En un vell casalot a peu de carretera, on mai no he vist ningú, hi ha un penjoll de llums blaves desitjant Bon Nadal, un reclam infantil al vertigen dels cotxes que les passen brunzent, del tot estranys al lloc i a l’anònim missatge que roman innocent en la trista façana. Potser és això el Nadal, una fràgil claror sobre els murs de l’absència, un espai oblidat que ens torna a la memòria i busca en un racó, el més humil que troba, bastir la seva estança. Potser som el misteri de la infància que ens porta a desviure el present i habitar l’esperança. C.A.\nEscoltar l'Antoni Castells dient que fa cent cinquanta anys que hem intentat que Espanya ens entengués, i no ens n’hem sortit, i que és inútil la via federalista perquè ningú no se la creu, i que l´única alternativa a considerar es la de la independència o el quedar-nos com estem, escoltar-lo a ell, el prohom socialista que va repetir al govern tripartit en la cartera més difícil i es va guanyar el respecte de propis i aliens, em causa una certa sorpresa, barrejada amb una sensació d’incredulitat de fons. Per la contundència de les seves afirmacions i perquè suposava, i continuo suposant, que quan va entrar en el projecte Maragall ho va fer convençut del seu contingut i de les seves limitacions, i penso que en política el temps compta molt, i el poc temps transcorrregut des del final del tripartit (per bé que amb punts d’inflexió importants) no hauria de portar a conclusions tan radicals i excloents. De tota manera, ahir el vaig escoltar de nou en una entrevista a Cat\nCartes creuades publicades a la revista "Valors" el juny de 2012 : Amic Cinto, Em dius que la gent que veniu del dret us preocupa el fonament, el sentit i el futur de les institucions i de tot el que anem estructurant i institucionalitzant a la vida publica i privada dels homes. Comparteixo amb tu aquesta inquietud. Ja saps, que el mes passat varem celebrar el Congres Edificar la pau en el segle XXI, i una de les coses que allà es deien, era que calia d’adonar-se que la pau no depèn només de l’individu sinó també de les institucions i les estructures i que moltes d’aquestes estructures generen en sí mateixes injustícia, opressió i esclavatges. Però la majoria d’estructures actuals responen a demandes de segles anteriors, a situacions on era relativament fàcil mantenir un equilibri social ja que la diversitat era petita. Però en el moment present hem d’obrir o variar aquestes estructures per tal d’encaixar-hi nous valors, paràmetres, paradigmes.\nS’ha de reconèixer que la pregunta amb dues parts per a la consulta és una fórmula intel.ligent perquè permet encabir-hi totes les opcions possibles, des de les simplement autonomistes o regionalistes, passant per les confederals i federalistes, fins a les independentistes. Per bé que no totes les opcions s’hi veuen reflectides amb la mateix claredat, i per descomptat que l’opció per un Estat seguit del “no” a la independència ens deixaria en una situació molt confusa. De quin Estat es tractaria? D’altra banda, si s’arribés a realitzar, es podrien presentar greus problemes a l’hora del recompte: per exemple, un “no” a les dues parts de la pregunta es consideraria un vot nul? I encara s’hauria de considerar la confusió que es podria produir per establir un resultat definitiu a l’hora de comparar els percentatges de cada opció, perquè podria donar-se que un percentatge del sí de la primera part no es reflectís ni el sí ni el no de la segona part. Hauríem de veure si no patiríem els\nAlgú ha dit que Nelson Mandela ha sigut un miracle per la humanitat. Miracle o no, la figura de Mandela presenta una coherència molt notable des del punt de vista dels objectius que el van definir com a home polític. Si es comparen els trets fonamentals de la seva biografia política durant la seva militància activa en el Congrés Nacional Africà, de lluita contra l’apartheid, fins a ser empresonat durant quasi 30 anys, fins al febrer de 1.990, amb les accions de govern empreses després de ser elegit president, el 26 d’abril de 1.994, es veu clarament que Mandela va protagonitzar una lluita personal per establir el que entenia que havia de ser la política de reconciliació a la República de Sudàfrica, abans i després de ser condemnat a cadena perpètua el 1964. I això malgrat les polítiques socialment desastroses que han seguit els seus succesors al front del Congrés Nacional Africà. En el discurs que va pronunciar el 20 d’abril de 1.964 davant el Tribunal Suprem de Pretòria\nDe les baules del temps penja el vívid mirall dels anys que ens van concebre, dels colors fent-se rostre, de la il.lusió arbrant-se com al mar el corall. Mirem cristall endins i som tot just reflexos de tots els tons de l’aigua que passa i que perdura, que ens crida per quedar-se com més suaument s’allunya. Els qui de prop mirem i els qui de lluny somriuen, som ells i són nosaltres imantats per la crida dels anys que ens sobreviuen. No podem abastar la imatge que ens convida a traspassar el mirall, però sí seguir la llum que uneix tots els records brollant entre els dos ulls. C.A. 33è aniversari del Francesc\nQuan el Sr Alfonso Guerra diu que els partits nacionalistes han faltat a la lleialtat constitucional perquè expressen ara que no en tenen prou amb el Títol VIIIè de la Constitució, mentre que quan aquesta es negociava van manifestar que el que s’acordava llavors donava compliment al seu objectiu d’autodeterminació, de quina realitat concreta està parlant ? Ens vol fer creure que la disjuntiva entre autodeterminació i estat de les autonomies es podia plantejar en aquell moment amb la simplificació amb què ara ho exposa? Ens vol fer creure que l’ingenu vomés va ser ell en confiar amb la conformitat dels partits nacionalistes per no demanar mai més cap reforma, i que el text de la Constitució, i els Estatuts que s’hi han acollit, han estat sempre rigorosament respectats per l’administració de l’estat i els seus governs successius? Ens vol fer creure que la Constitució no es pot reformar i que els que s’han de reformar són els que no s’hi adapten? Ens vol fer combregar amb les rodes


Obres del "Projecte d'Urbanitzaci...\nObres del "Projecte d'Urbanització de l'Avinguda Catalunya de Sant Quintí de Mediona - Fase 1"\nL'objecte del projecte d'urbanització és determinar les obres i serveis a implantar o reformar per a la urbanització de l'Avinguda Catalunya del municipi de Sant Quintí de Mediona, en una primera fase i actuació on es planteja la millora de les xarxes de distribució d'aigua potable i d'enllumenat públic.\n123.889,65 € sense IVA 149.906,48 € IVA inclòs (21,00%)\n28/08/19 13:00 h\nPresentació d'ofertes: les ofertes es podran presentar únicament en el Registre d'Entrades de l'Ajuntament de Sant Quintí de Mediona. S'exclou, per tant, la possibilitat de fer les trameses per correu i/o altres. Les empreses licitadores seran avisades per correu electrònic del dia i l'hora que tindrà lloc l'obertura de les respectives proposicions.\n123.889,65 € sense IVA\n06/11/19 11:40 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nGarcia Riera, S.L., de Vilaseca Sorea, Sociedad Regional de Abastecimiento de Aguas, S.A.U, de Barcelona Tecnologia de Firmes, S.A., de L'Hospitalet de Llobregat Obres i Serveis Roig, S.A, de Sant Vicenç dels Horts Cobra Instalaciones y Servicios, S.A., de Cornellà de Llobregat I.Gorbax, S.L. (Balañà), de Vilafranca del Penedès\nSOREA, Sociedad Regional de Abastecimiento de Aguas, S.A.U\n119.613,23 € amb IVA\nANUNCI ADJUDICACIO I FORMALITZACIO.pdf


Hotel Mora Madrid Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel MoraPaseo del Prado 32, Centre, Madrid, Espanya, 28014 - Veure al mapaExcel·lent8,2Basada en3302comentarisHotel MoraVeure més fotos"Esta molt bé situat,al Passeig del Pardo"AngelaEspanyaVestíbulVeure més fotosVeure totes les 23 fotosExcel·lent ubicació 9,3Veure al mapa9,3UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop13 kmAeroport de Barajas, Madrid (MAD)175 kmAeroport internacional de Valladolid (VLL)estacions de tren i autobús300 mEstació de Metro Atocha550 mEstació de Tren Atochahospitals i clíniques2,1 kmHospital General Gregorio Marañónfarmàcies500 mPharmacybotiga de conveniència2 kmMultitienda 24 horas 7X24 Convenience StoreRetirada d'efectiu100 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióL'Hotel Mora està situat al passeig del Prado de Madrid, a 400 m del Museu Reina Sofia i l'estació de tren d'Atocha. L'establiment ofereix accés gratuït a internet Wi-Fi, bar cafeteria i recepció 24 hores.\nLes habitacions de l'Hotel Mora són senzilles i tenen aire condicionat, TV per satèl·lit, caixa forta i bany modern amb articles de tocador bàsics. A recepció podreu sol·licitar assecadors.\nL'Hotel Mora es troba davant dels jardins botànics de Madrid i de la galeria d'art Caixa Fòrum. El parc del Retiro i el Museu del Prado són a 10 minuts a peu.\nAls carrers dels voltants de l'hotel trobareu molts bars de tapes i restaurants. A més, a prop de l'establiment tenen parada diverses línies d'autobusos regulars i l'estació de metro d'Atocha és a 250 m.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiaTV satèl•lit/cableCaixa forta a l'habitacióescriptori Idiomes ParlatsAnglèsCoreàJaponèsMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nViatgers en solitari (1289)\n약 3일을 머무르게 되었는데 첫날 새벽 2시까지 도저히 잘 수가 없었다 무슨 공사중인지 에어컨도 안되고 환풍도 안됫고 창문도 없고 건물은 금연이라는데 밖에서 담배냄새 다 들어오고 아무리 자려해도 잘 수 없는 스트레스 받는 끔찍한 밤이였다 새벽2시에 카운트에 전화하니 나오라해서 짐 다싸들고 나갔다 환불해서 이 밤중에 어떻게든 나가려고 하지만 직원이 친절하게 설명듣고 제일 좋은 방으로 옮겨줬다 ㅠㅠ VIP방인듯 했다 발코니도 있고 뷰가 다 보이는 가장 좋은 방이였다 나머지 2일은 그곳에서 너무 잘 지냈다~ 덕분에 마드리드에서 행복한 시간을 가질 수 있었음! Comentat el 11 de juny 2015


