Денситометрія кісток: остеоденситометрія що це таке і як її проводять, розшифровка результатів і де можна зробити - МОЄ ЗДОРОВ'Я\nДенситометрія використовується в сучасній медицині як дослідження стану кісткової тканини. Вона є основоположною методикою при діагностуванні такого недуги, як остеопороз . При цьому захворюванні скелет стає вразливим і більш кволим. У даній статті детально розглянемо, що це за процедура: кісткова денситометрія.\nВ яких випадках виконується\nПро те, що В що таке денситометрія жирової тканини дуже корисно знати представницям прекрасної статі, які перебувають в періоді клімаксу. Саме у цих пацієнтів найчастіше починає розвиватися остеопороз. Методика не супроводжується хворобливістю і є однією з найефективніших.\nЇї зараховують до розряду інструментальних методик, які призначаються з метою виявлення щільності тканин.\nКласифікується даний вид дослідження на ультразвукової і рентгенівський способи. Виконується на 2-х різновидах обладнання. Значення зчитуються спеціальними приладами, після чого вони передаються на пристрій, потім обчислюються спеціальною програмою.\nЧитайте також: В Що робити, якщо продуло шию і плече\nТехніка буває стаціонарного типу, оснащена спеціальним столом і рукавами. Як правило, подібні пристрої використовуються для проведення рентгенографічного виду дослідження для того щоб оцінити стан хребетного стовпа, кісткової тканини і суглобів.\nПрилади можуть складатися також з одиничних блоків і являти собою компактні пристрої, які використовуються для проведення сканування окремих частин суглобів.\nРентгенівська і ультразвукова денситометрія мають деякі відмінності . Перший спосіб базується на діагностуванні кісток за допомогою використання рентгенівського випромінювання. Стадія обчислення мінералізації визначається завдяки швидкості поглинання тканинами променів. Дана методика визнана більш інформативною.\nПроводиться на спеціальному столі, куди поміщається пацієнт приблизно на півгодини. В процесі проведення даного дослідження аналізується кісткова тканина.\nНезважаючи на всі свої позитивні сторони, даний спосіб може виявитися корисним далеко не всім пацієнтам. Наприклад, при вагітності він не призначається.\nРентгенологічна денситометрія за ціною коливається в межах трьох тисяч рублів. Все залежить від того, в якому саме медичному закладі ви будете проводити дослідження. Дорожче за вартістю може обійтися вам комбінований вид дослідження, комп’ютерна денситометрія.\nУльтразвукова методика вважається непрямою методикою виявлення щільності кісткової тканини.\nКоли ультразвук проходить через тканини, швидкість різна на різних частинах. Хвилі фіксуються за допомогою датчика, після діагностування доступні фахівця у вигляді необхідної йому інформації.\nВартість такої методики трохи нижче, вона становить приблизно від семисот до двох тисяч рублів. Точно дізнатися, скільки коштує і де можна зробити денситометрію, можна в медичному закладі вашого міста.\nУ знаєте ви : У Що таке подушка Фрейка і для чого вона потрібна?\nСпосіб використовується пацієнтами регулярно. Він цінується завдяки своїй безпеці, швидкості і можливості виконання інших методик. Цей різновид може застосовуватися жінками в цікавому положенні і за часом тривати приблизно до чверті години.\nГоловним показанням до проведення даної методики виступають симптоми остеопорозу. За допомогою даної діагностичної методики вдається визначити:\nРівень вмісту мінералів в кістках.\nДаний вид дослідження показаний абсолютно всім, у кого існують ризики виникнення остеопорозу, особливо особам, які піддаються впливу окремих факторів.\nДослідження варто обов’язково пройти в таких випадках:\nособам, що страждають патологіями хребта;\nпацієнтам з ендокринними захворюваннями;\nпри тривалій терапії гормональними засобами;\nв разі певних неврологічних патологій;\nпри частих переломах;\nпри захворюванні ревматизм;\nв разі неякісного харчування, при систематичних дієтах;\nпри зловживанні спиртними напоями, сильному схудненні.\nДенситометрія шийки стегна при переломі дозволяє дати чітку прогноз ситуації на найближчі роки і адекватно оцінити ефективність використовуваної терапії.\nУ зв’язку з тим, що рівень вмісту кальцію в організмі з роками знижується, приблизно з 40-ка річного віку рекомендується виконувати дослідження один раз в два роки.\nДенситометрія показана всім, у кого існують ризики виникнення остеопорозу\nЗа допомогою скринінгових процедур вдасться визначити наявність остеопорозу на початковому етапі його появи. Точно такі ж рекомендації даються жінкам після 30-ти, у яких в сімейному анамнезі є хворі з остеопорозом. Представникам сильної статі необхідно проходити профілактику після шістдесяти років.\nДослідження кісток не виконується особам, які мають кардіостимулятори і металеві імплантати. Процедура із застосуванням рентгена не може бути проведена, якщо:\nУ пацієнта сильне викривлення хребта.\nПрисутній пошкодження хребців.\nЄ протези в кістках.\nБули виконані хірургічні втручання з прикріпленням металевих частинок.\nУ разі наявності дистрофічних суглобових патологій.\nЯкщо маса тіла перевищує 120 кг.\nПри високому зростанні, понад 196 см, коли пацієнта не вдається правильно розташувати.\nДетальніше про те, В що таке дисплазія тазостегнових суглобів і як її лікувати читайте тут.\nРентгенівське дослідження не проводиться жінкам в положенні.\nПідготовка до обстеження передбачає дотримання таких принципів:\nза 24 години необхідно виключити повністю з раціону препарати, що містять в своєму складі кальцій і фосфор;\nза таку ж кількість часу слід виключити сирні продукти;\nне варто проводити магнітно-резонансну томографію із застосуванням контрасту;\nне потрібно робити КТ;\nна момент виконання процедури слід зняти з себе всі металеві прикраси та аксесуари.\nТакож перед дослідженням знімаються наручний годинник, забирається мобільний пристрій.\nЯк проводиться денситометрія кісток? При виконанні методики на рентген-апараті хворого поміщають на стіл, потім медик йде в інше приміщення.\nЯкщо мета дослідження полягає в діагностиці кісток, тоді кінцівки поміщаються в спеціальну скобу. Потім прилад виконує цілий спектр зображень, після чого результати потрапляють в комп’ютер. Не можна ворушитися, потрібно зберігати максимальну нерухомість . У деяких моментах потрібно буде затримувати дихання.\nЯк роблять денситометрію за допомогою ультразвуку? Хворий укладається на просте ложе, після чого фахівець робить УЗД — діагностування. Обидві виду денситометрии не супроводжуються болем і проводяться з максимальною швидкістю.\nДенситометрія не супроводжуються болем\nЯкихось особливих обмежень до виконання даного дослідження не існує, тому методика може бути виконана будь-якому пацієнтові.\nДаний тип дослідження не призначається жінкам, які перебувають у прекрасному стані і які годують груддю матерям. Також її не рекомендують виконувати і дітям.\nПри розшифровці результатів звертають увагу на показники Tи Z. Перша шкала дозволяє порівняти щільність костейВ з показниками здорових осіб тридцятирічного віку. Друга система дає можливість порівняти середні дані згідно з гендерної приналежністю, расою та ін. Значення щільності не повинно бути нижче одного відхилення.\nРезультати -1 -25 оцінюються як наявність оступінення. При такому стані організму може розвинутися хвороба. Визначити нормальні показники або наявність патологічного процесу здатний тільки фахівець.\nНа сьогоднішній день з метою визначення мінеральної щільності тканин широко використовується денситометрія. Популярність даного методу настільки велика, що аналіз може бути виконаний в будь-якому місті.\nЩоб контролювати стан, призначаються повторні дослідження. Частота підбирається лікарем строго індивідуально. До уваги береться сфера діяльності, вік, стан здоров’я людини.


Оскільки вибори столичної влади проходять за два роки до президентських перегонів - та партія, що матиме більшість у Київраді і «свого» мера, скоріше за все, матиме і «свого» президента. З цим погоджуються представники різних політичних сил у парламенті.\n«Це підготовка до президентських виборів у першу чергу з огляду на час. Погодьтеся, якби політичні сили хотіли навести лад у Києві, вони б це давно зробили. Бо легітимність Київської ради вже обговорюється тривалий час», - сказав Голосу Америки депутат ВР 6-го скликання, колишній член «Партії Регіонів» Василь Горбаль. «Зараз вони використовують київські вибори виключно, як підготовку до президентських. Вони навіть говорять, що «це буде перший крок до повалення режиму Януковича».\nПредставники опозиційних сил запевняють, що вони будуть працювати злагоджено та висунуть одного кандидата і його команду. Щоб продемонструвати, як опозиція бачить важливість столичних виборів, депутат від ВО «Батьківщина» Олександра Кужель навела порівняння з історії. Коли цариці Катерині сказали, що у місті починається революція, вона відповіла: «Ні, в столиці починається революція, все інше - бунт».\n«Роль громадянського суспільства у визначені політики столиці - найважливіша», - сказала Голосу Америки Кужель. «Всі опозиційні партії дуже серйозно ставляться до виборів влади у Києві, тому що це є оплот демократії, європейської столиці. Я впевнена, що ми вирішимо питання персонального голосування, і проголосуємо за те, якими будуть повноваження мера і коли пройдуть столичні вибори».\nБрудні та запеклі вибори\nОпозиція вимагає прийняти закон, який змінює статус мера та надає йому більше повноважень, адже за сьогоднішніх умов, він скоріше виконує функції «весільного кардинала», який ні на що не може впливати, вважає Кужель. Ще однією вимогою опозиції буде голосування за мера столиці у два тури, щоб попередити фальсифікації.\nУ тому, що вибори будуть запеклими не сумнівається ніхто. Депутат від партії «УДАР» Валерій Карпунцов заявив, що їх політична сила готова фізично захищати результати голосування, особливо це стосується дня голосування та підрахунку голосів.\n«Проект з гречкою Черновецького вже не буде таким ефективним, тому напрацювалися нові мережі. На цих виборах будуть міні-проекти, типу господарники, але потім виявиться, що вони прихильники провладної партії», - сказав Карпунцов.\nЗа розрахунками Карпунцова, такі міні-проекти будуть намагатися набрати принаймні 3%, а потім об’єднаються на користь влади. Горбаль також вважає, що варто готуватися до протистояння на всіх округах, адже представники політичних сил вже відкрито заявляють, що готові будуть вдатися до силового варіанту, якщо потрібно буде захищати результати.\n«Особливо, якщо ми говоримо про вибори в Київську міську раду, де на кожному окрузі буде багато відомих, потужних, грошовитих конкурентів, можна чекати на застосування нових технологій, підкупу, використання адміністративного ресурсу. Бо місце у Київраді зручне навіть у фінансовому плані – це участь у різних дерибанах, розподілах», - сказав Голосу Америки голова Комітету виборців України Олександр Черненко.\nПовноваження чинної Київської адміністрації закінчаться 28 травня, тому, починаючи з цієї дати, українська столиця не матиме керівників. Саме тому всі політичні сили заочно погоджуються, що вибори потрібні. Але чи пройдуть вони, буде залежати від кількох факторів. По-перше, політики звинувачують одні одних у тому що, як зі сторони опозиції, так і зі сторони влади є прихильники того, щоб ще потягти з виборами.\n«Зараз вони (політичні сили) використовують київські вибори виключно, як підготовку до президентських. Вони навіть говорять, що «це буде перший крок до повалення режиму Януковича».\nВасиль Горбаль, депутат ВР 6-го скликання\n«Опозиції вигідно затягувати зі столичними виборами, бо так вони можуть говорити, що це влада саботує і будуть продовжувати перетягувати на себе увагу»,- сказав Горбаль.\n«Якщо влада не знайде кандидата, який номінально не їх, але фактично буде їхньою людиною, то виробів скоро не буде. Бо Попов не переможе.», - сказав депутат Олег Ляшко. «Якщо їм буде не вигідно проводити вибори, то можуть сказати, що не має на це грошей».\nДруге питання від якого залежать столичні вибори – коли почне працювати парламент. Для того, щоб призначити вибори - за це повинні проголосувати депутати Верховної ради. Хоча постанова про це вже готова, але Рада і досі заблокована. Утім, представники, як провладної, так і опозиційної політичних сил говорять – ще день-два і всі візьмуться до роботи.\n«Розблокування трибуни отримаємо в наступні дні. Зараз воно полягає у внутрішньо-фракційній дисципліні в Партії регіонів. Це те питання, про яке Партія регіонів повинна провести збори та поговорити зі своїми депутатами, але це перше питання, воно технічне і воно буде зняте», - сказав Горбаль.


