пунктів призначення. Саме тому це найзручніший веб-сайт для пошуку дешевих квитків для вашої подорожі.\nЩоб забронювати дешевий квиток до Бост, виберіть потрібний рейс у списку рейсів до аеропорту Бост нижче або клацніть на посилання збоку на сторінці, щоб переглянути додаткові відомості про рейс. Щоб почати новий пошук авіаквитків, скористайтесь елементами керування вище.\nЦіни на квитки до Бост\nДешеві авіаквитки до Бост\nДешеві авіаквитки з Бост\nАеропорт міста Бост


У Тернополі Путіна послали написом висотою в метр (фотофакт) - 0352.ua\nУ Тернополі Путіна послали написом висотою в метр (фотофакт)\nНа пішохідній зоні мосту біля технічного університету з’явився величезний напис "ПТН ПНХ".\nДля непосвячених, розшифровується ця абревіатура як "Путін пішов ...". Намалювали напис активісти, які розмальовують паркан мосту в синьо-жовті кольори.\nНа середині забору вони вивели узор національної вишивки та напис "Де козак – там і слава".\nпутін напис птн пнх


Київ як символ | Газета «День»\nКиїв як символ\nЕксперт: «Влада демонструє жорсткість. Політична опозиція — слабкість»\n20 серпня, 2013 - 12:03\n«БЮДЖЕТНИКИ» / ФОТО МИКОЛИ ТИМЧЕНКА / «День»\nСуперечки довкола легітимності діяльності Київради припинено. Учора київські депутати провели перше засідання після вичерпання терміну їхньої каденції. Упродовж засідання в залі Київської міської ради було ухвалено п’ять рішень, серед яких: закон про утворення центрів надання адміністративних послуг; внесення змін до бюджету в частині видатків на оплату соціальних надбавок працівникам бюджетних сфер. Також обранці одноголосно висловилися за звернення до Верховної Ради, яке складається з трьох частин. На все це депутатам Київради знадобилося не більше десяти хвилин, після чого було оголошено про закриття сесії.\nВарто зазначити, що такий «успіх» вартував владі чималих зусиль. Незважаючи на те, що традиційно засідання Київради має розпочинатися о 10-й годині, «силовики» заблокували вхід до приміщення КМДА двома годинами раніше, заздалегідь пропустивши депутатів від провладної більшості. Більшість із них були в залі за три години до початку засідання. Патрулювали заразом і представники вищого ешелону влади: депутати Партії регіонів Ельбрус Тадеєв, Олег Царьов та Владислав Лук’янов блокували вхід разом із правоохоронцями.\nУЧОРА ПІД ЧАС 11-ХВИЛИННОГО (!) ЗАСІДАННЯ КИЇВРАДИ БУЛО ПРИЙНЯТО П’ЯТЬ РІШЕНЬ. РЕЗУЛЬТАТОМ, ЗВАЖАЮЧИ НА ВСЕ, ЗАЛИШИЛИСЯ ЗАДОВОЛЕНІ / ФОТО БОРИСА КОРПУСЕНКА\nЯкщо раніше основні сутички відбувалися ззовні Київради, й вхід до приміщення гарантував народним обранцям присутність у залі засідань, цього разу рубіж протистояння перенесли всередину КМДА, звідки депутати поверталися із слідами побоїв. Для того, щоб потрапити всередину, народні обранці мали дертися через вікно. Однак далі першого поверху їх не пустили. Така ж доля спіткали й деяких депутатів Київради.\nНа своїй сторінці у Facebook депутат від «Батьківщини» Микола Княжицький написав: «Я так і не зрозумів, чому міліція під Київрадою не пускала народних депутатів, била їх і хамила. Що б відбулося, якби ми зайшли у зал, на що маємо законне право? Там все одно були наші колеги з Партії регіонів, свою незаконну узурпаторську сесію вони б все одно провели за свої одинадцять хвилин.(прямо, як у романі Коельо). Ну, може б вдалося когось присоромити. Влада не розуміє, що дискредитує оцим беззаконням сама себе. І зрозуміло, кому це вигідно. Особливо напередодні саміту з ЄС. Очевидно, що й 2015 року Янукович, маючи, на жаль, мізерний шанс виграти чесно, діятиме саме так, як сьогодні. А тому ризикує програти все — й власну долю, й долю країни».\nВодночас майданчик біля КМДА зайняли працівники бюджетної сфери, витіснивши апологетів опозиційних гасел на інший бік вулиці. Учителі та медики прийшли вимагати проведення засідання Київради, на порядку денному якого стояло ухвалення виплати надбавок. Експерти від самого початку відмічали відсутність конструктиву в блокуванні Київради, оскільки бюрократична логіка процесу вимагає ухвалення ряду рішень щодо забезпечення життєдіяльності міста саме цим органом. Відсутність контрпропозицій від опозиціонерів стала картою, яку влада розіграла для легітимізації роботи чинного складу Київської Ради та дискредитації супротивників.\nЖОРСТОКІСТЬ БЕЗ НАЙМЕНШОГО МОТИВУ / ФОТО МИКОЛИ ТИМЧЕНКА / «День»\nЗі сцени працівники медичної та освітньої сфер наголошували на необхідності проведення засідання, а також активно висловлювали невдоволення діяльністю парламентаріїв. «Вони паряться на нас, блокують засідання для того, щоб ми опустилися ще нижче межі бідності», — заявила одна з ораторів. «Ганьба!» — додала вона. Присутні ж на мітингу були не настільки розкуті у висловлюваннях, як їхні безіменні колеги біля мікрофонів, — жоден із виступаючих так і не назвався. «Я ще хочу до пенсії доробити, — заявила кореспондентові «Дня» одна з жінок —учасників мітингу. — Зараз такі часи, що я краще нічого не буду говорити». Інші також не виявили бажання розповісти про проблеми освітньо-медичного сектору, котрі вивели кілька сотень людей на вулицю.\n«Людьми керує безвихідь, — зазначив у розмові із «Днем» політолог Костянтин Матвієнко. — Загалом, такі «акції» можна прирівняти до комуністичних суботників, куди люди ходили під загрозою звільнення. Тобто це — примус. Однак цих людей теж можна зрозуміти й поспівчувати їм, що вони змушені дозволяти наругу над своєю гідністю». Утім, експерт вважає, що такі дії влади мають негативно позначитися на рівні довіри до неї людей, зокрема представників бюджетної сфери.\nНа іншому боці зібралися депутати від кількох опозиційних партій та, здебільшого, прапороносці. Варто зауважити, що цей мітинг опозиції був чи не одним із найменш численних. Близько трьох сотень людей, більшість із яких тримала ту чи іншу партійну символіку, виявляла малий інтерес до того, що говорять їхні лідери. Самі ж депутати послуговувалися досить популістськими промовами про необхідність гуртування довкола вимоги проведення київських виборів, голосування за єдиного кандидата на президентських перегонах 2015 року й необхідності позбутися рабської психології та байдужості.\n«Усі ці бюджетні надбавки давно мали бути виплачені, й для цього не потрібно засідання Київради. Відповідний документ міг також підписати Попов. Мають бути призначені термінові вибори. Влада, якщо вона така сильна, не повинна боятися цих виборів», — констатувала депутат від «УДАРу» Ірина Геращенко. Від запитання, як врегулювати цю суперечність, адже навіть у разі призначення виборів чинний склад Київради зможе ухвалювати рішення іще впродовж двох місяців, до обрання нових депутатів, опозиціонери тікають у прямому й переносному сенсі. Чіткої відповіді «День» так і не отримав. «Політичної опозиції в нашій країні не існує», — підсумував політолог.\nВарто зазначити, що спробу заблокувати Київраду було здійснено київськими активістами ще в п’ятницю. Тоді п’ятеро активістів зайняли залу засідань у КМДА, щоб не чекати вівторка. Четверо з них були затримані правоохоронцями й заарештовані на п’ять діб. Жодної згадки з вуст опозиції про громадських діячів так і не пролунало.\nВіталій КОМОВ, колишній депутат Київради:\n— Розставимо крапки над «і». Безперечно, існуючу владу потрібно міняти і в країні, і в Києві. Тому дії активних людей, які захищають свої права потрібно вітати. Але... Заради чого відбуваються бойові дії? Активісти (їх десь декілька десятків) не визнають легітимності Київради і вимагають призначення дати виборів. У цьому вони мають рацію. Але чим далі за часом затягується протистояння, тим більше запитань до керівників громадських і партійних структур. Нам, киянам, сам процес виборів, без зміни ситуації, не потрібен. Але суб’єкти протистояння в цьому плані нічим не відрізняються — і влада, і опозиція, не бачать суспільства впритул.\nКиянам потрібна така система місцевого самоврядування, яка відповідатиме реальному самоврядуванню, тобто члени суспільства стануть не просто господарями колективних ресурсів (бюджет, земля, будови, комунальні підприємства), але й зможуть впливати на прийняття ухвал. Ситуацію полегшує наявність в Україні законодавства, яке можна застосовувати на користь людей. Але вони мають це захотіти. Це говорить про те, що потрібно працювати з людьми, вчити їх. Чого не роблять ні опозиція, ні влада.\nЯк це можна зробити в руслі європейського законодавства про місцеве самоврядування? Є декілька кроків і всі вони обов’язкові. У даному випадкові є лише один шлях лікування хвороби — це децентралізація влади і залучення до керування комунальним майном членів громади. Зі сказаного випливають два моменти: а) потреба структуризації громади і б) передача повноважень і ресурсів на місця (структурам громади). Найголовніше — потрібно мати програму розвитку місцевого самоврядування в Києві. Основи її закладено в платформі «Шлях до громади». Під програму, безперечно, потрібно готувати кадри. Суть платформи і шляхи її реалізації мають стати спільним завданням для членів громади. Це і є основним алгоритмом роботи з громадою. Ось такий обсяг роботи бачиться мені для тих, хто любить Київ і бажає добра його громаді!\nВиникає запитання, чому жодна з вищеназваних проблем не розглядається київським активом. Звичайно, актив буде в ізоляції. Адже основний суб’єкт місцевого самоврядування — територіальна громада, а вона не при справах. Тому, якщо оцінювати ситуацію, то з часом стає зрозумілим, що вимога проведення виборів — це не шлях до розв’язання проблем киян, а шлях у депутати, який змушує замислитися про потребу третьої сили, яка репрезентуватиме інтереси киян.