La polèmica de la Consellera de Cultura dient que veu massa castellà a TV3, i que hi ha vegades que no sap si veu una cadena nacional o estatal ja ha estat contestada des del Govern per Budó afirmant que ells no poden fiscalitzar la cadena catalana i Carrizosa per Ciutadans ja hi ha sucat pa acusant la consellera de taliban supremacista.\nJa la tenim servida, una paraula o gest a favor del català n’hi ha prou perquè els que voldrien veure morta aquesta llengua llencin tota la seva caballeria i perquè molts d’aquí gairebé demanin perdó per atrevir-se a aixecar el cap.\nCrec que TV3 es la televisió nacional de Catalunya amb uns indexs de qualitat i d’audiència molt destacables que hem de conservar, qualsevol nació amb un mitjà de comunicació tant potent l’ha de cuidar i aprofitar en aquest cas per ser un referent amb la llengua propia del país. No hauria de ser cap cosa estranya utilitzar la traducció amb entrevistes amb gent de llengua castellana o seguir emetent programes de divulgació de la mateixa llengua greument amenaçada per un Estat que tots sabem que des del Decret de Nova Planta ha volgut enterrar aquesta nosa que es la nostra llengua en benefici de la llengua de l’imperi que crec que si parlem de mitjans audiovisuals tindria el 95% en exclusiva en la seva llengua i potser em quedo curt.\nPer tant no en tenen prou amb això sinó que del poc que podem triar una quota també ha de ser per la llengua castellana. Concretament a la sèrie que vam veure ahir a la cadena on el castellà va ser molt utilitzat no ho veuria tant greu, ja que parlem d’una serie de ficció però cal esmerçar esforços perquè l’imaginari català i la llengua sigui també amb normalitat la joia de la corona.\nQuan Carrizosa parla de Talibans supremacistes es perquè per ell no n’hi ha prou que amb mitjans com deia més del 90% siguin en castellà, que en el cinema sigui difícil trobar versions en català o amb l’etiquetatge sigui també complicat trobar-lo en la nostra llengua per posar uns exemples. Per ell qualsevol engruna per petita que sigui sera supremacisme ja que la voldria nomes a casa i finalment desapareguda, de fet l’objectiu de creació del seu partit.\nEs més preocupant aquells que demanen perdó per parlar la llengua que parlen i diu molt poc del nostre país.\nARA EL PNC\nJa tenim un nou partit a Catalunya amb Marta Pascal al capdavant i una conseqüència de l’anomenat grup de Poblet, per entendre-ho millor l’antiga Convergència o una Unió de Duran i Lleida actualitzada.\nDe fet ens diuen que volen un espai d’acord i transversal, no comparteixen plantejaments de confrontació i volen trobar-se amb molta gent sempre en positiu. Pel que fa al referèndum, el volen acordar amb l’Estat espanyol rebutjant l’unilateralitat, una via escocesa en diuen.\nLa facilitat de la nostra classe política per insultar la intel·ligència de la societat catalana no te límits. Aquest artefacte de fet, segurament unit al PDECAT podria fer tornar el catalanisme espanyol que era hegemònic fa més de 10 anys i que era aquell de submissió amb l’Estat espanyol sense fissures, presentant uns guanys inexistents, peix al cove es deia i sense cap intenció de donar mai un pas endavant que no fos tutelat per la veu de l’amo. De fet tot això no difereix massa del comportament dels nostres partits des del cop d’Estat del 155, però això seria un altre tema.\nSembla que no volen observar que els temps han canviat i això ja forma part del passat amb blanc i negre i dels Estatuts de pa sucat amb oli que eren el pal de paller de la gestoria anomenada Generalitat. Una menjadora per partits i professionals d’aquesta forma de vida evidentment sense responsabilitats ja que el poder es zero.\nEs diuen transversal, fa riure per no plorar. Una paraula que ja ha perdut tot el seu valor, ja que negar la sobirania i apostar perquè els plantejaments que no agradin a l’Estat es desin al calaix mai pot ser transversal. A l’apartat del Referèndum ja es de traca, diuen que el volen acordar amb l’Estat, per fi han descobert una cosa que no havia pensat ningú, mireu si era senzill. Segurament tots ells els últims 10 anys i concretament els darrers dos han estat vivint en un altra galàxia llunyana i no saben que això a l’Estat espanyol ja s’ha provat del dret i del reves i no es possible. De fet no n’hi ha prou amb actuar com Escòcia, falta una Gran Bretanya amb un lideratge en un context concret que accepti la democràcia plena com va ser el cas i com no ho es aquí.\nPer tant demanar això equival a dir no volem la independència, i això ja ens ho coneixem. El respecte a la gent hauria de ser sagrat i aquesta no es la millor manera de començar i intentar encara que sigui amb poca influència trencar la majoria independentista al Parlament cosa que bàsicament serà mèrit dels tres partits que en formen part.\nUn nou parany de l’Estat a la vista.\nLA IMPUNITAT PER BANDERA\nAhir vam veure entrar Fèlix Millet a la presó, no m’atreviria a dir per quan de temps, però com diu Iu Forn un gran actor i rei del desvergonyiment absolut. Un sistema corrupte que personatges com aquests en son els seus tributs i ens quedaria per saber qui ha manegat aquests fils, cosa que em temo mai sabrem del cert, coses del sistema.\nFèlix Millet i l’estafa de l’estampeta\nEl teatre català i mundial va perdre un gran actor, però hem guanyat algú que ens ha trufat la crònica político-judicial de moments memorables que barregen desvergonyiment, sordidesa i picaresca. Quan aquesta tarda he vist Fèlix Millet entrar a la presó no he pogut evitar recordar algunes de les situacions més SEN-SA-CI-O-NALS que aquest personatge ens ha ofert els últims anys.\nMillet va aprofitar el seu estatus social per enganyar un munt de gent que volia aparentar o entrar en un món al qual no hi pertanyia per dret de sang. Ell tenia la clau d’accés a la burgesia barcelonina i la va usar, convertint-se en una barreja de Lazarillo de Tormes, Oncle Garrepa i Dioni que tenia l’únic objectiu de guanyar diners i més diners.\nI així va ser com va pensar la meravellosa estafa al seu consogre. Al casament de la seva filla, Millet va aconseguir organitzar el convit a la platea del “seu” Palau de la Música. Sense pagar un cèntim, esclar. Però li va cobrar al futur consogre la meitat del “lloguer” de la sala. Brillant.\nO aquella altra poc coneguda de quan va canviar les butaques del Palau. Molta gent va estar disposada a pagar el que fos per endure-se’n una a casa com a record i es van acabar aviat. Però Millet havia vist el negoci. Què va fer? Anar al Palau de la Música de València i comprar-los un munt de butaques que tenien abandonades en un magatzem. Les va revendre com a seients originals del Palau de Ia Música, que ho eren, però, esclar, no del de BCN.\nI la no menys oportuna situació del 26 de febrer del 2014, dia que havia d’anar a declarar pel cas de l’hotel del Palau. Just quan es va aixecar del llit per anar al lavabo va ensopegar amb la catifa i va caure. Tretze dies va estar ajornada la seva declaració. Aquell va ser l’inici dels moments de mala salut de ferro que ens han regalat altres grans moments com la seva gran frase “voy muy medicao” o els passejos en cadira de rodes amunt i avall de la Ciutat de la Justícia durant el judici pel Cas Palau.\nPerò l’anècdota que retrata millor el personatge és de la seva primera estada a la presó de Brians 2, on hi va anar a parar condemnat pel ja esmentat cas de l’hotel del Palau. Millet va comprar-se un televisor a l’economat del centre penitenciari per 150 euros del novembre del 2015. Són uns aparells molt senzills que no tenen ni carcassa posterior per evitar que s’hi amaguin objectes i que fora d’allà no tenen gaire utilitat. Una regla no escrita diu que quan el reclús surt en llibertat, el deixa als companys interns que no poden pagar-ne un i així els fa servei. Encara avui tinc clavada a la retina la imatge de Millet sortint per la porta de la presó… carregant la TV sota el braç!!! IN-SU-PE-RA-BLE!!!\nEl nostre home ara torna a estar empresonat. Veurem quant de temps i si en té alguna de preparada. Mentre, servidor de vostè seguirà donant-li voltes a la idea que perquè existeixi un Millet, ha d’haver algú que l’alimenti. Dit d’una altra manera, perquè Millet pogués fer tot el que va fer, va necessitar la col·laboració de molta altra gent que es va beneficiar dels seus tripijocs. I que avui dormiran a casa.\nI no és cap disculpa, però per poder fer la famosa estafa de l’estampeta cal que algú tingui prou cobdícia com per intentar enganyar algú que es fa passar per babau i que finalment és el llest.\nEL PARANY DEL 50 +1\nEl nou full de ruta de l’ANC aproa la unilateralitat i ens diu que si a les properes eleccions es supera aquella mitica xifra del 50% més un de vot de partits independentistes ja podem anar endavant.\nCaldria donar molts matisos, ja ens van enganyar un cop els partits amb el Referèndum, com deien i crec la millor eina democràtica perquè la ciutadania decideixi situacions com aquestes amb llibertat i tota la legitimitat del poble que posteriorment el Govern de torn ha de implementar com no pot ser d’altra manera. El que va passar a Catalunya ja ho sabem, no es van obeir les lleis del Parlament aprovades amb sang, suor i llagrimes i que donaven cobertura al Referèndum i posteriorment al periode de transició, i tampoc es va obeir el mandat de la ciutadania a favor del si,i que a pesar de tot amb un 38% de participació i l’etiqueta legal de vinculant era suficient per anar endavant, ja que altres referèndums sense les porres policials damunt els caps dels votants i amb menys percentatges no han estat mai discutits i han estat aplicats.\nAquest famós mandat que ara sembla amb peticions de nous referèndums ja no serà mandat deixant encara més a la societat catalana amb cara de tonto, ens volen vendre una nova eina la de superar la barrera de la meitat de vots en unes eleccions autonòmiques al Parlament, es veu que amb això aconseguit, l’Estat immediatament comvocarà una reunió per acordar amistosament la separació i tots els partits espanyols ho validaran, així com la Justícia espanyola sense cap impediment.\nCrec que marejar la perdiu d’aquesta manera nomes fa que augmentar el desencis i la deriva dels nostres partits clarament amb l’aposta autonòmica per bandera, i que no ens ho mereixem.\nTots sabem que superar aquesta meitat, un 60 o un 80% de vots no significarà res de res. Primer perquè els nostres partits no es comprometran a una cosa així,i si algun ho fa es més que dubtòs que no quedi en el terreny de les promeses electorals com ja hem comprovat aquests dos últims anys de Parlament de fireta i en segon lloc com ja he dit, l’Estat mai acceptarà això com un canvi de tractament del nostre cas.\nPer tant l’ANC i segurament de bona fe, amb aquesta aposta sap que no va enlloc, i crec que la solució es més senzilla, implementar un Referèndum ja fet i sense enganys i complir amb el mandat que se li havia confiat. Tractar als ciutadans com a nens amb propostes màgiques i sense cap resultat mai pot ser la solució.\nLA FLAMA DE LA IDENTITAT\nAvui arribarà la flama que uneix tota una identitat i una llengua comuna que no entén de territoris i si de persones per damunt de Tribunals i interessos miserables. Que la flama ens porti per bona direcció i ens il·lumini el nostre camí com a poble.\nTV3 I EL VIRREI\nEl programa FAQS de TV3 d’aquest passat dissabte ens va deixar la presència del Virrei Enric Millo ara a la Junta d’Andalusia i oferint unes respostes dignes d’un gran miserable sense escrúpols.\nCrec que TV3 segurament es la Televisió Pública més plural que existeix a l’Estat, ho podem comprovar amb les tertúlies, en els debats o en el tractament de les informacions per exemple, es un fet crec que reconegut i de prestigi fora de les nostres fronteres. Tanmateix crec que aquest dissabte va creuar una ratlla que poc te a veure amb la pluralitat, convidar Millo, una persona crec que hauria de ser non grata a tot el territori i ignorada de per vida, no pot gaudir de minuts de prime time a la nostra televisió i poder desplegar el seu cinisme sense límits i les seves mentides basades en la seva ideològia feixista. De fe forma part d’un Govern amb l’ultradreta de VOX, cosa que va valorar positivament i això ja ho diu tot.\nUn personatge miserable que va ser capaç de dir que el seu objectiu es que no hi hagués morts el dia 1 d’octubre i ho va aconseguir, i que no sabia res de les actuacions judicials de la policia aquell dia, tot això sense treure el manual de greuges contra TV3 que curiosament desprès va dir que sempre l’han tractat molt bé i que tenia excel·lents professionals, gran contradicció i contra l’independentisme i la divisió que ha provocat a la societat.\nRealment menyspreable, com va vomitar odi contra nosaltres amb la seva situació de privilegi que inclou per cert en el seu departament la famosa partida per protegir el castellà en terres inhospites com Catalunya, tot un exemple d’aprofitament del diner públic.\nAquest personatge segueix trobant hordes organitzades de gent per enfrontar-se a la policia el dia 1 d’octubre, i això resideix nomes dins la seva ment malalta que segueix negant la realitat, i trobant la situació normal i controlada, ja que el primordial era impedir la democràcia com sigui.\nTot una idea del context on ens trobem i que segueix defensant que la llei es democràcia i caldria recordar-li que fins hi tot les dictadures més terribles tenien lleis.\nUna vergonya per la televisió pública i una humiliació més pels votants del dia 1 sigui quina sigui la seva opció.\nEl judici a Laura Borràs es un magnific exemple de com miserables poden ser els nostres partits, independentistes de butxaca que alhora de la veritat son part i legitimen el règim del 78 en benefici propi.\nLa Comissió de l’Estatut dels diputats del Congreso ha aprovat un dictamen favorable al suplicatori per aixecar la immunitat a la diputada catalana i això passarà definitivament al plenari. En el cas Esquerra ha optat per no votar però ja hem escoltat que malgrat no creguin amb els judicis de la justicia espanyol no poden fer els ulls grossos a la corrupció, el mateix escoltem dels cupaires que demanen que deixi l’escó amb un gest exemplar i que el sentit de vot conjunt es inutil ja que la votació es perduda i nomes Junts per Cat ha votat contrariament.