Как получить максимум от стратегической сессии\nЗнать 07 февраля, 17:02\nДнями в Chasopys Eduspace пройшла лекція автора методик структуризації хаосу зростання в бізнесі Костянтина Коптєлова "Алгоритм проведення стратегічної сесії". Ділимось найцікавішими інсайтами\nРезультат компанії визначається двома явищами: дисципліною виконання та ритмічністю. Якщо до поставлених цілей компанія рухається повільніше, ніж того хотілося, мало мотивувати співробітників лише фінансово. Для початку варто налагодити дисципліну виконання та вимагати від підлеглих регулярних звітів: щотижневих, а краще щоденних.\nЯкщо ж перший варіант не спрацює, варто перейти до ритмічності. Вірогідність виконання задачі залежить від того, як часто ви запитуєте у працівника про прогрес та результат в роботі над завданням. Ті цілі або задачі, по яких ви раз на тиждень чи два запитуєте про прогрес, досягаються з більшою вірогідністю ніж ті, за виконання яких було обіцяно фінансову винагороду.\nНавіщо стратегічне планування\nЯкщо ми неправильно поставимо задачу, то всю свою творчість, вміння та працю спрямуємо на виконання не того завдання. Тому варто ретельно підходити до планування. А для цього треба навчитися розрізняти поняття "ефективність" та "продуктивність".\nЕфективність — це та кількість зусиль та ресурсів, яка нам необхідна для руху з пункту А в пункт Б. Чим менше ми витрачаємо — тим ефективнішими є.\nПродуктивність — створення максимальної кількості продукту при мінімумі витрат та оптимізації процесів. Тому, коли ставляться цілі для компанії, важливо відділяти ті, які про продуктивність, і ті, які про ефективність.\nГоворячи про продуктивність ми враховуємо показники та прирости. І, працюючи над продуктивними задачами, ми щотижня повинні мати певний відсоток приросту.\nКоли ж мова про ефективні цілі, їх виконання і прогрес складно виміряти. Досягнення таких цілей, як правило, відбувається достатньо хаотично. Навіть жоден з успішних підприємців не зможе правдиво визначити алгоритм власного успіху.\nВарто пам'ятати: неможливо керувати тим, що не вимірюєш. Тож, перш ніж ставити задачу, потрібно мати певні вимірювачі та знати координати стартової точки. У цілі, яку ставлять під час стратегічної сесії, важливий не лише кінцевий результат, а й ритмічність руху, так званий навігатор, який покаже, де ми знаходимося зараз.\nНавіщо потрібна стратегічна сесія\nУ бізнесі часто виникає ситуація, за якої власник чекає, коли співробітники напишуть якийсь план та цілі. А співробітники, в свою чергу, чекають плану від власника. І стратегія так і не з'являється. Але важливо пам'ятати, що стратегічна сесія, — це інструмент, який можна використовувати для різних цілей. Тому перед сесією дуже важливо поставити цілі. Залежно від поставлених цілей обирають і вид стратсесії.\nВиди стратегічної сесії\nСтратсесія пов'язана з організаційними змінами всередині компанії.\nЦе вид сесії, під час якої ми думаємо над змінами в компанії. І цілі тут відходять на другий план. Тут головне зрозуміти, якою буде наша нова компанія.\nПланування на якийсь проміжок часу\nЄ дуже цікавий підхід до організації, який в нас, на жаль, майже не зустрічається — реквізитна організація. Це гібридний вид організації з упорядкованими цілями, але гнучкою ієрархією. Тут кожен рівень ієрархії — це погляд на певний проміжок часу. І кожен новий рівень виникає тільки тоді, коли виникає потреба планувати на більший проміжок часу.\nТобто, якщо це стартап, то планувати більш ніж на три місяці просто сенсу немає. Тому достатньо одного рівня ієрархії. Відповідно цій теорії, президент холдингу будує плани на 20 — 50 років. Генеральний директор підприємства — на 5-10 років. Керівник відділу/цеху — на 1-2 роки. Працівник — на період від 1 дня до 3-х місяців.\nЦе ж треба враховувати й під час стратсесії. Залежно від того, для якого рівня ми плануємо цілі, залежить і те, на який період ми будуємо ці плани. Ця методика дозволяє планувати на той проміжок часу, на який вам потрібно: місяць, квартал, півріччя, рік, десять років і так далі.\nЗустріч для продажу готового рішення\nЦе вид стратсесії, за якої керівництво прагне донести співробітникам вже сформовані цілі та плани щодо зміни показників. Тобто "продати" ці цілі всім працівникам компанії. У такому випадку варто зразу зробити презентацію і все детально пояснити команді.\n"Зроби, щоб було добре"\nЦе стосується невеликих компаній, які вже давно не мають стрімкого розвитку. Часто є власник, який вже нічого робити не хоче, але хоче щоб все було добре. Зазвичай він хоче, щоб хтось зібрав команду і вже разом з нею придумав цілі компанії. При цьому участь самого власника дорівнюється нулю. Відповідно і результат від такої сесії буде мінімальним.\nПід час цього виду стратегічної сесії участь власника теж мінімальна. Але й мета її не у постановці цілей, а у знаходженні спільного бачення та розуміння вже існуючих. Трапляються ситуації, коли всі відділи мають різне розуміння цілей. І такі стратегічні сесії проводяться просто для налагодження комунікації в компанії.\nГоловні питання стратегічної сесії\nПід час стратсесії важливо відповісти на питання:\n- З якими обмеженнями?\n- Як моніторити?\nВсі ці показники змінюються з розвитком, в тому числі й відповідь на питання "навіщо?". Виділити пріоритетне з цих питань складно, адже на кожному з етапів розвитку компанії пріоритети змінюються. Тому визначаючи цілі на певний період, важливо зрозуміти, який з показників залишиться константою, а решта можуть змінюватися.\nКого кликати на стратсесію\nЧим більше народу, тим довше триватиме стратегічна сесія й тим складніше буде домовитися. Але чим менше працівників будуть присутніми на стратсесії, тим менше співробітників зможуть перейняти загальні цілі. Тому потрібно знайти баланс: запросити керівників всіх рівнів та декілька чоловік випадкових. Ці "випадкові" працівники потрібні для того, щоб було на кого опертися під час презентації затверджених цілей всьому колективу.\nАлгоритми стратегічної сесії\n1. Збір очікувань. Тут має кожен висловитися про те, чого він взагалі хоче. Інакше є ризик, що під час роботи над цілями з'являться люди, які будуть їх саботувати.\n2. Фіксація досягнутих результатів. Цей етап потрібен для того, аби похвалити команду й налаштуватися на позитив.\n3. Міні-лекція про керування змінами. Лекція має займати всього 10-15 хвилин і трохи всіх розслабити.\n4. Postmortem. На цьому етапі варто провести аналіз помилок, програшів, випадків, які виходили за межі протоколу тощо. (Якщо стратсесія розділяється на два дні, то перший день варто завершити саме на цьому етапі, оскільки він найемоційніший).\n5. Фіксація бачення. Визначення великих цілей, до яких прагнутиме компанія.\n6. Міні-лекція про ОКР (це методологія, коли не всі цілі в компанії ставляться зверху вниз. В ОКР є правило, що 30% — 40% цілей ставиться керівництвом, а решта 60-70% ставляться самими працівниками).\n7. Декомпозиція до цілей та показників. Розподіл цілей на ефективні чи продуктивні та визначення показників для їх вимірювання.\n8. Опис ключових процесів.\n9. Оптимізація процесів і воронок.\n10. Завдання ритму й моніторингу. Домовленість про частоту зустрічей для контролю ритмічності роботи над задачами.\n11. Однохвилинний менеджер. Це завершальний етап, під час якого кожен працівник протягом хвилини озвучує список своїх задач на найближчі три тижні. Це потрібно знову ж таки, щоб всі висловилися і для того, щоб запустити процес роботи одразу.\nЧитайте також: Все непросто: 9 кругов ада на пути к построению личного бренда\nПартнерство: Почему слова "парень" и "девушка", "муж" и "жена" уходят в прошлое


Зібрати всі кредитні історії українців в одному місці нардепи доручать Нацбанку\nЗібрати всі кредитні історії українців в одному місці доручать Нацбанку\nОднією з умов співпраці з Міжнародним валютним фондом було створення реєстру кредитних історій. Нині в Україні функціонує низка подібних структур, але їхня діяльність, схоже, не задовольняє міжнародних кредиторів. Та й банки не можуть бути впевнені, що, звертаючись до них, отримають повну інформацію про своїх клієнтів.\nНаразі діяльність кредитних бюро в Україні регулюється законом «Про організацію формування та обігу кредитних історій», який було ухвалено ще в 2005 р. Відповідно до нього бюро — це юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, опрацювання, зберігання, захист і використання кредитних історій.\nДля створення відповідного бюро не потрібно відповідати суворим вимогам. Його засновником може бути як юридична, так і фізична особа, а статутний капітал має бути не менш ніж 5 млн грн. Для початку роботи необхідно також отримати ліцензію в Мін’юсті.\nНе дивно, що можливістю створити власні кредитні бюро скористалися навіть деякі банки та їхні об’єднання. Зокрема, як повідомляється на сайті Першого всеукраїнського бюро кредитних історій, його засновниками є Асоціація українських банків та кілька десятків фінустанов. У свою чергу Українське бюро кредитних історій було створене Приватбанком спільно з одним міжнародним партнером. Наразі ці компанії разом з Міжнародним бюро кредитних історій уважаються найбільшими у даній сфері. Хоча на ринку діють й інші подібні структури.\nСаме існування низки компаній, які надають подібні послуги, створює труднощі для їхньої роботи. Адже банк, визначаючи, чи варто давати позику тій чи іншій особі, не може бути впевненим, що знайде її в базі даних саме того бюро, з яким співпрацює. Тому часто фінустанови «підписуються» на інформацію з кількох бюро. Однак і це, звичайно, не може гарантувати отримання необхідних відомостей.\nДля прикладу, на своєму сайті УБКІ повідомляє, що створило найбільшу базу кредитних історій — понад 36 млн. Водночас у списку партнерів цієї структури не значаться такі гіганти, як Ощадбанк і Райффайзен Банк Аваль. А значить, і кредитних історій від них лідер ринку не отримує.\nОбидві зазначені фінустанови співпрацюють з ПВБКІ та МБКІ. Але з ними не співпрацює вже Приватбанк. Як наслідок, знайти таке бюро, котре мало б повну кредитну історію всіх банків, практично неможливо.\nВсі в одному\nСтворити систему, яка міститиме повну інформацію, вирішили нардепи. Група парламентарів з кількох фракцій підготувала проект «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо створення та ведення Кредитного реєстру Національного банку України» (№3111). Як зрозуміло з назви ініціативи, створювати нову базу даних буде безпосередньо регулятор.\nПроект «сором’язливо» передбачає, що обсяги та порядок надання інформації Нацбанк визначатиме «своїми нормативно-правовими актами». У свою чергу фінустанови «зобов’язані» надавати відомості в обсязі та порядку, встановленими регулятором. Тобто НБУ матиме повне право зобов’язати банки надавати всі дані про кредити та їх погашення.\n«Запроваджуваний реєстр має стати важливим інструментом банківського нагляду. Метою його створення є також необхідність поліпшення оцінки банками кредитного ризику та зниження частки проблемних кредитів», — ідеться в пояснювальній записці до проекту. Проведення змін, наголошують автори новацій, дасть змогу здійснювати моніторинг концентрації кредитного ризику, зокрема посилить моніторинг великих бізнес-груп. Тобто кожна фінустанова гарантовано отримає повну інформацію про кредитну історію свого нового клієнта. До того ж відомості надаватимуть не тільки банки, які працюють у звичному режимі, а й неплатоспроможні та ті, що ліквідуються.\nВ пояснювальній записці нардепи зазначають, що реалізація їхньої ініціативи не потребуватиме додаткових витрат з держбюджету. Однак це правда лише частково. У кошторисі країни дійсно не треба буде прописувати окремим рядком гроші на новий сервіс. Натомість Нацбанку все ж таки доведеться витратитись. За оцінками експертів, лише на створення бази можуть знадобитися мільйони гривень, а потім доведеться ще й підтримувати її в робочому стані.\nВодночас НБУ матиме змогу й заробляти на цьому реєстрі. Наявні бюро можуть або встановлювати єдину плату для всіх банків, які отримують доступ до кредитних історій, або ж визначати її залежно від розміру фінустанови. Ще один спосіб повернути інвестиції — справляння коштів із осіб, які хочуть ознайомитися із зібраними щодо них матеріалами.\nПро те, яким саме чином регулятор зможе заробляти на своєму реєстрі, нардепи не сказали жодного слова. Єдине, що встановлено проектом, — порядок надання інформації з реєстру Нацбанк визначатиме самостійно. Якщо захоче — відкриє безкоштовний доступ, а якщо ні — фінустанови йому платитимуть.\nІніціатива вже змусила занепокоїтись приватних держателів кредитних історій, оскільки Нацбанк має всі шанси перетворитися на монополіста в цій сфері. Адже, на відміну від своїх конкурентів, він отримає повний перелік всіх позик. До того ж регулятору не доведеться домовлятись із фінустановами про партнерство: вони будуть зобов’язані ділитись інформацією.\nЗ високою часткою ймовірності проект буде ухвалено. На необхідності змін наголошував сам Нацбанк, а МВФ навіть уключив пункт про створення реєстру до меморандуму про співпрацю з Україною. Вимоги ж основного кредитора держави нардепи, напевно, виконають.\nЗа таких умов приватним бюро вже зараз варто шукати шляхи до виживання. Можливо, вони домовляться про об’єднання своїх баз, а може, шукатимуть інші варіанти. Державні структури, як правило, забюрократизовані й неповороткі. Швидше за все, вони просто повідомлятимуть інформацію про позичальників, а приватні структури у свою чергу могли б самостійно її аналізувати й готувати висновки про те, чи варто довіряти клієнту гроші. Якщо такий сервіс стане надійним — чимало банків користуватимуться його послугами. Однак якщо регулятор надаватиме якісніші послуги, ніж нинішні організації, то він дуже швидко перетвориться на монополіста.\nАнастасія НЕСТЕРЕНКО, юрист АО «Спенсер і Кауфманн»:\n— Навіть якщо не брати до уваги вимоги МВФ та ЄС у зв’язку з переговорами щодо надання Україні чергового пакета макрофінансової допомоги, появу проекту можна оцінити як позитивний крок. Хоча б тому, що в питанні ведення кредитних реєстрів наша країна відстала від світу майже на 80 років: перший такий реєстр був створений ще\nу 1934 році в Німеччині.\nЗагальна мета створення реєстрів — отримання повної та достовірної інформації для більш ефективного управління ризиками. Тому цілком логічним видається встановлення для банків, з одного боку, необхідності надавати повну інформацію за наявними кредитними договорами, а з другого — можливості використовувати у своїй діяльності наявні в реєстрі відомості.\nВтім, проектом пропонується закріпити фактично лише ідею, яку в подальшому наповнюватимуть реальним змістом на підзаконному рівні. Нацбанк має визначити обсяги та порядок надання інформації до кредитного реєстру НБУ, порядок його ведення та надання інформації банкам. Саме це визначатиме реальну ефективність реєстру як одного з інструментів підвищення надійності й стабільності банківської системи.