Психолог радить - Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 34 "Чебурашка" Білоцерківської міської ради Київської області\nДекілька порад для майбутніх школярів, за допомогою яких батьки можуть самостійно перевірити готовність своєї дитини до школи\n· Вирізані з журналів або намальовані тварини\n1. Підготуйте вирізані силуети тварин.\n2. Розріжте їх навпіл.\n3. Змішайте всі частинки та попросіть дитину скласти їх, щоб вийшла тваринка. А потім нехай маля наклеїть ці частинки на папір.\n· Декілька предметів маленького розміру: м’яка іграшка, чашка, печиво, м’ячик, яблуко, ложка, гребінець, і т.д.\n· Хустинка, щоб зав’язати очі\n1. Підберіть предмети для гри та покладіть їх до кошика.\n2. Сядьте з дитиною на підлогу один напроти одного та поясніть правила гри (потрібно вгадати предмет із заплющеними очима).\n3. Зав’яжіть дитині очі.\n4. Дістаньте будь-який предмет із кошика, дайте його дитині в руки, нехай впізнає предмет на дотик.\n5. Якщо в дитини виникли труднощі й вона не може самостійно впоратися із завданням, давайте підказки.\n· Кухонний таймер або будильник, який цокає досить голосно.\n1. Встановіть таймер на 3-5 хвилин. Сховайте його в кімнаті.\n2. Скажіть малюкові, що у нього є 3 хвилини, щоб знайти таймер.\n3. Якщо малюкові складно знайти годинник, давайте підказки. Ви можете допомогти в пошуках, промовляючи слова «гаряче» або «холодно», коли дитина наближається або віддаляється від годинника.\n4. Зіграйте ще раз, зменшивши час пошуку.\n· Кубики, палички, брусочки або інші предмети, з яких можна скласти вежу\n1. Сядьте на килимі (на підлозі зручніше грати). По черзі складайте один на одного предмети, щоб вийшла висока вежа.\n2. Також ви можете складати паралельно дві вежі та змагатися, в кого вийде вища.\n1. Головне правило — танцює лише одна частина тіла.\n2. Попросіть дитину прислухатися до ритму. Влаштуйте танцювальний батл. По черзі кажіть один одному, яка частина тіла буде зараз танцювати та виконуйте завдання.\nЗі старшими дошкільниками рекомендуємо провести графічні диктанти:\nЯк зберегти емоційне здоров′я під час карантину?\nПандемія коронавіруса у світі — це мільйони новин в СМІ та блогах, а також маса фейків, які люди подтримують як навмисно, так і просто по інерції.\nЧому ми віримо слухам, як перестати панікувати тащо робити зі своїм вільним часом в ізоляції?\nТеоретично всі знають, що паніка — поганий порадник, а у страху очі великі. Зараз ситуація і правда не проста, тому одна проблема вже є, а з панікою їх буде дві. А цього вже точно не треба. Якщо уявити, що ви знаходитесь на борту корабля, який тоне, і перед вами дві рятувальні шлюпки, в яких точно помістяться всі пасажири, але в одній шлюпці сидить людина, що панікує, а в іншій – спокійна людина. Яку б шлюпку ви обрали? Відповідь очевидна.\nКоли ви зіштовхуєтесь з труднощами, то самі для себе повинні стати тим спокійним попутником, який вміє правильно мислити. Не потрібно заперечувати наявність проблем, але і впадати у відчай також немає сенсу. Свою енергію потрібно направити на раціональні та обдумані дії. Якщо ми врахуємо, що відчуваючи тривогу, людина перебуває у стані звуженої свідомості, то не здивуємось, що логіка та здоровий глузд перестають бути її сильними сторонами.\nГоловне правило тут таке: якщо у вас високий рівень емоційності, то не варто часто дивитися новини та слухати інформацію про коронавірус, але якщо ви все ж таки піддалися паніці – шукайте людей, які демонструють спокій. Якщо вони спокійні, або емоційно стримані, то, швидше за все, вони бачать ситуацію об′єктивніше. Слідуйте за ними, це найбезпечніше для вас.\nЗ іншого боку, чи може бути корисний страх, викликаний ситуацією в країні?\nТак, страх грає позитивну роль. Безстрашна людина безтурботна і в якомусь сенсі приречена. Відчувати в ситуації стресу напругу - це нормально. Інша справа – чи не заважає вам цей страх. Якщо страх не перешкоджає розумним діям, то це нормально. Але страх - це не дієвий засіб вирішення проблеми дотримання правил епідемічного режиму. У даній ситуації ставку потрібно робити не на страх, а на соціальну відповідальність.\nПо-перше, завжди є люди, яким в подібних ситуаціях гірше і важче, ніж вам. Подумайте про них і не витрачайте енергію марно, а скорегуйте її на необхідні дії.\nПо-друге, з'являється інша проблема: люди біжать до магазинів скуповувати продукти. Чим така поведінка обумовлена і як потрібно себе вести в таких умовах: купувати все, що погано лежить, адже багато хто думає, що продукти реально можуть закінчитися через наплив людей? Може, взагалі варто мати запас круп на крайній випадок?\nУ нас історично сформувалося два патологічних рефлекси: страх дефіциту і пристрасть запасатися «на крайній випадок», яких на нашому віці було, на жаль, більш ніж достатньо. Все це призводить, звичайно, до таких, вибачте, казусів. Це і комічно, і трагічно одночасно.\nАле так, звичайно, зараз завдання мінімізувати виходи на вулицю, тому, якщо вам необхідні продукти, краще купити їх відразу - наприклад, на тиждень, а не на пару днів, як, припустимо, ви робили до цього. Однак же ситуація зовсім не така, що продукти зникнуть чи не зникнуть.\nНарешті, існують вже розвинені служби доставки їжі. Так що все не трагічно і не жахливо. Справа не в самій ситуації, а в нашому погляді на неї.\nЯк же поводити себе в самоізоляції, перебуваючи в чотирьох стінах? Чому краще присвятити вільний час? Адже сидіти в соцмережах, це не найкраща трата вільного часу.\nПерш за все - не думайте про нього, як про вільний. Це просто час, який можна використовувати з сенсом, а можна використовувати нерозумно - і це все. Якщо ви зрозумієте, що треба використовувати з сенсом, - знайдіть спосіб інвестувати цей час в себе, в ваші відносини з близькими людьми - батьками, дітьми, в своє власне житло, яке ви можете привести в порядок або покращити.\nДля того щоб не скотитися в зневіру, створіть для себе графік на кожен день: лягайте і прокидайтеся в один і той же час, зафіксуйте час, коли ви будете їсти, коли прибирати, коли відпочивати, коли спілкуватися з близькими та гратися або займатися з дітьми, яким потрібна ваша підтримка; коли ви будете вчитися, працювати та інше. Тобто живіть за графіком. Це запорука успіху. Вчіться: запишіться на дистанційне навчання, онлайн-курси і т.д.Від вашого емоційного здоров′я залежить емоційний стан вашої дитини, тому подбайте про себе:\n— якщо відчуваєте роздративання та депресивний стан, використовуйте заспокійливі практики, такі як майндфулнесс та медитація, позитивний вплив також матимуть фізичні вправи.\nІ хоча здається, що під час епідемії і паніки, що нагнітається, багато чого неможливо контролювати, кожен здатний зробити вибір на користь свого емоційного здоров’я. Пам′ятайте, карантин і ізоляція - це не кінець, це час, коли вам потрібно підготуватися до життя після карантину.


Громада заступилася за Манжелея - кричали суддям в обличчя "ганьба" та пішли зривати свято міліції (ВІДЕО+ ФОТО) | Galka.if.ua\n18 Dec, 2014 16:51\nАктивісти взялися критикувати рішення колегії суддів, висловлюючи своє обурення їм в очі. Також люди кричали вигуки “Ганьба”. Суддям вдалося сховатися від народної розправи , сховавшись у нарадчій кімнаті.\nКілька десятків громадських активістів одразу з адмінсуду вирушили до обласної філармонії, де відзначають день працівника міліції. Там вони хотіли зі сцени висловити своє обурення позицією обласної міліції, яка погодилася з люстрацією Манжелея.\nПікетувальників зустрів заступник начальника УМВС в області пан Воробйов, він пообіцяв що начальник обласної міліції Микола Семенишин зустрінеться з громадою по завершенню урочистостей у приміщенні ОДА.\nЯк відомо, 18 грудня окружний адмін суд відмовився поновити на посаді екс-заступника начальника УМВС в області Ярослава Манжелея. Його автоматично звільнили з міліції під час першої хвилі люстрації. Саме громадськість опікувалася призначенням Манжелея у керівні органи УМВС влітку цього року.