\nAquest cas deixa clar una cosa que segurament ja sabiem. Els nostres partits diuen clarament i tampoc cal ser molt llest per avisar que els judicis espanyols son poc menys que una farsa com hem vist els últims 2 anys amb el Procés, però alhora envien a l’escorxador la diputada catalana. De fet el seus càlculs tant sols son electorals, autonomicament parlant esclar i eliminar una forta rival com podria ser Borràs es una oportunitat. De fet per exemple els cupaire demanen deixi l’escó per generositat, caldria preguntar generositat per qui, per acceptar la culpabilitat i participar d’aquesta nova cacera de bruixes contra l’independentisme i la segona es de traca, diuen que tant fa el seu vot conjunt ja que ho tenen perdut, caldria recordar que com el 100% de les votacions a Madrid, cosa que ens torna a la pregunta de que coi i fan amb aquesta cambra inutil pels nostres interessos i sense possibilitat d’incidir en la mateixa.\nEl fet de Borràs, sense proves concluents dels seus contractes quan presidia la Institució de les lletres catalanes es una mostra més del que son els nostres partits i les seves prioritats. Una estratègia conjunta i clara cap a la independència hauria de ser la defensa de la diputada i un vot negatiu conjunt molt clar, però la realitat es que la col·laboració amb el règim del 78 i el joc de poder autonòmic ha passat a ser la seva prioritat, si es que mai ho havia deixat de ser.\nPartits autonomistes que de ben segur no ens portaran a la culminació de l’Estat propi.\nDE NORMALITAT RES\nTal com diu José Antich de nova normalitat res, es una falsa normalitat amb moltes incerteses i amb una cosa clara, el desgavell econòmic no sembla gaudir d’una solució propera per moltes persones i la seva situació laboral desballestada i amb un miratge d’ajudes públiques que fa que hi ha persones que amb 3 mesos d’ERTO encara no han ingressat ni un euro, francament imperdonable.\nAlhora i com be diu Antich la Declaració de la Renda ben puntual i sense excepcions, no sigui cas. Un sistema en fallida que la societat segueix patint.\nPosem-ho negre sobre blanc: Catalunya passarà aquest dijous a la fase 3, el dia 21 s’aixecarà l’estat d’alarma instaurat per Pedro Sánchez el passat 14 de març, s’obriran l’endemà les fronteres per a l’arribada del turisme europeu i els residents podran viatjar lliurement per tot el territori espanyol. És el que es diu propagandísticament parlant “la nova normalitat”. El llenguatge monclovita per allunyar fantasmes i crítiques. Però no ens enganyem, la nova normalitat no és cap altra cosa que un eufemisme generós per deixar clar que no estarem en la normalitat i evitar dir així que, en realitat, el més apropiat per al nou estadi no és cap altra cosa que la falsa normalitat. Però esclar, dir que Espanya entra en la falsa normalitat sona dur i cal buscar paraules que acompanyin l’aterratge en la difícil situació que ara s’inicia.\nPerquè anomenar nova normalitat a la situació actual és com una broma de mal gust i els polítics haurien d’anar amb compte amb la utilització d’aquest terme ja que poden trobar-se amb una legió de ciutadans irritadíssims amb el panorama que tenen per davant. Serà potser perquè ells se n’han assabentat menys que la resta dels mortals i el seu sou ha patit bastant menys? De quina normalitat se’ls parlarà als més de 700.000 treballadors afectats per un ERTO a Catalunya i que no saben si recuperaran el lloc de treball o directament passaran a ingressar les llistes de l’atur? No parlem de les desenes o centenars de milers de treballadors que encara estan pendents de cobrar la prestació. I els comerciants que no tornen a obrir per la pandèmia, en part, però també per la pressió tributària que els ha deixat al descobert? Tampoc no seran els autònoms, als qui s’ha perseguit d’una manera abusiva per ingressar una mica de diners en les malparades arques de les finances públiques del Regne d’Espanya…\nL’única normalitat que jo veig és la de la presentació de la declaració de Renda i Patrimoni que es va iniciar puntualment com estava prevista l’1 d’abril i finalitzarà el 30 de juny. Sense cap pròrroga i amb la normalitat més gran del món. Hi hagi emergència sanitària o no n’hi hagi; amb els morts encara per comptar, en una gestió catastròfica del Ministeri de Sanitat que fa 11 dies -¡¡11 dies!!- que no actualitza la xifra total de morts de coronavirus a Espanya, i que està clavada en 27.136 persones. Amb enormes dificultats per als contribuents per reunir la seva documentació i les gestories a vessar, ja que malgrat ser serveis essencials des del primer dia moltes han anant recuperant la normalitat a mesura que s’aixecaven les fases sanitàries. L’únic important és mantenir el calendari de la visita a Hisenda.\nHi ha dos lemes a Espanya que han deixat de tenir vigència alguna: “la justícia és igual per a tothom” i “hisenda som tots”. Queden molt bé per a la propaganda oficial , o per fer anuncis en televisió, però a l’hora de la veritat, només valen per a uns quants.\nLA RODA DEL REFERÈNDUM\nA la sessió de Control al nostre Parlament, el President Torra ha proposat fer un nou referèndum, afirmant que ell es aquí i sobretot amb missatge cap a repúblicans i cupaires, ha preguntat si també hi és tota la cambra.\nEs força clar que els partits independentistes estan en hores baixes, i la pròximitat electoral encara aguditza aquesta crisi de lideratges i sobretot de projecte. Tornar a proposar un referèndum com a gran solució i pas endavant vol dir diverses coses:\nSi hem escoltat mil i un cops el mandat de l’1 d’octubre, perquè cal un nou referèndum que el deixaria sense efecte.\nSi el primer va seguir amb la reacció de l’Estat que tots coneixem, que fa pensar que ara no seguiria el mateix camí, ja que per la part espanyola res ha canviat.\nPel que fa al poble, com ens hauriem de prendre aquesta convocatòria, si en la primera el Govern i els partits que li donaven suport no va ser capaç d’obeir les propies lleis del Parlament, respectar el resultat del referèdum i quan es va decidir a fer-ho per la porta del darrera no el va aplicar. Crec que la resposta es com una presa de pel intolerable.\nSuposant que fos un pla ben organitzat sabem que hi ha una part, la d’esquerra que juga amb el diàleg i ha renunciat a cap tipus d’unilateralitat, alhora els cupaires continuen desapareguts i per tant no hi hauria suports a la proposta.\nUn cop acceptat la rendició en forma de 155, deixar que els tribunals espanyol triin o vetin el President de la Generalitat i els propis diputats, que la repressió sigui igual o més ferotge que mai, i que els partits simplement busquen el seu propi benefici dins l’àmbit autonòmic no ens podem creure cap tipus de desobediència. De fet Espanya ja ha dit mil i un cops que no reconeix el dret a l’autodeterminació i menys el català i que un referèndum es il·legal, per tant per aquesta via es una via morta.\nEn conclusió veig un insult a la ciutadania fer propostes com aquestes sense cap sentit i que saben perfetament que no compliran per una part i que si ho fessin estarien legitimant que les lleis aprovades pel Parlament i el referèndum de l’1 d’octubre efectivament eren una farsa.\nLa roda del hamster ara pot ser la roda del referèndum.\nEL CARTEL DE LA MONCLOA\nDurant el confinament segurament tots vam fer coses que per manca de temps o motivació no feiem habitualment, en el meu cas vaig veure una serie que ja feia temps m’havien recomanat, es tracta de Narcos, la vida del narcotraficant Pablo Escobar i on es presentava com el cap del Cartel de Medellin i una gran dosi de morts i violència al darrere.\nAra i segons els informes que la CIA ha desclassificat, el President espanyol en aquella epoca Felipe Gonzalez era perfectament conscient de la contractació d’una banda de mercenaris a sou, a sou de tots nosaltres concretament ensinistrat com a sicaris de la droga per torturar i assassinar objectius de la banda terrorista ETA. Es a dir terrorisme d’Estat pagat amb els diners de tots els espanyols. Una sang que no hi ha dubte va tacar la persona de Gonzalez per sempre.\nSegurament, en qualsevol Estat normal, ja no hauria estat possible aquestes operacions macabres amb l’objectiu que sigui, per tarannà i per control del mateix sistema democràtic, però estem parlant de l’Estat espanyol on tot s’hi val i on el control es inexistent i l’ombra del feixisme de 40 anys de dictadura es la llavor dels dos principals partits del règim com son els Populars i el PSOE.\nAquests crims organitzats van portar la seva total immunitat del cas, validant la versió oficial que no en sabia res, cosa que donada la gravetat del tema el portaria a ser un perfecte incompetent. De totes maneres la seva vida fora de la presidència va seguir per nomenaments com el d’ambaixador o al Consell de Gas Fenosa amb el que coneixem com portes giratòries i una vida com veiem totalment allunyada del que coneixem com esquerra, de fet nomes cal veure que una de les seves mans dretes van ser gent com Alfonso Guerra un altre perfect enemic de la democràcia tal com es coneix a l’Europa Occidental.\nAra veiem com el seu partit germà els Populars no obren boca sobre el tema i veiem com per exemple el PSC es permet dir que no donen cap credibilitat a l’informe prenen un cop més per imbecils a la societat que diuen representar.\nAquest Cartel en definitiva canvia de cares però segueix ben viu i amb un context favorable per fer i desfer sense problemes i que els ha fet dignes successors des del 78 fins avui d’un règim corrupte i sense comparació a la Unió Europea.\nEL DIMONI INDEPENDENTISTA\nEl que va ser Ministre de l’Interior de mal record, Jorge Fernández Diaz amb el Partit Popular, un personatge de profundes conviccions religioses ha explicat ara que amb una Conversa amb el Papa Benet XVI i amb referència a la seva preocupació per l’independentisme a Catalunya que aquest li a dir que el Diable vol destruir Espanya.\nAquest personatge ja ha deixat anar altres perles en el temps, com el seu retrobament amb Déu a Las Vegas, que té un àngel de la Guarda que es diu Marcelo que fins hi tot l’ajuda ha aparcar el cotxe fins aquesta última on ens diu que desprès d’escoltar això el Pontifex li va dir que la solució era la humilitat, la oració, el sofriment i finalment la devoció a la Santissima Verge.\nRealment, un personatge així es evident que no te totes les facultats mentals en ordre per poder ser representant de ningú i molt menys per ocupar càrrecs de responsabilitat com es el cas de ser Ministre de l’Interior en el seu dia. Crec que un anàlisi psiquiàtric hauria de ser evident per optar amb aquests càrrecs i es evident que no el superaria.\nNo estem parlant de la seva fe, ni de les seves creences religioses, que totes han de ser respectades sigui la que sigui, però fer públic periòdicament aquests fets abans explicats no son de rebut i si no es un Estat de pandereta com Espanya, segur que haurien motivat la seva destitució immediata, i més en un país teòricament laic, com a mínim un test anti drogues per veure la procedència de les seves afirmacions.\nTanmateix nomes faltava comparar una opció tant democràtica com qualsevol altra com es la causa de l’independentisme català amb el que la seva religió posa com eix principal del mal, el diable. Fins aqui arriben els deliris de Fernández Diaz i i el seu feixisme sense límits que es basa en la seva idea de l’Estat sense permetre cap altre per legitima que sigui.\nAquests son alguns dels personatges que aquesta Espanya ha fet ocupar càrrecs de poder i que son suficient motiu per veure com funciona el sistema democràtic espanyol.\nENS HEU DEIXAT SOLS\nAquest vídeo mostra els salvatges dirigits per Perez de los Cobos aplicant la violència sense límits contra la població indefensa que nomes volia fer us del seu dret a vot, i que l’Estat al grit de “a por ellos” des del Rei fins a l’últim partit espanyol contemplaran com son condecorats. A l’altra banda els nostres partits incomplidors del mandat del dia 1 d’octubre i que ens van deixar despullats davant la barbàrie i ara amb la seva conducta evidentment han renunciat a seguir i recuperar aquell camí.\nEns cal una reflexió molt profunda. Ni oblit ni perdó.\nLA POLICIA DEMOCRÀTICA\nEl cas de l’inspector en cap dels ARRO (la intervenció ràpida de la policia catalana), Jordi Arasa i la seva condemna a més de 2 anys de presó per la seva actuació en el desallotjament a Plaça Catalunya del 15 M amb una violència fora de tota lògica fa pensar amb alló que definim com a policia democràtica.\nDe fet casos com aquest fan que es desvirtui el paper de les forces policials en una democràcia. Son funcionaris que estan al servei de la gent, en aquest cas de la seva seguretat, com ho poden ser els bombers o els sanitaris en els seus respectius àmbits per posar dos exemples. Sembla que això es una idea romàntica que ja no es recorda i alguns individus que la formen evidentment no tenen les condicions psicològiques per exercir la seva funció com es el cas, nomes cal veure la violència utilitzada contra la població indefensa i que ningú amb totes les seves capacitats s’atreviria a exercir per molt que el seu entrenament, les armes i la mateixa placa pugui donar una sensació de poder que en cap cas hauria de permetre que tingues mes drets que la resta de la societat.\nCasos com aquests malauradament els hem vist en altres actuacions amb violència gratuita contra la població totalment menyspreable i que deixen els servidors públics amb elements de control de la població al preu que sigui.\nLa policia per les seves característiques estem dacord que es troba en situacions complicades que no justifiquen aquesta violència desmesurada sense fre i cal una revisió i depurar responsabilitats. La gent te tot el dret a manifestar-se i reclamar drets i llibertats que ara pot ser que no estiguin reconeguts. La força coercitiva sense control dona bona idea de com funciona el sistema on com he dit sempre la societat hauria de ser el centre i no ho es. Els seus poders no la serveixen però si que la volen controlar, sigui l’executiu, el judicial, el legislatiu o les forces d’ordre,i aqui el sistema queda viciat per sempre.\nUna polícia democràtica ha de ser al costat del poble i no davant. Tenim un clar exemple amb les forces policials espanyoles el dia 1 d’octubre del 2017 per veure que les seves agressions han quedat impunes i fins hi tot premiades amb condecoracions.\nEs tot un cas del que mai pot ser una policia democràtica.\nAvui ha mort Pau Donés, i he de dir que mai vaig anar a cap concert seu, ni l’he conegut personalment, però himnes que sempre recordem com “La Flaca” i tota una trajectòria musical honesta estaran a la nostra ment, conjuntament amb la lliçó de dignitat i de vida en el seu duel contra el terrible Cancer que no hi ha dubte ha posat la seva persona en un espai de referència de vida.