Безкоштовні оголошення: Бар. нерухомІсть, квартири, будинки, земельні ділянки, гаражі, продаж, купівля, ціна. Приватні оголошення без реєстрації. Оголошення з рук в руки.\nБезкоштовні оголошення: НЕРУХОМІСТЬ: квартири, будинки, земельні ділянки, гаражі в м. Бар\nЦіна: 235000 грн Вінниця, 28.06.18\nubb.misto.su – Дошка безкоштовних оголошень України "Все для усіх". Регіон: Бар. На сайт приймаються як приватні оголошення з фото, так і від фірм, компаній - безкоштовна реклама Ваших товарів і послуг. Дошка безкоштовних оголошень має широкий вибір рубрик, можливості пошуку оголошень з фото з урахуванням категорій, розділів, а також видів оголошень : продам (продаж), куплю (купівля) здам в оренду, віддам безкоштовно, обміняю, здам квартиру чи зніму кімнату, шукаю роботу чи знайти роботу (резюме), пропоную роботу (вакансії). Продати або купити Ви можете з рук в руки за кращими цінами: авто: автомобілі і автозапчастини; нерухомість: квартири, будинки, земельні ділянки; одяг і взуття, годинник і ювелірні вироби, косметика, меблі, товари для будинку і для дітей, побутова техніка: телевізори, комп'ютери і ноутбуки, ігри і програми; тварини: цуценята, котенята. Поточна рубрика: квартири, будинки, земельні ділянки, гаражі, продаж, купівля, ціна у м. Бар. У кожній рубриці можна знайти безкоштовні оголошення за ключовими словами, наприклад: вантажоперевезення, автомобілі, автосервіс, репетитори. Є можливість сортування оголошень за ціною, по даті, а також встановити фільтр пошуку оголошень з фотографіями. Організації можуть внести підприємство каталог організацій по містах України після реєстрації на сайті. Розмістити, подати оголошення безкоштовно про продаж або купівлю можна без реєстрації. Особливі привілеї зареєстрованим користувачам: розміщення посилань на сайти, безкоштовне підняття оголошень і багато що інше. Дати оголошення на сайті нескладно: виберіть відповідну категорію з: ТРАНСПОРТ, Автомобілі, ОСОБИСТІ РЕЧІ, БУДИНОК, СІМ'Я, ЕЛЕКТРОНІКА, ІГРИ, ПРОГРАМИ, ІНТЕРНЕТ, НЕРУХОМІСТЬ, РОБОТА, БІЗНЕС, ПОСЛУГИ, ВІДПОЧИНОК, ЗАХОПЛЕННЯ, СУСПІЛЬСТВО, ВІДДАМ В ДОБРІ РУКИ. і потім клацніть на кнопку "Подати оголошення". Рекомендуємо вказати ціну і прикріпити фото - до таких оголошень більший інтерес у відвідувачів. Якщо Ви утруднюєтеся з вибором, увійдіть в Карту категорій. Якщо потрібної рубрики немає, можна дати оголошення в розділ "Інше" або напишіть нам, ми створимо рубрику спеціально для Вас. Уся відповідальність за зміст розміщуваних оголошень в повному об'ємі покладається на авторів оголошень. Усі логотипи і торгові марки, розміщені на сайті ubb.misto.su є власністю їх власників.


РЕСПУБЛІКА СВОБОДИ - Інформаційний сайт газети "Срібна Земля"\nПроіснувала така «держава» всього 42 дні. Однак і цього часу вистачило, аби створити систему управління, комунікації, налагодити побут, провести ряд культурно-освітніх заходів та навіть власну інформаційну кампанію. І все це змогли організувати в’язні «Степлагу» на території Казахстану, оточені з усіх боків військами Міністерства внутрішніх справ (МВС) СРСР. Система ГУЛАГу захиталась не на жарт.\nКенгірське повстання 1954 р. стало останнім із серії виступів політв’язнів таборів ГУЛАГу 1950-х рр. Воно і поклало початок розпаду, здавалося б, раніше міцної системи радянських виправно-трудових таборів. Повстання відбулося у 3-й зоні «Степлагу», на південно-східній околиці селища Кенгір. Станом на його території розміщувалися три табірні пункти: 1-й – жіночий, 2-й і 3-й – чоловічі. На 10 червня 1954 р. в зоні проживало 20 698 ув’язнених: 16 677 чоловіків і 4 021 жінка. Українці складали 46,3% (9 596 осіб), мешканці Прибалтики – 22,4% (4 637 осіб), росіяни – лише 12,8% (2 661 особа). Більшість – засуджені за зраду Батьківщини за статтею 58 (14 785 осіб, 71,4%). У 3-ій зоні перебувало 5 617 осіб, з них – 3 203 чоловіки, 2 414 жінок; 72% із загального числа засуджені за зраду Батьківщини; у 44,7% (2 512 осіб) термін ув’язнення складав 25 років.\nВибухонебезпечна ситуація в Кенгірі весною 1954 р. наростала. Її передвісниками стали нечисленні виступи в’язнів, або ж їхні протести проти свавілля табірної адміністрації і відмова виходити на роботу протягом осені-зими 1953-1954 рр.\n«Блатні» vs «політичні»\nЩоб стримати повстанський дух, до Кенгіру в середині квітня 1954 р. із інших таборів були переведені 600\nкримінальних злочинців. Кримінальники («блатні») мали допомогти табірній адміністрації розправитися із по-\nлітичними в’язнями. Для кримінальників політв’язні були «фашистами», і начальство охоче нацьковувало їх на\nполітичних. До такої тактики активно вдавались у 1947-1950 рр. Однак у 1954 р. стара схема не спрацювала.\nПо-перше, за роки ув’язнення частина кримінальників теж політизувалась. Деякі навіть були вдруге засуджені за 58-ю статтею. По-друге, політичним в’язням 3-го відділення «Степлагу» численністю 2600 осіб вдалося переконати «блатних» – 650 осіб – не вдаватись до збройного протистояння, яке навряд чи стане вдалим для останніх. І кримінальники погодились. Гліб (справжнє ім’я – Енгельс Слученков), голова («пахан») кримінальників, переповідав розмову з тюремником: «Опер викликав до себе наших. Йому треба спровокувати зіткнення з політичними. Не жмотничав, наобіцяв різноговсякого. Скажу лише, щоб ви знали: ми на нього працювати не будемо. Ми підтримаємо вас». Таким чином, кримінальники стали частиною загального повстанського плану. І саме вони мали розпочати виступ.\nА безпосередній привід до повстання стався на Великдень – 15 травня. Того дня вартовий випустив автоматну чергу по ув’язнених, що повертались до табору після роботи. Тоді вбили 13 людей, 33 – поранили, ще 5 пізніше померло від поранень. Наступного дня 6 500 ув’язнених відмовились виходити на роботу. До страйкарів приєднались ще 12 тис. засуджених, що працювали на рудниках за 20 км від Кенгіру.\nУ ніч на 24 травня політв’язні почали повстання. За їхньою ініціативою кримінальники вибили колодою отвір у паркані, що відділяв жіночу зону. Слідом за «блатними», «щоб їх вгамувати», у жіночу зону увійшли політичні. Всю адміністрацію в’язні вигнали за межі табору, розібрали мури між зонами, збудували барикади, виставили охорону, озброїлися. Над їдальнею вивісили червоно-чорний прапор як символ трауру за загиблими.\nЯк в подальшому згадували жінки – учасниці виступу, наміри кримінальників щодо них не були агресивними: під час повстання не зафіксовано жодного випадку зґвалтування. Засуджені за 58-ю статтею мали авторитет у кримінальників. Окрім того, «блатні» проявили себе як свого роду «люди честі» – до кінця дотримувались домовленостей. Зрадники знайдуться пізніше, але уже серед політичних.\nСтруктура повстанської республіки\nГліб, фото 1943 р.\nДля керівництва опором був створений Конспіративний центр, де більшість складали націоналісти із України, країн Балтії та Кавказу. Одним із ідейних натхненників опору був Михайло Сорока, автор гімну повстання. Однак його ім’я з міркувань конспірації не згадується в системі керівних структур. Конспіративному центру підпорядковувалась комісія ув’язнених і три відділи: військовий, безпеки і пропаганди.\nЗавдання спеціальної комісії у системі центру полягало в організації переговорів із табірною адміністрацією. Очолив комісію Капітон Кузнєцов – найбільш суперечлива постать Кенгірського повстання. Він командував полком в лавах Червоної армії у роки ІІ світової війни, був неодноразово відзначений нагородами за військові подвиги. У 1942 р. потрапив до німецького полону. У 1948 р. його засудили на 25 років за співпрацю з німцями та участь у каральних операціях проти радянських партизанів. У таборі Кузнєцов приєднався до нечисленної групи комуністів. Довіри до нього серед політв’язнів не було.\nЗгодом представники Конспіративного центру замінили кількох членів комісії на своїх довірених людей, а Кузнєцову під приводом безпеки виділили особисту охорону, щоб тримати під постійним контролем. Його надалі використовували у статусі керівника комісії, аби повстання не мало виразного антирадянського і антиросійського характеру: у такий спосіб хотіли вберегти від майбутніх репресій і помсти каральної системи якомога більшу частину активних учасників виступу.\nПісля придушення повстання Капітон Кузнєцов дасть детальний опис та вкаже імена лідерів опору, зазначивши, що на чолі були українські націоналісти. Саме за доносом Кузнєцова у 1956 р. розстріляють Гліба – голову «блатних», та Герша Келлера (справжнє ім’я – Василь Пендрак, колишній військовий УПА), який під час повстання керував відділом виготовлення зброї та самозахисту. Сам Кузнєцов згадував: «Мені довелося грати неблагородну роль артиста, але не маріонетки… Визнаю свою вину в тому, що брав участь у повстанні і був головою комісії, та, незважаючи на мої зусилля, не зміг добитися виходу в’язнів на роботу».\nГоловною вимогою повстанців були переговори із повноважною комісією з Москви за участю представника ЦК КПРС. Інші варіанти не розглядались. Усі розуміли, що рано чи пізно терпець влади увірветься і вона вдасться до силового сценарію. А для того, аби мати хоч якийсь шанс на успіх, потрібно було провести інформаційну кампанію. Адже тільки розголос давав надію на перемогу.\nПоінформувати громадськість за межами табору було складно, фактично неможливо. Відділ пропаганди працював на межі можливостей. Спершу в нагоді стали повітряні змії. За їхньою допомогою вдалося розповсюдити листівки російською та казахською мовами на території прилеглих населених пунктів. Повстанці навіть запустили повітряну кулю з написом «Ми вимагаємо втручання ЦК!» (Центральний комітет комуністичної партії СРСР – прим. автора), але, злетівши, вона зачепилася за паркан і згоріла. За час виступу виготовлено сім бюлетенів, в’язні випускали плакати, відозви, стінгазету з новинами і карикатурами. Вночі вони по радіо зверталися до солдатів, зібраних біля зони, із закликами не стріляти у в’язнів, і пояснювали свої вимоги. Іноді розпалювалась справжня радіовійна: «Жінки! Що спільного у вас зі злочинцями?», – волали гучномовці на вежах. – «Подумайте про ваших дітей і матерів, котрих ви більше не побачите, якщо не приступите знову до мирної праці!». «Дружини чекістів! Вам не соромно жити з убивцями?», – відповідали жінки-таборяни.\nНапруга між обома сторонами конфлікту зростала. Всі готувались до розв’язки. Та настільки кривавого фіналу ніхто не передбачав.\nПомерти чи перемогти\n26 червня вранці о 3 год. 25 хвилин представники комісії МВС по радіо звернулися до повстанців із вимогою здатися, повідомивши про введення військ. Після цього в зону зайшли 1 600 солдатів із 98 собаками, 3 пожежні машини, 5 танків Т-34. Це був єдиний випадок використання танків для придушення повстання у таборах. Почалася кривава розправа. В’язні організували самооборону, забарикадувавшись у шести бараках. Солдати-піхотинці кидали в їхню сторону газові шашки і стріляли. Очевидець тих подій Ференц Варконі згадує: «Побачивши танки, жінки, щоб врятувати своїх друзів, вийшли назустріч ворогу. Майже всі вони були святково вдягнуті у вишиті сорочки. Близько двох сотень жінок і дівчат взялися за руки і лавами рушили проти танків. Але танки не зупинилися. Вони навіть не зменшили швидкість й один за одним переїхали живу фалангу. Одночасно солдати кинулися до бараків, розстрілюючи кожного зустрічного».\nДо 9-ої години ранку опір в’язнів був придушений. У таборі запанувала гнітюча тиша. Влада поспіхом намагалась прибрати наслідки кривавої ночі та приховати реальну кількість жертв. Та дослідники встановили, що тієї червневої ночі загинуло близько 700 людей (з них – 200 жінок). А щоб скомпрометувати повстанців, адміністрація табору пустила чутку серед населення Казахстану, яке дізналося про події в Кенгірі, ніби війська стріляли холостими набоями, а в’язні самі вбивали один одного. Однак правду уже було не приховати. А за нею прийшли і зміни в ГУЛАГу.\nПопри те, що повстання було придушене, політв’язні здобули перемогу. Олександр Солженіцин стверджує: «Якщо Кенгірському страйку можна приписати у чомусь силу, то сила була – в єдності». Українці гуртувалися між собою і ставали гідним прикладом єдності для представників інших народів у боротьбі за права людини.\nПерші роки після повстання «Степлаг» агонізував. Ув’язнені ходили без номерів на одязі, спали у бараках без ґрат на вікнах. Нові засуджені за ст. 58 в табір не поступали. До Кенгіра направили чиновників, які приймали заяви та скарги засуджених. Тривав перегляд справ та зменшення термінів ув’язнення. Влітку 1961 р. табір припинив свою діяльність.\nКенгірське повстання найяскравіше продемонструвало кризу ГУЛАГуВоно спричинило серйозні зміни в каральній системі: протягом кількох років звільнили дві третини ув’язнених, виправно-трудові табори ліквідували. Але найголовніше – після повстання в «Степлазі» дала тріщину вся радянська держава.\nВ Україну завезли капусту з небезпечною речовиною: названо постачальника