Interpol виступлять у Києві 12 червня | РБК-Україна\nInterpol у Києві: знамениті рокери вперше виступлять в Україні (відео)\nСереда 19 грудня 2018 22:10\nInterpol (фото: прес-служба)\nМи зібрали для вас найкращі відеокліпи легендарних американських пост-панків\nАмериканські пост-панки Interpol вперше виступлять в Києві з презентацією свого останнього альбому "Marauder". Концерт творців одного зі 100 кращих альбомів 2000-х за версією авторитетного журналу Rolling Stone (мова йде про "Turn On The Bright Lights") відбудеться 12 червня у столичному Зеленому театрі.\nЯкщо поглянути на це тріо, то ви помітите, що фронтмен Пол Бенкс, гітарист Деніел Кесслер і барабанщик Сем Фогаріно дійсно схожі на секретних агентів – на них ідеальні костюми, тонкі, рівні галстуки, до блиску натерті туфлі. І сонцезахисні окуляри, щоб цей самий блиск не засліпив.\n"Ви зможете розповісти про свою прихильність до Interpol особисто й здатися їм з потрохами вже наступного літа. Тільки вдягніться пристойніше!" - жартують організатори концерту.\nНу, і тримайте топ-5 кращих кліпів Interpol, які не лишать вас байдужими!\nНагадаємо, цього літа у Києві вже втретє пройде UPark Festival. Щоправда, цього року організатори вирішили відмовитися від стадіонного формату. Таким чином UPark стане ще ближчим до знаменитих європейських фестивалів.\nТакож нещодавно були названі імена перших хедлайнерів грандіозного фестивалю Sziget.\nНовини України Культура концерт


Вона (Плач Єремії, 1989) | Украинский кинопортал\nДата: 17.05.2005 Автор: С.Комірник Рубрики: Клипы и треки Метки: видео, Львов, музыка, смотреть, Украина Версия для печати\n«Вона» — популярна українська пісня у виконанні гурту «Плач Єремії». Ця пісня була написана поетом Костем Москальцем 25 серпня 1989 року у Львові. У момент написання автор виступав у львівському театрі «Не журись!» як автор-виконавець власних пісень. За словами Москальця, «Вона» — більше символічний, ніж реальний образ. Однак на написання його надихнула Аліна Бжезінська-Лазоркіна, яка на той момент часу вчилася в музичній школі ім. Соломії Крушельницької, пізніше закінчила львівську консерваторію за класом арфи, а зараз проживає в Шотландії, де працює арфісткою.\n1995 року пісня увійшла до другого альбому гурту «Плач Єремії» «Най буде все як є…», з вокалістом якого, Тарасом Чубаєм, Москалець приятелює з 1987 року.\n«Плач Єремії» — український концептуальний рок-гурт. Є одним з найвизначніших українських музичних колективів, вважається в Україні культовим, здобув чимало вітчизняних нагород у номінації рок-музики.\nДивно, але досі, на пісню «Вона» не було знято жодного професійного відеокліпу. Проте, знаючи про редакційні умови Українського кінопорталу, за якими без відео забороняється робити публікації у розділі «Відеокліпи», я таки зроблю виняток для цієї чудової пісні і подам її як є.\nПопулярные темы: Я пливу (Ірина Білик, 1997) Апрель (Табула Раса, 2003) Последняя осень (Юрий Шевчук, 1990)


Остап Вишня (125-річчя від дня народження) - 13 Листопада 2014 - Блог - Калина\nВівторок, 15.10.2019, 21:48\nГоловна » 2014 » Листопад » 13 » Остап Вишня (125-річчя від дня народження)\nПрибігли цікаві сусіди і нумо запитувати:\n- Хто? – Трохи сумний від звістки батько, Михайло Кіндратович Губенко, котрий зранку до ночі працював прикажчиком у поміщицькому маєтку, задумливо відповів:\n- Наш, Павлик. - Мати, Параска Олександрівна собі змовчала, прикривши хустинкою ледь розведені вуста.\nЗа неї Господь лагідно так проказав, але спочатку на всі кутні усміхнувся:\n- Та то ж Остап Вишня, їй-бо…\nНе дивно, що все життя письменник вважав себе спадкоємцем Івана Котляревського, до якого ставився з найбільшим пієтетом. Він щиро любив україно-російського Миколу Гоголя з його напівправдивою чортівнею, навіть 1927 р. написав сценарій гротеск-вистави “Вій”, травестійованої за мотивами творів Миколи Гоголя та… Марка Кропивницького і поставленої режисером Д.І.Козачковським. А ще Остап Вишня до вельми шанував і перекладав невтомних дотепників Марка Твена, О’Генрі та Ярослава Гашека.\nАби згодом написати безсмертні “Мисливські усмішки”, з дитинства Павлик пестив різних звірів і птахів. Зокрема, коли П.В.Губенко мешкав у Харкові, то вдома у нього господарював дог Цяцька, якого гуморист навчив... сміятись. Оте місце під усміхненим сонцем згодом посів спанієль Думка, який здох відразу по смерті господаря.\nНа зиму Остап Вишня купував онукам і слухняним сусідським діткам щигликів та синичок, а весною вони юрбою весело відпускали птахів на волю...\nЯк би там не було, все життя безпартійний за часів партійної невідворотності, як би там не велося, десятиліттями гуморист у лиху годину пролетарського світогляду, як би там не мордувала доля оптиміст в епоху одностайного фанатизму, як би там не плюндрувалося, гуманіст за порядку масово організованого варварства та людоїдства. Мені здається, що цей український письменник тривалий час виконував роль ледь прочиненої кватирки, куди з теплою та легкою усмішкою заглядало Сонце, хоч і в радянський карцер.\nСаме тому Остап Вишня мав право так сказати про себе:\n- Просто не любив я печальних лиць, бо любив сміятися. Не переносив я людського горя. Давило воно мене, плакати хотілося… Я - народний слуга! Лакей? Ні, не пресмикався! Вождь? Та - Боже борони!.. Пошли мені, доле, сили, уміння, талану, чого хочеш, тільки щоб я хоч що-небудь зробив таке, аби мій народ у своїм титанічнім труді, у своїх печалях, горестях, роздумах, ваганнях, аби народ усміхнувся, аби бодай одна зморшка його трудового, задумливого лиця, аби хоч одна зморшка ота розгладилася!\nДля поважних чиновників його справжнім ПІБ було Павло Михайлович Губенко.\nДля маловідомих читачів він ховався під псевдонімом Павло Грунський.\nТоді як усе життя і все навкруги оця щедра людина прагнула осявати під гарно усміхненим ім’ям ОСТАП ВИШНЯ.\nШести років від народження Павлушу послали до місцевої початкової школи. І хлопчик швидко навчився читати. Як згадує сестра, часто читав на піддашках, у самотині, а опісля блукав у задумі. Навіть коли бігав із хлопцями до лісу, на річку, в поле, - байдуже: Павлик брав книжки із собою,. А ще він умів доладно розповісти прочитане! А які власні казки вигадувати, той був іще мастак.\nПо закінченні двокласної школи в містечку Зінькові він отримав свідоцтво… поштово-телеграфного чиновника і дуже просився у батька далі йти на “вчителя”. Та коштів у Михайла Кіндратовича не знайшлось.\nТож Павлушу відвезли до Київської військово-фельдшерської школи, де навчався старший Василь. Все мотивувалось вельми просто: діти колишнього солдата утримувалися державним коштом, а по закінченні навчання належало, хіба що, відпрацювати у військовому госпіталі.\nЗалюбки гриз науку Павло, а додому надсилав листи, над якими реготала велика родина. На канікули до батьків привозив і свого товариша-сироту, бо ж знав: декому ще важче на цім світі, аніж тобі.\nЄ згадки, що підлітком Павло Губенко успішно грав комічні ролі у сільському драмгуртку. На ті вистави невибагливий глядач так і сунув.\nВід 1907 p. юнак працював фельдшером: спочатку - в царській армії, а потім - у хірургічному відділі відомчої лікарні Південно-Західних залізниць. Присвячувати себе медицині не було бажання, то ж у вільний час брався до самоосвіти. Тому самоук склав екстерном іспити за курс навчання в гімназії та 1917 p. вступив на історико-філологічний факультет Київського університету. Утім, невдовзі полишив навчання, аби присвятити себе... Думав - журналістиці, виявився - настрою українського народу.\nПам'ятаєте, то були буремні роки світової війни, революції, громадянської війни, голоду, НЕПу. Та чого це я про Остапа Вишню та своїми словами, нехай класик неповторно скаже:\n- Як ударила революція - завертівся. Будував Україну. Бігав з Центральної Ради в університет, а з університету - в Центральну Раду. Тоді до Святої Софії, з Святої Софії до “Просвіти”, з “Просвіти” - на мітинг, з мітингу - на збори, із зборів - у Центральну Раду, з Центральної Ради - на з’їзд, із з’їзду - на конференцію, з конференції - в Центральну Раду. До того було ніколи, що просто страх... Хотілося, щоб і в війську бути, і в парламенті бути, і в Університеті бути, і по всіх комітетах бути, і на національний фонд збирати, і пісень співати. Та куди вам? Де співають - там і я! Де говорять, - там і я! Де засідають, - там і я. Державний муж - одне слово.\nНічого це вам не нагадує, скажіть, добродії? А мені чомусь лунають інтонації Михайла Жванецького, але радянської доби.\nКоли у тебе моторчик в одному місці, що виходить? Ні, не Карлсон. А непосидючий дописувач. Одне слово, легка вдача привела майбутнього літератора до Кам’янця-Подільського, де в номері газети “Народна воля” за 2 листопада 1919 р. під псевдонімом Павло Грунський видрукували перший сатиричний твір молодого уїдливого журналіста - “Демократичні реформи Денікіна (Фейлетон. Матеріалом для конституції бути не може)”.\nНевдовзі талановитого автора запримітили і запропонували попрацювати на редакцію… есерівської газети “Трудова громада”. Разом із тим плодючий дописувач друкував статті, фейлетони, гуморески в інших виданнях доби УНР (Української Народної Республіки). Як і належить мандрівному співцеві, виступав перед селянами в жанрі, так би мовити, усної газети.\nМалограмотні, але політично підкуті більшовики сплутали національно свідомого юнака із ворожим пропагандистом, за що у Києві 1920 р. “особливо важливого контреволюціонера” Павла Михайловича Губенка, відомого за партійним прізвиськом П.Грунський, органи ЧК заарештували. Слава Богу, не розстріляли, а етапували до столиці, до Харкова - на додаткове розслідування.\nТам, у квітні 1921 р., його виручив Господь та знайшов і порятував партійний діяч, письменник Василь Еллан-Блакитний. Більше того, гострого на слівце Павла Губенка взяли перекладачем республіканської газети “Вісті ВУЦВК”, яку редагував хто?\nПравильно, Еллан-Блакитний! Щось там у Василя і Павла пішло шкереберть, тож за кілька місяців сатирик улаштувався на посаду відповідального секретаря “Селянської правди”, на шпальтах якої 22 липня 1921 р. з’явився фейлетон “Чудака, їй-богу!”, вперше підписаний Остап Вишня. Саме в ту пору, в щоденній періодиці і вилупився його унікальний поетичний жанр у сатиричній прозі: “усмішка” або, “реп’яшок”. Написаний на будь-яку злободенну тему самобутній українізований різновид фейлетону прикрашав будь-яке казенне видання.\nЯк на мене, то даремне зводив на себе наклеп гуморист, заявляючи:\n- Мало я зробив для народу! Мало! Хотілося б більше, але що я можу зробити.\nУ ту лиху годину скільки вистачало сил, стільки й робив.\nСелянська Україна соціалістичної доби наче здобула власний голос. Хлібороби, сівачі та механізатори, побачили в сатирикові, не стільки речника, скільки сусіда. У них була ЙОГО мова. Той автор, здавалося, виріс у них на куточку, до болю точно відтворюючи те, що тобі болить. Саме тобі, український народе.\nСучасники переказували, мовляв, за три роки Остап Вишня став найбільш знаним українцем - після Т.Г.Шевченка і найбільш поважним дорадником - після В.І.Леніна. До молодого журналіста щодня пошта приносила сотні листів із подяками, із скаргами, із проханнями допомогти. Нікому з простого люду Вишнева Усмішка не відмовляла, нікому із високих чиновників чи пихатих бюрократів не дарувала.\nПри нагоді Голова Всеукраїнського Центрального Виконкому, один із заступників ЦВК СРСР Григорій Іванович Петровський півжартував, здивовано звертаючись до гумориста:\n- Хто, власне, є всеукраїнським старостою: Петровський чи Остап Вишня?\nАби особисто і в зручний час читати газетні пости усюдисущого Вишні, чимало українців вчилися... читати.\nАби читати й собі, та при цьому ще й розуміти сатиричні публікації хороброго газетяра, русифіковані робітники й службовці Сходу та Центру України оволодівали українською мовою.\nНаведу назви окремих авторських збірок, які надихали українця: “Діли небесні” (1923), “Кому веселе, а кому й сумне”, “Реп’яшки”, “Вишневі усмішки (сільські)” (1924), “Вишневі усмішки кримські” (1925), “Щоб і хліб родився, щоб і скот плодився”, “Лицем до села” (1926), “Вишневі усмішки кооперативні” (1927), “Ну й народ”, “Вишневі усмішки закордонні” (1930).\nНа вимогу читацького загалу значна частина газетних публікацій видавалась окремими збірками. Великими тиражами. Неодноразово. За перші п’ять років літературної діяльності П.М.Губенка світ побачили мінімум 25 збірок “Вишневих усмішок”, а 1928 р. видрукували чотиритомне видання вибраних “… усмішок”. І це при тому, що літератору ще1 сорока років не виповнилося!\nДо початку колективізації у 1930 р. загальний тираж виданих книжок Остапа Вишні сягнув 2 000 000 примірників - нечувана як на часи пролетарсько-більшовицької культури кількість. Загалом із 1923 р. до 1934 р. українською мовою, якщо рахувати і перевидання, з’явилося майже СТО авторських збірок сатири і гумору від Остапа Вишні.\nІ це при тому, що упродовж тривалого часу П.М.Губенко офіційно не входив до жодної письменницької організації, куди більшовики зганяли всіх літераторів. Лише у квітні 1930 p., після ліквідації ВАПЛІТЕ, він став одним із організаторів Пролітфронту.\nОстапа Вишню заарештували 26 грудня 1933 р. і по-дебільному звинуватили в контрреволюційній діяльності, тероризмі та у спробі… вбити секретаря ЦК КПУ П.П.Постишева під час Жовтневої демонстрації у Києві.\nПізніше це стане в Україні фірмовим ідіотизмом співробітників ОДПУ: з порогу звинувачувати успішного літератора, маляра, актора: ви - член Української фашистської націоналістичної терористичної організації, а під час демонстрації 1 травня (7 листопада) … р. планував вчинити… теракт проти секретаря ЦК КП(б)У …. Зокрема так, 26 квітня 1937 р. в київському готелі “Континенталь”, вул. Карла Маркса, 5 (тепер - вул.Городецького), оперативники НКВС. окайданювали Михайля Семенка.\nПісля численних тортур і допитів ватажок селянської України Остап Вишня знову перетворився на кволого містянина П.М.Губенка, котрий зізнався в усьому, чого домагалися від нього співробітників ОДПУ.\nІз ним стало все ясно. 23 лютого 1934 р. судова “трійка” оголосила вирок: розстріл. І відправила гумориста назад до в’язниці… готуватися до страти. Не уявити ті кілька тижнів в очікуванні смерті…\nПроте в березні 1934 р. рішенням колегії ОДПУ розстріл П.М.Губенку замінили десятирічним ув’язненням у північних таборах.\nПід слідством літератор перебував до 4 квітня 1934 р., зазнаючи численних тортур і допитів, допоки Вишневу Усмішку не етапували на поселення в с.Чиб'ю Ухта-Печорського табору (нині - місто Ухта, Республіка Комі).\nНа рудник Еджит-Кирта, де селище виникло тільки через п’ять років.\nУже влітку 1934 р., потрапивши у табір Ухтпечлагу, П.М.Губенко по секрету зізнався товаришеві:\n- Як дасть Бог вижити каторгу, то нехай мені рука всохне, як ще раз візьму перо в руки. Тільки - Сибір, глушина! Сільця розставляю і рибу ловитиму.\nСпочатку в’язня Павла Михайловича Губенка посилали на різні роботи, але потім знадобився фельдшер. Далі була рятівна посада плановика у таборі, аж поки літератора не взяли співробітником табірної багатотиражки “Северный горняк”. У тому листку удаваної радості та щирої розпуки від Ухтпечтабору він опублікував 22 нариси, які оспівували сумирних трударів, котрі мріяли підкорити (читай: вижити у) сувору Північ. Він шукав розради у творчості, бо ж уяву не зупинити конвоїрам, Остап Вишня намагався навіть створити роман, утім, дошкуляв брак вільного часу, канцелярського приладдя та … виразка, що загострилась в умовах льодяного пекла.\nЯк точно про нього написав Дмитро Донцов:\n- Коли ходить про сатиру, то замість Гейне, Свіфта, Рабле, що, відкидаючи якусь ідею, нищили її цілу, з голови до п’ят, - знаходимо… Остапа Вишню, дотепного, талановитого, але до дрібничок “літературного обивателя”, як казав Щедрин, “непреклонного облічітєля ісправніковской неосновательності і городніческого заблуждєнія”, протестанта проти “маленьких вад механізму”.\nНайбільшою душевною опорою у засланні стала для письменника його друга дружина Варвара Олексіївна Маслюченко (1902-1983), котра до арешту була витребуваною актрисою, як у Харкові, так і в Києві.\nНегайної від родини “ворога народу” відвернулися друзі, сахалися знайомі. Разом із сином Остапа Вишні від першого шлюбу В’ячеком і власною донькою Марією жінку також вислали з України.\nОселилися Варвара Олексіївна з двома дітьми в Архангельську, звідки регулярно надсилали чоловіку одяг, харчі і листи.\nПісля загадкової смерті першого секретаря Ленінградського міського комітету ВКП(б), члена Політбюро ЦК ВКП(б) С.М.Кірова 1 грудня 1934 р. репресії посилилися.\nЗа спеціальним циркуляром П.М.Губенка, як небезпечного “державного злочинця”, засудженого за “терор проти вождів партії” за статтею №54-8 Карного кодексу СРСР, - вислали під Воркуту: в ізолятор на Кожву (лівий приток Печори), а це - за 300 км від Чиб’ю.\nДо місця призначення в’язень мав дістатися самостійно, а то була вірна смерть. Його вберегли друзі, з-поміж яких актор театру “Березіль” Йосип Гірняк (1895-1989). Товариша відповідно спорядили в небезпечну путь...\nДля них він був Вишневою Усмішкою, Сонечком у Віконці.\nУ спогадах про Остапа Вишню в’язень Ухтпечлагу Йосип Гірняк пригадував, як перед аудиторією арештантів хтось вирішив уголос читати оповідання російського гумориста Михайла Зощенка.\nЗала загула, а потім хтось із юрби вигукнув:\n- По-українськи! Вишню давай!\nЦього катам виявилося замало. Мороз. Завірюхи. Голод…\nВ розпал масових розстрілів політв’язнів по концтаборах 1937 р. в’язня П.М.Губенка відправили пішим етапом - 300 кілометрів! - назад.\nОдного мов палець.\nЗадля додаткового “розслідування та встановлення нових обставин”.\nВін чвалав німими снігами і не поспішав, бо знав: викликали на розстріл.\nДорогою Вишнева Усмішка, Сонечко у Віконці, хронічно хворий на улькус і ревматизм, підхопив гостре запалення легенів.\nУ непритомному стані дивом дістався таборової цегельні, за дротом.\nГосподь тоді вгорнув його долонями.\nПоки Остап Вишня одужував, минули масові розстріли в’язнів ГУЛАГу, що робилися на виконання спец. директиви № 59190 від 16 серпня 1937 р. за підписом наркому внутрішніх справ СРСР М.Єжова.\nБувалі літератори та поважні письменники мені розказували: про те, що почалася Велика Вітчизняна війна, Остап Вишня дізнався лише 1’943 р.!\nНе виключаю того факту, що тільки після того, як закінчив сумну “десятирічку” тюрем, концтаборів та ізоляторів.\nІз заслання П.М.Губенко повернувся у грудні 1943 р.\nУявляєте, до родини, в Україну, довелося діставатися через Москву. У столиці СРСР зацькований літератор зайшов до Максима Рильського, котрий мешкав у готелі.\nГоворив із колегою по червоному письменству, а сам про що мізкував?\n- Треба їхати в Київ і починати працювати в літературі, а отут (він торкнув скроні) - жодної думки... Мабуть, вже не зможу писати...\nІз плином часу родинне тепло, увага друзів, читацький загал допомогли відтанути Вишневій Усмішці, знову зійти Сонечку у Віконці. З останніх сил літератор навертав до життя від смерті, крокуючи до творчості від зневіри.\n- У Вишні був великий сміх, та його витравили, - гірко констатував про нього у власному щоденнику Григір Тютюнник.\nТак, багато що проковтнули - Тортури, Мороз, Зневага, Завірюхи, Голод.\nІз таборів не повертаються морально сильними, із ГУЛАГу повертаються ледь незломленими.\nЧасу приходити до тями він не мав - могли й назад відправити.\n26 лютого 1944 р. газета “Радянська Україна” видрукувала вимучену усмішку "Зенітка”, що облетіла всі фронти, часто лунала на радіо та ніби мовчки салютувала.\nНіби салютувала тому факту, що на селянську Україну соціалістичної доби із сибірської могили повернувся власний, хоча й хрипкий голос.\nІншими словами він бажав звернутися до читача, але ще тривалий час довіряв виключно власному щоденнику, в якому занотував:\n- Я дожив до того часу, коли ходжу вулицями в Києві… І я гадаю, що всіма своїми стражданнями, всіма моїми серцями, і працями, і думками маю право сказати всім моїм читачам:\n“Я люблю вас! …Спасибі тобі, народе, що я єсть я! Хай буде благословенне твоє ім’я!.. Маю честь велику, чудесну, незрівнянну і неповторну, ч е с т ь належати до свого народу”.\n…Живим хочу пам’ятати Вишневу Усмішку, Сонечко у Віконці.\nНехай воно не помирає, бодай, у моєму скромному дописі.\nКатегорія: Україна вчора, сьогодні, завтра | Переглядів: 627 | Додав: Margarita | Теги: сьогодні, ювілеї, Остап Вишня, завтра, Україна вчора | Рейтинг: 0.0/0


Як почати користуватися еко сумками? Три головні причини, чому потрібно відмовитися від пакетів раз і назавжди – Екосумки від Текстиль Контакт\nОпубліковано 17.02.2020 12.03.2020 від Елена Ковальчук\nРадує, що після багатьох десятиліть домінування поліетилену, коли короткочасне застосування вважалося нормою, свідомі споживачі підтримують сучасні тенденції і роблять вибір на користь виробів для багаторазового використання, еко сумка успішно заміняє мішечки.\nКожного, хто читає про масштабні забрудненнях, переповнюють емоції, але ж зробити перший крок і остаточно відмовитися від пакетів просто, особливо якщо дізнатися чому суспільству необхідно зменшити свою залежність від пластику.\nТри головні причини для переходу на еко сумки багаторазового використання\nНезалежно від того, де виявляться целофанові мішечки – в сільській місцевості, в лісі, в горах або на морі, всюди будуть згубно діяти протягом нашого життя і декількох наступних поколінь:\nПовільно отруювати грунт і робити непридатною для повноцінного росту рослин і вирощування якісної сільськогосподарської продукції. Поліетилен не розкладається природним способом як еко сумка, яка після закінчення терміну служби просто згниє і стане добривом, а розпадається на дрібні токсичні частки.\nБолісно і болісно вбивати звірів, які помилково приймають пакети за їжу, ковтають і задихаються або страждають кишкової непрохідності і в підсумку також гинуть.\nЗначно зменшувати природні запаси нафти, яка і так вважається найбільш часто використовуваних викопним паливом. Збільшення видобутку стає причиною зміни клімату. Парниковий ефект сприяє глобальному потеплінню – тануть льодовики і затоплює прибережні регіони, збільшується кількість і сила штормів, виникають тривалі посухи, кислотність води в океані збільшується.\nЛюдство повинно припинити бездумно використовувати поліетиленові пакети і створювати мільярди тонн згубних відходів щороку, зробити життя на планеті більш екологічної допоможе багаторазова еко сумка, «Текстиль-Контакт» тому і відкрила в 2018 році лінію по виробництву текстильних альтернативних виробів, екологічні властивості яких підтверджують сертифікати , отримані після добровільної перевірки.\nЯк почати користуватися еко сумками\nДля цього не потрібно робити будь-яких зусиль, досить зайти на сайт інтернет-магазину і зробити замовлення, але перед цим:\nВизначити кількість. Зазвичай, для споживчих потреб сім’ї вистачає 2-3 вироби.\nВибрати розмір. Великі підійдуть для поїздок, тренувань і для походів на пляж. Середні – для школи, роботи і для щоденних походів по магазинах, а невеликі – для маленьких предметів (гаманця, книги, подарунка, косметики та інших речей).\nПодумати, який колір вироби більше підійде до вашого гардеробу, адже еко сумка – це вже давно модний тренд. При бажанні можна прикрасити самостійно, але більшість віддає перевагу трафаретного друку і при покупці замовляє нанесення гасел, логотипів, текстів, образів тварин. Головне, щоб тон зображення збігався з одягом або іншими аксесуарами.\nВизначити довжину ручок – це необхідно для комфортного користування.\nЕко сумка для покупок ще й вигідна річ. Не займає багато місця в будинку, в машині або основний сумці, скручується в невеликій рулончик, а звичка щодня брати з собою, значно економить сімейний бюджет. Одна сумка служить як мінімум рік і за цей час здатна замінити сотні поліетиленових пакетів, крім того, на відміну від целофану не рветься і витримує важкі покупки.