Antoni Pinent, Animador cineasta experimental i comissari d'art contemporani\nAnimador cineasta experimental i comissari d'art contemporani\nEl seu treball ha estat projectat en diferents cinemateques, centres culturals i museus internacionals, com el MoMA de San Francisco (2012). Amb retrospectives de la seva obra en diversos països com Argentina (BIM, 2012), el Brasil (DOBRA, 2015) o Espanya (Xcèntric, MUSAC, etc. 2014).\nHa rebut el Premi de la II Biennal de l''Museum of Contemporary Cinema' (MoCC. New York / Paris) el 2008. Així com altres premis en la seva filmografia i distincions. Actualment, es troba dins del grup de comissariat de Los Angeles Film Forum des 2014, treballant en el projecte 'Ismo Ismo Ismo. Cinema Experimental a Amèrica Llatina '


Microsoft Dynamics NAV és una solució global de planificació de recursos empresarials (ERP), que li permetrà disposar d’una plataforma que integri, tant en l’àmbit de dades com de processos empresarials, totes les àrees de la seva companyia; comptabilitat, tresoreria, cadena de fabricació, CRM, Servei a client.\nDynamics CRM organitza, automatitza i coordina tots els processos de negoci que promouen la satisfacció i fidelitat dels teus clients a l’àrea de Vendes, Màrqueting i Servei al client.\nMicrosoft Dynamics NAV presenta la funcionalitat adequada per a millora el rendiment de les diferents àrees (o departaments) de la seva empresa.\nAccedeixi de forma ràpida a la informació rellevant de la seva empresa per a permetre-li millorar el control i la presa de decisions.\nL’experiència d’usuari està optimitzada per tablets i dispositius tàctils, que permeten a les pymes accedir a les dades i processos del seu negoci des de qualsevol lloc i dispositiu.\nCaracteristiques de Microsoft Dynamics NAV\nDynamics NAV s’integra al 100% amb Microsoft Office: exporta dades a Excel i Word. La seva similitud amb Office fa que sigui molt intuïtiu i fàcil d’utilitzar.\nAfegeix usuaris i funcionalitat segons els necessitis. Realitza modificacions per adaptar-ho al teu negoci.\nConnecta’t al ERP des de qualsevol dispositiu (PC o tablet IOS, Android o Windows) amb l’app Dynamics NAV 2015.\nNavision està disponible en 22 idiomes diferents, i compta amb 125.000 clients i més de 3.500 partners a tot el món.\nMicrosoft Dynamics garanteix a la continuïtat del producte i assegura el suport tècnic de la solució fins 10 anys després.\nGestions de Navision\nGestió de cobraments:\nAugmenti l’eficàcia del procés de vendes. Realitzi un seguiment de factures, pagaments parcials i automatitzi els processos d’aprovació de documents.\nCrea millors relacions amb els clients. Crea resultats personalitzats, ampliï el crèdir dels clients i ofereixi descomptes destinats a clients preferencials, tots basats en les anàlisis realitzades a través de les eines de business inteligence.\nRedueixi el seu registre de cobraments Destaqui les àrees problemàtiques i comptes de prioritat per millorar el flux de caixa de la seva organització.\nAugmenti la productivitat empresarial. Augmenti l’eficàcia amb una interfície gràfica fàcil d’utilitzar perquè els professionals de finances tinguin un accés ràpid a la informació necessària més important a fi de completar eficaçment les tasques més comunes.\nPermeti que el coneixement empresarial augmenti les vendes. Faci ús del compte de client i el seguiment de l’eficàcia de vendes per ajudar a identificar tendències, planificar estratègies de vendes i administrar comptes de forma més eficaç.\nControli els seus pagaments. Gestioni els pagaments de manera més eficaç amb la planificació automatitzada de pagaments, les aprovacions de documents i la informació en temps real sobre l’estat de liquiditat.\nOptimitzi l’estat financer. Agregui valor de negoci implantat un control tàctic de temps de desemborsaments de liquiditat i la utilització de descomptes de factures.\nMillor la seva força de compra. Negociï millors termes i contractes gràcies a l’accés a saldos de comptes i la informació de compra per proveïdor.\nSimplifiqui l’assignació de la despesa. Ajorni pagaments o cost durant diversos períodes amb els càlculs gestionats automàticament i els moviments personalitzables de diari.\nOptimitzi les tasques comunes. Una interfície gràfica fàcil ajuda al fet que les professions de les finances tinguin un accés ràpid a la informació necessària i realitzin anàlisi per obtenir els detalls del pagament de comptes crítics.\nAugmenti l’eficàcia operativa. Crea un entorn de treball més productiu gràcies a un major control dels inventaris de peça, els costos, les càrregues de treball i la priorització de les tasques.\nAjudi a millora la gestió de les comandes de servei. Optimitzi la generació, distribució, realització i facturació de comandes de servei i especifiqui i realitzi el seguiment del consum de peça.\nAdministri els contractes de forma eficaç. Estableixi i realitzi el seguiment de garanties i contractes de llicència de servei (CLS), capturar dades del compliment i històric del contracte i ajudi a assegurar ofertes i acords més rendibles.\nCrea clients fidels. Es convertirà en un proveïdor més valuós si els seus empleats aconsegueixen oferir un servei proactiu, tenir en compte els històrics i preferències dels clients en prendre les decisions i implementar preus i descomptes segons el client.\nMantingui a mà la informació dels clients. Mantingui una visió dels contactes, defineixi perfils de clients individuals i disposi d’un accés fàcil a informació de contacte específica.\nTransformi la informació en oportunitats. Identifiqui les oportunitats, i estructuri i realitzi el seguiment dels cicles de vendes mitjançant una completa gestió de la informació de clients i capacitats de creació d’informes.\nAnalitzi el rendiment mitjançant eines de creació d’informes. Beneficiï’s de la capacitat de Microsoft Office Excel i Microsoft SQL ServerTM Reporting Service per executar informes de vendes.\nAjudi a unificar els esforços de vendes. Comparteixi informació i activitats de calendari, llista de tasques pendents, documents rellevants i assignacions de tasques amb membres d’equips mitjançant la integració de Microsoft Windows SharePoint Services.\nAjudi a reduir els costos de compra i inventari. Posi en contacte el control d’inventari, la compra i el procediment demanat de venda amb els plans de demanda i ajudi a reduir costos.\nObtingui visibilitat en els processos d’inventari. Equilibri la disponibilitat amb la demanda i realitzi el seguiment de producte i de les seves dates de caducitat per minimitzar l’inventari del qual disposa, optimitzar la reposició i augmentar l’eficàcia del magatzem.\nMillori la satisfacció dels clients. Estableixi compromís de comandes i controli les excepcions d’última hora amb accés a informació d’inventari actualitzada.\nRedueix el temps de llançament al mercat. Gràcies als processos integrats de comanda, inventari i de distribució, el seu negoci pot reduir l’entrada manual de dades i llançar els productes al mercat.\nOptimitzar l’espai del magatzem. Establir criteris que guiïn de recollida, així com les quantitats i els llocs de les ubicacions.\nOptimitzar operacions i augmenti la productivitat. Ajudi a reduir gestions i colls d’ampolla mitjançant picking i ubicació controlada. Especificar informació de gestió del material des del magatzem per augmentar l’eficàcia i reduir la gestió de redundants.\nMillori el compliment de les comandes. Actualitzi automàticament la selecció i el procés o l’estat d’empaquetat per ajudar a assegurar el compliment adequat i a temps de la comanda.\nObtingui flexibilitat per al creixement. Seleccioni el nivell de sofisticació necessari amb la confiança que la solució pot adaptar-se fàcilment al creixement del seu negoci i a nous processos, productes, volums o tecnologies.


La Universitat d'Arquitectura de la Corunya comença el curs amb un "striptease"\nUn inici de curs picant. Això és el que ha fet l'Escola Tècnica d'Arquitectura de la Corunya. Els alumnes encara no s'acaben de creure el que van veure el primer dia de curs. Dues noies -que no eren estudiants sinó actrius pagades per la universitat- entren a la classe, s'enfilen a una tarima, i es comencen a despullar. Els responsables de la facultat no els van preparar aquesta sorpresa per fer-los passar els nervis del primer dia de carrera sinó per obrir-los la ment de prejudicis i que això els ajudi a desenvolupar millor la seva feina.\n16/10/2008 - 10.41 Actualitzat 16/10/2008 - 12.18\nCom si es tractés d'un comiat de solter, els alumnes de primer de l'Escola Tècnica d'Arquitectura de la Corunya van començar el curs amb un "striptease". La idea va ser de la universitat gallega, que també en va assumir el cost.\nEl director de l'Escola, José Manuel Casabella, ha explicat que, des del Rectorat, "consideren que no hi ha problema amb aquest tema perquè l'objectiu era obrir la ment de prejudicis i l'activitat estava desproveïda de contingut sexual o pornogràfic".\nCasabella ha afegit: "Els cossos despullats no ens espanten ni els veiem amb pudor perquè s'ha de tenir la ment oberta i això ajudarà els estudiants a desenvolupar millor la seva feina."\nGraven l'"striptease" amb el mòbil\nAlguns alumnes van quedar estranyats per l'espectacle però asseguren que l'únic que els preocupa és d'on han sortit els diners per pagar les actrius perquè l'Escola Tècnica d'Arquitectura té moltes carències. Així i tot, alguns dels estudiants van aprofitar l'"striptease" per gravar-lo amb el mòbil i penjar-lo de seguida al YouTube.