У Каланчацькому районі обговорили реалізацію проекту «Територія здоров’я»\n26 листопада 2013 року відбулася конференція з фельдшерами ФАПів Каланчацького району, яка пройшла у центральній районній лікарні, учасники якої обговорили реалізацію проекту «Територія здоров’я» в контексті виконання завдань Президента України щодо покращення якості надання медичних послуг населенню»\n26 листопада 2013 року відбулася конференція з фельдшерами ФАПів Каланчацького району за участі першого заступника голови райдержадміністрації Олександра Шумея, заступника головного лікаря Каланчацької районної лікарні Сергія Денисенка та інших. Конференція пройшла у Каланчацькій центральній районній лікарні, учасники якої обговорили реалізацію проекту «Територія здоров’я» в контексті виконання завдань Президента України щодо покращення якості надання медичних послуг населенню». Захід розпочав Сергій Денисенко, який наголосив фельдшерам про вагоме значення для мешканців району пілотного проекту щодо запровадження державного регулювання цін на лікарські засоби для лікування осіб гіпертонічною хворобою.\nЗокрема він зауважив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 року №340 (Про реалізацію пілотного проекту щодо запровадження державного регулювання цін на лікарські засоби для лікування осіб гіпертонічною хворобою) в районі проводиться робота: відпускаються препарати зі знижкою для лікування гіпертонічної хвороби за рецептами лікарів, у проекті бере участь ПФБ «ЦРА №24» з серпня 2013 року; проводяться засідання районного штабу з даного питання, начальником якого є Олександр Шумей, з Каланчацькою районною лікарнею, інтереси якої представляє Сергій Денисенко; виділено коштів на цей проект в районі 92,180 тис грн; проводяться медичні огляди мешканцям району з метою виявлення хворих на гіпертонічну хворобу та включення їх до реєстру, отримання ліків за пільговою ціною.\nКонференцію продовжила Інна Демчук, яка у своєму виступі наголосила на користі профілактичних щеплень, проведенні серед батьків роз’яснювальної роботи, аби уникнути епідеміологічної обстановки в районі. Особи віком до 18-ти років медогляд проходять у присутності батьків, або опікунів. Обов’язково заповнюється інформована згода на проведення щеплення батьками (опікунами). В амбулаторній карті особи здійснюється запис лікаря про дозвіл на проведення щеплення. Обов’язково медперсонал дає поради стежити за станом після щеплення і при змінах стану (підвищення температури, почервоніння тощо) повідомляти лікаря. Олександр Шумей зазначив, що на сьогоднішній день 36 доз протигрипозної вакцини «Флюарікс» на суму 2415,60 грн було придбано за власні кошти працівників Центральної районної лікарні та 43 дози протигрипозної вакцини «Флюарікс» придбано завдяки спонсорам для дітей-сиріт та вихователів дитячих садків.\n«Виконуючи завдання та доручення Глави держави, ми повинні створювати всі умови для того, щоб мешканці району почували себе комфортно та впевнено, відчували підтримку з боку влади. Надання медичної допомоги населенню йде паралельно з розвитком аптечної мережі району, тому треба прикласти максимум зусиль для того, щоб у населених пунктах району не виникало ситуацій, коли людина не може придбати необхідні ліки. Плідна праця влади та медичних працівників обов’язково дадуть свої плоди у спільній справі – покращення здоров’я наших людей», – підсумував Олександр Шумей».


Думка Європейського Комісара із захисту даних щодо Проекту Директиви Європейського Парламенту і Ради про затримування даних, що обробляються у зв’язку з наданням публічних електронних комунікаційних послуг і внесення змін до Директиви 2002/58/EC (COM(2005) 438 final) - Права Людини в Україні\nOfficial Journal C 298, 29/11/2005 P. 0001- 0012\nКОМІСАР ІЗ ЗАХИСТУ ДАНИХ\nБеручи до уваги Договір, що створює Європейську Спільноту, і, зокрема, його Статтю 286,\nБеручи до уваги Хартію основоположних прав Європейського Союзу, і, зокрема, його Статтю 8,\nБеручи до уваги Директиву 95/46/EC Європейського Парламенту і Ради від 24 жовтня 1995 року про захист осіб у зв’язку із обробленням персональних даних  і щодо вільного руху таких даних і Директиву 2002/58/EC Європейського Парламенту і Ради від 12 липня 2002 року з приводу оброблення персональних даних в секторі електронних комунікацій (Директива про приватність і електронні комунікації) ,\nБеручи до уваги Постанову (EС) № 45/2001 Європейського Парламенту і Ради від 18 грудня 2000 року про захист осіб у зв’язку із обробленням персональних даних установами і органами Спільноти щодо вільного руху таких даних , і, зокрема, її Статтю 41,\nБеручи до уваги запит про Думку відповідно до Статті 28(2) Постанови (ЄС), № 45/2001, одержаний від Комісії 23 вересня 2005 року;\nУХВАЛИВ НАСТУПНУ ДУМКУ:\n1. Європейський Комісар із захисту даних (далі – ЄКЗД) вітає той факт, що з ним консультуються на підставі Статті 28(2) Постанови (EС) № 45/2001. Проте, зважаючи на обов’язковий характер Статті 28(2) Постанови (ЕС) № 45/2001, ця Думка повинна бути згадана в преамбулі Директиви.\n2. ЄКЗД визнає важливість для правоохоронних органів мати у своєму розпорядженні всі необхідні юридичні інструменти, зокрема, для боротьби із тероризмом та іншими серйозними злочинами. Адекватна доступність певних даних трафіку і місцезнаходження публічних електронних послуг може бути ключовим інструментом у діяльності цих правоохоронних органів і може сприяти фізичній безпеці людей. Крім того, слід зазначити, що це автоматично не передбачає необхідність нових інструментів, згаданих у цьому Проекті.\n3. Рівною мірою очевидно, що цей Проект має значний вплив на захист персональних даних. Якщо лише розглядати Проект винятково з перспективи захисту даних, то дані трафіка і місцезнаходження не повинні взагалі затримуватися для правоохоронної цілі. Саме з причин захисту даних Директива 2002/58/EC встановлює як принцип права те, що дані трафіка повинні бути стерті відразу, як тільки їх зберігання більше не потрібне для цілей, безпосередньо пов’язаних з комунікацією (в тому числі ціль складання рахунків). Винятки з цього принципу права підлягають жорстким умовам.\n4. У цій Думці, ЄКЗД повинен висвітлити вплив Проекту на захист персональних даних. Крім того, ЄКЗД повинен взяти до уваги те, що не доведення важливості Проекту для правоохоронної діяльності матиме своїм наслідком позбавлення осіб їхнього основоположного права мати захист права на приватність.\n5. Ця Думка ЄКЗД повинна розглядатися у світлі цих зауваг. ЄКЗД віддає перевагу збалансованому підходу, в якому необхідність і пропорційність втручання в захист даних відіграють центральну роль.\n6. Щодо безпосередньо самого Проекту, він повинен розглядатися як реакція на ініціативу Французької Республіки, Ірландії, Королівства Швеція і Об’єднаного Королівства щодо Рамкового Рішення про затримування даних, що обробляються і зберігаються у зв’язку з наданням публічно доступних електронних комунікаційних послуг або даних публічних комунікаційних мереж з метою запобігання, розслідування, виявлення і переслідування злочинів і проступків, включаючи тероризм («Проект Рамкового Рішення»), яке було відхилене Європейським Парламентом (під час консультаційної процедури).\n7. ЄКЗД не надавав консультацій щодо Проекту Рамкового Рішення, ані не ухвалюючи Думку, ані з своєї власної ініціативи. ЄКЗД все ще не мав наміру надавати Думку про Проект Рамкового Рішення, але буде у цій Думці посилатися на Проект цього рішення, там, де він вважатиме це корисним.\nII. Загальні спостереження\nВплив Проекту на захист персональних даних\n8. Для ЄКЗД є суттєвим, щоб Проект дотримувався основоположних прав. Законодавчий захід, який би шкодив захисту, гарантованому правом Спільноти, а також, зокрема, прецедентним правом Суду Справедливості і Європейського суду з прав людини, є не тільки неприйнятним, але й незаконним. Обставини в суспільстві, можливо, змінилися внаслідок терористичних нападів, однак ці зміни не можуть мати наслідком те, щоб високі стандарти захисту в правовій державі були поставлені під загрозу. Захист надається згідно із законом незалежно від фактичних потреб правоохоронців. Більше того, якщо це необхідно в демократичному суспільстві, то прецедентне право безпосередньо дозволяє винятки.\n9. Проект має прямий вплив на захист, наданий Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі – ЄКПЛ). Згідно із прецедентним правом Європейського суду з прав людини:\n– зберігання інформації про особу розглядалося як втручання у приватне життя, хоча б вона не містила ніяких вразливих даних (Amann ).\n– таке ж правило застосовується до практики «вимірювання» телефонних розмов, яке включає використання приладу, який автоматично реєструє набрані номери і час та тривалість кожної розмови (Malone ).\n– обґрунтування втручання повинно переважити шкідливий вплив, який саме існування юридичних приписів з цього питання може мати для суб’єктів (Dudgeon ).\n10. Стаття 6(2) Договору про ЄС передбачає, що Союз повинен поважати основоположні права, гарантовані ЄКПЛ. У попередньому параграфі було показано, що згідно із прецедентним правом Європейського суду з прав людини, зобов’язання затримувати дані входить у сферу Статті 8 ЄКПЛ і переконливе обґрунтування вимагає, щоб було дотримано критерій рішення Dudgeon. Повинно бути продемонстровано – повною мірою – необхідність і пропорційність зобов’язання затримувати дані.\n11. Крім того, Проект має величезний вплив на принципи захисту даних, визнані правом Спільноти:\n– дані доведеться затримувати на період значно довший, аніж періоди, які звичайно використовувались для такого затримування постачальниками публічно доступних електронних комунікаційних послуг або публічною комунікаційною мережею (обидва види надалі згадуються як «постачальники»).\n– згідно із Директивою 2002/58/EC, зокрема Статтею 6, дані можуть збиратися і зберігатися тільки з причин, безпосередньо пов’язаних з самою комунікацією, включаючи, зокрема, ціль складання рахунків . Згодом, дані повинні бути стерті (за деякими винятками). Згідно із цим Проектом, затримування з метою застосування кримінального права є обов’язковим. Таким чином вихідна точка є цілком протилежною;\n– Директива 2002/58/EC гарантує безпеку і конфіденційність. Цей Проект не може призвести до лазівок у цій сфері; потрібні строгі гарантії безпеки, а обмеження мети слід висвітлити;\n– запровадження зобов’язання затримувати дані, як це передбачається Проектом, матиме своїм наслідком створення значних баз даних і несе особливі ризики для суб’єкта даних. Хтось може подумати про комерційне використання цих даних, так само як і використання даних для «рибалки даних» (fishing operations) і/або видобуток/відбір даних з боку правоохоронних органів або служб державної безпеки.\n12. І нарешті, як захист приватного життя, так і захист персональних даних визнаються в Хартії про основоположні права, як це було згадано в Пояснювальному Меморандумі.\n13. Вплив Проекту на захист персональних даних потребує повного аналізу. У цьому аналізі ЄКЗД врахує викладені вище елементи і зробить висновок про те, чи потрібна більшість заходів. Простого посилання на чинну правову основу про захист даних (зокрема, директиви 95/46/EC і 2002/58/EC) не достатньо.\nНеобхідність затримування даних трафіку\nі місце знаходження\n14. ЄКЗД нагадує висновок Робочої групи із захисту даних від 9 листопада 2004 року щодо Статті 29 Проекту Рамкового Рішення. Робоча група стверджувала, що обов’язкове затримування даних трафіка, згідно із умовами, передбаченими у Проекті Рамкового Рішення, є неприйнятним. Цей висновок, окрім іншого, заснований на неможливості надати будь-який доказ щодо необхідності затримування в цілях суспільного порядку, було зроблено завдяки результатам дослідження, які показали, що найбільша кількість даних трафіка не старша шести місяців.\n15. На думку ЄКЗД, зауваги Робочої групи із захисту даних щодо Статті 29, згадані вище, повинні бути вихідним пунктом для оцінки цього Проекту. Проте, результат цих зауваг не можна механічно перенести на цей Проект. Слід взяти до уваги, що обставини можуть змінюватися. На думку ЄКЗД, для оцінки можуть бути доречними такі обставини.\n16. По-перше, було запропоновано деякі ілюстрації для того, щоб продемонструвати, що на практиці правоохоронцям потрібні дані трафіка аж до одного року. Комісія так само як і Президія Ради відзначили важливість дослідження поліції Об’єднаного Королівства , яке свідчить, що, хоча 85 % даних трафіка, потрібних поліції, зібрали менше, ніж за шість місяців, однак дані від шести місяців до року використовувалися у складних розслідуваннях серйозніших злочинів. Також були представлені деякі приклади справ. Період затримування в Проекті – один рік для телефонних даних – відображає ці методи правоохоронців.\n17. ЄКЗД не переконаний, що ці ілюстрації надають докази необхідності затримування даних трафіка аж до одного року. Той факт, що в деяких випадках доступність даних трафіка і/або місцезнаходження допомогла розкрити злочини, не означає автоматично, що ці дані потрібні (взагалі) як інструмент для правоохоронців. Проте, цими ілюстраціями не можна нехтувати. Вони представляють, принаймні, серйозну спробу продемонструвати потребу затримування. Окрім того, ілюстрації прозоро вказують на те, що період затримування більше, ніж один рік, не потрібен з перспективи поточних методів правоохоронної діяльності.\n18. По-друге, чинні можливості постачальників, згідно із Директивою 2002/58/EC, затримувати дані трафіка для цілей складання рахунків не завжди використовуються, оскільки у низці випадків, число яких зростає, затримування даних з метою складання рахунків взагалі не має місця (наперед оплачені картки мобільного зв’язку, передплата за єдиною ставкою тощо). У цих випадках – які на практиці зустрічаються все частіше – дані трафіку і місцезнаходження не зберігатимуться взагалі, а будуть видалені відразу після комунікації. Те ж саме стосується невдалих викликів. Це може впливати на ефективність правоохоронної діяльності.\n19. Окрім того, такий розвиток телекомунікаційних послуг може призвести до порушень у функціонуванні внутрішнього ринку, серед іншого, завдяки прийняттю (загрозі прийняття) законодавчих заходів в державах-членах згідно із Статтею 15 Директиви 2002/58/EC. Наприклад, італійський уряд нещодавно видав декрет, який зобов’язує постачальників зберігати телефонні дані протягом чотирьох років. Це зобов’язання приводитиме до значних витрат в певних державах-членах, наприклад, у Італії.\n20. По-третє, робочі методи правоохоронних органів також зазнали поступу: розслідування із випередженням і використання технічної підтримки стали важливішими. Ці обставини вимагають, щоб органи влади розпоряджалися адекватно і точно сформульованими інструментами для того, щоб дозволити їм виконувати свою роботу з належним ставленням до принципів захисту даних. Один із таких інструментів, яким органи влади держав-членів звично розпоряджаються – це консервація даних, або заморожування комунікаційних даних на запит у конкретному розслідуванні. Стверджувалося, що цього інструмента, який сам по собі має менший вплив на ці принципи, аніж інструмент, який зараз пропонується (затримування даних), може не завжди бути достатньо, зокрема, він не дозволяє відслідковувати осіб, причетних до тероризму або іншого серйозного злочину, які раніше не підозрювалися в будь-якій злочинній діяльності. Проте, для того, щоб визначити, чи насправді такий випадок має місце, потрібно більше доказів.\n21. По-четверте, занепокоєння терористичними нападами зростає. ЄКЗД поділяє погляд, виражений у контексті пропозицій про затримання даних, що фізична безпека має, сама собою, першорядну важливість. Суспільство потребує захисту. Для цього уряди зобов’язані, у разі нападів на суспільство, продемонструвати, що вони приділяють значну увагу цій потребі в захисті і провести дослідження, а якщо їм доведеться реагувати, то й запровадити нові законодавчі заходи. Йдеться, безсумнівно, про те, що ЄКЗД повністю підтримує завдання урядів – як на національному, так і на європейському рівні – захистити суспільство і продемонструвати, що вони роблять все, що потрібно для того, щоб запропонувати захист, в тому числі через прийняття нових, законних і ефективних заходів внаслідок досліджень.\n22. ЄКЗД визнає зміни обставин, але поки що не переконаний у необхідності затримування даних трафіку і місцезнаходження в правоохоронних цілях, як це стверджується у Проекті. Він наголошує на важливості принципу права, встановленого Директивою 2002/58/EC, який вказує, що дані трафіка повинні бути стерті відразу, як тільки їхнє зберігання не потрібне більше для цілей, які безпосередньо пов’язані з комунікацією. До того ж, надані ілюстрації не доводять ані те, що чинна правова структура не пропонує інструментів, потрібних для захисту фізичної безпеки, ані те, що держави-члени повністю застосовують свою компетенцію згідно із європейським правом, щодо співпраці, наданої їм у межах чинної правової структури (однак без результатів, які потрібні).\n23. Проте, якщо Європейський Парламент і Рада – після обережного зважування інтересів – зроблять висновок, що необхідність затримування даних трафіку і місцезнаходження продемонстрована достатньою мірою, ЄКЗД притримуватиметься точки зору, за якою затримування може бути виправдане згідно із правом Спільноти тільки тією мірою, якою дотримується принцип пропорційності і гарантовані адекватні заходи безпеки у відповідності до цієї Думки.\n24. Пропорційність запропонованого нового законодавчого заходу безпосередньо залежить від сутності положень, які він охоплює: чи охоплює він адекватну і пропорційну відповідь на потреби суспільства?\n25. Перша заувага зачіпає адекватність пропозиції: чи можна очікувати, що Проект збільшить фізичну безпеку мешканців Європейського Союзу? Одна з причин сумніватися в цій адекватності, часто згадувана в публічних дебатах, – це те, що дані трафіка та місцезнаходження не завжди пов’язуються із конкретною особою, таким чином, знання про телефонний номер (або IP-адресу) не обов’язково виявляє ідентичність особи. Інша, і навіть більш серйозна причина для сумніву полягає в тому, чи існування величезних баз даних надає можливість правоохоронцям полегшити пошук, який їм потрібно провести у конкретній справі.\n26. ЄКЗД вважає, що затримування даних трафіка і місцезнаходження за своєю природою не є адекватною чи ефективною відповіддю. Потрібні додаткові заходи для того, щоб гарантувати, що органи влади мають ціль і швидкий доступ до даних, потрібних у певній справі. Затримування даних є адекватним і ефективним тільки в тому разі, коли існує ефективний механізм пошуку.\n27. Друга заувага стосується пропорційної природи відповіді. Для того, щоб бути пропорційним, Проект повинен:\n– обмежувати періоди затримування. Ці періоди повинні відображати продемонстровані потреби правоохоронної діяльності,\n– обмежувати кількість даних, що зберігаються. Ця кількість повинна відображати продемонстровані потреби правоохоронної діяльності, і слід гарантувати, що доступ до змісту є неможливим.\n– містити адекватні заходи безпеки, так щоб обмежити доступ і подальше використання, гарантувати безпеку даних і забезпечити, що самі суб’єкти даних могли використати свої права.\n28. ЄКЗД наголошує на важливості цих суворих обмежень з адекватними заходами безпеки, зважаючи на обмежений доступ. Він вважає, що у перспективі важливості трьох елементів, згаданих у викладеному вище пункті, держави-члени можуть – що стосується цих трьох елементів – не вживати додаткових заходів на національному рівні, які ставлять під сумнів пропорційність. Ця потреба в гармонізації буде детальніше висвітлена у IV розділі.\nАдекватні заходи безпеки\n29. Наслідком Проекту буде те, що постачальники розпоряджатимуться базами даних, у яких буде зберігатися значна кількість даних трафіка і місцезнаходження.\n30. По-перше, Проект має гарантувати, що доступ до даних і подальше їх використання буде обмеженим: тільки згідно із спеціально вказаними обставинами і для обмеженого переліку спеціально вказаних цілей.\n31. По-друге, бази даних доведеться адекватно захищати (безпека даних). Для досягнення цього впливу, повинно бути гарантовано, що після закінчення періодів затримування дані будуть ефективно видалені. Не повинно бути ніякого «зливу даних» або експлуатації даних. Коротше кажучи, вимагається високий рівень безпеки даних і адекватні технічні і організаційні заходи безпеки.\n32. Високий рівень безпеки даних є навіть важливішим, оскільки просте існування даних може призвести до запитів на доступ і користування ними як мінімум трьох груп користувачів:\n– самі постачальники. Вони можуть спокуситися використати дані для своїх власних комерційних цілей. Необхідні гарантії для запобігання копіювання цих файлів,\n– органи влади відповідальні за правоохоронну діяльність: Проект пропонує їм право мати доступ, але тільки у спеціально визначених випадках і згідно із національним законодавством (Стаття 3(2) Проекту). Не повинно бути доступу для цілей «копання» в даних чи їхнього «виловлювання». Обмін даних з органами влади в інших державах-членах має бути прозоро врегульовано,\n– розвідувальні служби (які уповноважені гарантувати національну безпеку).\n33. Щодо доступу розвідувальних служб ЄКЗД відзначає, що згідно із Статтею 33 Договору про Європейський Союз і Статті 64 Договору про Європейську Спільноту втручання в межах Третьої опори і Першої опори не повинно впливати на здійснення повноважень, доручених державами-членами щодо підтримки правопорядку і гарантування національної безпеки. На думку ЄКЗД, наслідком цих положень є брак компетенції Європейського Союзу керувати доступом сил безпеки або розвідувальних служб до даних, затримуваних постачальниками. Іншими словами, ані доступ цих служб до даних трафіку і місцезнаходження, що знаходяться у постачальників, ані подальше використання інформації, набутої цими службами, не регулюється правом Європейського Союзу. Це той елемент, який слід враховувати при оцінці Проекту. Саме держави-члени повинні вжити необхідних заходів для того, щоб врегулювати доступ розвідувальних служб.\n34. По-третє, наслідки, описані в попередніх параграфах, мають потенційний вплив на суб’єкта даних. Додаткові заходи безпеки є потрібними для того, щоб гарантувати, що він, як суб’єкт даних, може просто і швидко скористатися своїми правами. ЄКЗД указує на потребу ефективного контролю щодо доступу і подальшого користування, бажано з боку судових органів держав-членів. Ці заходи безпеки повинні також застосовуватися у випадку доступу і подальшого користування даними трафіку з боку органів влади в інших державах-членах.