Виконала: Гончарова Наталія Миколаївна\nМета роботи: - вивчення розвитку кредитну і сфери кредитування;\n— це частина грошових відносин, яка пов'язана із формуванням, розподілом і використанням грошових коштів з метою забезпечення потреб держави, підприємств (фірм) і громадян (домогосподарств). У відтворювальному процесі фінансові відносини виражають насамперед відносини розподілу. Характер і зміст фінансових відносин в основних рисах завжди визначається характером грошових відносин.\nКредитні відносини виникають і діють між двома суб'єктами: кредитором\n, який надає позику, і позичальником\n, який отримує позику. Рушійним мотивом надання позики у тимчасове користування є одержання доходу у формі позичкового відсотка. Метою кредитора є одержання прибутку (відсотка); метою позичальника — задоволення тимчасової потреби у додаткових грошових ресурсах. З боку кредитора позика є актом комерційного продажу на певний термін грошових коштів.\n— це форма прояву кредитних відносин, форма руху позичкового капіталу. Кредит виражає економічні відносини між кредитором і позичальником, які виникають під час одержання позики, користування нею та її повернення. Кредитори надають, а позичальники одержують вартість (капітал) у позику, повертаючи її потім з відсотком. Кредит як форма руху позичкового капіталу об'єднує в собі два процеси: 1) акумуляцію тимчасово вільних грошових коштів; 2) вкладення, або розміщення, цих коштів. В умовах розвинутого ринкового господарства кредит е обов'язковим атрибутом механізму господарювання для всіх економічних суб'єктів.\nНеобхідність кредитних відносин\nпов'язана з об'єктивною розбіжністю у часі руху матеріальних і грошових потоків, що виникає в процесі відтворення суспільного продукту: в одних сферах господарства здійснюється вивільнення коштів, в інших — виникає потреба в них. Зняти таку розбіжність (суперечність) і дозволяє кредит.\nПоряд з необхідністю кредитних відносин, внаслідок утворення тимчасово вільних капіталів та їх руху формується й можливість кредиту\n. Розвинуті кредитні відносини пов'язані зі створенням відповідного інституціонального середовища — мережі спеціальних кредитних інституцій, які спеціалізуються на здійсненні кредитних операцій. Кредитні установи організовують й обслуговують рух позичкового капіталу, забезпечують його залучення, акумуляцію та перерозподіл у ті сфери народного господарства, де виникає дефіцит коштів.\n— це кредитний процес, що включає сукупність механізмів реалізації кредитних відносин. Юридичною основою системи кредитування є кредитний договір. Усі питання щодо кредитування вирішуються безпосередньо між двома сторонами: кредитором і позичальником. Кредитний договір передбачає виникнення певних обов'язків кожної із сторін. Одночасно суб'єкти кредитних відносин володіють й певними правами та відповідають за дотримання і виконання договірних умов.\nОб'єктом кредитних відносин\nє вартість, яка надається в позику з метою отримання прибутку. Ще з часів командної економіки виділяються два об'єкти і відповідно методи кредитування: 1) за оборотом; 2) за залишком. У процесі кредитування за оборотом позичка надається для оплати матеріальних цінностей, які надходять до покупця, і витрат, які ним проводяться. При кредитуванні за залишком позички надаються на покриття тимчасових залишків матеріальних цінностей і невідшкодованих витрат. У першому випадку об'єктом кредитних відносин є обіг вартості (матеріальних цінностей і витрат, які кредитуються), у другому — залишок вартості на певну дату.\nполягає у перерозподілі вартості на засадах платності, строковості, забезпечення і повернення. Особливістю кредитного перерозподілу є його тимчасовий характер. Перерозподіл вартості здійснюється тут у межах розриву часу між віддаванням товарів (грошей) у позичку і зворотнім їх надходженням до кредитора. За рахунок тимчасово вільних коштів одних господарських суб'єктів задовольняються тимчасові потреби в коштах інших суб'єктів.\nФункція заміщення грошей кредитними інструментами пов'язана з антиципаційною властивістю кредиту\n, тобто його здатністю випереджати в часі процес нагромадження в товарній і грошовій формах. Кредитні ресурси формуються до настання терміну їх фактичного використання у відтворювальному процесі. По суті, кредит створює гроші для безготівкового грошового обігу. Інструменти кредиту — переказні векселі, чеки, кредитні картки тощо — починають заміняти рояльні гроші в сфері обігу. Кредит сприяє економії витрат обігу шляхом заміщення частини грошового обороту кредитними засобами обігу. Змінюючи обсяги кредитних операцій, банки (банківська система) можуть впливати на динаміку загальної маси грошей в обігу. При цьому використовуються два можливих методи: кредитна експансія (розширення кредиту) і кредитна рестрикція (звуження кредиту).\nВажливе значення в умовах ринкової економіки має стимулювальна функція кредиту\n. За своєю економічною сутністю процес кредитування не може не стимулювати ефективне використання позики з боку позичальника. Сам зміст кредитування, що виражається у формулі: "Купуй зараз (товар, гроші), плати потім" спонукає до ефективного використання одержаної позики, щоб на зароблені кошти не просто повернути кредит, але й одержати прибуток.\nполягає в тому, що в процесі кредитування здійснюється взаємний контроль (як кредитора, так і позичальника) за використанням і поверненням позики. В економічній літературі контрольна функція кредиту часто розглядається лише як контрольна діяльність кредитора (банку), що, на наш погляд, не зовсім правильно.\nКредит має створювати сприятливі умови для розвитку всіх сфер і галузей національної економіки України. Він є важливим джерелом капітальних вкладень, тому традиційно виділяється його вагома роль у реструктуризації економіки та інвестиційній діяльності. В Україні сьогодні необхідним є розширення застосування кредитних відносин в інвестиційній сфері. 2 форми кредиту\n— це товарна форма кредиту, яка визначає відносини з питань перерозподілу матеріальних ресурсів і характеризує кредитну угоду між двома суб'єктами господарської діяльності. Комерційний кредит надається продавцем (виробником) покупцеві (споживачеві) у вигляді відстрочки оплати за продані товари (виконані роботи, надані послуги).\nСуб'єктами комерційного кредиту\nОб'єктом комерційного кредиту\nє реалізовані товари, виконані роботи, надані послуги, щодо яких продавцем надається відстрочка платежу. Отже, об'єктом комерційного кредиту є товарний капітал. Надання позик у товарній формі\nМета комерційного кредиту\n— прискорити реалізацію товарів в умовах тимчасової нестачі грошових коштів у покупців.\nЕкономічні межі комерційного кредиту\nобумовлені, насамперед, фінансовим станом його суб'єктів: постачальник (кредитор) повинен мати відповідні фінансові можливості для того, щоб продавати свій товар з відстрочкою платежу, а платник (позичальник), отримавши товар, розраховує через певний строк нагромадити відповідні кошти, щоб повністю розплатитися з кредитором. Комерційний кредит обмежений строками і сумами, його обсяги залежать від розмірів фінансових ресурсів учасників торговельних угод.\nТрадиційний механізм комерційного кредиту\nпередбачає проведення вексельного кредитування. Платник (позичальник) надає постачальнику (кредитору) комерційний вексель, у номінальну вартість якого входить ціна товару (роботи, послуги) та відсотки за наданий кредит. При цьому постачальник надає платникові право погашати платежі частинами і протягом певного часу (тобто в розстрочку).\nСучасний механізм комерційного кредиту\nхарактеризується поєднанням міжфірмових розрахунків і кредитування за відкритим рахунком. Такі розрахунково-кредитні відносини (так званий фірмовий кредит) особливо активно використовуються у міжнародних економічних зв'язках.\nПоширений у світовій економіці й внутрішньокорпораційний комерційний кредит\n, який надається транснаціональними корпораціями (ТНК) своїм філіалам у вигляді розстрочки платежу за товарні поставки.\nОдним із нових видів комерційного кредиту є форфейтинг\n, який використовується для кредитування зовнішньоторговельних операцій. Форфейтинг — це кредитування експортера шляхом купівлі векселів або інших боргових зобов'язань; це специфічний метод трансформації комерційного кредиту в банківський.\n— це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця (позичальника, боржника) сплатити після настання строку визначену суму грошей власникові векселя векселедержателю (кредитору). Прийняття до платежу переказного векселя називається акцептом. Особа, яка приймає на себе платіж за векселем, — акцептант. Платник через акцепт бере на себе зобов'язання оплатити переказний вексель у строк. Акцепт має бути простим і нічим не обумовленим.\nДо переваг комерційного кредиту\nможна віднести: оперативність; відносну простоту оформлення; активізацію процесів мобілізації вільних товарних ресурсів та їх перерозподілу; розширення можливостей суб'єктів кредитування в маневруванні обіговими коштами; позитивний вплив на підтримання фінансової стійкості підприємств; зменшення обсягу грошових коштів, необхідних для обслуговування товарного обігу; зменшення грошового банківського кредиту тощо. В сучасних кризових умовах особливо важлива позитивна роль комерційного кредиту у пом'якшенні проблеми неплатежів у господарському обороті. В умовах нестачі обігових коштів у господарських суб'єктів для проведення взаємних розрахунків саме комерційний кредит може ефективно використовуватися для фінансового забезпечення торговельних угод.\nУ процесі взаємного комерційного кредитування підприємств (фірм) виникає дебіторська і кредиторська заборгованості. Дебіторська заборгованість\n— це сума боргів, що належать підприємству (фірмі), від юридичних або фізичних осіб (Дебіторів) у результаті господарських взаємовідносин з ними. Кошти, які знаходяться в дебіторській заборгованості, не беруть участі в господарському обороті підприємства, що негативно впливає на його фінансовий стан. Кредиторська заборгованість\n— це кошти, які тимчасово залучені підприємством (організацією) і підлягають сплаті відповідним юридичним або фізичним особам (кредиторам); заборгованість даного підприємства іншим підприємствам.\nНедоліками комерційного кредиту\nможна вважати: обмеженість умов, обсягів і строків порівняно з банківським кредитом; надмірний ризик для продавця (постачальника); насичення грошового обігу так званими квазігрошима (векселями), що ускладнює регулювання грошової маси з боку Національного банку тощо.\nСпецифічні відносини, пов'язані з комерційним кредитуванням, можуть виникати між податковими органами і підприємствами — платниками податків. У податковій справі використовується податковий кредит\nяк одна з податкових пільг, що полягає у терміновій відстрочці сплати податку, який належить внести підприємствам до бюджету в календарному році.