L’infern està empedrat de bones intencions (Marc Murtra)\nS’exigeix que no hi hagi intimidacions però es convoca una manifestació de 40.000 persones durant el judici del 9-N, una espècie d’'escrache' a la catalana\n5 min. 10/04/2017 18:05\nAvui l’independentisme continua comandant l’agenda mediàtica a Catalunya amb la destresa d’un director d’orquestra: propostes, comunicats i arguments emesos des del Palau de la Generalitat, l’Assemblea Nacional o els partits de Junts pel Sí provoquen continus cicles de notícies i retuits a internet. Els seus arguments són recollits per molts ciutadans i els seus líders diuen que se senten forts. Però no és or tot el que lluu: l’independentisme ha entrat en una fase caracteritzada per greus contradiccions.\nAixí tenim el conseller Raül Romeva situant “la lluita contra la corrupció com a prioritat d’un futur estat català”, però la corrupció sacseja el partit del president Puigdemont. S’ha documentat que Convergència va embrutar el Palau de la Música per cobrar comissions del 4%.\nPel nostre enuig rebem una colèrica esbroncada de l’expresident Artur Mas, com si ell fos el mestre i nosaltres els alumnes que no entenem com són les coses. Ens la clava en un acte d’Òmnium Cultural, una altra institució catalana que tampoc hauria de servir com a escut humà. Ell que és l’hereu de Jordi Pujol i va defensar la innocència del seu dimitit secretari general, Oriol Pujol.\nERC ens recorda que Espanya i el PP estan plens de postfranquistes que es neguen a condemnar la dictadura franquista, però recolza en la CUP, que ens diu que Cuba és una democràcia social o ocupa la seu del PP de Catalunya amb coerció.\nDeclarar que el referèndum va ser organitzat “completament per ciutadans voluntaris” és admetre explícitament que organitzar-lo des de la Generalitat era il·legal\nSentim que el president de la Generalitat ens informa que “la democràcia espanyola ha emmalaltit” però alhora impulsa una llei crucial per al procés, la llei de transitorietat jurídica, canviant el reglament del Parlament perquè la llei es pugui votar sense possibilitat d’anàlisi, debat i deliberació. Els molts arguments utilitzats per defensar aquesta manera de procedir tenen a veure amb el possibilisme, en el si no es fa així no es pot fer. Quan el pensador il·lustrat Samuel Johnson va dir “Senyor, l’infern està empedrat de bones intencions”, criticava l’ús de les bones intencions per justificar mitjans no acceptables, ja que el fi no justifica els mitjans.\nS’exigeix que no hi hagi intimidacions però es convoca una manifestació de 40.000 persones durant el judici del 9-N, una espècie d’ escrache a la catalana.\nLa judicatura espanyola inhabilita per entre un i dos anys diferents líders independentistes pels fets del 9-N. Aquests líders van declarar que ells no van organitzar el referèndum sinó que va ser organitzat “completament per ciutadans voluntaris”. Això és, esclar, admetre explícitament que organitzar el 9-N des de la Generalitat era il·legal. Han descrit la sentència, no la llei que la suporta, com a “malèvola” i amb “fòbia” per la democràcia.\nLa gravetat de tots aquests fets no rau en el fet que hi hagi contradiccions, que són un problema estès en els nostres temps -tots els que donem suport a opcions polítiques al Parlament ens ruboritzem periòdicament-. El problema és que les contradiccions es donen en temes tan rellevants com la lluita contra la corrupció, el suport ideològic a dictadures, el procediment parlamentari o les motivacions judicials. I que els que hi incorren volen crear un nou estat amb suports electorals que no són suficients ni per canviar cap dels tres Estatuts que ha tingut Catalunya; i no són capaços de generar consens amb altres forces o convèncer un nombre molt majoritari i incontestable de catalans.\nUn 51% dels catalans no poden aprovar un canvi permanent en una democràcia sense el 49% restant, és insuficient\nPerquè els que en democràcia vulguin grans canvis constituents hauran d’aconseguir grans consensos. Un 51% dels catalans no poden aprovar un canvi permanent en una democràcia sense el 49% restant, és insuficient. Per exemple, el referèndum sobre la independència d’Escòcia va ser consensuat i aprovat per la unanimitat de les forces polítiques escoceses i britàniques, i va ser aquesta unanimitat la que va pactar les regles del referèndum, incloent-hi quin percentatge de vots determinaria la victòria d’una de les dues parts (un 50,01% dels vots).\nSi no s’aconsegueixen els suports necessaris per a un canvi important i irreversible, no poden servir excuses com que les forces oposades no tenen voluntat d’arribar a un acord o que l’Estat és injust, ja que són justificacions que pot esgrimir qualsevol que vol impulsar un canvi i que no té el suport suficient per assolir-lo.\nEl que mostren aquestes contradiccions són les limitacions del procés. El que aconsegueixen és que molts dels que hem observat el procés i els seus líders amb escepticisme o desconfiança recelem encara més del camí plantejat pels mitjans utilitzats.\nLes carències molt greus de la democràcia espanyola o la baixa qualitat de la seva justícia no poden servir d’excusa perquè siguem indulgents amb els nostres governants en els àmbits de la corrupció i la qualitat democràtica, per molt que actuïn per impulsar un país menys corrupte i més democràtic.


Vox protesta també a València contra el nou govern espanyol - À Punt\nVox protesta també a València contra el nou govern espanyol\nSe sumen així a les manifestacions convocades per la plataforma Espanya Existeix\n12 de gener 2020 - 18:42\nSimpatitzants de Vox s'han manifestat aquest migdia a València per a protestar contra el nou govern de Pedro Sánchez. Una acció amb la qual s'han volgut sumar a les manifestacions convocades per la plataforma Espanya Existeix. Reclamen a la coalició PSOE-Unides Podem que respecten l'orde constitucional i la sobirania nacional. A l'acte de València ha assistit el diputat de Vox, Ignacio Gil Lázaro, que ha sigut l'encarregat de llegir el manifest, comú a tot Espanya, en què ha exigit que el govern d'Espanya detinga Carles Puigdemont i ha reclamat que l'executiu respecte la Constitució i la unitat d'Espanya.\nDesprés de la protesta, un grup de persones s'ha traslladat a la plaça de l'Ajuntament, tot i la prohibició de la delegació del govern d'ocupar aquest lloc perquè s'estava celebrant la cavalcada de les Magues de Gener. Han exhibit banderes d'Espanya i han cridat consignes a favor de la unitat en un clima de tensió.


Gemma Humet, Meritxell Neddermann i Guillem Roma, artistes del Festival Instants 2021 La República\nGemma Humet, Meritxell Neddermann i Guillem Roma, artistes del Festival Instants 2021\nACN Subirats.-El Festival Instants celebrarà aquest estiu la seva tercera edició amb Gemma Humet, Meritxell Neddermann i Guillem Roma. Els Cellers Carol Vallès, impulsors de la programació, han fet públic […]\nACN Subirats.-El Festival Instants celebrarà aquest estiu la seva tercera edició amb Gemma Humet, Meritxell Neddermann i Guillem Roma. Els Cellers Carol Vallès, impulsors de la programació, han fet públic el cartell aquest dimecres, dia en què s’han posat les entrades a la venda a preu reduït. El tret de sortida a aquest festival de petit format serà el vespre del 3 de juliol amb Gemma Humet, mentre que la resta d’actuacions seran els dies 10 i 17. En tots els casos, l’espai obrirà portes a les 19 h amb una degustació de cava i aperitiu, mentre que els concerts començaran a les 21 h, preveient la coincidència amb la posta de sol. L’any passat van assistir al Festival Instants prop de 300 persones.


Libros de Manga - Llibreria Carrer Major.\nComics /\tManga (724)\nBû fa un gran paper en el seu enfrontament amb en Moro i sembla que en sortirà vencedor, cosa que els altres es miren sorpresos, però quan està a punt de triomfar... Apareix en Polunga, el drac de Nàmec! ...\nMentre en Goku i en Vegeta es recuperen de les seves ferides, en Moro arrasa Nàmec a la recerca de les boles de drac sense que ningú s'hi pugui enfrontar amb garanties. Tot i així, l'agent Merus de la Patrulla Galàctica hi lluita per tal de guanyar temps i que arribi el lluitador en qui han posat totes les esperances: en Bû! ...\nSÁNCHEZ, ANA C. / LOPEZ, LAIA / AA.VV\nASA EL EJECUTOR Nº05/10\nKAZUO KOIKE / KOJIMA, GOSEKI\nASA EL EJECUTOR Nº06/10\nAl Torneig del Poder ja només queden en Goku i els seus, del setè univers, i en Jiren per part de l'onzè. Acorralat pel poder aclaparador d'en Jiren, en Goku per fi aconsegueix activar l'ultrainstint i s'enfronta al seu rival, però...! D'altra banda, a la Terra, el monstre Bû corre perill...!? ...\nSonoko propone a Ran ir al karaoke para celebrar que Eisuke por fin ha retomado las clases en el Teitan. Conan nota que les está siguiendo un hombre, que resulta ser asesinado mientras los chicos cantan. En un principio, Conan sospecha de Eisuke, pero finalmente el asesino es otro.\tDe vuelta a casa, Eisuke se las apaña para quedarse a solas con Conan, a quien revela que hace ti...\nAl gobernador Asakura le llega una amenaza y una bomba explota en el túnel de una nueva línea de metro. Conan avanza con la investigación y el núcleo del caso enlaza con un atropello mortal ocurrido en un pueblo en el que se construía una presa.\tLa clave son los recuerdos perdidos del joven Tohma Tachihara, que ha pasado ocho años en coma... ¡¡El caso se cierra con un final sor...\nPor primera vez en la vida, Tsumugi le ha contado una mentira a una amiga... El sentimiento de culpa entristece a su hija y, para tratar de levantarle el ánimo, ¡Inudzuka y Kotori se enfrentan al reto de preparar ese misterioso plato con par... no-sé-qué! Tsumugi también irá a hacer un recado ella sola y celebrará una fiesta de cumpleaños a la que ha invitado a todo el mundo....


Els veïns i l'Ajuntament de Tarragona, units en les reclamacions sobre la gestió d'emergències químiques | NacióTarragona\nper NacióTarragona , 26 de febrer de 2020 a les 13:20 |\nLa reunió de l'Ajuntament de Tarragona amb els veïns per debatre sobre les actuacions en casos d'emergències químiques | ERC Tarragona\nL'Ajuntament de Tarragona i els veïns de la ciutat han ratificat en una trobada que les sirenes d'emergència química han de sonar des del minut zero. Aquesta és la principal reclamació i acord que s’ha extret de la trobada al Centre Cívic de Torreforta entre representants d'entitats veïnals i l'alcalde Pau Ricomà i els consellers Xavi Puig, Manel Castaño i Carla Aguilar.\nRicomà ha assegurat que la reunió "ha sigut molt positiva per ambdues bandes perquè anem en la mateixa direcció". L’alcalde ha reiterat que "hem de ser molt exigents amb els riscos laborals dels treballadors de les empreses químiques i hem de ser molt seriosos en aquest sector", per això "estem exigint a les administracions que retorni al territori la presa de decisions, perquè a Tarragona estem convivint en una situació especial".\nD’altra banda, Ricomà ha celebrat la recuperació del Plaseqta, tot i que ha advertit que "cal actualitzar-lo i revisar-lo perquè no es pot aplicar amb els paràmetres que hi ha actualment". Segons l'alcalde, "només es contempla que sonin quan hi ha afectació a la ciutadania, però l'afectació no només és toxicitat, també és por, pànic i incertesa i per això cal apostar pel confinament com a primera mesura de seguretat, després ja s'aixecarà si es detecta que no hi ha toxicitat a l'aire".\nDes de l’Ajuntament han assegurat que aposten per “ una indústria neta i responsable, però cal ser durs perquè no es repeteixi un nou episodi com el del passat 14 de gener".\nPressió i educació\nPer la seva banda, els veïns han reclamat ue els responsables polítics pressionin a les empreses químiques perquè donin més informació a les administracions i a la ciutadania, és a dir, que hi hagi més transparència. A banda, també han demanar més formació a la ciutadania perquè "està bé que sonin les sirenes però que no pot passar que la gent desconegui què s'ha de fer".\nEls veïns també han proposat que es creï una taula de treball en la qual hi hagi l'Ajuntament, l'AEQT, sindicats i federacions veïnals, entre altres. Després de recollir la proposta, l'alcalde ha recordat que se celebrarà un ple monogràfic sobre el tema de la química i ha assegurat que "estem estudiant si el Reglament Orgànic Municipal (ROM) permet que algun representant de la química o dels veïns poden participar-hi".\nPolítica, Plaseqta, indústria petroquímica, Iqoxe, seguretat, Explosió a Tarragona, Ajuntament de Tarragona


salutescorxa | Just another WordPress.com site\nEl videojocs no són dolents en su, perquè poden exercitar el teu cervell i et poden ensenyar coses. Per exemple:, alguns jocs et fan pensar i meditar els problemes que et plantegen com el Profesor Layton o Ace Attorney (Phoenix Wright), altres milloren els teus reflexes com serien OSU o els llocs de lluita com Street Fighter, King of Fighters i Mortal Kombat, la majoria et fan més rapid a l’hora de prendre decisions. Aprens coses en la saga de Assassin’s Creed aprens una mica historia o en jocs com God of War o Kid Icarus Uprising aprens la mitologia grega, també pots aprendre diferents idiomes ja que alguns videojocs no están en el teu (sobretot el anglès). Pero per sobre de tot t’ho pases bé i si jugues amb el teus amics millor encara.\nEls videojocs tenen coses positives, però quan et passen coses com aquestes poden arribar a ser un problema:\n– Sedentarisme: el sedentarisme et pot fer arribar a l’obesitat o tindre altres problemes de salut relacionats amb la manca d’activitat física.\n– Et costa més concentrar-te amb els estudis i trobar el moment per fer els deures o estudiar\n– Insomni: si no dorms el temps recomenat pot estar molt cansat i tenir mal humor, a més et pòt donar mandra fer els deures o les tasques de casa)\n– Ansietat, irritabilitat o enfado si no pots jugar o es penja Internet (lag). També quan perds del enfado, pots trencar coses i en un cas molt greu et pots arribar a colpejar-te a tu mateix i fer-te mal.\n– Empitjora la vista.\n– Menjar “aliments escombraria” o no menjar per no deixar l’ordinador\n– Deixes de fer coses (sortir amb els amics , estar amb la teva familia, etc…)\n– Perds la noció del temps.\n– Pot ser un problema quan no tens altres aficions i pot fer disminuir la teva vida social.\n– Pots gastar-te diners. Per exemple: en el League of Legends compres Riot Points (que es compren en diners real) per comprarte skins (que son indumentàries diferents)\n– Tendinitis, dolor o rampes a dit, mans i braços.\nA més, alguns videojocs tenen valors masclistes i violents.\nAquestes són coses positives que pots fer perquè els videojocs no arribin a ser un problema:\nPosar un temps límit quan jugues.\nIntentar planificar el temps que jugues per poder fer altres coses\nFer esport planificat dues o tres vegades a la setmana, i intentar diariament caminar, pujar i baixar escales, o altres activitats quotidianes que impliquin moure l’esquelet.\nDormir 8 hores diàries.\nFer els deures i les obligacions abans de jugar.\nCercar altres aficions a part dels videojocs.\nMenjar sa evita malalties i et fa estar saludable. Planificar el que menjaràs per no improvitzar.\nDescansar durant 30 minuts cada 2 hores per a retirar ulls pantalla. També és important il·luminar bé la pantalla, tenir llum suficient. Pots aprofitar aquestes estones per preparar-te el menjar.\nPer no passar-te tanta estona jugant pots buscar o crear una entitat amb els teus gustos i si t’agrada l’anime pots venir al Club Anime Manga a l’Espai Jove Escorxador a les 5:30\nPosar un límit en els diners que et gastes als videojocs o jugar videojocs que no tinguis que pagar.\nJuan Pablo Sanchez i Marc Martínez\nLa megarèxia es un trastorn de la conducta alimentària que distorsiona la imatge corporal de la persona que la pateix.Vindria a ser el contrari de l’anorèxia nerviosa.\nLes persones amb aquest trastorn normalment són grasses i no estan sotmeses a cap règim. Degut a la distorsió de la imatge no veuen el problema d’obesitat que pateixen i es veuen com a persones saludables. Porten una vida que no és gens saludable on consumeixen grans quantitats de menjar amb calories buides (dolços industrials, menjar ràpid, postres…) amb falta de vitamines, minerals, aminoàcids (etc.) que poden crear diverses malalties o problemes com la anèmia o el colesterol. Quan falten aquests nutrients el nostre cervell s’altera i la megarèxia es pot convertir en una greu malaltia.\nEn general, les persones megarèxiques són inconscients del seu problema. Eviten fotografiar-se o anar de compres per negar la seva realitat, és una autonegació.\nLa megarèxia és estudiada pel doctor Jaime Brugos però encara no es troba a la literatura científica. S’estima que per cada persona anorèxica hi han deu megarèxiques. Segons els càlculs del Dr. Brugos poden haver cinc milions de megarèxics sense diagnosticar a Espanya.\nA principis de març, va començar un nou taller a l’espai jove l’escorxador titulat: Quins nervis! Aquest taller anava dirigit a adolescents molt nerviosos i amb molta ansietat. Durant quatre setmanes van anar-hi acudint diferents persones de diferents edats per saber controlar els nervis quan es veièssin en alguna situació d’estrès.\nAquí teniu 5 consells que podreu utilitzar per evitar alguna d’aquestes situacions:\nMenjar i dormir suficient. Dormir i menjar és bàsic per poder mantenir una vida saludable, per què el fet de què tú estiguis bé, fa que vegis les coses d’una altra manera més positiva, i per tant redueix l’estrès.\nAprendre a ser asertiu. Ser asertiu vol dir no tindre por a donar la teva opinió i acceptar la resposta dels altres. Aprendre a acceptar les opinions dels demés i les teves és molt positiu,per què estar bé amb els altres fa que tú estiguis bé amb tú mateix.\nOrganitzar el teu temps. Organitzar-te les tasques t’ajuda a estar molt més relaxat. Dedica a cada cosa el seu temps, sense olvidar reservar temps per nosaltres.\nIntentar mantenir expectatives realistes. Exigir perfecció o esperar massa d’un mateix o dels demès pot causar nervis i frustració.\nDesenvolupar una actitud positiva. Si et preocupes de tot en excès i li dones més importancia de la que té,podries sentir te fracasat, veure les coses amb millors ulls ens pot facilitar la felicitat.\nEn els dies del taller, es van fer diferents activitats: taller de risoteràpia (què consistia en riure per desenvolupar una actitud positiva), jocs, xarles, etc.\nLa meva opinió d’aquest taller va ser molt satisfactòria, vais aprendre moltes coses interessants per prevenir aquestes situacions.\nRecomano que acudiu a l’espai jove l’escorxador, i gaudiu cadascun dels taller i les activitats!\nNerea Rodríguez Del Moral.\nResultats enquesta Karpasana Festa Major 2014\nAra que ja s’acosta la Festa Major, us deixem amb els resultats de les enquestes de sexualitat i alimentació de l’any anterior.\nBenvolguda santitat pública,\nSé que estàs de retallades, he lluitat, lluito i lluitaré perquè això s’acabi. Però hi ha coses que em semblen abusives i em pregunto fins a quin punt la resposta és “les retallades”.\nPer sort no t’utilitzo massa, no m’agrada això d’anar al metge i això que sóc una professional de l’àmbit de la salut. Potser, per aquest motiu m’auto-obligo a fer-me controls rutinaris.\nEm sorprèn però la teva manera de tractar als pacients. És cert que amb les retallades , s’ha retallat el temps a consulta. Evidentment, que et posin un pacient cada 2 minuts i mig, no dona molt marge per fer una bona visita, però tot és qüestió de posar-hi voluntat, Escoltar i donar respostes millors a un : això és normal, ja saps és el que hi ha , no hi podem fer res, o el típic és protocol i primer hem de fer una radiogradia, no són respostes adequades.. Senyor/a metge/metgessa això no és el que necessita la persona que ve a visitar-lo/la.\nLa persona que acudeix a la seva consulta necessita explicacions, aquesta reacció és típica d’aquest medicament podem intentar canviar-lo a veure si el cos l’absorveix millor, però se l’ha de prendre, és important per mantenir els nivells d’aquests adequats en sang. Derivacions a especialistes, podria ser això, però per sortir de dubtes no és preocupi fem els tràmits per anar a al’especialista, no és urgent però més val donar-li un cop d’ull. Proves necessàries, el protocol dictaria que li faci una radiografia però pel que m’explica i com que ve amb l’informa d’un altre professional de la salut l’envio directament a fer-se una ecografia d’aquesta manera accelerem els resultats.\nAquests només son petits exemples, crec sincerament que tot depèn de les ganes de treballar que es vulgui, i no, no són els únics a qui han retallat. Se que veuen, han vist mil i veuran un munt de quadres clínics, però per qui acudeix a la seva consulta el seu és el més important i és mereix l’atenció necessària.\nPoder demanar cita amb el teu metge o la teva metgessa després d’una prova és necessàri, poder veure aquesta prova amb els teus ulls és necessàri, poder comentar-la amb algu que hi entén és necessàri.\nLa prova és de la meva salut, del meu cos, per tant estic en el meu dret de veure i tenir aquesta prova.\nÉs el meu cos, és el teu cos, és el seu cos, és el nostre cos, és el vostre cos, són els seus cossos… és per aquest motiu que tenim tot el dret a que els mirin, els cuidin, en parlin, a tranquil·litzar-los, tenim dret a parlar-ne, a veure les proves i a guardar-les a casa nostra si és el que volem!\nEm pregunto si és aquest el procediment en una visita rutinària , que passa quan la situació no és tan rutinària? Quan et perden els papers? Quan has de repetir les proves?\nSi us plau, demana que et respectin, les retallades no són motiu pera no fer-ho.\nL’arribada a l’insti representa un gran canvi a la nostra vida: noves amistats, un món de profes nous, el nostre cos que també està canviant, etc. Us hem volgut preguntar a l’alumnat de primer d’ESO de Palau-solità i Plegamans com ha estat la vostra arribada al Ramon Casas i Carbó i a la Marinada.\nVolíem saber si heu començat amb ganes el curs, què és el que us ha sorprès, si ha estat com esperàveu, què és el que més i el que menys us ha agradat i què és el que més us ha costat.\nComences amb ganes el curs?\nEl que ens hem trobat és que la amplia majoria comenceu amb ganes el curs. De fet, de tot l’alumnat que ha participat dels dos centres només una persona expressa no tenir gens de ganes. Tot i que en els cas dels nois de la Marinada el percentatge d’indiferència (gent que marca aquesta careta ) és més gran.\nÉs a dir, que la majoria ve amb ganes de enfrontar-se a aquest nou repte que suposa l’arribada a l’institut, i vol conèixer totes les possibilitats que aquest nou espai li ofereix.\nQuè els que més t’ha sorprès d’anar a l’institut?\nUna de les coses que més us ha sorprès, i per altre banda que més us agrada és el que comporta relacionar-se, és a dir, conèixer gent, fer amics, etc. Molts de vosaltres citeu l’hora del pati com a millor moment per a relacionar-se i també de desconnexió.\nPerò el que veritablement us ha sorprès a la majoria és el canvi respecte a l’escola: per alguns de vosaltres hi ha molts més exàmens, per altres no tants com s’esperàveu. A molts de vosaltres us ha cridat l’atenció el format de classe, amb assignatures i activitats diferents.\nQuè és el que més els agrada d’anar a l’institut?\nEncara que l’institut sigui un centre acadèmic ens trobem que la majoria dieu com a coses que més us agraden les relacionades amb els amics i com a menys les relacionades amb els estudis.\nQuè és el que menys els agrada?\nUna de les coses que menys agrada, especialment per a les noies; és la convivència amb els més grans. Molts citeu també, com a coses que més us desagrada els embolics que es produeixen a les sortides, les empentes al passadís o fins i tot les baralles.\nL’institut és allò que esperaves?\nLa majoria opineu que s’han complert les vostres expectatives respecte al que seria l’institut, encara que hem de dir que no és una majoria absoluta, és a dir; que per molts l’institut no és el que es pensaven abans d’entrar.\nQuè és el que més t’ha costat?\nA més a més de les coses més purament acadèmiques, una de les coses que més us ha costat són les relacions amb els companys. És cert que a vegades fer nous amics no és gens fàcil, i per altre banda la convivència amb gent tant diferent a nosaltres suposa desenvolupar tots els nostres esforços per aconseguir adaptar-nos.\nAltra de les coses difícils per vosaltres és haver de presenciar, o fins i tot partir comportaments conflictius.\nAixò és, molt a grans trets; el que heu citat en relació a l’arribada a l’institut. Hem vist que teníeu visions molts diferents de moltes coses, però també que compartiu moltes altres. Que us semblaria; vosaltres alumnes de primer, fer un treball conjunt per ajudar a que l’arribada a l’institut de les persones que vinguin l’any vinent sigui molt més fàcil?\nUna història sobre l’autoestima\nDimecres, dos quarts de vuit i jo encara estava al llit. Pensava en el anterior dia, havia estat horrible. Em van posar els brackets i em quedaven fatal, així que temia al cap rialles i comentaris dels demés per això.\n– Lectura del pensament: suposes que no li interesses als demés, que no li agrades, creus que pensen malament de tu, sense evidencia real d’allò.\nQuan vaig mirar l’hora, em vaig sobresaltar: “A aquest pas arribaré tard!”.\n-Bon dia! Puc passar?\n-Arribes tard Delaia.-em va dir la professora de tecnologia- Entra i al final de classe en parlem.\nJo tenia els apunts davant i els escrivia, però realment no estava atenta a la classe. “Perfecte. Aquestes dues ja se’n riuen de mi” vaig pensar quan vaig veure la Cristina i la Júlia rient.\n– Personalització: Suposem que tot té a veure com nosaltres i ens comparem negativament amb la resta.\n-Alaaa! T’han posat brackets! No et queden gaire malament, però suposo que no són gaire còmodes -em va dir en Pau.\n-Doncs encertes noi.\n-Anem tots dos junts cap al laboratori?\n-D’acord -vaig contestar amb vergonya.\nEn Pau m’agradava des de feia ja temps. Ell és un noi obert i simpàtic, en canvi jo sóc més tancada. Ell podia conèixer molta gent gràcies a el seu caràcter.\n-Compte que caus! -em va dir en Pau quan va veure que quasi acabo al terra.\nMira que en sóc de burra! Ara en Pau pensarà que sóc massa “patosa”.\n– Designació global: S’utilitza termes pejoratives per descriure’s a un mateix.\n– Sobregeneralizació: A partir de un fet aïllat es crea una regla universal, general, para qualsevol situació i moment.\nJa era l’hora del pati, com sempre, em vaig dirigir cap a la biblioteca per estar tranquil·la i sola, però abans d’entrar-hi em va sonar el telèfon.\n– Raonament emocional: Si ho sento així és veritat. Ens sentim sols , sense amics i creiem que aquest sentiment reflecteix la realitat sense parar a contrastar-ho amb altres moments i experiències.\n-Bon dia Delaia, com va el matí?-la meva mare va ignorar el meu gest d’indiferència i continuà- T’he deixat a consergeria una carpeta groga que porta a dins l’autorització de la sortida que m’havies demanat, i publicitats per fer extraescolars. T’enrecordes que ho vam parlar? Pensa quina vols fer i demà mateix t’apunto.\n-D’acord mama. Gràcies. Fins després!\nQuan ja m’havia acabat l’entrepà vaig començar a mirar-me les extraescolars. Bàsquet, futbol sala, ball, rítmica, patinatge…també hi havia música i no sé que més, però em vaig decantar pels esports. “Rítmica, sempre he volgut saber-ne una mica, no seria mala idea” vaig pensar.\n-Bon dia! He vingut a inscriure la meva filla a rítmica.\n-Bé, heu d’omplir aquest paper i com avui és dimecres, podràs començar. Avui és a les 17h.\nHe de dir que estava una mica nerviosa. No coneixia ningú i em donava molta vergonya. Tot i així, em vaig presentar amb valentia.\n-Hola! Em dic Delaia Sànchez. Tinc 14 anys.\n-Per què t’has apuntat?- em va preguntar la professora.\n-Sempre m’ha agradat el món de la rítmica.\nA la primera classe em van ensenyar un parell de coses. Tot i que normalment em dóna vergonya fer veure com sóc, fent rítmica sóc jo mateixa.\n-He de felicitar-te, tens molt bona actitud. Encara et falta un petit detall a l’hora de fer l’exercici. Valeria, ajuda-la.\nLa Valeria era una noia del meu institut amb un any més que jo. Era molt bona , com a noia i a rítmica.\n-Això et costarà aprendre-ho. Vine a casa meva un dia, que jo a casa tinc material per fer l’exercici. Passa’m el teu número -em va dir amablement.\nI aquí va començar la nostra amistat.\nEra el dia de l’exhibició, jo era la tercera que sortia. Tot i així, no ho feia sola. Era per parelles, i jo sortia amb la Valeria. Començà la música, em concentrà i ho vaig fer. Sí, i ben fet. Tot em va sortir bé. Després de moltes felicitacions per part de pares, companys i més, em vaig anar a casa.\nI vosaltres ara direu: ja i què? Doncs res, he de dir que gràcies a la rítmica vaig començar a creure en mi. Vaig aprendre a que si no em surt bé cal aixecar-se i tonar’ho a intentar, però no rendir-me.\nFormes millorar l’autoestima:\n1. Converteix allò negatiu en positiu\n2. No generalitzes\n3. Centra’t en allò positiu\n4. Fes-te conscient dels teus assoliments o èxits\n5. No et comparis\n6. Confiar en tu mateix/a\n7. Accepta’t a tu mateix/a\n8. Esforça’t per millorar


Sis recomanacions de Joan Majó | Queixes, excuses i desvaris\nSis recomanacions de Joan Majó\nJoan Majó, durant un petit acte de comiat que es va fer el passat dijous a la nit amb els directius de la CCMA i les persones que més de prop han col·laborat amb ell durant la seva etapa de director general del grup, en comptes de fer un previsible discurset amb el balanç d’aquests quatre anys, va optar per donar aquests sis consells:\n– Tingueu clar que gestionar no és el mateix que dirigir.\n– Recordeu que, en qualsevol tipus d’organització, dirigir significa tractar amb persones.\n– De les quatre fases del procés de direcció (anàlitzar, diagnosticar, actuar i controlar), la més crítica és la del diagnòstic, i per tenir èxit és imprescindible que el diagnòstic estigui compartit. La participació en el diagnòstic és la clau de tot el procés.\n– Feu que els vostres col·laboradors siguin més savis, experts i agosserats que vosaltres. Un directiu no ha de dedicar el seu temps a empenyer als seus col·laboradors; en tot cas, els ha de frenar.\n– Dirigir no és exercir el poder sinó actuar amb autoritat. El poder s’obté per atorgació, l’autoritat cal guanyar-se-la entre les persones.\n– Feu explícits els motius de les vostres actuacions, el sentit ètic del que feu i del que voleu que facin els vostres col·laboradors. Que se us recordi per la vostra coherència entre el que dieu i el que feu.\nConsells carregats de sentit comú, oi que si?\nThis entry was posted on diumenge, 6 de/d' Abril de 2008 at 21:14\tand posted in Gestió.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed.\n« Els hàbits i la creativitat\nAlbert Sáez i els reptes de futur de la CCMA »\n2 responses to “Sis recomanacions de Joan Majó”\n8/04/2008 at 8:38\nÉs una llàstima que no els apliqués… (o que la majoria dels seus directius no hagin entés res d’aquesta filosofia…)\n8/04/2008 at 16:48\nGràcies, mossén, pels teus comentaris, que enriqueixen aquest espai. La teva opinió respon, segurament, al sentir d’algunes persones (moltes o poques, no ho puc saber) que treballen a la CCMA. Contrariament al que intueixo que tu penses, jo sóc de l’opinió que l’etapa de Joan Majó i Enric Homs ha estat, en general, molt positiva. Considero que s’han comés errors i injustícies que s’haurien pogut evitar; però també crec que no seria just responsabilitzar-ne al primer executiu.


Previous no. 15 | mode...information GmbH Fashion Trend Forecasting and Analysis\nAktuelle Ausgabe: PRE15\nCadena no. 05 A/W


Una exposició en homenatge a Manuel Vázquez Montalbán | Cultura\nInici / Notícies / Una exposició en homenatge a Manuel Vázquez Montalbán\nUna exposició en homenatge a Manuel Vázquez Montalbán\nEl divendres 19 de juliol, a les 19h, es va inaugurar al claustre de Sant Francesc l’exposició “Pepe Carvalho. Homenatge a Manuel Vázquez Montalbán”.\nJaume Plensa, Francesc Artigau, Eduard Arranz Bravo, Benet Rossell, Juan José Uslé, José Luis Pascual, Josep Maria Riera i Aragó, Menchu Llamas, Waltraud Maczassek, José Manuel Ciria, Eduardo Arroyo, Miquel Navarro, Abraham Lacalle, Anna Monzó, Joan Pere Viladecans, Maïs, Santi Moiz i Francisco Leiro presentaran obres en paper i escultòriques estretament lligades al personatge literari creat per Manuel Vázquez Montalbán.\nL’exposició que es presenta dins el cicle Paraules al Claustre i + fa un recorregut pels llibres de Pepe Carvalho. Una proposta que permet presentar aquest famós personatge i al seu autor i alhora mostrar una significativa representació de grans artistes contemporanis. Les obres han estat realitzades sobre paper per tal d’apropar-nos també al suport material amb que s’escriuen els llibres. També hi haurà tres peces escultòriques. En aquesta exposició de literatura, pintura i escultura, les gestes o errors de l’antiheroi gallec i de l’enorme figura intel•lectual de seu creador, són la causa que mou a la investigació, la recerca, la curiositat o el repte, que desencadena la necessitat de crear que hi ha al darrera de cadascuna d’aquestes obres.\nL’exposició d’aquests divuit reconeguts artistes ha estat comissariada per Gabriel Serrano, gestor cultural i comissari d’exposicions. La seva trajectòria organitzant exposicions va començar l’any 1995 i des d’aleshores ha produït exposicions individuals i col•lectives arreu del món.\nL’any 2001 va decidir obrir una llibreria-galeria d’art a Sitges, Òpera. La galeria es va tancar a principis de l’any 2004 i la llibreria va haver de tancar l’any 2013. Tanmateix, Gabriel Serrano ha sabut mantenir viu el vincle entre art i literatura i d’aquí ve que gairebé totes les exposicions que ha comissariat tinguin un marcat accent literari.\nLa inauguració tindrà lloc al mateix claustre de Sant Francesc, a les 19h, i serà la darrera exposició del cicle Paraules al Calustre i + d’enguany. Comptarà amb la presència del seu comissari que en farà la presentació i amb la presència d’alguns artistes presents a la mostra com Waltraud Macsassek.\nL’exposició es podrà visitar fins al diumenge 18 d’agost, amb horaris de dilluns a divendres de 17 a 20h i dissabtes i diumenge d’11 a 14h.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Esponellà consultarà als veïns el futur ús de l'edifici de l'antic ajuntament\nEsponellà consultarà als veïns el futur ús de l'edifici de l'antic ajuntament\nEl nou equip de govern de l'Ajuntament d'Esponellà, format per Esquerra Republicana, farà una consulta popular als veïns per determinar que se'n fa de l'edifici que fins fa poc acollia les dependències municipals.\nEl trasllat el va fer efectiu l’antic equip de govern de Junts per Catalunya durant la primera setmana d’abril, en una decisió que l’actual alcalde David Juan considera precipitada i poc adequada, tot i compartir que Cal Baró és el lloc idoni per acollir l’Ajuntament. Així doncs, des de fa tres mesos el consistori esponellenc opera i atén els veïns des de l’emblemàtic edifici de Cal Baró. L’Ajuntament va adquirir aquesta masia de l’any 1775 inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya l’any 2006 i la va anar rehabilitant per fases segons la seva disponibilitat pressupostària. Amb el trasllat s’ha obert el debat sobre què s’ha de fer amb l’antic edifici. La intenció és plantejar als veïns una consulta ciutadana amb diverses opcions i el seu valor econòmic i implicació que requereix cadascuna d’elles.\nDavid Juan avança que una de les opcions seria la venda de l’edifici després d’haver-lo valorat econòmicament. Altres opcions, encara no definides, podrien ser adequar-lo com a centre cívic o com a punt d’informació turística.


L’Acellec impulsa una borsa de treball per a monitores per a les tardes educatives de setembre\nCom a resposta a l’avançament del curs escolar, l’Associació Catalana d’Empreses del Lleure, l’Educació i la Cultura recull informació de diferents perfils de joves que fan tasques de monitoratge i que estan disponibles per treballar, els agrupa per municipis i els posa a disposició de les empreses associades.\nEl curs escolar 2022-2023 arriba amb novetats importants. La principal és l’avançament de les classes una setmana, fet que comportarà la programació d’activitats de lleure a les escoles cada tarda durant tot el mes de setembre. Davant aquesta situació, l’Acellec ha mogut fitxa ràpidament i impulsa una borsa de treball per a monitors i monitores que estiguin disponibles per treballar per poder cobrir aquesta demanda de feina. La borsa agruparà els candidats i candidates per municipis i aquesta informació es posarà a disposició de les empreses associades a l’Acellec que hauran de contractar professionals per cobrir l’augment de feina prevista per al mes de setembre.\nUn dels aspectes que més preocupa les empreses que han de prestar el servei de tardes educatives del mes de setembre és la dificultat de trobar monitores disponibles per treballar només durant una hora diària. La primera opció serà sempre oferir el servei amb els treballadors habituals de l'empresa, ja siguin monitors de menjador escolar o d'activitats extraescolars. Però és previsible que calgui complementar el treball d'aquestes persones amb altres monitors perquè durant les tardes educatives la ràtio serà més elevada o, simplement, perquè hi haurà més usuaris. En aquests casos, les empreses només podran oferir una hora de treball al dia, durant els vint dies de setembre en què es prestarà el servei. Serà complex trobar monitors que els surti a compte treballar en aquestes condicions si no són del mateix municipi. Els candidats hauran d'especificar en quin municipi volen o poden treballar, amb un màxim de cinc opcions. D'aquesta manera, tots els aspirants a treballar es podran agrupar per localitats, i les empreses que hi estiguin interessades podran fer cerques per cobrir cadascun dels centres educatius en els quals treballin.\nAccés a través de la intranet\nPer consultar la borsa de monitors, les empreses associades hauran d’accedir a la intranet de l'Acellec amb la seva contrasenya i entrar a la Borsa de treball (ofertes). Allà trobaran, en lloc destacat, un enllaç directe a la borsa. Clicant al damunt s’accedirà al llistat de monitors que s'han ofert com a candidats per treballar a les tardes educatives de setembre.


Residence Armina Crans Montana Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoute de Lens, Crans Montana, Crans Montana, Suïssa, 3963 - Veure al mapa\nMés informació sobre Residence Armina\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Crans Montana, Residence Armina és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nResidence Armina ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com sauna, piscina coberta, esquí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Residence Armina.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Agence Fernanda, Route du Rawyl 25, 3963 Crans-Montana. Cal que informeu el Residence Armina de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 CHF per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


domingo, 24 enero 2021 - 19:10 h\nMentre el públic que omplia tot el Cós de Gràcia de cap a cap esperava que comencessin les corregudes, el servei de megafonia donava instruccions a la gent en tres idiomes. Recordava que aquest espectacle no és una competició sinó una demostració d'uns dels actes més antics de les festes de Maó.\nS'advertia també a la gent que nohavia de posar en perill les carreres del cavalls i es feien unes quantes instruccions de seguretat tant per als espectadors com per als cavallers que prenien part a l'espectacle.\nAquests missatges es van anar repetint fins que per fi van sortir la primera parella de cavallers a córrer. El rellotge s'apropava a les vuit menys quart, quasi mitja hora més tard de l'hora anunciada en el programa de festes.\nDes de les finestres de les cases del Cós també es seguia l'espectacle, La major part del temps no passava res, però a la gran majoria dels presents no semblava que els hi importés.


Versió en català i subtítols en anglès del treball de J.L Espejo sobre els orígens de Leonardo i la seva estada a Montserrat\nJosé Luis Espejo. Contacte: historiaoculta@gmail.com. Pàgina web:www.gestae.com. Soc autor de l’audiovisual LA ATLANTIDA, LO QUE LA CIENCIA OCULTA, i dels llibres LEONARDO, LOS AÑOS PERDIDOS, EL CONOCIMIENTO SECRETO i LOS HIJOS DEL EDÉN. Darrere de La Gioconda s’hi amaga un gran secret. Que és al mateix temps una idea i un lloc. En el present audiovisual s’explica que Leonardo era un heretge, descendentde càtars fugits del Pirineu català dos segles i mig abans del seunaixement. De Vinciano (actual Vinçà), al Rosselló (Catalunya nord)rebria el seu cognom. Leonardo va tornar a la pàtria dels seusavantpassats entre els anys 1481 i 1483, i segurament també en elsprimers anys del segle XVI. Des del meu punt de vista, a Montserrat hi pintaría almenys dues obres (una d'elles seria el seu Sant Jeroni), ihauria pres notes per a algunes pintures més (La Verge de les Roques i La Gioconda). Aquest període de la seva vida, els seus "anys perduts", ha estat ignorat per la historiografia oficial. Tanmateix, va marcar un abans i un després en la seva carrera professional, així com en la seva trajectòria vital. Un detall important: durant aquests "anys perduts" de Leonardo, Giulio della Rovere, el futur papa Juli II (el que va encarregar a Miguel Angel la decoració de la Capella Sixtina), era abat de Montserrat.\nSPONSORS DE L'INH!


1. Com m'he de matricular?\nEl centre planifica unes sessions informatives per als estudiants de nou accés, el dia abans de la matrícula. L'assistència no és obligatòria però és molt recomanable. El dia i hora de la sessió informativa així com el dia i hora de matrícula se t’assignarà des de Gestió Acadèmica i se us comunicarà per correu electrònic i telèfon. Tota la informació del procediment de matrícula també la podreu trobar consultant el tutorial de matrícula.\n2. No puc venir presencialment a fer la matrícula, què puc fer? Pot venir algú altre?\nPot venir una altra persona amb una autorització teva. És suficient un paper signat per tu on consti la teva autorització. La persona autoritzada ha de portar el seu DNI original i una fotocòpia compulsada del teu DNI o bé una fotocòpia i l’original del teu DNI perquè fem la compulsa en el moment de la matrícula.\n3. Si no es fa la matrícula el dia assignat, què pot passar?\nSi hi ha motius justificats de no poder assistir el dia assignat, es pot demanar canvi de dia i hora de matrícula amb antelació a la secretaria del centre.\n4. Hi ha l’opció de torn de tarda?\nL’horari de matrícula és de torn de matí únicament. En cas que l’hora assignada no et vagi bé pots sol·licitar un canvi de dia o d’hora si queden per triar.\n5. Quina documentació haig de portar per matricular-me?\nTens la relació detallada a l'apartat de "Matrícula" de la Guia de l’Estudiant.\n6. Puc no matricular-me de tots els crèdits de primer?\nSi decideixes no matricular-te d'un curs sencer pots sol·licitar la matrícula a temps parcial i només et matricularàs de la meitat dels crèdits. L'autorització és automàtica i no cal aportar cap documentació justificativa.\n7. Si tinc un Cicle Formatiu de Grau Superior que es pot reconèixer, què he de fer?\nConsulta les assignatures que es reconeixen del Cicle ja que aquestes no s’hauran de matricular (dins la Guia d’estudiant, en l’apartat "Oferta de graus", quan seleccionis els estudis, dins de la pestanya pla d’estudis hi ha el detall dels cicles).\nEl dia de la matrícula hauràs de portar el certificat de notes compulsat del cicle i omplir la sol·licitud de reconeixement. En la matrícula t’incorporarem aquestes assignatures com a reconegudes, i abonaràs el % del preu que estipuli el decret de preus públics per les assignatures reconegudes.\n1. Què estableix el Règim de permanència?\n- S'estableix un nombre de 30 crèdits que cal superar en 2 anys.\n- S'estableix que, per matricular-se del segon curs, s'ha d'haver superat un nombre de 12 crèdits.\n- S'estableix que, per matricular-se del tercer curs, s'ha d'haver superat un nombre de 60 crèdits de primer i segon curs.\n- S'estableix que, per matricular-se del quart curs, s'ha d'haver superat tot el primer curs i 120 crèdits de primer, segon i tercer curs.\n- S'estableix que, per matricular-se del treball de final de grau, cal haver superat els 2/3 del total de crèdits del pla d'estudis.\n5. Puc anul·lar o modificar la matrícula?\nSi vols anul·lar la matrícula o bé modificar-la parcialment, pots presentar una sol·licitud a la gestió acadèmica, en els terminis establerts. La sol·licitud s'ha d'adreçar al deganat o a la direcció del teu centre. Hauràs d’abonar la taxa de modificació de matrícula.\n- Un cop es concedeix l'anul·lació o la modificació de la matrícula, s'aplica a l'expedient acadèmic i no hi pots renunciar.\n6. Si anul·lo la matrícula o algunes assignatures, em retornen els diners?\nLa devolució de l'import només és possible si l'anul·lació o la modificació s'han fet per causes imputables al centre, o per causes degudament justificades per l'estudiant.\n7. Si anul·lo la matrícula perquè m'han reassignat una altra plaça a la preinscripció, em retornen els diners?\nSi has anul·lat la matrícula perquè l'Oficina d'Orientació per a l'Accés Universitari (OOAU) t'ha adjudicat una altra plaça, tens dret a la devolució dels diners, llevat de l'import abonat en concepte de gestió de l'expedient acadèmic.\nPreguntes freqüents sobre preus i pagament de matrícula\n1. Quin preu té la matrícula?\nEn aquesta pàgina pots consultar els preus i els conceptes de matrícula.\nPots consultar el simulador de preus de matrícula per a calcular el cost (veure apartat matrícula).\n2. La beca em descompta el 100% de la matrícula?\nNo. En el cas dels estudis de FUAB formació la beca únicament descomptarà l’import del preu públic del crèdit. Els estudis tenen una part pròpia i una part pública (PREU CRÈDIT=preu públic+preu propi).\n3. Pots modificar la matrícula?\nSí, bé pots realitzar modificació parcial, o bé anul·lació total dins dels terminis establerts al calendari academicoadministratiu. En tots dos casos caldrà que abonis la taxa corresponent aquesta gestió.\n4. Si vull anul·lar la matrícula, em tornen els diners?\nCom a norma general, les anul·lacions de la matrícula només es podran concedir si es sol.liciten dins dels terminis establerts en el calendari academicoadministratiu, en casos excepcionals, es podran concedir fora d’aquests terminis.\n• Quan la persona interessada al·legui motius mèdics. En aquest cas, l’alumne/a haurà de presentar el certificat mèdic expedit per un centre oficial (institució de l’INSS o hospital públic).\n• Quan l’ anul·lació de matricula estigui motivada per una resignació de plaça del procés de preinscripció universitària.\nAteses les característiques del centre, es farà la devolució amb les condicions següents:\n• El centre restarà un 10% en concepte de despeses generals (lliurament de documentació, reserva de plaça, despeses d'administració), en cas d'haver sol·licitat l'anul·lació dins del període establert en el calendari acadèmic.\n• El centre restarà un 20% en concepte de despeses generals (lliurament de documentació, reserva de plaça, despeses d'administració) en cas d'haver sol·licitat l'anul·lació fora del període establert en el calendari acadèmic (casos excepcionals).


"Això no és un trio" tanca temporada amb els millors moments - TV3\nAixò no és un trio\n"Això no és un trio" tanca temporada amb els millors moments\nAquesta setmana no ens visita un convidat..., sinó que ho faran els set que han passat aquest estiu pel programa!\n15/09/2017 - 13.30\nDiumenge a la nit, a TV3, s'emet l'últim capítol d'"Això no és un trio". En aquesta ocasió no hi haurà un sol convidat, sinó que n'hi haurà set. Hem preparat un programa resum amb els millors moments que ens han donat tots els convidats que han passat al llarg de l'estiu pel nostre plató. Amb ells hem parlat, hem jugat, hem rigut, ens hem emocionat i hem cantat, sempre acompanyats de la Bibiana Ballbè, l'Ana Boadas i l'Àngels Molina, i amb la complicitat de la nostra banda, Joan Colomo i la Radiofórmula.\nEn aquest programa recordarem el musical que van protagonitzar les tres presentadores i en el qual també va participar el periodista Jordi Basté. