МЕХАНІЗМ АКТИВНИХ ДІЙ: Потреба вводиться в картину навколишнього світу завдяки тому, що - - - Медична Бібліотека на medbib.in.ua\nМЕХАНІЗМ АКТИВНИХ ДІЙ\nПотреба вводиться в картину навколишнього світу завдяки тому, що серед її об'єктів суб'єкт пізнає і виділяє «річ », яка відповідає цієї потреби. Вже завдяки цьому ситуація набуває смислове центрацию, певний смисл9. Коли ж далі намічається шлях до цієї мети і на цьому шляху виділяються певні об'єкти і відрізки відстані, вони отримують різний «функціональне значення» залежно від свого ставлення до мети дії і положення на шляху до неї. Так, картина наявної ситуації набуває певний психологічний будова з поділом на те, що має основний сенс або тільки функціональне значення. Спочатку ці різні значення намічаються і зберігаються лише в самому процесі орієнтування, в процесі співвіднесення мети з відрізком шляху, що відокремлює її від суб'єкта. Тому вони встановлюються в напрямку від мети до суб'єкта, тобто в порядку, зворотному ходу дії, по так званому «градієнту мети» 10. Цей градієнт в деякому відношенні являє собою парадоксальне явище: щоб досягти мети, потрібно кожен раз пройти весь шлях від початку до кінця, а закріплюється цей шлях за окремими відрізкам, починаючи від кінця до початку! Чому початкові відрізки шляху не запам'ятовуються щонайменше так само, як його завершальні частини? Тим більше що перші вимагають більшого орієнтовного напруги, ніж ті, що розташовані ближче до мети.\nМабуть, запам'ятовування шляху визначається не тільки частотою його проходження і величиною прикладених зусиль, але в першу чергу ясністю відносини його частин до мети і, отже, необхідністю орієнтуватися на кожному мікроотрезке ситуації на його ставлення до найближчої целі11 . На початку навчання, коли проміжні мети ще намічені, такий найближчою метою є тільки основна, кінцева, з якої тому й починається процес виділення шляху.\nВ цілеспрямованому дії основна мета є першою і очевидно значуще серед інших об'єктів поля, які виділяються і запам'ятовуються лише в міру ув'язки з нею.\nНавіть у тварин ланцюг проміжних орієнтирів і дій може бути дуже довгою, але вона обов'язково повинна закінчуватися основним підкріпленням, «кінцевою метою», інакше проміжні цілі втрачають своє вторинне, похідне від неї значення. Цим пояснюється той факт, що освіта умовних рефлексів другого порядку без підкріплення першого виявляється важким і нестойкім12. Тим часом, ланцюги умовних рефлексів, які завершуються «справжнім підкріпленням», можуть бути дуже довгими (Б. Ф. Скіннер, А. В. Напалков). Підкріплення має бути значущим, а не умовним, а умовний подразник (саме умовний) сам по собі є індиферентним і ніяким стійким значенням, навіть орієнтовним, не володіє; освіту умовного зв'язку на одному орієнтовному підкріпленні вимагає підтримувати орієнтовні подразники «живими», весь час в якійсь мірі «новими», тобто безумовними, а не умовними, хоча і «чисто орієнтовними подразниками». Умовні рефлекси спираються на зв'язок між підкріпленням і тим, що йому систематично передує, попереджає про нього, веде до нього. І природно, що цей зв'язок намічається немає від початкових відрізків і орієнтирів шляху, а від останнього, виразно увязанного з метою і тому в зворотному порядку - «від кінця до початку».\nЦьому на перший погляд суперечить «метод гуманної дресирування» тварин, який в кінці минулого і початку нашого століття відкрив В. Л. Дуров13, а значно пізніше, вже в 30-ті роки перевідкрив Б. Скіннер14 (В. Skinner). Цей метод полягає у формуванні складного ланцюга умовних рефлексів «від початку до кінця», тобто в порядку, зворотному тому, про який ми щойно говорили. Але це протиріччя уявне. При научении від початку до кінця експериментатор ділить весь шлях на ряд послідовних кроків, з яких перший спочатку отримує самостійне і цілком «ділове» підкріплення. Перехід до другого кроку (а від нього - до наступного і т. д.) намічається не самим тваринам, а експериментатором - він тримає нову порцію приманки так, що, слідуючи за нею, тварина слідом за попереднім робить черговий крок, який тут же отримує ще одне, теж «ділове» підкріплення. У такому порядку підкріплення дається і після третього кроку, потім - після четвертого і т. д. При аналізі такого методу виховання ланцюга умовних рефлексів доводиться розрізняти: як завдання виглядає для експериментатора і як вона виступає для тварини. Для експериментатора вона виглядає як рух від початку до кінця, тобто до мети, яку він намітив заздалегідь. А для тварини виступає тільки чергова мета, яка поступово все далі відсувається по лінії вже освоєних кроків.\nТаким чином, і в цьому випадку для обох учасників досвіду шлях відкривається «від мети до початку» (руху), тільки для експериментатора такою метою представляється «кінцева мета», а для тварини - найближча, яка наступного разу стає проміжною. Дійсний механізм залишається одним і тим же: від того смислового значення, яке має предмет потреби, до його орієнтовним значенням (за його позицією серед інших речей проблемної ситуації) і до орієнтовного значенням тих проміжних речей, що розташовані між суб'єктом і метою.\nЗавдяки соотнесениям в плані образу спочатку виділяється кінцева мета, а потім і проміжні цілі, і предмети на шляху до завершального підкріпленню стають орієнтирами, так сказати, орієнтовними подразниками. Якщо це відбувається одноразово, то орієнтовне значення об'єкта згасає після виконання дії. Якщо в тому ж орієнтовному якості ці об'єкти виступають повторно, то вони перетворюються на умовні подразники і в міру їх закріплення процес автоматизується. Але відмінності в міцності умовного значення - явище вторинне, основний же процес - утворення цього значення - в обох випадках залишається одним і тим же: виділення зв'язку між тим, що вже має значення, і тим, що за часом або по ходу дії йому передує. Ця об'єктивна зв'язок виявляється і набуває значення завдяки орієнтовно-дослідницької діяльності і спочатку зберігається тільки в процесі цієї діяльності, будучи опорою для співвіднесення в плані образу.\nДо цих пір ми користувалися ситуаціями, в яких «заданий результат» - «потребное майбутнє» - (обидва терміни Н. А. Бернштейна) складає предмет небудь «ділової» потреби; в цих ситуаціях навіть «чисто орієнтовний підкріплення» встановлюється лише відносно «ділового» підкріплення і спирається на його силу. Але вже в житті тварин орієнтовна діяльність набуває настільки велике значення, що виділяється значною мірою в самостійну і вельми характерну діяльність. На це неодноразово вказував І. П. Павлов15. У цих випадках «заданим результатом», метою орієнтовно-дослідницької діяльності стає не досягнення якогось певного об'єкта або положення та ознайомлення з ним. Цей процес добре показаний у П. Кроукфорта в описі першого ознайомлення миші з новим місцем свого проживання: «Коли клітка з Артуром була відкрита, сталося те, що відбувалося за тим з усіма подальшими мишами, байдуже чи були вони самцями або самками. Вже через кілька секунд Артур повільно виповз на підлогу, пробіг кілька кроків і точно тим же шляхом повернувся в клітку. Там він негайно повернувся і знову побіг тим же шляхом, але на цей раз трохи далі. В результаті він опинився біля стіни. Пройшовши вздовж неї кілька кроків, він повернувся і колишнім шляхом повернувся до клітки. Пішли нові вилазки, які ставали все більш і більш зухвалими, так що через п'ятнадцять хвилин Артур вже бігав по всьому периметру кімнати і починав потроху зрізати кути. Потім настав момент, коли він розлучився з тепер вже знайомої стіною і приступив до дослідження невідомих внутрішніх областей. На кожному етапі своїх досліджень він «підтримував зв'язок» з кліткою. Пізніше я встановив, що варто було мені під час цієї фази дослідження навмисне або ненавмисно призвести легкий шум, як миша негайно кидалась до клітки, доводячи, що вона весь час мала чітке уявлення про те, де саме знаходиться її притулок. Відомо, що в підошвах мишачих лапок знаходяться залози, що виділяють жироподібні речовини, і, ймовірно, вони-то і дають миші можливість за допомогою нюху точно повертатися по власному сліду, коли у неї є на це час. Відомо також, що, тікаючи до притулку, миша покладається на своє кинестетическое почуття, на ... пам'ять про всієї послідовності м'язових рухів. Година через Артур довів, що в його голові вже зберігається точний топографічний план кімнати: тепер він повертався до клітки навпростець через недосліджені ділянки. Коли ж я безшумно підняв клітку до себе, він прийшов у велике хвилювання і став бігати по кімнаті, незмінно повертаючись до того місця, де колись стояла клітка, яку він, мабуть, намагався відшукати. Потім, він залишив ці пошуки і продовжував дослідження кімнати »16.\nЯке значення має таке знайомство з обстановкою, свідчить інше спостереження того ж автора:\n«Я впустив у кімнату двох самців ... і побачив, як один з них завмер, а потім почав агресивні наскоки на іншого, але той кожного разу уникав і продовжував дослідження. Однак в манері його відходу відчувалося тонке відмінність. Складалося враження, що цей самець розглядає атаки свого конкурента як надокучливу перешкоду, а не як привід для тривоги. Агресивна миша була настільки поглинена присутністю другого миші, що вона тільки й робила, що бігала за нею, а дослідження майже припинила. Через дві години дослідник скінчив знайомитися з приміщенням. І тут його поведінка різко змінилося. Він перестав тікати і почав битися. Незабаром він довів свою перевагу в силі - а може бути, в рішучості, - колишній переслідувач перетворився на переслідуваного. Його становище виявилося вкрай невигідним, так як він погано знав приміщення, і на моїх очах він перетворився на забиту підпорядковану миша »17.\nЯк ми бачимо з цього опису, в результаті обстеження місцевості предмети і відносини між ними не набувають значення умовних подразників, що викликають строго постійну реакцію. З одним і тим же предметом можуть виконуватися різні дії в залежності від завдання, в яку цей предмет включається. А завдання ці змінюються залежно від багатьох змінних і визначаються, по-перше, домінуючою потребою, і, по-друге, тим положенням, яке в даний момент індивід займає в ситуації. Але навіть у тому випадку, коли всі ці компоненти залишаються постійними, деталі розігруються дій постійно змінюються, і тому виконання дій вимагає невсипущої, активної орієнтування: де знаходиться найближчий об'єкт, на якій відстані, як до нього підійти, що зробити, щоб надійно його захопити , - все має намічатися тут же, швидко, і негайно здійснюватися з цієї намітці.\nДії, які здійснюються за такою намітці в плані образу, є активними. Вони йдуть тим відносинам речей, які набувають своє значення - шляху до мети - і тут же втрачають це значення після її досягнення. Це значення одноразової дії, що встановлюються «тут і зараз», що набувають чинності тільки в процесі орієнтування і втрачають її разом з переходом до наступного об'єкта орієнтовною діяльності.\nТаким чином, механізм активних дій можна уподібнити (в певному найзагальнішому вигляді) утворенню орієнтовних значень, так сказати, орієнтовних подразників однократного дії. Відмінність цих подразників полягає в тому, що вони не викликають якої-небудь певної реакції, а тільки вказують на об'єктивну зв'язок між об'єктом А і об'єктом Б, зв'язок, простежуючи яку або рухаючись вздовж якої суб'єкт може перейти від А до Б (або у зворотному напрямку ). Він може зробити це фізично або однієї «точкою погляду», в межах наявної ситуації або готуючись до очікуваної. Цим значенням «вказівок на» - відповідають різні дії, які не випускають на виконавчу периферію, а спочатку намічаються в плані образу, отже, тільки як можливі. До виконання вони приймаються лише після того, як будуть випробувані й апробовані за допомогою примеривания або екстраполяції в плані образу. Можна сказати, що ці зв'язки є «суто умовними» в тому сенсі, що вони тільки вказують на умови, які відкриваються суб'єкту в плані образу і при співвіднесенні елементів поля, але без співвіднесення з метою і «затвердження» суб'єктом дій не викликають.\nВиділення таких орієнтовних зв'язків і їх минущих орієнтовних значень є природним і неминучим наслідком того безперечного факту, що об'єкти проблемної ситуації при належних умовах стають умовними подразниками на одному орієнтовному підкріпленні. Але те, що з часом стає міцним, спочатку є неміцним і таки дієвим; коли виникає гостра потреба, наприклад, при дуже великому емоційному напруженні, то орієнтовне значення визначається і навіть закріплюється вже при одноразовому співвіднесенні об'єктів.\nТаким чином, у найзагальніших рисах механізм активних дій виявляється тим же, що і механізм звичайних умовних реакцій з тим, однак, істотною відмінністю, що цей механізм: 1) обмежується виділенням (іноді тільки наміткою) об'єктивної зв'язку між об'єктами в психічному відображенні наявної ситуації і 2) не отримує закріплення в своїй фізіологічній основі (бо спрацьовує тільки один раз і на це розрахований). Якщо ж цей механізм систематично відтворюється і зв'язок між об'єктами виступає як виправдав себе шлях неодноразового дії, то він перетворюється на більш стійкий механізм умовного рефлексу; в міру цього повне відтворення орієнтування в даних обставинах стає зайвим, орієнтування «згасає», а процес автоматизується.\nІнформація, релевантна " МЕХАНІЗМ АКТИВНИХ ДІЙ "\nДіуретики збільшують сечовиділення в результаті зниження реабсорбції Na + і води. Діуретики класифікують відповідно до механізмами їх дії. Прийнята класифікація не вважається досконалої, оскільки багато діуретики володіють відразу декількома механізмами дії. У цьому розділі для кожної групи діуретиків описаний лише основний механізм дії. Більшість діуретиків впливають на