\n35. У цьому контексті ЄКЗД посилається на ініціативи нової правової структури щодо захисту даних, застосовної до правоохоронної діяльності (у Третій опорі Договору про Європейський Союз). На його думку, така правова структура вимагає додаткових заходів безпеки і не може обмежуватися лише повторним підтвердженням загальних принципів захисту даних у Першій опорі .\n36. По-четверте, існує пряма залежність між адекватністю заходів безпеки і витратами на ці заходи. Саме тому адекватний закон про затримування даних повинен містити стимули для постачальників інвестувати у технічну інфраструктуру. Такий стимул міг би полягати у тому, що постачальникам компенсуються додаткові витрати на адекватні заходи безпеки.\n37. Підсумовуючи, адекватні заходи безпеки повинні:\n– обмежити доступ до даних і їхнє подальше використання,\n– надати адекватні технічні і організаційні заходи безпеки для захисту баз даних. Це включає в себе адекватне видалення даних в кінці періоду затримування і визнання запитів на доступ і користування різними групами клієнтів;\n– гарантувати користування правами суб’єктів даних, а не тільки підтвердити загальні принципи захисту даних;\n– містити стимули постачальникам інвестувати в технічну інфраструктуру.\nIII. Правова основа і Проект Рамкового Рішення\n38. Проект, заснований на Договорі про Європейську Спільноту, зокрема Статті 95, а цілі, згідно із Статтею 1 Проекту, передбачають гармонізацію зобов’язань постачальників щодо оброблення і затримування даних трафіку і місцезнаходження. Стверджується, що ці дані повинні надаватися тільки уповноваженим національним органам влади в окремих справах, пов’язаних із кримінальними правопорушеннями, але потребує врегулювання, точніше, визначення мети так само, як і доступ і подальше використання даних за розсудом держав-членів, що підлягають заходам безпеки чинної у Спільноті структури захисту даних.\n39. У цьому відношенні Проект більш обмежений, аніж Проект Рамкового Рішення, який базується на Статті 31(1)(c) Договору про Європейський Союз і містить додаткові положення про доступ до затримуваних даних, так само, як і про запити на доступ від інших держав-членів. Пояснювальний меморандум обґрунтовує таке обмеження сфери Проекту. Він стверджує, що доступ до інформації і обмін нею між відповідними правоохоронними агенціями є питанням, яке виходить за межі сфери дії Договору про Європейський Союз.\n40. ЄКЗД не переконало це твердження Пояснювального меморандуму. Втручання Спільноти на підстави Статті 95 Договору про Європейську Спільноту (внутрішній ринок) мало усунути бар’єри торгівлі як його головний об’єкт. Згідно із прецедентним правом Суду Справедливості, таке втручання повинно бути насправді необхідним для сприяння усуненню такого бар’єру. Проте, у своєму втручанні законодавець Спільноти повинен гарантувати повагу основоположних прав (Стаття 6(2) Договору про Європейський Союз; див. Розділ 2 цієї Думки). Незважаючи на все це, встановлення на рівні Спільноти норм щодо затримування даних в інтересах внутрішнього ринку може вимагати, щоб про дотримання основоположних прав йшлося на рівні Європейської Спільноти. Якщо законодавець Спільноти не може встановити норми про доступ і використання даних, він не може виконати свої зобов’язання за статтею 6 Договору про Європейський Союз, оскільки останні норми необхідні для того, щоб гарантувати, що дані затримуються з належним дотриманням основоположних прав. Іншими словами, на думку ЄКЗД, норми про доступ, використання і обмін даними є невіддільними від самого обов’язку затримування даних.\n41. Щодо встановлення уповноважених органів ЄКЗД визнає, що це відповідальність держав-членів. Подібним чином це стосується організації правоохоронної системи і судового захисту. Проте, акт Спільноти може встановити положення для держав-членів щодо призначення уповноважених органів, судового контролю або доступу громадян до правосуддя. Ці умови гарантують, що відповідні механізми існують на національному рівні для того, щоб гарантувати повну дієвість акту, включаючи дотримання повною мірою законодавства про захист даних.\n42. ЄКЗД звертає увагу на інший пункт, пов’язаний з юридичною основою. Справа саме законодавчого органу Спільноти вибрати адекватну юридичну основу і, відповідно, адекватну законодавчу процедуру. Цей вибір виходить за межі повноважень ЄКЗД. Проте, у світлі важливих основоположних проблем, ЄКЗД віддає в теперішній ситуації значну перевагу процедурі спільного ухвалення рішень. Тільки ця процедура встановлює прозорий процес ухвалення рішень за повної участі трьох причетних установ і з належним дотриманням принципів, на яких засновано Союз.\nIV. Потреба у гармонізації\n43. Проект директиви гармонізує типи даних, які мають бути затримані, періоди часу, протягом якого дані слід затримувати, так само як і цілі, для яких дані можуть надаватися належним органам. Проект передбачає повну гармонізацію цих елементів. У цьому відношенні він має істотно іншу природу, аніж Проект Рамкового Рішення, який передбачав мінімальні норми.\n44. ЄКЗД підкреслює потребу повної гармонізації цих елементів, зважаючи на функціонування внутрішнього ринку, потреби правоохоронної діяльності і – останнє за порядком, але не за значенням – ЄКПЛ і принципи захисту даних.\n45. Щодо функціонування внутрішнього ринку, гармонізація зобов’язань затримувати дані виправдовує вибір юридичної основи Проекту (Стаття 95 Договору про Європейську Спільноту). Дозволяючи суттєві відмінності між законами держав-членів не можна усунути існуючі розлади на внутрішньому ринку електронних комунікацій, які, серед іншого, мають місце завдяки прийняттю (або загрозі прийняття) законодавчих заходів в державах-членах згідно із Статтею 15 Директиви 2002/58/EC (див. пункт 19 цієї Думки).\n46. Це є навіть важливіше, оскільки значна кількість електронних комунікацій стосується юрисдикції більше однієї держави-члена. Серед ілюстративних прикладів можна назвати: телефонні дзвінки за кордон, роумінг, перетин кордонів під час мобільного зв’язку і використання постачальника з держави-члена, іншої, аніж країна проживання особи.\n47. Окрім того, в цьому контексті брак гармонізації шкодив би потребам правоохоронної діяльності, оскільки належним органам доведеться підкорятися неоднаковим юридичним вимогам. Це може перешкодити обміну інформацією між органами влади держав-членів.\n48. Врешті решт, ЄКЗД наголошує – з посиланням на свої повноваження згідно із Статтею 41 Постанови (EC) № 45/2001 – що повна гармонізація головних елементів, включених до Проекту, є необхідною для того, щоб підкорятися ЄКПЛ і принципам захисту даних. Будь-яка законодавча міра, яка зобов’язує затримувати дані трафіку і місцезнаходження має чітко обмежувати кількість даних, які затримуються, періоди затримування і (цілі, з якими здійснюється) доступ, а також подальше використання даних для того, щоб бути прийнятним з перспективи захисту даних та для того, щоб виконати вимоги необхідності і пропорційності.\nV. Коментарі до статей Проекту\nСтаття 3: Зобов’язання затримувати дані\n49. Стаття 3 – ключове положення Проекту. Стаття 3(1) запроваджує зобов’язання затримувати дані трафіка і місцезнаходження, тоді як Стаття 3(2) надає чинності принципу обмеження мети. Стаття 3(2) викладає три важливих обмеження. Затримування даних повинно здійснюватися тільки:\n– уповноваженими національними органами;\n– у спеціально визначених випадках;\n– з метою запобігання, розслідування, виявлення і судового переслідування серйозних кримінальних злочинів, наприклад, таких, як тероризм і організована злочинність.\nСтаття 3(2) посилається на національне законодавство держав-членів за визначенням подальших обмежень.\n50. ЄКЗД вітає Статтю 3(2) як важливе положення, однак вважає, що ці обмеження не є достатньо точними, що доступ і подальше використання повинно бути врегульоване згідно із Директивою, а також, що потрібні додаткові заходи безпеки. Як було сказано в Розділі III цієї Думки, ЄКЗД не переконаний, що не включення (точних) умов про доступ і подальше використання даних трафіку і місцезнаходження – неминучий наслідок юридичної основи Проекту (Стаття 95 Договору про Європейську Спільноту). Це потягнуло за собою наступні коментарі.\n51. По-перше: не вказано, що інші зацікавлені сторони, подібно до самих постачальників, не мають доступу до даних. За Статтею 6 Директиви 2002/58/EC постачальники можуть тільки обробляти дані трафіка до закінчення періоду на який дані затримуються з метою складання рахунків. На думку ЄКЗД, немає жодного виправдання на доступ постачальниками або іншими зацікавленими сторонами, окрім випадку доступу, передбаченого Директивою 2002/58/EC і на умовах цієї директиви.\n52. ЄКЗД рекомендує додати в текст припис з тим, щоб гарантувати, що крім уповноважених органів жодна особа не матиме доступу до даних. Цей припис може бути сформульованим наступним чином: «дані можуть бути доступними і/або оброблятися тільки з метою, згаданою в Статті 3(2)» або «постачальники повинні ефективно гарантувати те, що доступ надається лише уповноваженим органам».\n53. По-друге: обмеження спеціально визначеними випадками, як видається, забороняє звичний доступ до «рибалки даних» («fishing operations») або до видобутку/відбору даних. Проте, текст Проекту повинен спеціально визначити, що дані можуть надаватися тільки в разі, коли це необхідно у зв’язку із певним злочином.\n54. По-третє: ЄКЗД вітає той факт, що мета доступу обмежена серйозними злочинами, такими як тероризм і організована злочинність. У інших менш серйозних випадках, доступ до даних трафіку і місцезнаходження не завжди буде пропорційний. Проте, ЄКЗД виражає сумніви, чи цього обмеження цілком досить, особливо, коли йтиметься про надання доступу щодо серйозних злочинів, окрім тероризму і організованої злочинності. Практика держав-членів відрізняється. ЄКЗД наголошує в розділі IV цієї Думки на потребі повної гармонізації головних елементів, включених до Проекту. Саме тому ЄКЗД рекомендує обмежити приписи певними серйозними злочинами.\n55. По-четверте: всупереч проекту Рамкового Рішення, Проект не містить припису про доступ. З точки зору ЄКЗД, доступ до даних і їх подальше використанням не повинно бути проігнорованим у Директиві. Вони складають невіддільну частину змісту (див. Розділ III цієї Думки).\n56. ЄКЗД рекомендує доповнити Проект однією або кількома статтями про доступ до даних трафіку і місцезнаходження уповноважених органів і про подальше використання даних. Мета цих статей – гарантувати, що дані використовуються тільки для цілей, згаданих у Статті 3(2), що органи влади гарантують якість, конфіденційність і безпеку даних, які вони одержали і що дані будуть стерті, коли вони не будуть більше потрібні для запобігання, розслідування, виявлення і судового переслідування певного злочину. Окрім того, слід вказати, що доступ у певних справах повинен перебувати під судовим контролем держав-членів.\n57. По-п’яте: Проект не містить додаткових заходів безпеки для захисту даних. У преамбулі просто посилаються на заходи безпеки в чинному законодавстві, перш за все Директиву 95/46/EC і Директиву 2002/58/EC. ЄКЗД не погоджується із цим обмеженим підходом до захисту даних, незважаючи на особливу важливість (додаткових) заходів безпеки (див. Розділ II цієї Думки).\n58. Саме тому ЄКЗД рекомендує включити параграф про захист даних. У цей параграф можуть бути вставлені попередні рекомендації з приводу Статті 3(2), так само як і інші приписи про захист прав даних, на кшталт приписів, пов’язаних з користуванням суб’єктом даних своїх прав, про захист даних (див. Розділ II цієї Думки), щодо якості даних і безпеки даних, а також щодо даних трафіку та місцезнаходження, які не стосуються злочину.\nСтаття 4: Затримувані категорії даних\n59. Загалом, ЄКЗД вітає статтю і Додаток, оскільки:\n– вибрано законодавчу техніку з функціональним описом в тілі директивних приписів і технічними деталями у додатку. Це достатньо гнучко для того, щоб адекватно відповісти на технологічні події і це надає громадянам правової певності;\n– відмінність між даними телекомунікації і Інтернет-даними, не зважаючи на те, що відмінність стає технологічно менш важливою. Однак, з перспективи захисту даних ця відмінність є важливою, оскільки в Інтернеті межа між змістом даних і даними трафіка не є чіткою (див., наприклад, визнання в Статті 1(2) Директиви що інформація, отримана з Інтернету, – це дані змісту);\n– рівень гармонізації: Проект передбачає високий рівень гармонізації з вичерпним списком категорій даних, які мають бути затримані (на відміну від проекту Рамкового Рішення, який містив список-мінімум, з широким повноваженням держав-членів додавати дані). З перспективи захисту даних повна гармонізація є суттєвим (див. Розділ IV).\n60. ЄКЗД рекомендує наступні зміни:\n– Стаття 4, другий параграф, повинен містити реальніші критерії для того, щоб гарантувати, що дані змісту не включаються. Слід додати наступне речення: «Додаток не може включати дані, які показують зміст комунікації»\n– Стаття 5 відкриває можливість для перегляду Додатку директивою Комісії («comitology»). ЄКЗД радить, що перегляд Додатку з суттєвим впливом на захист даних повинен переважно здійснюватися за допомогою Директиви відповідно до процедури спільного ухвалення рішень .\nСтаття 7: Періоди затримування\n61. ЄКЗД вітає той факт, що періоди затримування у Проекті значно коротші, аніж періоди, що передбачалися у проекті Рамкового рішення:\n– Нагадуючи про сумніви, виражені у цій Думці, про доказ необхідності затримування даних трафіку аж до одного року, період тривалістю один рік відображає методи правоохоронної діяльності, як це було показано за допомогою прикладів-ілюстрацій, наданих Комісії Президії Ради.\n– Ці ілюстрації показують також те, що, виключаючи виняткові випадки, затримування даних протягом довших періодів не відображають практику правоохоронної діяльності.\n– Коротший період в шість місяців для даних, пов’язаних з електронними комунікаціями, що мають місце з винятковим або переважним використанням Інтернет-протоколу, є важливим з перспективи захисту даних, оскільки затримування Інтернет-комунікацій призводить до об’ємних баз даних (ці дані звично не затримуються для цілі складання рахунків), межа з даними змісту є невизначеною, а затримування довше, ніж шість місяців, не відображає практики правоохоронців.\n62. Потрібно прояснити у тексті, що:\n– період затримування – 6 місяців, відповідно один рік – максимальний період затримування;\n– дані видаляються після закінчення періоду затримування. Текст повинен також прояснити, як ці дані потрібно видалити. На думку ЄКЗД постачальнику доведеться видаляти дані автоматизованими засобами, як мінімум з дня в день.\nСтаття 8: Вимоги до зберігання\n63. Ця стаття близько пов’язана зі Статтею 3(2) і містить важливе положення, яке може гарантувати, що доступ у спеціально визначених випадках може бути обмежений даними, які особливо потрібні. Статті 8 і 3(2) припускають, що необхідні дані передаються постачальниками органам влади і що останні не мають прямого доступу до баз даних. ЄКЗД рекомендує закріпити цю презумпцію безпосередньо в тексті.\n64. Положення повинно бути деталізовано, вказуючи що:\n– необхідні дані передаються постачальниками органам влади (див. пункт 63).\n– постачальники повинні встановити необхідні технічні пристрої, зокрема, системи пошуку для того, щоб полегшити цілеспрямований доступ до спеціально визначених даних.\n– Постачальники повинні гарантувати, що тільки члени їхнього персоналу з відповідними технічними повноваженнями мають доступ до баз даних з технічних причин, і що ті члени персоналу обізнані із вразливою природою даних і працюють згідно із суворими внутрішніми правилами конфіденційності.\n– Передача даних повинна не тільки мати місце без невчасної затримки, але і без показу інших даних трафіку і місцезнаходження, аніж ті, які були потрібні для цілей запиту.\nСтаття 9: Статистика\n65. Обов’язок постачальників подавати щорічно статистику допомагає установам Спільноти контролювати ефективність впровадження і застосування цього Проекту. Потрібна адекватна інформація.\n66. На думку ЄКЗД, це зобов’язання приводить в дію принцип прозорості. Європейський громадянин має право знати, наскільки ефективним є затримування даних. Для цього постачальника потрібно додатково зобов’язати зберігати реєстраційні журнали і систематично виконувати роль (само)ревізії, для того, щоб надати можливість національним органам із захисту даних контролювати застосування норм про захист даних на практиці . Проект має бути змінений у цьому сенсі.\nСтаття 10: Витрати\n67. Як це було сказано в Розділі II, існує пряма залежність між адекватністю заходів безпеки і витратами на ці заходи, або, іншими словами, між безпекою і витратами. Саме тому ЄКЗД бере до уваги Статтю 10 – вона передбачає компенсацію пред’явлених додаткових витрат – як важливе положення, яке могло б послужити стимулом для постачальників інвестувати в технічну інфраструктуру.\n68. Згідно із оцінками, поданими в «Оцінці впливу», переданою Комісією до ЄКЗД, витрати на затримування даних значні. Для великої мережі і постачальника послуг витрати становлять більше ніж 150 мільйонів євро, а протягом 12-місячного періоду затримування з річними експлуатаційними витратами – близько 50 мільйонів євро . Немає, однак, ані жодних цифр про витрати на заходи додаткової безпеки, як, наприклад, дорогі пошукові системи (див. коментар до Статті 6), ані про (приблизно) фінансові наслідки повної компенсації додаткових витрат постачальників.\n69. На думку ЄКЗД, точніші цифри потрібні для того, щоб бути здатним оцінити Проект в його повному обсязі. Він пропонує висвітлити фінансові наслідки Проекту в Пояснювальному меморандумі.\n70. Щодо безпосередньо положення Статті 10, залежність між адекватністю заходів безпеки і витратами слід прояснити у тексті припису. Окрім того, Проект повинен передбачати мінімальні стандарти для заходів безпеки, вжитих постачальниками, для того, щоб претендувати на відшкодування з боку держави-члена. На думку ЄКЗД, визначення цих стандартів не можна повністю покласти на держави-члени. Це може поставити під сумнів рівень гармонізації, запровадженої Директивою. До того ж, потрібно взяти до уваги, що держави-члени несуть фінансові наслідки компенсації.\nСтаття 11: Поправка до Директиви 2002/58/EC\n71. Слід висвітлити відношення до Статті 15(1) Директиви 2002/58/EC, оскільки цей Проект позбавляє це положення більшості його змісту. Посилання в Статті 15(1) Директиви 2002/58/EC на Статтю 6 і Статтю 9 (цієї ж Директиви) потрібно видалити, або, як мінімум, змінити таким чином, щоб прояснити, що держави-члени більше не мають компетенції приймати законодавство відносно злочинів, доповнюючи цей Проект. Будь-яка неоднозначність щодо залишків їхньої компетенції, – наприклад, щодо затримування даних для цілей «не серйозних» злочинів – повинна бути усунена.\nСтаття 12: Оцінка\n72. ЄКЗД вітає, що Проект містить статтю про оцінювання Директиви, протягом трьох років після набуття нею чинності. Оцінка є дуже важливою з огляду на сумніви про потрібність Проекту і його пропорційність.\n73. У цій перспективі ЄКЗД радить передбачити дуже суворе зобов’язання, який містить наступні елементи:\n– Оцінювання повинно охоплювати оцінку ефективності виконання Директиви з перспективи правоохоронної діяльності, так само як і оцінку впливу на основні права суб’єкта даних. Комісія повинна включати будь-які докази, які можуть вплинути на оцінювання.\n– Оцінювання повинно проходити регулярно (як мінімум, кожні 2 роки).\n– Комісію слід зобов’язати представити зміни до Проекту там, де необхідно (як в Статті 18 Директиви 2002/58/EC).\n74. Для ЄКЗД має велике значення, щоб Проект дотримувався основоположних прав. Законодавчий захід, який би завдавав шкоди захисту, гарантованому правом Спільноти і особливо прецедентним правом Суду Справедливості і Європейського суду з прав людини, є не тільки неприйнятним, але і незаконним.\n75. Необхідність і пропорційність зобов’язання затримувати дані – повною мірою – мають бути продемонстровані.\n76. Щодо необхідності: ЄКЗД визнає зміни обставин, але поки що не переконаний у необхідності затримування даних трафіку і місцезнаходження в цілях правоохоронної діяльності, як це встановлено у Проекті.\n77. Тим не менше ЄКЗД представляє у цій Думці свій погляд на пропорційність Проекту. Це означає, в першу чергу, що затримування даних трафіку і місцезнаходження не є адекватною або ефективною відповіддю. Потрібні додаткові заходи, щоб гарантувати, що органи влади мають цілеспрямований і швидкий доступ до даних, потрібних в певному випадку. У другому місці, Проект повинен:\n– обмежувати періоди затримування. Періоди повинні відображати потреби правоохоронної діяльності;\n– обмежувати кількість даних, які затримуються. Цей номер повинен відображати потреби правоохоронної діяльності і гарантувати, що доступ до змістовних даних є неможливим;\n– містити адекватні заходи безпеки.\n78. ЄКЗД підкреслює важливість того факту, що цей текст Проекту передбачає повну гармонізацію головних елементів Проекту, зокрема, види даних, які затримуються, періоди часу, протягом якого дані потрібно затримати, так само як і (цілі) доступу і подальше використання даних.\n79. По деяких пунктах потрібно подальше роз’яснення, наприклад, щоб гарантувати адекватне видалення даних після закінчення періоду затримування і щоб ефективно запобігти доступу і використанню різними групами хранителів.\n80. ЄКЗД розглядає наступні пункти, суттєві для того, щоб Проект був прийнятним з перспективи захисту даних:\n– додавання до Проекту спеціальних положень про доступ до даних трафіка і місцезнаходження уповноважених органів влади і про подальше використання даних, як суттєвої і невіддільної частини змісту.\n– додавання до Проекту подальших додаткових заходів безпеки для захисту (на відміну від простого посиланню на заходи безпеки в чинному законодавстві, зокрема Директива 95/46/EC і Директива 2002/58/EC), між іншим, щоб гарантувати дотримання прав суб’єкта даних.\n– додавання до Проекту подальших стимулів постачальникам інвестувати в адекватну технічну інфраструктуру, зокрема, фінансові стимули. Ця інфраструктура може бути настільки адекватною, наскільки існують ефективні пошукові системи.\nРекомендації для модифікацій Проекту\n81. Щодо Статті 3(2):\n– додавання положення для того, щоб гарантувати, що окрім уповноважених органів жодна особа не матиме доступу до даних. Це положення могло б бути сформульоване таким чином: «дані, можуть бути доступними і/або оброблятися з метою, згаданою в Статті 3(2)» або «постачальники повинні ефективно гарантувати, що доступ надаватиметься тільки уповноваженим органам»:\n– деталізація того, які лише дані можуть надаватися, якщо це потрібно відносно певного злочину;\n– обмеження положень щодо певних серйозних злочинів;\n– додавання до Проекту однієї чи більше статей доступу до даних трафіку і місцезнаходження уповноваженими органами влади і про подальше використання даних, так само як і положення про те, що доступ в певних випадках повинен здійснюватися під судовим контролем в державах-членах;\n– включення параграфа про захист даних.\n82. Щодо Статей 4 і 5:\n– додавання до Статті 4 другого параграфу наступного змісту: «Додаток не може включати дані, які показують зміст комунікації»\n– деталізація того, що перегляди Додатку з реальним впливом на захист даних повинні переважно проводитися за допомогою Директиви відповідно до процедури ухвалення спільних рішень.\n83. Щодо Статті 7, деталізація тексту про те, що:\n– періоди затримування строком 6 місяців і один рік є максимальними періодами затримування,\n– дані видаляються після закінчення періоду затримування. Текст повинен також прояснити, як ці дані потрібно видаляти, а саме постачальником автоматизованих засобів, як мінімум день за днем.\n84. Щодо Статті 8, деталізація тексту про те, що:\n– необхідні дані передаються постачальниками органам влади;\n– постачальники повинні встановити необхідну технічну архітектуру, зокрема, пошукові системи, щоб полегшити цілеспрямований доступ до вказаних даних;\n– постачальники повинні гарантувати, що тільки члени їхнього персоналу зі спеціально визначеними технічними повноваженнями мають доступ до баз даних з технічних причин, а ці члени персоналу обізнані про вразливий характер даних і роботу згідно із суворими внутрішніми правилами конфіденційності;\n– передача даних повинна не тільки мати місце без невчасної затримки, але і без відкриття інакших даних трафіка і місцезнаходження, аніж тих, які були потрібні для цілей запиту.\n85. Щодо Статті 9:\n– доповнення положенням, яке зобов’язує постачальника зберігати журнали і виконувати систематичні (само)ревізії, для того, щоб надати можливість національним органам із захисту даних контролювати застосуванням норм про захист даних на практиці.\n86. Щодо Статті 10:\n– висвітлення залежності між адекватністю заходів безпеки і витрат слід прояснити у тексті положення;\n– доповнення мінімальних стандартів для заходів безпеки, які вжиті постачальниками, для того, щоб набути право на компенсацію від держави-члена;\n– висвітлити фінансові наслідки Проекту в Пояснювальному меморандумі.\n87. Щодо Статті 11:\n– поправка до Статті 15 (1) Директиви 2002/58/EC, про видалення посилання на Стаття 6 і Статтю 9 (цієї ж Директиви), або, як мінімум, їхня модифікація для того, щоб прояснити, що держави-члени не мають більше повноважень приймати законодавство відносно злочинів, доповнюючи цей Проект.\n88. Щодо Статті 12, поправки до положення про оцінювання:\n– слід охопити оцінку ефективності виконання директиви\n– слід проводити на регулярній підставі (як мінімум кожні 2 роки)\nВчинено у Брюсселі 26 вересня 2005 року\nПітер Гастінкс (Peter Hustinx)\nЄвропейський Комісар Захисту Даних\n OJ L 8, 21.1.2001, p. 1.\n Judgment of the ECHR of 16 February 2000, Amann, 2000-II, Appl. 27798/95.\n Judgment of the ECHR of 2 August 1984, Malone, A82, Appl. 8691/79.\n Judgment of the ECHR of 22 October 1981, Dudgeon, A45, Appl. 7525.\n Див. також пункт 3 цієї Думки.\n Liberty and security, striking the right balance. Paper by the UK Presidency of the European Union of 7 September 2005.\n Див. в такому ж сенсі: «The Position Paper on Law Enforcement and Information Exchange in the EU», прийнятий на Весняній конференції Європейських органів захисту даних, Краків, 25 –26 квітня 2005 р.\n Див. в такому ж сенсі: «The Opinion of the EDPS of 23 March 2005 on the Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council concerning the Visa Information System (VIS) and the exchange of data between Member States on short stay-visas» (Paragraph 3.12).\n Див. в такому ж сенсі: «The Opinion of the EDPS of 23 March 2005 on the Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council concerning the Visa Information System (VIS) and the exchange of data between Member States on short stay-visas» (Paragraph 3.9).\n Комісія посилається на цифри ETNO (асоціація операторів телекомунікації ЄС) і на звіт MEP Alvaro щодо проекту Рамкового Рішення.\nПереклад з англійської Руслана Тополевського


Головна > Без категорії > Теребовля. Загальний огляд\nРічка Гнізна ділить Теребовлю на дві частини: Старе та Нове місто. У 1415 отримала дозвіл на будівництво Нового міста на лівому березі річки. Саме тут сьогодні знаходяться більшість пам’яток Теребовлі, серед яких є оборонний кляштор кармелітів, ратуша, оборонна церква, парафіяльний костел та цікаві будинки товариств “Просвіта”, “Сокіл” та ін. Прогулянку центру місто почнемо від мосту через Гнізну.\nНа верхівці вежі встановили флюгер у вигляді герба Теребовлі, а на фасадній стіні – ядро, знайдене на фортеці. У холі магістрату на стінах висіли давні пам’ятки: два королівські дипломи з привілеями для міста від 1660 року, стара карта Теребовлі, ярмаркові привілеї, надані австрійським цісарем Йосифом ІІ.\nВ самому центрі міста біля перехрестя головних вулиць Теребовлі – Шевченка і Князя Василька, стоїть одна з найстаріших споруд – оборонна Миколаївська церква. Перша згадка про неї відноситься до 1614 року. Наступного разу церква згадується у 1662 році, коли король Ян Казимир підтвердив священникові Гелофрегові Римбалі право на попівство при ній та право виробляти горілку, ситити мед, ловити рибу, рубати дрова в королівських лісах Теребовлянського староства. У 1752 році король Август підтверджує згаданий привілей.\nПервісно церква була досить великою мурованою спорудою з трьома банями, дві з яких були криті білою бляхою, а третя над входом – гонтом. У 1734 році за отця Антона Римбали храм реконструювали. У серпні 1784 році львівський єпископ Петро Білянський освятив церкву. Завдяки турботам Римбали навколо храму і цвинтаря збудовано мур з подвійною брамою та дзвіницею із сімома дзвонами, з яких один важив три центнери. Біля церкви було споруджено дякарню, яка початково служила для дяківської школи. У 1890-х роках в них містилися Руська читальня. Поряд зведено шпиталь.\nУ 1896 році від старої церкви залишилися лише вівтарна частина. На її готичне походження вказує зірчасте ребристе склепіння. Було залишено і закритий бойовий ярус із бійницями, що донедавна ще нагадував про ті часи. На жаль, остання “реставрація” храму не залишила ніяких слідів її оборонного минулого.\nНайвеличніша споруда центральної вулиці – комплекс костелу св. Апостолів Петра і Павла. Перший парафіяльний костел Пресвятої Діви Марії у Теребовлі відомий принаймні з 1396 року. У 1423 році королем Владиславом Ягайлом повторно засновано римо-католицьку парафію, права якої повністю підтвердив 1588 року король Стефан Баторій. Дерев’яний парафіяльний костел Пресвятої Трійці, який описується у 1784 році, як дуже бідний, згорів під час наполеонівських війн. Вірні збиралися на богослужіння в костелі кармелітів.\nКостел зведено у 1924 – 1929 роках за проектом арх. Адольфа Жижке-Богуша (один з реставраторів королівської резиденції Вавель в Кракові), як зменшену копію римської базиліки св. Павла за Мурами. Храм утворює прямокутник 40 х 20 м. Оточений дорійською колонадою, яка зв’язана зверху залізобетонним поясом. Костел освятили у квітні 1928 року костел під титулом свв. Петра і Павла.\nХрам закрили у 1946 році, зруйнували 2 вежі і пристосували під зерносховище, а пізніше – під будинок культури. Після розвалу СРСР у 1992 році передали віруючим.В костелі можна побачити мистецьку хресну дорогу, яку віруючі багато десятиліть переховували. Біля вівтаря є дерев’яна скульптура св. Станіслава Щепанського, єпископа Краківського, який докоряв польському королю Болеславу Сміливому за його негідну поведінку під час походу на Русь. За це він прийняв мученицьку смерть від короля в костелі Св. Михаїла в Скалці. У 1253 році єпископа канонізували.\nОтже, ми познайомилися з Новим містом – частиною Теребовлі, закладеної після дозволу короля Ягайла у 1415 році заснувати нову частину міста на лівому березі Гнізни. Стара ж частина міста, яка знаходиться під замковими мурами, існувала з часів заснування третього теребовлянського замку королем Казимиром Великим в 40-х роках XIV століття. На сьогоднішній день на території так званого Старого міста залишилося не багато цікавого: перебудована синагога, кам’яниці, в яких у австрійських і польський періоди розмішувалися різні міські установи, а також декілька ошатних вілл.\nЦентр Старого міста – площа Шевченка (колишній Великий ринок), в центрі якої стоїть пам’ятник Великому Кобзарю. Урочисте закладання першого каменя відбулося 14 червня 1914 року біля церкви св. Миколая, де первісно мав постати пам’ятник. Кам’яний стовпець з надписом “На цьому місці буде стояти пам’ятник Т. Г. Шевченку. 1914 рік”, які відкопали під час реконструкції вулиці у 1960-х роках. Встановленню пам’ятника завадила Перша світова війна. Нинішній пам’ятник було споруджено у 1954 році. Спочатку він стояв у сквері, а на місце колишнього Великого ринку його перенесли у 1991 році.\nПри підготовці розповіді використані матеріали книжки Л.Городиського та І.Зінчишина “Мандрівка по Теребовлі і Теребовлянщині”.


Савлохов: Замінили склад збірної України з вільної боротьби на 80% - Korrespondent.net\nСавлохов: Замінили склад збірної України з вільної боротьби на 80%\niSport.ua, 6 березня 2017, 17:20\nГоловний тренер збірної України з вільної боротьби підбив підсумки Київського турніру.\nНаставник збірної України з вільної боротьби Руслан Савлохов на Київському міжнародному турнірі, присвяченому відомим українським борцям і тренерам, переглядав не тільки борців збірної, а й спостерігав за відгуками гостей, адже він є одним із засновників турніру.\nПро враження від турніру і про плани збірної України Руслан Сосланович розповів в ексклюзивному інтерв'ю.\n- Це 21-ий Київський міжнародний турнір, присвячений відомим українським борцям і тренерам, і кожен з них я допомагав організовувати. Для мене головне, щоб глядачам подобалося, що ми організовуємо, командам-учасникам подобалося, як ми їх приймаємо. Від себе зазначу, що не скрізь нам такі умови створюють, як ми їх створюємо в Києві.\n- Які головні цілі стоять перед спортсменами збірної на турнірі?\n- У нас завершилася Олімпіада, розпочався новий олімпійський цикл. Дехто з борців, як наприклад Алдатов, думають завершувати кар'єру. Він вирішив подивитися на стан свого здоров'я і визначиться до чемпіонату країни.\nВарто зазначити, що ми в збірній України з вільної боротьби замінили склад на 80%, привели в команду молодих борців. Головне завдання на Київський турнір: щоб ця молодь змогла себе проявити, щоб нам було на кого опертися.\n- І які перші підсумки для себе ви відзначили?\n- За підсумками турніру хочу сказати, що більшістю хлопців ми залишилися задоволені. Ми зробили правильно, що замінили більшу частину складу на молодь.\nЗ досвідчених хлопців багато хто заліковує травми. Андрійцев зробив операцію після Олімпіади, Олійник пах травмував, Хоцяновський програв. Тому в молоді є можливість себе проявити.\nЗокрема, Андрій Яценко своєю перемогою довів, що недарма він відмінно показав себе в минулому році, підтвердив невипадковість того успіху. Він тренується, на режимі, і коли так і надалі ставитиметься до роботи, то в нього хороше майбутнє.\n- З восьми категорій у нас тільки перемога Андрія Яценка і фінал Василя Шуптаря. Вас не турбує такий результат?\n- Я не засмучуюсь. Я засмучусь, якщо молодь себе не проявить. Коли в них буде медаль, це вже буде успіх. Мета - Олімпійські ігри. До них менше чотирьох років, і нам потрібно якісно підготуватися. Цей турнір якраз є хорошим шансом показати себе. Гірше, якби медалі брали тільки досвідчені. А так молоді, хоч і з бронзою, але з нагородами, які, сподіваюся, стануть для них стимулом рости далі.\n- Які плани збірної на цей рік?\n- У тих вагових категоріях, де ми не визначимося зі складом на чемпіонат Європи, ми повеземо хлопців у Болгарію. Остаточний склад на чемпіонат Європи ми там і визначимо. Влітку в нас буде чемпіонат України, потім ще один міжнародний турнір і чемпіонат світу в Парижі в серпні. Ось такі наші плани.\nВідома українська стрибунка у висоту дискваліфікована через допінг902\nХірн назвав дату і місце бою Усик - Чісора594\nДжошуа має намір провести бій з Усиком на Уемблі528\nЕкс-тренер Кличка спростував інформацію про жорсткий нокаут Вайлдера в таборі українця338\nГарсія: Редкач зараз впевнений в собі, але він - боксер не мого рівня