\n(в широкому розумінні — принципи кредитування взагалі, що є єдиними для всіх форм кредиту) — це основні вихідні положення, на які спирається теорія і практика кредитного процесу. Ці вихідні положення обумовлені цілями та завданнями, що стоять перед банками, а також об'єктивними закономірностями розвитку і функціонування кредитних відносин. Кредитний процес вимагає від банків і всіх господарських суб'єктів чіткого дотримання принципів кредитування.\nПринцип відповідності змісту банківського кредиту ринковим відносинам\n, умовам ринкової економіки. Кредитний механізм має відображати умови конкуренції, суперництва комерційних банків за позичальника, комерціалізації кредитної угоди, прагнення забезпечити максимально можливу вигоду (прибуток) від позики, самостійність і автономність у прийнятті управлінських рішень тощо.\nПринцип раціональності та ефективності\nбанківського кредитування характеризує економічність використання позики як з позицій інтересів банку, так і з позицій позичальників — господарських суб'єктів. Кредитний механізм не може не ґрунтуватися на здоровому практицизмі, спрямованості на збільшення доходів. Принцип раціональності кредитування здійснюється на основі оцінки кредитоспроможності позичальника, що забезпечуватиме впевненість банку у здатності й готовності боржника повернути позичку в обумовлений договором строк.\nбанківського кредитування передбачає побудову кредитного механізму на основі врахування всього комплексу чинників, що впливають на реалізацію кредитної операції. Безумовно, що насамперед слід брати до уваги економічні чинники та умови.\nбанківського кредитування відображає постійний рух і динаміку кредитного механізму. Зміна економічних відносин призводить і до зміни кредитних відносин, підходів до їх практичної організації. Принцип розвитку вимагає від комерційних банків використовувати гнучкі методи кредитування, оперативно змінювати порядок практичної роботи з позиками, методи контролю за використанням та поверненням кредиту, засоби регулювання заборгованості тощо.\nозначає, що кредит має бути повернений позичальником банкові. Установи банків можуть надавати відстрочку повернення позички, стягуючи за це підвищений відсоток. Цей принцип вважається вихідним у системі банківського кредитування. Він випливає із суті кредитних відносин, адже якщо позичка не повертається, втрачається економічний зміст кредиту.\nкредиту означає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків під неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Мета реалізації цього принципу — зменшити ризик кредитної операції. Майнові інтереси кредитора мають бути повною мірою захищені у разі можливого порушення позичальником узятих на себе зобов'язань. Кредит надається під певне реальне забезпечення — заставу, гарантію, поручительство, страхове свідоцтво та ін. Банківський кредит, не забезпечений реальними цінностями, надається як виняток окремим позичальникам, які мають давні ділові зв'язки з банком та високу платоспроможність.\nозначає, що позичка має бути повернена позичальником банкові у визначений в кредитному договорі строк. Кредит обов'язково має бути повернений у певний заздалегідь обумовлений час. У разі порушення прин-ципу строковості банк пред'являє до позичальника фінансові вимоги. Строк кредиту — це період користування позичкою. Він розраховується з моменту одержання позики (зарахування на рахунок позичальника або сплати платіжних документів з позичкового рахунка позичальника) до її кінцевого погашення.\nозначає, що кредит має бути повернений позичальником банкові з відповідною оплатою за його користування. Кредит як комерційна операція обов'язково має приносити кредиторові певний доход у формі відсотків. Відсоток — плата позичальника у кредитних відносинах. Банк вимагає від позичальника не тільки повернення одержаної позики, а й сплати відсотка за її використання.\nПринцип цільової спрямованості кредиту\nпередбачає вкладення позичкових коштів на конкретні цілі, обумовлені кредитним договором. Позичальник не може витрачати кредит на інші цілі. Цільовий характер кредитування означає спрямованість позички на певний господарський об'єкт. Закономірність переходу до кредитування господарського суб'єкта, про що йшлося вище, не можна абсолютизувати. Банк обов'язково повинен розрізняти об'єкти кредитування, насамперед ті з них, які пов'язані або з капітальними вкладеннями, або з основною виробничою діяльністю.\nУ західній банківській практиці виділяють позики до запитання (онкольний кредит\n), що повертаються позичальниками на першу вимогу банку (з попередженням). Ставки відсотка за онкольним кредитом нижчі, ніж за строковими позичками. Онкольний кредит розглядається як різновид короткострокового кредиту.\nБанківський кредит під заставу цінних паперів називається ломбардним кредитом\nбанківські позики поділяються на: стандартні кредити та кредити з підвищеним ризиком.\nхарактеризуються мінімальним ступенем ризику (2%), що відповідає умовам стабільного фінансового стану позичальника. Для позик під контролем\nступінь ризику дорівнює 5%. Робота з цими позиками не створює проблем для фінансової діяльності комерційних банків. Субстандартні позики\n— це позики з підвищеним ризиком (ступінь ризику — 20%). Фінансовий стан позичальника на момент оцінки при такому виді банківського кредиту викликає серйозні побоювання.\nє кредити, повернення яких викликає сумнів у банку. Для сумнівних позик характерний ступінь ризику в 50%. До цих позик відносять пролонговані і прострочені кредити. Пролонгація означає продовження терміну погашення позики після настання договірних строків погашення через фінансову неспроможність позичальника. Простроченими є позики, не повернені банкові у встановлений строк. У разі прострочення терміну повернення позики банк може відповідно до чинного законодавства використати своє заставне право, тобто спрямувати виручку від реалізації заставного майна безпосередньо на погашення позички.\nБезнадійними (до погашення)\nє позики, які не можуть бути повернені і збереження яких на балансі банку як активу не має сенсу (ступінь ризику — 100%). Безнадійні позики списуються у встановленому порядку. В банківській практиці сумнівні, незабезпечені та безнадійні позики відносять до категорії проблемних кредитів.\n— це оформлена договором згода банку надавати позичальникові кредити протягом певного часу до певної заздалегідь визначеної максимальної величини — ліміту кредитування. Кредитна лінія — це перспективний вид банківської позики. Протягом дії кредитної лінії клієнт може у будь-який момент отримати позику без оформлення кредитних документів. Позики надаються в межах попередньо встановленого ліміту кредитування. Розмір заборгованості може коливатися залежно від зміни реальних потреб клієнта, але сукупний залишок за кредитною лінією не повинен перевищувати встановленого ліміту.\n— це позика, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і відновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Револьверний кредит це багаторазово поновлюваний кредит. Постійне відновлення позики в умовах тривалих відносин банку і клієнта — характерна особливість револьверного кредиту. Протягом періоду дії револьверного кредиту клієнт неодноразово позичає і повертає борг. Револьверний кредит часто-густо надається на умовах бланкової позики.\n(англ, overdraft — перевищення кредиту) є специфічним різновидом контокорентного кредиту; це сума, в межах якої банк кредитує власника поточного рахунку. При овердрафт! банк у межах узгодженого ліміту проводить платежі за клієнта на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку. В результаті на рахунку позичальника виникає дебетове сальдо, яке й виражає суму його заборгованості перед банком. Із від'ємного залишку на рахунку банк стягує відсоток, як за звичайний кредит. Правом на отримання овердрафтного кредиту користуються особливо надійні клієнти банку. Овердрафт, як правило, використовується в сучасній західній банківській практиці для кредитування приватних осіб на поточні потреби.\nбанківські кредити поділяються на такі, що погашаються:\nбанківський кредит поділяється на:\nКредитна діяльність комерційних банків невіддільна від операцій на ринку міжбанківських кредитів\n. Одержання кредитів в інших банках дає можливість поповнювати банківські кредитні ресурси. При надлишку ресурсів банк розміщує їх на міжбанківському ринку, при нестачі ресурсів банк купує їх на ринку. Ринок міжбанківських кредитів є важливою складовою ринку кредитних ресурсів.\nСутність особливості економічна роль державного кредиту\n— це специфічна форма кредитних відносин, у яких позичальником є держава, а кредиторами — юридичні або фізичні особи. Економічним призначенням державного кредиту є акумуляція державою коштів на основі принципу повернення для фінансування державних видатків. Державний кредит дозволяє державі як позичальнику використовувати додаткові грошові ресурси для покриття бюджетного дефіциту без здійснення з цією метою грошової емісії.\nЗалежно від статусу позичальника розрізняють централізований і децентралізований\nдержавний кредит. У першому випадку державні цінні папери випускаються урядом (Міністерством фінансів), у другому — місцевими органами влади. Місцеві позики є важливою складовою фінансів регіонального самоврядування. Вони дозволяють мобілізувати тимчасово вільні грошові кошти для потреб розвитку конкретних регіонів. Децентралізований державний кредит і місцеві позики в перспективі можуть стати в Україні важливим фінансовим інструментом розвитку народного господарства.\nЗалежно від місця розміщення державного кредиту розрізняють внутрішні державні позики\n(розміщуються в даній державі в національній валюті) і зовнішні позики (розміщуються за кордоном в іноземній валюті). Однак у процесі розміщення внутрішніх державних позик можуть брати активну участь й нерезиденти. Лібералізація порядку інвестування коштів нерезидентів на ринок державних цінних паперів розширює його фінансові можливості.\nЗалежно від термінів погашення державою своїх боргових зобов'язань виділяють: короткострокові позики\n(поточні, як правило, до 1 року), середньострокові позики\n(як правило, від 1 до .5 років) і довгострокові позики\n(як правило, понад 5 років).\nЗа видами доходності державні позики поділяють на: — відсоткові позики\n: власники державних цінних паперів отримують доход з розрахунку певних, як правило, фіксованих, відсотків річних;\n— безвідсоткові (дисконтні) позики\n: державні цінні папери реалізуються за ціною нижчої їх номінальної вартості; різниця між ціною придбання та номінальною вартістю облігації, що відшкодовується власникові під час погашення, становить доход з цінних паперів; в Україні безвідсоткові (дисконтні) облігації внутрішньої державної позики випускаються, починаючи з 1996 р.\n— виграшні позики\n: державні цінні папери реалізуються без встановлення фіксованих відсотків; власники отримують доход за умови включення даного номера облігації у виграшний тираж погашення.\nСпецифічне місце в системі державного фінансування і кредитування посідають державні лотереї\n— розіграш державою грошових сум чи речей за допомогою платних білетів. Лотерея виступає як форма залучення у відповідний бюджет коштів населення через продаж нумерованих лотерейних білетів, коли лише частина зібраних коштів розігрується у вигляді виграшів. Держава отримує при цьому доход, який дорівнює різниці між коштами, які надходять внаслідок випуску та реалізації лотерейних білетів, і коштами, які використані на виплату виграшів (враховується й фінансування витрат організацій, які проводять лотереї).\nДержавні цінні папери засвідчують право на власність і належність до державного кредиту. Державні цінні папери\n— це державні зобов'язання, що випускаються в документарній або електронній формах центральним урядом, місцевими органами влади і окремими державними підприємствами з метою розміщення позик і мобілізації грошових ресурсів у відповідні бюджети.\n. Це кредит на будівництво і реконструкцію житла, будівництво садових будинків, благоустрій садових ділянок тощо. Даний вид споживчого кредиту є довгостроковим. Довгострокові споживчі інвестиційні позики, як правило, надаються комерційними банками під заставу нерухомості — квартир, будинків, дач, земельних ділянок, гаражів та ін. Надання будівельного споживчого кредиту часто здійснюється банком шляхом відкриття кредитної лінії, при цьому позика надається клієнтові частинами, які відповідають вартості завершених етапів будівельно-монтажних робіт. Традиційно до інвестиційних довгострокових споживчих кредитів відносять позики на купівлю великої рогатої худоби та її молодняку.\nПозики на розвиток індивідуальних господарств\n. Згідно з Порядком надання кредитів селянським (фермерським) господарствам (затверджено постановою Правління НБУ №46 від 6 березня 1995 р.) позичальник може звертатися до комерційного банку за отриманням таких кредитів: короткострокових (строком до 12 місяців) — на витрати поточної виробничої діяльності (оплату товарно-матеріальних цінностей і послуг, запаси готової продукції та інші сезонні витрати, пов'язані з виробництвом і реалізацією продукції); довгострокових (строком більше 12 місяців) — на будівництво, розширення, реконструкцію об'єктів виробничого призначення; придбання сільськогосподарської техніки, транспортних засобів; придбання худоби для поповнення основного стада та птиці; будівництво житлових будинків з надвірними будівлями та ін.\nПозики на купівлю споживчих товарів або оплату послуг\n. Йдеться про дорогі товари і послуги тривалого користування: автомобілі, побутові прилади, електротехніку, меблі, оплату медичних послуг, відпочинку та ін. Така позика в силу своєї соціальної спрямованості має бути доступною в необхідних обсягах для більшості громадян. Кредитні відносини між комерційним банком і фізичною особою мають при цьому носити чесний і рівноправний характер.\nЦільові позики окремим соціальним групам населення (наприклад, молодим сім'ям, студентам)\n. Ці позики використовуються, як правило, в рамках загальнодержавних програм соціального захисту найуразливіших верств населення. Вони надаються на пільгових умовах: під низьку відсоткову ставку, за спрощених умов оформлення та ін. Так, згідно з Положенням про надання пільгового довгострокового державного кредиту молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) житла (постанова Кабінету Міністрів України від 3 грудня 1997 р.) кредитування цього будівництва є прямим, адресним (цільовим), зворотним і здійснюється у межах коштів, передбачених у державному бюджеті (такі кошти можуть передбачатися також у місцевих бюджетах на відповідний рік). Правом на одержання пільгового довгострокового (до ЗО років) державного кредиту користуються молоді сім'ї та одинокі молоді громадяни (позичальники), які згідно із законодавством визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов. Розпорядником коштів, виділених для даного виду кредитування, є окремий Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву при Міністерстві у справах сім'ї та молоді України. Обслуговує цей кредит банк-агент — комерційний банк України на основі окремої угоди, укладеної із Фондом.\nПозики на нецільові споживчі (нагальні потреби)\n. Йдеться про позики, необхідність в яких виникає у зв'язку із особливими обставинами непередбаченого характеру в житті громадян. Особливістю такого виду споживчого кредиту є те, що він надається готівкою у сумі, що залежить від доходу (заробітку) позичальника і без зазначення цілей його використання. Відсотки за користування даною позикою диференціюються залежно від строку кредитування. Нецільові споживчі готівкові позики надаються також ломбардами під заставу майна, касами взаємодопомоги, окремими господарськими організаціями.\n— це вид споживчого кредиту, при якому надання позики здійснюється при відкритті окремого чекового рахунка. В банківській практиці використовуються два основні різновиди чекового кредиту — кредитування з овердрафтного рахунка (при від'ємному сальдо на поточному рахунку) та кредитування на основі використання спеціального чекового рахунка і спеціальних банківських чеків. Овердрафт, як зазначалося вище, — це кредит, який надається банком автоматично у разі утворення на поточному рахунку клієнта дебетового сальдо. Величина позики за овердрафтом визначається під час відкриття рахунка і не може перевищувати наперед визначеної суми. При овердрафтному чековому рахунку наперед обумовлюється автоматичне надання банком кредиту в момент вичерпання залишку на рахунку\nШляхом організації забезпечується функціонування і розвиток системи банківського кредиту, чіткий взаємозв'язок її складових та окремих ланок, раціональна структура управлінських органів банку і належна якість самих кредитних операцій. Засобами організації банківського кредитування є координація різних ланок, визначення послідовності управлінських рішень у кредитній сфері, регламентація умов здійснення кредитного процесу, коригування технології кредитних операцій з урахуванням наукових розробок і наявного практичного досвіду. 3.1 Формування кредитних ресурсів\nМіжнародна банківська практика розглядає депозити набагато ширше — як всі можливі види і форми внесення (залучення або розміщення) грошових коштів на рахунки банку. Суму депозиту, на яку згідно з умовами депозитної угоди нараховуються відсотки, заведено називати номіналом депозиту\nВласник депозиту є депонентом\nДепозити заведено поділяти на такі: — до запитання;\n— це зобов'язання, які мають певний строк. Це кошти, що зберігаються на депозитних рахунках у банку протягом строку, визначеного у депозитній угоді. Як правило, внески на визначений строк розміщуються у великих сумах. Банки виплачують за строковими депозитами більш високий відсоток, ніж за депозитами до запитання. Збереження коштів на строкових депозитах вигідно як клієнту, так і банку. Банки користуються залученими коштами протягом тривалого і, головне, наперед обумовленого (відомого їм) терміну. Це дає банку можливість збільшувати обсяги кредитних ресурсів.\nДо строкових депозитів у банківській практиці відносять депозити овернайт\n— депозити, залучені банком на строк не більше одного операційного дня (без урахування неробочих днів банку). Строковими депозитами є також кошти, отримані від інших комерційних банків як депозит (вклад) на конкретний строк.\nРізновидом довгострокових депозитів на визначений термін є депозитні сертифікати. Депозитний (ощадний) сертифікат\n— це письмове свідоцтво комерційного банку про депонування грошових коштів, що засвідчує право вкладника або його правонаступника на отримання після закінчення встановленого строку суми внеску та відсотків за ним; це письмове свідоцтво банку про внесення депонентом грошових коштів на депозит. Випуск ощадних (депозитних) сертифікатів за своїм економічним змістом подібний до залучення будь-якого іншого строкового депозиту.\n— це вклади населення, розміщувані у банках з метою зберігання і нагромадження. Для цього виду депозиту характерно наявність спеціальної ощадної книжки, яка видається банком вкладникові і в якій фіксуються операції з ощадним вкладом. Власник, як правило, зобов'язаний пред'явити ощадну книжку, щоб покласти гроші на рахунок або зняти їх. У нашій країні на обслуговуванні ощадних вкладів населення спеціалізується Ощадний банк.\nУ загальній системі банківських депозитів виділяють також так звані спеціальні вклади\n. До них належать: кошти, зарезервовані на окремих рахунках для проведення акредитивних розрахунків та розрахунків за допомогою лімітованих чекових книжок; кошти для факторингових операцій; кошти для міжбанківських розрахунків; кредиторська заборгованість тощо.\nВажливе значення мають міжбанківські депозити\n, які надаються в межах кореспондентських відносин між банками. Тимчасово вільні кошти у банку виникають через відсутність необхідного попиту на кредитному ринку або невигідність розміщення кредитних ресурсів серед клієнтів. Часто міжбанківські депозити відіграють роль інструмента налагодження більш тісних і довірливих кореспондентських відносин між банками.\n— це операції із залучення або розміщення коштів на депозит.\nЗобов'язання клієнта за депозитним договором полягають у своєчасному перерахуванні грошових коштів на депозитний рахунок банку; зобов'язання банку — прийняти грошові кошти на депозитний рахунок, нараховувати відсотки, забезпечити повне збереження суми внеску і повернути її після закінчення строку дії договору або достроково за заявою клієнта. Клієнт, як правило, має право довкладати (частково списувати) грошові кошти чи нараховані відсотки, якщо це передбачено умовами депозитного договору. Кожний комерційний банк повинен приділяти першочергову увагу сучасним технологіям управління депозитами (вкладами) і заощадженнями юридичних і фізичних осіб. Важливе значення має застосування банками різноманітних святкових, новорічних, відпускних, податкових та інших строкових внесків з метою нагромадження коштів, достатніх, наприклад, для купівлі новорічних подарунків (або подарунків на інші свята), оплати видатків на час відпустки тощо.\nПри здійсненні депозитних операцій банк приймає грошові кошти клієнтів на відповідні балансові рахунки, що визначені планом рахунків бухгалтерського обліку. Депозитний рахунок\n— це рахунок, який банки відкривають юридичним або фізичним особам для розміщення вільних коштів на депозити з нарахуванням відсотків за депозити.\nПроцес нарощування депозиту за рахунок відсотків за депозитом називається капіталізацією відсотків\n. Наступне нарахування здійснюється на суму депозиту з урахуванням відсотків. У разі капіталізації сума депозиту і нарахованих за ним відсотків повертається депоненту при погашенні депозиту.\nУ разі використання методу рівних частин\nпри нарахуванні відсотків за депозитом за кожний період нарахування застосовується проста (номінальна) відсоткова ставка. При цьому не враховуються нараховані раніше відсотки. Відсотки за актуарним методом розраховуються з використанням складної (фактичної) відсоткової ставки, тобто з урахуванням нарахованих раніше відсотків. У своїй діяльності комерційний банк може використовувати лише один з цих методів нарахування відсотків.\nкредитного процесу включає аналіз і попередній відбір заявок на отримання кредиту. Для цього проводиться науково обґрунтована експертиза доцільності надання позики. Головне завдання кредитних працівників комерційного банку на цій стадії — зібрати найповнішу інформацію про потенціального позичальника.\nкредитного процесу банк визначає кредитоспроможність і фінансове становище клієнта. Кредитні працівники повинні оцінити: якою мірою потенційний позичальник здатний повністю і в строк розрахуватися за своїми борговими зобов'язаннями. Чим точніше банк зуміє визначити кредитоспроможність клієнта, тим ширше можливості банку для зниження кредитного ризику.\nкредитного процесу банк приймає кінцеве рішення про можливість, умови і форми надання позики. Оцінка майбутньої кредитної операції здійснюється на підставі проведення техніко-економічного обґрунтування позики. Завершується ця стадія оформленням і укладанням кредитного договору, який стає для банку засобом управління подальшими стадіями кредитного процесу.\nкредитного процесу пов'язана із визначенням умов забезпечення повернення кредиту. У центрі розв'язання даної проблеми знаходиться обґрунтований вибір об'єкта (предмета) застави. Для цього має бути забезпечене правильне оформлення заставних юридичних документів, чітке визначення прав і зобов'язань банку і позичальника згідно з нормами чинного заставного права. Засобом забезпечення повернення банківської позики може бути й гарантія.\nНа п'ятій стадії\nкредитного процесу банк на основі кредитного договору здійснює процедуру надання позики. Конкретний спосіб надання кредиту, а також вид позичкового рахунку визначається особливостями цієї кредитної операції. Процедура надання позики має бути зручною, оперативною і взаємовигідною для банку та позичальника.\nкредитного процесу — повернення позики з відсотками та завершення кредитної операції. Конкретний спосіб погашення позики обумовлюється у тексті кредитного договору. В умовах фінансової кризи і збільшення взаємної дебіторсько-кредиторської заборгованості господарських суб'єктів банк повинен приділяти постійну увагу повному і своєчасному виконанню кредитних договорів щодо погашення наданих позик. Усі випадки непогашення позик мають детально аналізуватися кредитними працівниками, щоб у майбутньому не допускати подібного.\nє специфічною в тому плані, що банківський контроль та управління кредитним процесом здійснюється на кожній його стадії. Систематичний моніторинг стану кредитного процесу, що поєднується з постійним аналізом якості кредитного портфеля банку посідає одне з центральних місць у системі банківського менеджменту. Головне завдання, яке вирішується на заключній стадії, — розробка нагальних практичних пропозицій і рекомендацій щодо вдосконалення кредитної політики комерційного банку.\nДо тексту кредитного договору часто включають так звані зобов'язальні умови, заборонні умови, а також обмежувальні умови. До зобов'язувальних умов\nвідносяться умови, що покладають певні зобов'язання на керівництво підприємства-позичальника. Це, приміром, надання банкові через певні проміжки часу фінансових звітів підприємства, а також іншої необхідної фінансово-облікової інформації; підтримання позичальником фіксованої величини оборотного капіталу вище певного мінімального рівня; забезпечення стабільності керівного складу підприємства на час дії договору тощо. Заборонні умови\n— це дії, які позичальник зобов'язується не здійснювати під час кредитної операції без попереднього погодження із банком. Йдеться, наприклад, про заборону підприємству-позичальнику проводити реорганізацію і зміну юридичного статусу в період дії кредитного договору; заборону позичальнику на продаж або надання в оренду активної частини його основного капіталу; заборону виступати гарантом для іншого позичальника тощо. Обмежувальні умови\nкредитного договору дозволяють підприємству-позичальнику певні дії, але лише в заздалегідь встановлених межах. Це, приміром, обмеження величини дивідендів, які акціонерне товариство-позичальник має право виплачувати власним акціонерам під час реалізації кредитного договору; обмеження величини премій, доплат до заробітної плати, матеріальних допомог, що виплачуються працівникам підприємства-позичальника, тощо.\nСуттєвий вплив на рівень відсоткової ставки здійснює інфляція. В умовах інфляційних очікувань комерційні банки змушені "страхувати" себе на випадок прискорення темпів інфляції шляхом збільшення ставок за кредитами. Позичковий відсоток за мінусом знецінення грошей часто називається "реальним відсотком".\nВикористовується також поняття "від'ємний відсоток"\n, який відображає умови випередження темпів знецінення грошей відносно темпів зростання позичкового відсотка.\nУ банківській практиці широко використовується термії "маржа". Маржа\n— це різниця між відсотковими ставками для процесу кредитування — це різниця між ставками виданих кредитів (ставки позичкового відсотка) і залучених депозитних коштів (ставки депозитного відсотка» Зрозуміло, ще маржа має бути такого рівня, щоби забезпечувати належну рентабельність комерційного банку і створювати фінансові ресурси для його розвитку. Проте банк, що орієнтується не довгострокові перспективи своєї діяльності, не розглядає максимізацію маржі як визначальну свою мету і першочергове завдання. Часто буває економічно вигідніше інше: створити пільгові умови для постійних клієнтів, сприяти розширенню їх кола, надавати допомогу в розвитку їхньої фінансово-господарської активності тощо. Робота на перспективу у сфері управління відсотковими ставками більшою мірою сприятиме забезпеченню ліквідності, рентабельності й розширенню діяльності комерційних банків.\nУ зв'язку з дією цього механізму відповідно до зміни облікової ставки НБУ відбувається й коригування відсоткових ставок у комерційних банках. Стимулювати розвиток виробництва може лише низька відсоткова ставка. При визначенні конкретної величини відсоткової ставки комерційний банк ставить двояке завдання: по-перше, відшкодувати за рахунок відсотка всі свої витрати та отримати належний прибуток; по-друге, зацікавити клієнтів (позичальників) такою відсотковою ставкою, при якій вони брали б кредити саме в цьому банку.\nНарахування відсотків за кредитом здійснюється у такий спосіб. Припустимо, що банк надає у позику певну суму грошей Р. Виникає питання, якою буде сума грошей S через п\nроків (тобто позика з відсотками при поверненні банку) за умови, що річна відсоткова ставка складає r %. У випадку простого відсотка* щорічно нараховується сума, яка дорівнює\nОцінка кредитоспроможності на основі аналізу ділового ризику\nпередбачає виділення найвагоміших чинників ділового ризику (надійність постачальників, сезонність поставок, тривалість зберігання товарів, рівень цін на товари, ризик введення державою обмежень на вивіз і ввіз імпортних товарів тощо), їх формалізацію, оцінку в балах і визначення на цій основі класу кредитоспроможності того чи іншого конкретного позичальника. Аналіз ступеня ділового ризику у клієнта дозволяє банкові спрогнозувати достатність джерел погашення позики.\n— це кредити, які мають забезпечення у вигляді ліквідної застави, реальна (ринкова) вартість якої перевищує кредитну заборгованість не менше як на 25%, або ті, які мають гарантію уряду України або банківську гарантію.\n— це кредити, які мають забезпечення у вигляді ліквідної застави, реальна (ринкова) вартість якої становить не менше 60% від суми кредитної заборгованості; кредити, застраховані у встановленому порядку, та кредити, надані під гарантії, договори-поруки юридичних осіб.\n— це кредити, які не мають забезпечення або за якими реальна (ринкова) вартість забезпечення становить менше 60 відсотків від суми кредитної заборгованості. Розробляючи умови майбутньої кредитної операції, банк повинен правильно визначити групу, до якої відноситься дана позика.\nНеобхідне чітке визначення напрямків використання наданого кредиту: споживчі, промислові, на формування обігових коштів, інвестиційні, сезонні, на усунення тимчасових фінансових труднощів, проміжні, на операції з цінними паперами, імпортні та експортні і таке інше. Заведено виділяти кредити в поточну діяльність та кредити в інвестиційну діяльність. Кредити в поточну діяльність\n— це позики, надані позичальникам на задоволення тимчасової потреби в коштах для фінансування поточних активів у разі розриву між часом надходження коштів і часом здійснення затрат. Наприклад, кредити в поточну діяльність включають овердрафти, кредити, надані за постійними кредитними лініями на купівлю сировини та інших виробничих запасів, на сезонні затрати або на рефінансування комерційного кредиту між підприємствами (врахування векселів, факторинг тощо). Кредити в інвестиційну діяльність\n— це кредити, надані позичальникам на задоволення тимчасової потреби в коштах при здійсненні ними інвестиційних вкладень. Наприклад, кредити на будівництво та освоєння землі, кредити на купівлю будівель, споруд, обладнання та землі, фінансовий лізинг тощо.\nТермінове зобов'язання за позичкою банку\n— це документ, що дає банкові право на беззаперечне списування коштів з рахунка позичальника для погашення кредиту після настання зазначених у ньому строків платежу. Термінове зобов'язання надається банкові позичальником як обов'язковий додаток до кредитного договору на окремому бланку при одержанні позички. У зобов'язанні зазначаються: найменування і код позичальника, найменування і код банку позичальника, сума кредиту, строк платежу (число, місяць, рік прописом), підписи керівників підприємства і банку, номери відповідних рахунків. На звороті термінового зобов'язання розміщено таблицю, в яку вноситимуться відмітки про сплату: дата, сума, залишок, підпис. Отже, термінове зобов'язання містить зобов'язання підприємства-позичальника сплатити необхідну суму за одержаною ним позикою.\n— це спосіб забезпечення будь-якого (в тому числі й кредитного) зобов'язання. Банк укладає з позичальником окремий договір застави. Предметом застави є високоліквідні (тобто ті, які можна у разі потреби швидко реалізувати) товарно-матеріальні цінності, готова продукція, цінні папери тощо.\nУ разі короткострокових кредитів (наприклад, під торговельно-посередницькі операції), як правило, використовується порядок одноразового погашення позики після закінчення терміну кредитування. У разі довгострокових кредитів (наприклад, на інвестиційні потреби), як правило, погашення позики здійснюється рівними частками протягом усього терміну кредитної операції. Для банку вигідним є регресивний механізм погашення кредиту\n, коли на початку погашення позики вноситься більша частина коштів, а потім — менша. Протилежним є дегресивний механізм погашення кредиту\n, коли спочатку погашається менша сума, а потім — більша.\nЕкономічна модель підприємства 2