Сила перетворення. Лабіринти з наліпками. Леді Баґ - Книжковий інтернет-магазин - Видавництво Ранок\nСила перетворення. Лабіринти з наліпками. Леді Баґ Сила перетворення. Лабіринти з наліпками. Леді Баґ\nКод виробника: ЛП1249014У


Відстань Первомайський (Укр) Борова, 136 км, +1 маршрут\nКороткий маршрут - мінімальна відстань між Первомайським і Боровою\nВідстань Первомайський Борова на машині\nЩоб розрахувати відстань від Первомайського до Борової з об'їздами, відзначте точки маршруту в таблиці\nВідстань 136 км Час в дорозі 2 год 39 хв\nТ-21-10 Т-21-10 1.7 км 00:04\nТ-21-10 55 км 01:01\nТ-21-10 64 км 01:11\nТ-21-10 70 км 01:22\nТ-21-05 Т-21-05 71 км 01:23\nТ-21-05 85 км 01:41\nТ-21-05 122 км 02:23\nР-79 Р-79 136 км 02:39\nОб'їзд - прокладеться маршрут між Первомайським і Боровою з урахуванням об'їздів, щоб видалити маршрут з об'їздом клікніть на це посилання відстань від Первомайського до Борової або кнопку Розрахувати відстань.\nМаршрути і відстані від Первомайського до Борової\nРозраховані відстані Первомайський Борова на машині, швидкий, економ маршрут 136 км, короткий маршрут 136 км і визначено час у дорозі для вантажівки і легкової машини.\tФлагма одночасно розраховує відстані між містами для всіх маршрутів.\nВ таблиці і на карті траса Первомайський Борова показана лініями, кожен тип дороги має свій малюнок, чим яскравіше і товще малюнок дороги з Первомайського в Борову, тим вище клас дороги. Можна роздрукувати карту Первомайський Борова і таблицю маршруту у форматі A4.\nвідстань Первомайський (Укр) Кирилівка\nвідстань Первомайський (Укр) Слов'янськ\nвідстань Первомайський (Укр) Охтирка\nвідстань Первомайський (Укр) Харків\nвідстань Безлюдівка Борова


“Мокрецька Вандея” або опір більшовикам на Броварщині — Бровари & регіон\n“Мокрецька Вандея” або опір більшовикам на Броварщині\nВандея – французький департамент, у якому в 1793 році спалахнув заколот проти республіки. Головною рушійною силою його були дворяни та католицьке духовенство, які намагалися відновити владу королівської династії. Питається, до чого тут Мокрець?\nА справа в тому, що у цьому селі та ще у Бервиці аж до 1929-1930 (а дехто стверджує, що до 1934) років не було жодного більшовика! Різні компартійні уповноважені боялися навіть показуватися в указані населені пункти під страхом смерті. Чому ж так сталося?\nАле давайте усе по порядку. На давні козацькі села Мокрець та Бервицю благотворно вплинула столипінська реформа 1906 року, яка передбачала створення на общинних землях дрібної селянської власності. Таким способом царський уряд намагався створити між поміщиками та селянами прошарок міцних хуторян, які б стали його оплотом у селі. Старожили розповідали, що у новоявлених землевласників окрім значних наділів було у господарствах по п’ять-шість корів, десяток свиней, декілька коней – люди жили заможно. Але усе це діставалося тяжкою працею – селяни днювали й ночували в полі.\nРеволюцію 1917 року в Мокреці зустріли без антицарських виступів. Згодом ця місцевість підпала під владу повстанського отамана Демида Ромашки, який зі своїм загоном воював спочатку проти військ білого генерала Денікіна, а потім і проти більшовицької влади. Мокрецькі та бервицькі господарі більше ніж на десятиліття міцно пройнялися націоналістичними поглядами і не вважали за потрібне спілкуватися з комуністами. Достеменно невідомо, але не виключається, що багато хто з них воював під ромашківськими знаменами.\nДо того ж, Мокрець і Бервиця у ті часи були оточені численними болотами, через які було украй складно добратися до сіл із волосного (з 1920 року входили до Ярославської волості Козелецького повіту) чи районного (з 1923 – до Бобровицького району Ніжинської округи) центрів. Щоправда, спроба встановити владу більшовиків у Мокреці усе-таки була, ініціаторами якої виступили Данило Ковалець, Олексій Потапенко та інші у 1918 році. Вона, як свідчили очевидці, виявилася невдалою.\nЗгідно записок Чернігівського статистичного комітету, ще й у 1922 році Мокрець не мав своєї сільської ради. Мокрець і Бервиця – єдині села Ярославської волості, у яких не створили сільських комітетів взаємодопомоги (громадська організація, що допомагала населенню при неврожаях, стихійних лихах та надавала правові консультації родинам незаможників, інвалідам, сиротам, удовам і хворим). Переважна більшість селян у вказаних селах були матеріально забезпеченими, про що свідчить, зокрема, такий факт. У 1924 році у Бобровиці проводилася сільськогосподарська ярмарка, на якій Мокрець і Бервиця були представлені як одні з найбільших постачальників великої рогатої худоби Бобровицького району.\nКолективізація в них розпочалася у 1929-1930 роках, коли під тиском владної партії було створено колгоспи «Нове життя» та «Новий шлях». Щоб люди вступали до них і безкоштовно віддавали свою землю, застосовувалися репресії – «розкуркулювали», силою відбирали худобу, тягло, реманент. Так, у 1931 році розкуркулили мокрецького одноосібника Кузьму Кощія, а в 1934 році – Степана Хіміча з Бервиці. Не дивлячись на це із 120-ти бервицьких дворів до колгоспу записалося лише 45. Більше того – одноосібники, які не вступили до колгоспу й не визнавали радянську владу, жили в Бервиці аж до 1963 року! Це Олександр Бойко, Іван Москаленко і Трохим Ступак. Був іще Григорій Курмач, якого розстріляли в Биківні в 30-х роках. Трохим Єгорович Ступак, що прожив майже 100 років, усе життя тримав у своєму господарстві коня, за якого щороку сплачував державі 500 рублів. Представники радянської влади та партійці постійно тероризували Ступака, аж поки не видали йому довідку, що він…одноосібник.\nТоркнувся селян Мокреця та Бервиці й голод 1933 року. Є документальні дані, що тоді померло у Мокреці понад 10 осіб, опухло від голодування 20 дорослих і 40 дітей, стільки ж перебувало у вкрай важкому стані. Старожили пригадували, як у 33-му їли лободу, квіти конюшини та липи. Вулицями села ходили знесилені голодні люди й просили, аби їм дали хоча б чого небудь поїсти. Так от помстилася радянська влада Мокрецькій Вандеї.\nPrevious Previous post: В РНБО розробляють план дій на випадок COVID-19 на виборчих дільницях\nNext Next post: Місцеві вибори 2020: Сьогодні, 5 вересня, в Україні стартувала виборча кампанія


Купити жіночі рукавички в інтернет-магазині Shkura\n35% вовна, 10% ангора, 40% акрил, 15% спандекс 25 50% шерсть, 30% ангора, 10% акрил, 10% спандекс 9 100% ангорська шерсть 33 100% овеча шерсть 81 овеча шерсть, фліс 11\nПодовжені 23 Сандартні 136\nПольша 34 Туреччина 11 Україна 114\nЖіночі рукавички, подовжені 05\nСклад жіночих зимових рукавичок: 100% овеча шерсть.Що може краще зігріти жіночі руки в сильний м..\nЖіночі рукавички, подовжені 09\nСклад: 100% овеча шерстьКожна людина не сперечатиметься з тим, що рукавички мають не тільки зігр..\nЖіночі рукавички Dazu 01\nВ'язані жіночі рукавички, всередині утеплені флісом. Склад: 35% вовна, 10% ангора, 40% акрил, 15% сп..\nЖіночі рукавички Dazu 02\nЖіночі рукавички Dazu 03\nЖіночі рукавички Dazu 04\nЖіночі рукавички Dazu 05\nЖіночі рукавички Dazu 06\nЖіночі рукавички Dazu 07\nЖіночі рукавички Dazu 08\nПоказано з 1 по 32 з 159 (всього 5 сторінок)\nЗимові холоди змушують нас утеплятися. Щоб відчувати себе комфортно, необхідно надійно захистити кожну частину свого тіла, в тому числі і руки. Саме тому ретельно підбирайте рукавички жіночі. Величезний вибір різних виробів дозволить знайти підходящий варіант для доповнення будь-якого, найбільш неординарного образу.\nЯкі рукавички ми пропонуємо\nВишукані жіночі рукавички, які ви зможете знайти в нашому магазині, виготовляються з якісних практичних матеріалів. Заглянувши в наш каталог, ви зможете знайти різні моделі виробів: тонкі варіанти, які підходять для прохолодної осені, утеплені, зігріваючі холодною зимою. В наявності є рукавички з овечої вовни і не менш теплі варіанти з м'якою вовняною підкладкою. Доступні всілякі види продукції з різними аплікаціями. Відвідавши наш магазин ви зможете підібрати теплий аксесуар для будь-якого випадку:\nелегантні кашемірові рукавички;\nтеплі і практичні в'язані вироби;\nзручні і комфортні трикотажні види;\nстильна і зухвала шкіряна продукція.\nЯкщо ви хочете купити рукавички жіночі не тільки за вигідною вартості, а й відмінної якості, то у нас можна підібрати для себе ідеальний варіант. Сьогодні величезну популярність набирають подовжені види, будь-яка модниця зможе гідно їх оцінити. Вони додадуть створеному образу вишуканості і жіночності.\nЯкщо ви любите використовувати рукавички для поїздок в машині, то вам ідеально підійдуть обрізні види. Такі типи виробів мають спеціальні кнопки, які грають роль застібки. Прагнете створити стильний і привабливий образу? Зупиніть свою увагу на продукції тонкого виду, без додаткових утеплювачів. Вони щільно будуть прилягати до вашої ручки, підкреслюючи її витонченість. Якщо ви хочете купити рукавички жіночі, то у нас ви гарантовано знайдете велику кількість варіантів, які поєднують в собі привабливу ціну і високу якість.\nПокупки у нас найвигідніші\nОригінальні, неповторні вироби можуть стати відмінним подарунком близькій подрузі або коханій, мамі. У нашому магазині можна не тільки купити жіночі рукавички, але і знайти теплі дитячі рукавички, які не дадуть вашій дитині замерзнути. На всі вироби у нас діють демократичні розцінки. При бажанні ви можете скористатися послугою доставки. Представлена у нас продукція відрізняється високою якістю виконання. Придбані у нас аксесуари прослужать вам не один рік.


Вченим вдалося виростити штучний мозок зі шкіри - ANANTA\nЛюдський мозок - дуже складна мережа. У ньому понад сто мільярдів нейронів, з'єднаних синапсами. Для створення штучного мозку використовувалися стовбурові клітини, отримані зі зразків шкіри. Їх обробляли вітамінами, живильними речовинами, а потім поміщали в биогель.\nВідчуття і почуття вирощений вченими мозок формувати не може. Однак він підійде для вивчення різних захворювань, таких як шизофренія і аутизм. Нагадаємо: раніше Блумбергської школа громадського здоров'я розробила маленькі клітинні кульки, які діють як міні-мозок. Ці кульки навіть формують структури і випускають електричні сигнали подібно справжньому мозку.


Розлита кава – до приємних новин | Газета 7 Днів\nА вже наступного дня бігли колядувати. Коли подорослішали, нас із подругами у ніч перед святом вабило ворожіння. А ось моя бабуся у Святвечір та на Різдво згадувала народні прикмети і гадала, яким буде врожай. Хоча я вже не пригадаю всього, що вона мені розповідала. Шкода, що не записувала. Та деякі з її різдвяних прикмет пам’ятаю. Для прикладу, у Різдвяну ніч небо зоряне – до приплоду худоби і великого врожаю ягід та грибів. Якщо в цей день тепло – значить, весна буде холодна. А заметіль на свято – до врожаю пшениці. На Різдво стоїть тепла погода – буде хороший урожай хліба, хуртовина ж пророкує гарне роїння бджіл.\nЯкщо старше покоління більше приглядалося до прикмет, що прогнозували врожай, то нині молодь ними особливо не переймається, бо продукти в магазинах все одно будуть. Навіть якщо й не на нашій землі вирощені.\nТепер появилися нові, модернізовані прикмети. Одна моя подруга має цілий перелік сучасних різдвяних прикмет, у які вона вірить. Ось деякі з її порад:\n• Із самого ранку ви повинні посміхатися і бути добрими до інших. Ваша позитивна посмішка і гарне ставлення до оточуючих створять позитив у сім’ї аж до наступного Різдва.\n• У різдвяний вечір ви повинні спробувати всі страви. Їх повинно бути рівно 12. Таким чином у наступному році щастя повз вас не пройде.\n• У день Різдва потрібно мінімізувати стрес, не плакати, не злитися і не шкодувати за втраченим. Якщо ж ви не будете слідувати рекомендаціям, то наступного року у вас буде нервове життя.\n• Під час приготування їжі поставте на плиту монету. Вона забезпечить ваше фінансове благополуччя.\n• Напередодні Різдва, щоб наступні 365 днів були щасливими, ви повинні вранці вмитися у холодній воді і протерти зуби часником. Потім потрібно з’їсти шматок хліба, змочивши його в меді та зволоживши у горілці. Цим ви закликаєте долю, щоб вона забезпечила вам багато їжі і пиття.\n• Якщо за різдвяним столом ви випадково розлили чай або каву – це до приємних довгоочікуваних новин і до великого успіху всіх ваших починань.\n• Якщо в різдвяну ніч у вас впаде який-небудь предмет зі стіни або столу, полиці – чекайте на щасливу звістку.\nНову програму назвали «Турбота»


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Константинопольський Томос для Латвії? Нема нічого неможливого | Korrespondent.net\nОблікова картка агента КДБ Латвійської РСР митрополита Олександра Кудряшова\nРПЦ йде до чергової поразки у Балтії\nУкраїнська автокефалія стала каталізатором багатьох цікавих процесів у світовому православ’ї. Сталий порядок змінюється. Москви у ньому дедалі меншає. Московська патріархія та Кремль нервуватимуть і ставатимуть дедалі менш адекватними. У більшості своїй ці майбутні процеси та течії поки непомітні. Але дещо вже набирає конкретних обрисів. Зокрема у Латвії.\nУ Москви є усі підстави непокоїтися. Хоча б за прецедентом. До 1940-го року Латвійська православна церква, яка наразі є самокерованою у складі РПЦ була в юрисдикції Константинопольського Патріархату. Так само як і Естонська, яка відновилася як автономія у складі Константинопольського Патріархату у 1996 році. Епічний конфлікт з Константинополем з цього приводу, що призвів до розриву, хоч і нетривалого між Константинополем та Москвою та, у результаті, компроміс про співіснування двох юрисдикцій на території Естонії у вигляді Естонської апостольської православної церкви та Естонської православної церкви Московського патріархату однозначно є неприємним спогадом для Москви та сприймається там як поразка. Адже, де компроміс, і де Москва! І це незважаючи на те, що з суто формальної точки зору ця ЕПЦ МП більша за розмірами.\nІсторія Латвійської православної церкви як автономної у складі Константинопольського Патріархату була дещо коротшою (чотири роки з 1936 по 1940) ніж Естонської (з 1923 по 1940). В обох випадках відбувся перехід із Московського патріархату і в обох випадках після окупації СРСР Латвії та Естонії Москва стрімко «відіграла все назад» через спектаклі з «покаяннями» єпископів, звершення «возз’єднання» за чином «обновленців».\nПісля відновлення незалежності Латвія не пішла шляхом Естонії. На початку 90-х, після відновлення незалежності відбулася реституція майна, яке отримала згадувана вище Латвійська православна церква у складі РПЦ як наступниця автономії Константинопольського Патріархату. В усіх конфліктних питаннях щодо України вона займає сторону Московської патріархії та є тією складовою, що виховує вірність «русскому міру» у прихожанах. Відомий латвійський журналіст та депутат перехідного між Латвійською РСР та Латвією парламенту Алекс Григор’євс вважає, що цього не сталося б «якби на початку 1990-х років, коли Латвія відновила свою незалежність і держава вирішила віддати латвійським церквам відібране майно, ми б ретельніше обдумали, з ким маємо справу». Тоді, на його думку, слід було замислитися «чи дійсно конфісковане майно буде передано саме тій церкві, яка діяла до 1940 року». Особливо, якщо згадати той факт, що є думка у значної частини експертів, що нинішня РПЦ створена Сталіним у 1943 році та не має відношення до колишньої Церкви Росії, яка 1921 року погодилася на автономію своєї латвійської частини, що залишилась поза впливом більшовиків. Але питання, насправді, піднімалося. Григор’євс згадує що у парламенті, «під час реституції церковного майна отець Олексій Зотов, депутат (Радянської) Верховної Ради Латвії (єдиний, хто «утримався» в голосуванні за незалежність Латвії), розповідав нам, що нова Латвійська Православна Церква буде повністю незалежною від Москви, зберігаючи лише духовний і канонічний зв'язок. Ми повірили йому». І тепер православні Латвії, не тільки етнічні росіяни чи умовні «російськомовні», але й латиші втягнені до політичних конфліктів Кремля та РПЦ у світі, їх, не питаючи, зараховують до таких, що не бажають причащатися у Константинополі, а їхнім загалом, теж без запитання, обчислюють симпатиків «русского міру» у Балтії.\nВідповідь чому так сталося можна знайти у іншій події, яка сталася нещодавно. Йдеться про публікацію вмісту «мішків КДБ» у Латвії наприкінці 2018 року. Доступ до захоплених латвійськими патріотами картотек КДБ дозволяє доповнити інформаційні пазли важливими деталями. Так, облікові картки агентури КДБ ЛатвРСР свідчать, що нинішній митрополит Ризький та Всієї Латвії Олександр Кудряшов був агентом КДБ під псевдо «Читатель». А куратором його був такий собі співробітник КДБ Олександр Іщенко. Який трохи згодом став уповноваженим у справах релігій при Раді міністрів Латвійської РСР. І ось, з 1990-го року Кудряшов очолив православних Латвії. Як в уродженця східнолатвійського регіону Латгалії, батьки якого були громадянами Латвії до 1940 року (та й він сам за народженням був таким), проблем з отриманням паспорту громадянина після відновлення незалежності у Кудряшова не виникло. Автоматично, «за посадою» він увійшов у істеблішмент Латвійської Республіки та почав спрямовувати Церкву до «збереження єдності з Москвою». Частину цієї спецоперації можна побачити на прикладі розповіді про отця Олексія Зотова у парламенті, яку згадував вище Григор’євс. Але чекісти не були б чекістами якби не діяли комплексно та забули про матеріальне. Журналіст «Укрінформу» у Ризі Олег Кудрін пише про те, що колишній куратор-вербувальник «Читателя» отримав під управління майно Латвійської православної церкви, яке було їй надано після реституції та створив для керування ним фірму FONDS PC (Фонд Православної церкви) – і це у лютому 1992 року! Тобто за рік після «зимових барикад» у Ризі, як то кажуть «на світанку незалежності». Трохи згодом у жовтні 1993 він перейменував фірму на FONDS LC (Фонд Латвійської церкви). Знавці на латвійських інтернет-форумах писали, що крім того, у пана Іщенка була низка доручень у яких йому дозволялося керувати та отримувати дохід з житлових будинків у Ризі, які належать РПЦ у Латвії. «Злі язики» стверджують, що з цих доходів колишній чекіст побудував будинок у курортній Юрмалі. У Латвію приїжджав час від часу. Нібито попутно займався будівництвом об’єктів РПЦ у Москві, де теж себе та свій дах у матеріальному плані «не ображав».\nВарто ще додати, що історія з «мішками КДБ» почалася не учора. Про їх існування було відомо давно. Наступники КДБ протягом ледь не тридцяти років робили спроби нівелювати вагу цієї справи. У хід йшла аргументація від такої, що «не варто цим займатися бо це аморально та розколе латвійське суспільство», до такої, що «там немає нічого цінного, усі варті того відомості вивезли до Москви, а інше спеціально сфальсифікували». Останній аргумент зазвичай викладали різного штибу «колишні співробітники латвійського КДБ». Як бачимо, КДБ-ФСБ, насправді було і є чого боятися. І не лише коли мова йде про моральну відповідальність або про походження капіталів. Принаймні у справі Православної церкви у Латвії ця інформація цілком логічно зірвала машкару з «духовних авторитетів» та з новою актуальністю поставила питання про доцільність підпорядкування релігійного життя православних латвійців Москві. Тож це удар по реальному московському важелю впливу.\nПоява Православної церкви України за підтримки Константинополя, повернення до теми впливу радянських та російських спецслужб на життя Латвії та її релігійні організації, практика релігійного життя Естонії можуть виступити каталізатором процесу пошуку частиною латвійських православних можливості отримання Томосу та створення автономної Церкви за зразком 1936 року. Можливо, ми бачимо початок чергового етапу згортання впливу РПЦ та Москви у духовній сфері за принципом «шагреневої шкіри». Тепер у Латвії.


Свята й дати 28 лютого: День працівників патрульно-постової служби України - Район Острог\nСьогодні останній день зими – 28 грудня, четвер.\nВеликий шлях починається з порога, дружба – з посмішки, щастя – з першого кроку назустріч. Не бійтеся зробити свій крок до щастя! Гарного вам дня та сонячного настрою!\n28 лютого День ангела святкують Арсеній, Опанас, Онисим, Євсевій, Єфросинія, Майор, Онисим, Пафнутій..\nУ православної церкви 28 лютого вшановують пам'ять святого Онисима, якого також називали Онисим-овчар, так як саме в останні дні лютого належало здійснювати обряди, обіцяють хороший приплід овець. Також Онисима вважають покровителем пастухів. Продовжували робити змову на зірки. Для цього 28 лютого виходили на вулицю і вимовляли особливі заклинання. Також говорили, що в цей день потрібно встигнути захистити себе від лихослів'я і пліток – для цього читалися спеціальні молитви. Знахарки 28 лютого можуть відчитувати чоловіків, які б'ють своїх дружин.\nБагато води на дорогах – чекай гарного сінокосу\nЯкщо сніг 28 лютого практично повністю розтане – сіна буде багато\nВорожіння, які відбуваються у цей день, вважаються одними з найбільш вірних\nЩоб дитина, народжена цього дня, був щасливим, потрібно подарувати йому речі з овчини. Також кутали немовляти в хустку з козячого пуху.\nЧути 28 лютого гавкання лисиць далеко – чекай снігопаду\nЯскраво-червоний захід сонця передвіщає сильний сніг\nЯскрава і повна місяць видно на небі – прикмета того, що холоди ще не відступлять\nВ цей день не можна будувати плани на майбутнє – не здійсниться задумане.\n1716 — почалася експедиція московського капітана Біловича-Черкаського на Каспій, у результаті якої було складено першу мапу Каспійського моря.\n1922 — Велика Британія в односторонньому порядку визнала незалежність Єгипту. Єгипетський султан прийняв титул короля під іменем Фуад I.\n2015 — Макарій (Малетич), обраний місцеблюстелем предстоятельської кафедри УАПЦ (до того — митрополит Львівський, керуючий Рівненською, Волинською та Таврійською єпархіями)\nТеги: #Свята, #Іменини, #День ангела, #Народні прикмети, #День працівників патрульно-постової служби України\n10:49 На 153 виборчому окрузі опрацювали 100% протоколів 372\n23:25 Як голосували в Острозі: результати виборів Президента 1562\n19:28 Острог: на дільниці жінці не дозволи проголосувати 1250\n11:38 Сіно або квартирник: якими бувають вихідні в Острозі 719


На Рівненщині правоохоронці розшукують вбивцю колишнього військовослужбовця | Новини по-рівненськи\nЩе з 21 липня співробітники Рівненського райвідділу розшукували жителя села Дуби Рівненського району, який близько 22 години вийшов від сусіда у напрямку до свого помешкання і зник. Тоді його бачили востаннє. А в субботу, 29 серпня сусідові, який вийшов на город копати картоплю, одна із бродячих собак принесла частину людської ноги.\nУ суботу близько 14 години 52-річний мешканець села Дуби разом з дружиною поралися на городі. Неподалік бігала зграя бродячих собак. Одна з них притягла частину людської ноги. Подружжя про знахідку одразу повідомили до міліції. Правоохоронці слідчо-оперативної групи під час огляду земельної ділянки господаря, у рослинах гарбузів знайшли тіло чоловіка зі слідами гнійного розкладу, яке було закопане на глибині 30 см.\nВсі присутні впізнали у загиблому безвісти зниклого 57-річного Юрія. Тіло загиблого направили в морг судово-медичної експертизи для встановлення причини смерті. Речові докази вилучили на направили до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС для проведення експертизи.\n— За фактом зникнення людини 21 липня відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство), — повідомив тимчасово виконуючий обов`язки начальника Рівненського райвідділу Віталій Дмищук. — Наразі проводяться усі необхідні слідчі дії та оперативно-розшукові заходи з метою встановлення особи зловмисника.\nУ ході досудового розслідування правоохоронці з`ясували, що загиблий чоловік – колишній військовослужбовець військової частини, що у селі Дуби Рівненського району. Вийшовши на пенсію, працював там же вільнонайманим. Родини він не мав, лише двоюрідні брат та сестра, яка і звернулася до міліції, аби допомогти розшукати Юрія. Місцеві мешканці характеризують пенсіонера як замкнуту та скупу людину, адже жив бідно, на всьому економив, в будинку навіть не було світла. Втім, до роботи ставився надто відповідально, ніколи не було порушень.\nПоліція просить відгукнутися свідків події\nРівнянку, яка на очах у власних дітей зарізала чоловіка, розшукують у Єгипті\nТеґи: вбивство розшук\nАдмін 31-Сер-2015 Новини Без коментарів


Cпільний прийом громадян у Ямполі депутатами обласної ради\nЧетвер, 18 лютого 2016, 15:15\nЗаступник голови обласної ради Лілія Ричкіна та депутат обласної ради Костянтин Товстуха провели у смт Ямпіль спільний прийом громадян з особистих питань та зустрілись з головами сільських громад.\nЯк зазначила після розмови з людьми Лілія Ричкіна, найбільше їх турбує й обурює стан сільських доріг та відсутність коштів на їх ремонт, у тому числі й у прийнятому обласному бюджеті на 2016-й рік.\nДиректор школи смт Дружба поскаржилась на те, що у приміщенні школи тече дах. Вона звернулась до народних обранців з проханням допомогти його відремонтувати. Вчителі готові власноруч за участі батьків виконати ремонтні роботи, от лише потрібні кошти на матеріали.\nДиректор профтехучилища, на балансі якого знаходиться дитячий табір відпочинку і де щороку оздоровлюється до 100 школярів, також просила сприяння у виділенні коштів для підготовки табору до літнього оздоровчого сезону.\nДепутати обіцяли посприяти у розв’язанні означеного питання і просити колег врахувати потреби району при перерозподілі коштів за підсумками першого півріччя.\nОстаннє оновлення на П'ятниця, 19 лютого 2016, 11:36


Валентина Здрилюк: «Ми стали б живим щитом…»\nВалентина Здрилюк – відома волинянам як незмінний керівник одного з провідних сільгосппідприємств краю – СГПП «Дружба», що у Воютині Луцького р-ну. Нині господарство обробляє 4 тисячі гектарів землі на території Луцького та Горохівського р-нів. «Ми сіємо хліб… І вже тим надаємо велику допомогу державі. Бо і президенти, і звичайні люди у час війни чи без неї хочуть мати хліб і до хліба на своєму столі. Це є наша місія», – так просто і всеосяжно Валентина Степанівна означує все, чим займається її господарство. Українські реалії внесли корективи в мирну місію «Дружби». З початком тривог на Сході керівництво підприємства, які фактично кожен із нас, тепер не тільки сіє хліб і до хліба, а й … проводжає вояків в АТО, споряджає, годує, стрічає їх на рідній землі.\n«Першим нашим хлопцям (а «своїми хлопцями» вона називає жителів усіх населених пунктів, де орендує землі СГПП «Дружба», яким довелося пройти крізь АТО, – авт.) ми фактично купували все самі: бронежилети, каски, різне спорядження, продукти… Треба було знати: що і де продається, скільки це коштує… Це справжній хаос, повірте. Й так не має бути. І тоді, і нині до мене як до керівника звертається чимало людей із різними потребами. Але я тепер рада, що можу допомогти цивілізовано», – зазначає Валентина Здрилюк у відповідь на запитання, як і чому вона долучилася до діяльності Благодійного фонду «Волинь-2014».\nА запропонував керівникові «Дружби» стати в ряди благодійного фонду один із його засновників – Євген Дудка: «…І я із задоволенням приєдналася, – каже Валентина Здрилюк. – Щоб мати змогу надавати саме ту підтримку, яка вкрай необхідна. Звичайно, сама щоразу стараюся відгукуватися на прохання односельчан чи волонтерів. Але бувають випадки, коли ти не знаєш, як правильніше використати свої кошти, щоби вони справді зарадили біді. Роль судді на себе брати не будеш… У фонді ж працюють люди, які достеменно знають потреби і проблеми наших військовослужбовців. Я дуже задоволена роботою фонду. Буваю на засіданнях, бачу, як він працює, чую звіти – і, чесно кажучи, радію, що наша допомога – така цільова. Автомобіль, підтримка родин, одяг, продукти. Вважаю, що то – серйозна робота, та й виконують її серйозні люди, з якими мені раніше доводилося співпрацювати у мирних справах. Тепер-от – війна».\nЯк жінка, як мама, зрештою – як учитель за першою своєю професією, Валентина Степанівна емоційно й крізь серце сприймає все, що нині відбувається в країні. Насправді, то дуже мужня жінка. Хоча б тому, що стала до керма господарства «Дружба» тоді, коли його директор (а їй – люблячий чоловік) несподівано пішов із життя. І не просто стала, а втримала підприємство в непрості роки, тепер же – поставила «Дружбу» на сучасні рейки агросправи.\nЧимало чоловіків із тих територій, де нині господарює «Дружба» свої мирні професії мусили змінити на військові. Частина з них уже повернулася додому – після Іловайська чи Дебальцевого. Частина – захищає нас нині на Сході. Хтось узагалі став кадровим військовим! Тим часом мобілізація, що хвиля за хвилею триває в державі, боляче «озивається» на роботі підприємства.\n«Ми роками виховували, можна сказати, своїх працівників, ми плекали собі кадри. Купували сучасну техніку і вчили конкретних людей із нею працювати: механізаторів, працівників ферм... Сьогодні від нас забирають спеціалістів, які є по суті безцінними. Бо замінити їх, насправді, не так уже й просто. Тому я нині переймаюся тим, щоб не вийшло, як у тій приказці: за деревами й лісу не видно. Коли люди, які хочуть служити, лишаться поза мобілізаційними планами, а ті, хто працює й постійно на виду, змушені будуть залишати робочі місця», – ділиться турботами Валентина Степанівна.\n«Спорядили на війну» й дві одиниці техніки цього сільгосппідприємства – КамАЗ та легковий автомобіль. Теж – питання для агровиробників непросте, бо в гарячу пору (чи це посівна, чи жнива) кожен транспортний засіб – на вагу золота. Наразі ж «Дружба» «мобілізувалася» на виконання звичних завдань. Пам’ятаємо – «щоб був хліб і до хліба». А поміж тим, серце кожного працівника б’ється у ритмі щоденних новин із фронту.\n«І здається, що якби можна було – ми усі стали б живим щитом!.. Щоб припинити те кровопролиття, яке, по-моєму, не вирішує проблем у цій країні, – каже Валентина Здрилюк. – Емоційно це дуже важко: бачити, як жахіття із фільмів про війну стали реаліями. Всіма силами душі хочу, щоб війна закінчилася. Тому ми готові допомагати військовим, підтримувати країну в скруті (а в рамках фонду «Волинь-2014» це – і просто, і приємно) – до перемоги, яка буде обов’язково!»


Купити квитки на автобус в Катанда - ціни, розклад на Tickets.ua\nКвитки на автобус в Катанда\nАвтобусні квитки до Катанда\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Катанда можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Катанда\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Катанда, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Катанда онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2105383077


Ви все частіше подумки повертаєтеся до своєї дитячої мрії: «А що було б, якби я закінчила тоді музичну школу?» Може бути, це знак, щоб почати робити те, що хочеться вам, а не те, чого хочуть від вас інші? У такому випадку доводиться задіяти що-небудь нове. Приміром, дауншифтинг, як нова форма самореалізації менеджерів підійде будь-якій людині, впевненому в собі і своїх силах.\nЗдавалося б, у сучасному суспільстві показники того, що життя вдалося, — це високий дохід і престижна робота. А між тим, деякі менеджери свідомо відмовляються від штурму кар’єрних сходів. Відмовляються на користь розміреним сімейного життя і укороченого робочого дня, нехай і з втратою в зарплаті. Що це-втома, нерозсудливість? Аж ніяк! Сьогодні це ціле суспільне явище, зване дауншифтинг.\n«Дауншифтинг» в дослівному перекладі з англійської означає «зсув вниз». Слово запозичене з лексикону автомобілістів: так називається перемикання коробки передач на меншу швидкість. Нове значення цей термін отримав після статті, опублікованій 31 грудня 1991 в газеті «Вашингтон Пост», вона називалася «Життя на зниженій передачі: дауншифтинг і новий погляд на успіх у 90-ті». У ній розглядалися проблеми класичного ягші — молодого й амбітного «білого комірця», для якого головні життєві орієнтири — лідерство, високий дохід і престижний соціальний статус. Ці цінності тісно взаємопов’язані: солідні заробітки дозволяють підтримувати на належному рівні імідж, який, у свою чергу, сприяє подальшому просуванню вгору.\nЗрештою кожен успішний кар’єрист стає заручником власного становища, витрачаючи левову частку доходів на придбання іміджевих речей. Адже якщо ручка, якою ти підписуєш договори, коштує дешевше 50 доларів, ти не можеш без сорому дивитися в очі колегам і клієнтам. Бідолаха яппі змушений поставити хрест на маленьких сімейних радощах і щастя в особистому житті. Багато кар’єристи буквально згоряють на роботі: витрати на транквілізатори і візити до психоаналітика стають однією з найзначніших статей витрат.\nВважається, що явище дауншифтингу, як нової форми самореалізації менеджерів, породили великі компанії менеджменту, в яких кожен співробітник — не більше ніж гвинтик гігантського механізму, що працює в жорстких рамках корпоративних правил. В таких умовах в людині не залишається нічого особистого, творчого, він немов би втрачає самого себе і задається питанням: «А навіщо я, власне, живу?» Дауншифтинг — прекрасний спосіб розірвати замкнене коло, насолоджуватися життям як в молодості, тут і зараз, а не відкладати все краще на потім.\nІдея дауншифтингу народилася не в 1990-ті, набагато раніше. У 1960-1970-і роки подібні настрої були тісно пов’язані з ідеями хіпі, боротьбою за мир і екологію. У 1980-му американець Дюн Елгін ввів термін «добровільна простота» — спосіб життя, при якому людина має достатню фінансову стабільність, щоб задовольняти духовні потреби. Якщо вимушена бідність обмежує людину, то «добровільна простота» дає йому свободу вибору. Дауншифтинг передбачає перехід в режим «достатності» і розуміння, що для щастя не потрібно багато грошей, котеджів, автомобілів. Словом, не треба нічого зайвого.\nСекрет любителів Гоа\nУніверсальної стратегії дауншифтингу не існує. Одні кидають обридлу роботу і виїжджають жити в село, інші змінюють сферу діяльності, вступаючи на роботу в громадські та благодійні організації, треті відчалюють на малозаселених тропічний острів і стають рятувальниками або барменами.\nМожна простежити національні особливості дауншифтингу, як нової форми самореалізації менеджерів. Так, в Англії він носить яскраву екологічну забарвлення, і акцент робиться на вживання або вирощування органічних продуктів, вторинну переробку сміття, економію енергії. В Австралії «фокус» зміщений у бік зміни місця проживання — менеджери їдуть у більш тихе, відокремлене місце.\nВ Україні мода на дауншифтинг прийшла років на десять пізніше її піку на Заході — мабуть, з економічних причин. Це явище, як і багато інших іноземні тенденції, наші співвітчизники розуміють і трактують по-своєму. У нас ті, хто вважав за краще займатися дрібним бізнесом замість того, щоб «працювати на дядю», а також звичайні фрілансери, які мають гідну освіту і здібності, але не бажають щодня з 9:00 до 18:00 сидіти в офісі, вважають себе дауншифтерами , хоча не володіють найважливішою їх якістю! Адже суть дауншифтингу полягає в крутому спуску по кар’єрних сходах, а для того щоб спуститися, потрібно спочатку дуже високо піднятися.\nЄ, правда, у нас оригінали, які виїжджають в індійський штат Гоа і живуть там, на одержувану від здачі в оренду столичної квартири. Думаєте, причина втечі в теплі краї пояснюється тягою до екзотики? Аж ніяк. Прожитковий мінімум у великих містах настільки великий, що утримувати сім’ю, ставши дауншифтером, стає дуже складно. Ось і доводиться їхати в індійську глибинку, де життя в рази дешевше.\nВтім, щоб знайти себе, не обов’язково ламати кар’єру і ставати аскетом. Багатьом колишнім кар’єристам вдається знайти м’які форми дауншифтингу: вони не розривають звичне коло спілкування, що не виїжджають на край світу. Просто переходять на аналогічну посаду в іншій компанії, де менше зарплата, зате вже коло обов’язків. Жінки нерідко залишаються на своїй же роботі, тільки переходять на півставки або домовляються про гнучкий графік.\nВтім, психологи простежують важливу закономірність: чим довше людина жила «не своєю» життям, здійснюючи нав’язані йому кимось мети, тим більш радикально він змінює принципи свого існування.\nДосвідчені дауншифтери радять людині задуматися над тим, чого ж він хоче насправді, згадати дитячі та юнацькі мрії і вступити на нову драбину, по якій можна знову почати … підніматися вгору.\nДауншифтинг — це прояв сили або слабкості? Які менеджери схильні змінювати своє життя? Психологи і соціологи виділяють три групи.\nПерша включає менеджерів, які стали заручниками батьківських установок. Скажімо, дівчина, послухавшись маму з татом, поступила в юридичний вуз, щоб стати «затребуваним фахівцем» або просто звичайним менеджером, влаштувалася на роботу, яку не любить, але виконує сумлінно, за що регулярно отримує підвищення в посаді і надбавку до зарплати. Адже вона перфекционистка: батьки, школа, інститут, начальник — всі вчили її виконувати свої обов’язки тільки на відмінно. І навчили … Але раптом вона розуміє, що її не радує, ні робота, ні посади, ні збільшення окладу, і виходить заміж, щоб … стати домогосподаркою, і тим самим впадає в абсолютну залежність від чоловіка!\nДруга група вдається до дауншифтингу, бо не справляється з фізичними та психологічними навантаженнями. Щоб щодня добиратися по пробках протягом двох годин від дому до роботи, а потім назад, і задовольнятися раз на рік двотижневим відпусткою, потрібно і справді володіти незвичайною здоров’ям.\nТретя категорія дауншифтерів складається з тих, хто вже награвся дорогими годинниками, автомобілями і вирішив, що зароблених коштів вистачить навіть майбутнім онукам і пора зайнятися чим-небудь для душі. Такі люди йдуть з бізнесу в мистецтво, благодійність або консультування.\nНерідко рішення про дауншифтінг збігається з кризою середнього віку. Близькі не завжди підтримують філософічну кар’єриста і вважають його душевні терзання дурощами і лінню. Однак бажання зняти з себе важкі професійні навантаження і змістити акценти на користь внутрішнього розвитку чи здоров’я — це якраз прояв активного ставлення до свого життя! А ось приносити себе в жертву соціальному стереотипу, що вимагає щось постійно доводити іншим, — звичайний конформізм.\nХто частіше стає дауншифтерами — чоловіки чи жінки? Точних відомостей немає. Здавалося б, представницям прекрасної статі така стратегія підходить більше: відмовитися від кар’єри заради сім’ї і дітей. Інша «жіноча» причина дауншифтингу полягає в тому, що люблячі дружини не хочуть заробляти більше за своїх чоловіків. Хоча, з іншого боку, чоловіки, яких спочатку виховують як «добувачів», легко включаються в змагання за титул «Власник найдорожчого авто» і в підсумку … сходять з дистанції від втоми.\nВтім, сьогодні дауншифтинг став модним трендом, і, можливо, деякі кар’єристи послідують йому лише тому, що це модно.\nБудьте готові …\nЩо треба знати людині, який планує стати дауншифтером? Насамперед, він повинен вирішити для себе, чи хоче він зійти з дистанції назавжди або планує повернутися. Адже здавалися райдужними перспективи з часом можуть потьмяніти … Або з’являться нові статті витрат: треба буде платити за освіту дітей, заради чого доведеться знову включитися в кар’єрну гонку.\nМайте на увазі: більшість роботодавців з підозрою ставляться до дауншифтерам. Якщо людина одного разу відмовився від кар’єри, де гарантія, що він повторно не змінить корпоративним цінностям? Краще докласти всіх зусиль, щоб зберегти професійну репутацію і по можливості замаскувати зигзаг у своїй кар’єрі. Поважними причинами вважаються хвороба або сімейні обставини.\nНе можна імпульсивно приймати рішення про дауншифтінг на тлі нервового стресу або сильної втоми. Краще взяти відпустку і ретельно зважити всі «за» і «проти». Добре б скласти таблицю, вписавши в різні графи плюси і мінуси нинішньої і передбачуваної роботи. Замість загальних фраз потрібно використовувати конкретні формулювання, наприклад пропозиція: «У мене буде більше вільного часу» краще замінити іншим: «Щодня у мене буде 6:00 вільного часу». Для оцінки нових фінансових перспектив корисно озброїтися калькулятором і співвіднести рівень очікуваної зарплати з можливими витратами.\nАле найголовніше — треба прислухатися до внутрішнього голосу і розібратися в своїх істинних потребах, відповівши на питання: «Якою я бачу свою щасливе життя?» Потім важливо повірити в свої сили і побороти страх перед невідомістю. Тисячі людей займаються нелюбом справою, наприклад, менеджментом, просто тому, що не впевнені в тому, що вони будуть успішні і щасливі, займаючись тим, про що мріють все своє життя! Ви ж не бажаєте поповнювати їхні ряди? Пофантазуйте, постарайтеся уявити себе в майбутньому, коли шукане стан буде досягнуто.\nІ, звичайно, будьте готові до несподіваних ефектів. Наприклад, бажаючи приділяти більше часу друзям і рідним, ви раптом виявите, що це неможливо. Тому що коли ви вільні, всі інші … зайняті.


Інструменти й методи впливу на регулювання інфляційних процесів | Портал освітньо-інформаційних послуг «Студентська консультація»\nІнструменти й методи впливу на регулювання інфляційних процесів\nВиберіть оцінкуGive Інструменти й методи впливу на регулювання інфляційних процесів 1/5Give Інструменти й методи впливу на регулювання інфляційних процесів 2/5Give Інструменти й методи впливу на регулювання інфляційних процесів 3/5Give Інструменти й методи впливу на регулювання інфляційних процесів 4/5Give Інструменти й методи впливу на регулювання інфляційних процесів 5/5\nАктуальність теми. Інфляція є однією з найбільш гострих проблем сучасного розвитку економіки в багатьох країнах світу, негативно впливаючи на всі сторони життя суспільства. Вона знецінює результати праці, знищує заощадження юридичних і фізичних осіб, перешкоджає довгостроковим інвестиціям і економічному зростанню. Висока інфляція руйнує грошову систему, провокує втечу національного капіталу за межі країни, ослабляє національну валюту, сприяє її витісненню у внутрішньому обігу іноземною валютою, підриває можливості фінансування державного бюджету.\nЯк економічне явище інфляція існує вже тривалий час. Вважається, що її поява пов'язана мало не з виникненням грошей, функціонуванням яких вона нерозривно зв'язана. Термін інфляція вперше став уживатися в Північній Америці в період громадянської війни 1861-1865 рр. і позначав процес розбухання паперовий-грошового звернення.\nІнфляція - це знецінення грошей, зниження їх купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції. Суть інфляції полягає в тому, що національна валюта знецінюється по відношенню до товарів, послуг і іноземних валют, що зберігають стабільність своєї купівельної спроможності.\nОсновною метою курсової роботи є дослідження теоретичних аспектів сутності інфляції, її моделей та антиінфляційної політики, проаналізувати причини виникнення та форми прояву інфляції в економічній системі. Також розглянути модель та чинники особливостей інфляції й гіперінфляції в Україні, антиінфляційне регулювання, що враховує специфічні умови української економіки.\nОб’єкт курсового дослідження є інфляція, моделі інфляції та антиінфляційна політика в умовах світової та української політики.\nЗавдання дослідження. Виходячи з поставленої мети, у роботі визначені наступні завдання:\n1) дослідити теоретичні аспекти сутності, причин, форм та моделей інфляції;\n2) розглянути об'єктивну необхідність та світовий досвід проведення антиінфляційної політики;\n3) виявити модель та чинники особливостей інфдяції в Україні;\n4) розглянути антиінфляційну політику в Україні та визначати її ефективність.\nПредметом дослідження виступають інструменти й методи впливу на регулювання інфляційних процесів.\nЗагальнотеоретичні й методологічні основи дослідження інфляції представлені в наукових працях одного з основоположників економічної науки: Дж.М. Кейнса, в сучасних українських джерелах різні аспекти дослідження процесів інфляції одержали відбиття в працях Мочерного С.В., Остапчука Л.Я., Гальчинського А.С., Савченко А.Г., Ніколенко Ю.В., Мельничука О.М., Остапець А.І., Мозкового О.М. та ряду інших.\nСтруктура роботи складається зі вступу, в якому обґрунтовано актуальність теми дослідження, визначено його мету та завдання; п'ять розділів, перший з яких присвячений визначенню інфляції, причинам її виникнення та формам прояву; у другому розділі курсової роботи розглянуті моделі інфляції; третій розділ включає оцінку антиінфляційної політики та її об'єктивну необхідність;в четвертому розділі розкривається питання про інфляцію в Україні: модель та чинники особливостей; п'ятий включає аналіз антиінфляційної політика в Україні.\n1. Сутність, причини та форми прояву інфляції в економічній системі\nІнфляція, як специфічна особливість грошей, виникла багато століть тому. Вважається, що її поява пов'язана з першим періодом виникнення грошей. Саме поняття “інфляція” (від лат. inflatio - вздуття) вперше стало використовуватися у Великобританії та Франції. В економічній літературі воно виникло на початку XX століття.\nНе зважаючи на те, що інфляція в різних країнах розуміється вченими по-різному, її слід розглядати як: порушення дії законів грошового обігу, що викликає розлад державної кредитно-грошової системи; відкрите або приховане зростання цін; натуралізація процессів обміну (бартерний обмін); зниження життєвого рівня населення.\nЗміст інфляції полягає в тому, що національна валюта обезцінюється по відношенню до товарів, послуг та іноземних інвестицій, що зберігають стабільність своєї придбальної властивості. Зростання цін може бути викликано збільшенням попиту над пропозицією товарів, проте така диспропорція між попитом та пропозицією в багатьох випадках не є інфляцією. Незалежно від стану грошової сфери, товарні послуги можуть змінюватися за рахунок зростання виробничої властивості праці, циклічних та сезонних коливаннь, структурних зрушеннь в системі перевиробництва, монополізації ринку, державного регудювання економіки, введення нових ставок податків, девальвації грошової одиниці, зміни кон'юктури ринку, стихійних лих та ін. Очевидно, що не кожне зростання цін – інфляція і тому особливо необхідно виділити дійсно інфляційні.\nІнфляція вимірюється динамікою цін. Точно виміряти відкриту цінову інфляцію можливо за допомогою індексу цін за певний


Біблія вічно жива (Мт. 4:1-11) – Слово\nНе хлібом самим буде жити людина.\nУ людини можуть виникнути проблеми через брак інформації або внаслідок її надміру. Поставлене в інтернет-пошуковику запитання може видати нам десятки тисяч посилань. Перевірити їх неможливо.\nСтикаємося з медійним шумом, суперечливою інформацією, несумісними думками. У такій ситуації легко розгубитися. Цінним стає вміння знаходити в смітнику інформації те, що правдиве, надійне, чесне, перевірене.\nВажливо також у цих наших пошуках мати міцний фундамент, вірогідну точку відліку й оцінювання. І цим може стати для нас саме Біблія. Цивілізації виникають і занепадають, з’являються нові течії у філософії та науці, а потім втрачають своє значення. Народжуються й відходять чергові покоління різних ґуру – а Біблія незмінна. Завжди жива, завжди актуальна, завжди є світлом і силою.\n«Не хлібом самим буде жити людина, але кожним словом, що походить із уст Божих» (Мт. 4:4). Цю істину Ісус сьогодні прагне донести до нас й нагадати нам про неї. Можливо, нам варто ближче познайомитися з цією Книгою, особливо якщо досі Вона стояла на найвищій полиці й уже вкрилася товстим шаром пилу.\nПослав (Ірод) повбивати в Віфлеємі й по всій тій околиці всіх дітей від двох років і менше, за часом, що ... Читати далі\nІ вони зараз покинули сіті, та й пішли вслід за Ним. Початок року дуже часто стає нагодою для нових рішень. ... Читати далі


Створення своєї авіакомпанії для Криму необхідно, але малоймовірно – експерт\n27 Червень 2016, 22:32\nДля Криму необхідно створювати власну авіакомпанію, такий крок вигідний чиновникам і цікавий російським авіаперевізникам, які сьогодні змушені літати на півострів за економічно невигідними для них тарифами. Але такий крок неможливий у нинішній ситуації. Про це в ефірі Радіо Крим.Реалії розповів юрист, експерт із авіаційного права Андрій Гук.\n«Створення кримської авіакомпанії це не тільки фішка чиновників, а й необхідність, тому що російські компанії, у яких із одного боку величезний пасажиропотік, із іншого боку, російський уряд змушує компанії літати туди за низькими цінами. Тобто, якщо із завантаженням проблем немає, то з економічною складовою проблеми є істотні», – зазначив Андрій Гук.\nЗаяви російської влади про створення місцевих авіаліній експерт вважає лобіюванням інтересів російських компаній із метою звільнення їх від необхідності, внаслідок тиску з боку держави, продавати квитки за некомерційними цінами.\n«Відкрити авіакомпанію в Криму, в тому статусі, в якому вона перебуває, в моєму розумінні неможливо. І навіть якщо, можливо, й не дарма згадані ТУ-154 – це єдині «банки», що зможуть літати з цією авіакомпанією, тому що ні один серйозний лізингодавець не надасть такої авіакомпанії літака навіть із Росії... Літати компанія зможе тільки до найближчої Росії, тому що ТУ не може літати далеко», – сказав експерт із авіаційного права.\nВін нагадав і про те, що найчастіше навіть найбільші авіакомпанії не купують літаки, а переважно беруть їх у лізинг.\nПерший заступник голови Держдуми Росії із транспорту Михайло Брячак анонсував появу кримської авіакомпанії цього. Створенню власної авіакомпанії у Криму зараз, на думку російського чиновника, заважають бюрократичні бар'єри. Він оголосив, що кримський авіапарк може поповниться літаками ТУ-154.\nПісля анексії півострова Росією в березні 2014 року кримські аеропорти були закриті рішенням уряду України. Будь-які польоти туди й назад є порушенням законів України й міжнародних правил, і тому авіакомпанії можуть бути піддані міжнародним санкціям України й ІКАО.


-Рекордсменкою за родами була російська селянка. За своє життя вона виносила і народила 69 дітей. Це зафіксували приблизно 200 років тому. Жінка пережила пологи 27 разів. При цьому вона встановила світовий рекорд, народивши 16 близнюків, 4 четверні, 7 трійнят. Вижило при цьому 67 діток.\n-1 липня – міжнародний день захисту дітей. Цікавий факт: на Сейшелах таке свято відзначається протягом одного місяця.\n-Англійські вчені проводили дослідження, в ході яких стало відомо, що тим дітям, які багато часу проводять за комп’ютером, набагато легше дається такий предмет, як математика. Так само встановлено ще один факт: такі діти письма та читання навчається в п’ять разів швидше дітей, які ростуть без комп’ютера. Але за відсутності батьківського контролю, комп’ютерні ігри можуть завдає шкоди дітям – падає зір, дратівливість, зменшення людського спілкування може привести до проблем з промовою.\n-У Китаї стався випадок, який став відомий на весь світ. У 1910 році діти віком вісім і дев’ять років стали батьками.\n-Таке явище, як народження близнюків, найчастіше з’являється в Нігерії: на кожні одинадцять пологів народжується одна пара близнюків. А ось Японія займає останнє місце в списку: тут близнюки народжуються один раз на 250 пологів.\n-У Європі існують стандарти для дитячих іграшок. Наприклад, голова плюшевого ведмедя повинна витримати зусилля дитячих рук не менше, ніж 10 кілограм про спробі її відірвати.\n-Таке поняття, як «діти Індиго» існувало завжди. Раніше таких дітей називали геніями. Серед них були Ломоносов, Моцарт, Леонардо да Вінчі. Встановлено факт, що такі діти здатні виконувати п’ять справ одночасно. У наш час теж народжуються генії. Наприклад, п’ятирічний хлопчик на ім’я Даня здатний говорити на п’яти мовах. Бабуся від такого таланту свого онука місця собі не знаходить. Втім, в шоці так само і викладач хлопчика з дошкільного навчання. Ось ще один приклад: дівчинка Лана, чотирьох років від роду, на відріз відмовляється від сну, так як вважає, що вона може пропустити щось цікаве. У Москві існує закритий клуб для батьків тих дітей, яких у наш час називають «діти Індиго».\n-Вченими доведено наступний цікавий факт: дітки, яким 3-4 роки кожен день здатні вимовляти близько 12 000 слів. А питань вони задають приблизно 900.\n-А чи відомо вам, що в такій країні, як Японія, до дитини не застосовуються такі визначення, як «нехороший» чи «поганий».


Форум Українського геральдичного товариства • Перегляд теми - Прапори: термінологія\nriffmaster » 15 квітня 2012, 20:01\nЧи є такий термін ГЕРАЛЬДИЧНІ ПРАПОРИ??\nЧи правильно так писати? що скажете?\nбо знайшов такее ось:\nГеральдичні прапори, себто геральдично правильні, оформлені, подібно як правильно створені герби, згідно з основними геральдичними правилами (напр. примінення вживаних у геральдиці барв, відповідне розміщення т.зв. металів і тинктур, тощо,\nГеральдичні прапори діляться на гербові й негербові:\n1. Гербові прапори це заступники гербів, вони похідні своїм змістом від даних гербів і діляться на:\nа) гербові у вужчому змислі – поліхромічно-графічні заступники гербів, отже в основному тотожні з даними гербами під оглядом вигляду, як напр. коругва Поділля в ХV-ому столітті: в червоному полотнищі жовте сонце (тодішній герб Поділля: в червеню золоте сонце) чи прапор Швайцарії: в червоному полотнищі білий хрестик (герб: у червеню срібний хрестик).\nб) гербові в ширшому змислі – поліхромічні заступники даних гербів, як напр. прапор Польщі, якого горішнє біле полотнище заступає згідно з геральдичними правилами гербове титло (срібного орла), а долішнє червоне заступає другу по гідності гербову барву (червоне щитове поле), або чорно-білий прапор Прусії (горішнє чорне полотнище – чорний гербовий орел; долішнє біле полотнище – срібне щитове поле). В поперечних двох- чи трьохпільних прапорах (поземе розміщення барв (першим полем) заступником гербового титла) є завжди горішнє, а в поздовжних двох- чи трьохпільних прапорах (доземе розміщення барв) першим полем є завжди т.зв. праве, себто найближче до майвилна чи держака.\n2. Негербові прапори, хоча оформлені згідно з основними геральдичними правилами, не є заступниками гербів, не є похідними від них та постали незалежно від супровідних і відповідаючих їм (державних, краєвих, міських, тощо) гербів. Вони теж діляться на:\nа) негербові в вужчому змислі – без будьякої подібности до супровідного їм герба й без будьякого зв’язку з ним, як напр. коругва Запоріжжя за козацьких часів: в багровому (т.зв. малиновому) полотнищі білий рівнораменний хрестик, супроводжений чотирьома жовтими небесними світилами (герб Запоріжжя: т.зв. лицар-козак за самопалом супроводжений застромленим у землю списом), або стародавній прапор Англії: в білому полотнищі червоний прямий хрест (герб Англії в червені три золоті леопарди).\nб) негербові в ширшому змислі – частинно споріднені виглядом чи походженням із супровідними їм гербами\nRe: Геральдичні прапори\nABG » 16 квітня 2012, 11:53\nriffmaster написав: Чи є такий термін ГЕРАЛЬДИЧНІ ПРАПОРИ??\nЧи правильно так писати?\nТермін такий є. Він визначає прапори, які у той чи інший спосіб пов'язані з гербами:\n1) на полотнище переносяться фігури й поля з герба (т. зв. гербовий прапор);\n2) на полотнищі подається зображення герба у щиті;\n3) на полотнищі використані барви фігур і полів герба.\nПроте наведена цитата-визначення не є повністю коректною. Вона стосувалася практики німецької геральдики, пов'язаної з масовим використанням прапорів у кольорах герба, яку штучно намагалися перенести на український ґрунт. Це зрештою призвело до безпідставної суперечки про порядок кольорів на українському прапорі.\nЯкщо мова про порядок геральдичних кольорів на прапорах, то слід мати на увазі, що ні в британській, ні в французькій чи іспанській системах подібної практики не застосовувалося. Не дотримуються цих норм і в сусідній Австрії (ось як приклад, герби і прапори провінцій: http://de.wikipedia.org/wiki/Flaggen_un ... sterreichs).\nTheDarkMax2 » 10 червня 2014, 10:56\nА як складаються прапори, якщо герб має багато фігур та полів?\nTheDarkMax2 » 10 червня 2014, 11:09\nABG написав: Не дотримуються цих норм і в сусідній Австрії (ось як приклад, герби і прапори провінцій: http://de.wikipedia.org/wiki/Flaggen_un ... sterreichs).\nЯкі саме не за правилами?\nABG » 10 червня 2014, 22:54\nTheDarkMax2 написав: А як складаються прапори, якщо герб має багато фігур та полів?\nЗа такими ж принципами. Ось, наприклад, перенесення сюжету герба на полотнище:\n345.jpg (11.21 Кб) Переглянуто 6979 разів\nTheDarkMax2 » 11 червня 2014, 13:33\nНу, я про смугастий варіант.\nRe: Прапори: термінологія\nTheDarkMax2 » 22 серпня 2014, 11:42\nДо речі, про хоругву, бойовий прапор, знамено, корогву тощо.\nЩось з цією термінологією в українській проблеми. Ну, історичні явища ніби точно описуємо, а ось сучасні не дуже.\nРосійське "знамя" (полкове) чомусь у нас "бойовий прапор", коли можна просто корогва.\nТа і не коректно прапором (масовим виробом) називати індивідуальний витвір (знамено). До того ж, чим військовий прапор (що є у деяких країн) не бойовий?\nABG » 22 серпня 2014, 23:00\nЗ українською термінологією все гаразд.\nПопросту треба розуміти, що визначення "прапор" є загальним, універсальним. І штандарт, і знамено, і хоругва є прапорами.\nЯкщо Міністерство оборони обрало собі визначення "бойовий прапор", а не "знамено" чи "корогва", то трагедії в цьому немає. Те ж стосується низки інших термінів (наприклад, "майва") які ще важко зрозуміти нашим чиновникам. Також туго до багатьох доходить, що полотнище прапора може мати не лише прямокутну форму, але й квадратну, трикутну, з косицями і т. п. Всьому свій час.


Ніжинці просять владу про благоустрій прибудинкових територій на вул. Незалежності, Березанській, Шевченка | Уездные новости\nНіжинці просять владу про благоустрій прибудинкових територій на вул. Незалежності, Березанській, Шевченка\nposted by Admin 24 декабря, 2021 Місто, Події\nСеред найболючіших питань, які хвилюють жителів Ніжина, — благоустрій прибудинкових територій. Вчора, 23 грудня, на прийомі у міського голови Олександра Кодоли дане питання порушили троє відвідувачів.\nОдна з ніжинок проживає на вул. Незалежності, 42. «У нашому районі – чимало діточок. Я теж доглядаю маленького онука, щодня з ним гуляю та користуюся дитячим візочком. Коли йде дощ, наш район перетворюється на море-океан, який з малечею дуже важко перетнути. Три роки тому тут ніби починали щось робити, якісь чоловіки щось вимірювали. Але згодом і вони зникли», — скаржилася міському голові жінка.\n«Вже зробили проектно-кошторисну документацію на ремонт дороги від вул. Синяківської до вул. Корчагіна і подали на «Велике будівництво». До цього проекту, вартість якого складає 28 млн. грн., повинен увійти і ваш відрізок дороги», — пояснив начальник Управління житлово-комунального господарства та будівництва Анатолій Кушніренко.\nЩе один ніжинець дбає про облаштування прибудинкової території на вул. Березанська, 8А. З його слів, з під'їзду неможливо вийти через постійну калюжу, тому що немає стоку води. Немає можливості й автівку тут припаркувати.\n«На реконструкцію потрібно мінімум 600 тис. гривень. Навесні щось вирішимо», — пообіцяв А. Кушніренко.\nТретя ніжинка виступила від імені мешканців будинку 126 по вул. Шевченка. Прохання до місцевої влади – аналогічне: через багнюку люди не можуть вийти з під'їздів.\n«Там потрібно більше 2 млн. гривень. Поточний ремонт навіть розпочинати не варто. Доведеться робити окремий проект по даному будинку», — зазначив А. Кушніренко.\n«Звичайно, 2 млн. гривень – це великі кошти. Тоді давайте зробимо хоча б перший етап у наступному році», — запропонував міський голова Олександр Кодола.\nВідвідувачі щиро подякували очільнику міста за порозуміння та надання вичерпних відповідей.\nФото Ніжинської міської ради\nУ Ніжині, аби зберегти Гогол�...\tBy admin\nДіти будуть у теплі: вперше з...\tBy admin\nУ Львові вночі лунали вибухи. Інформації про потрапляння ракет по об'єктах немає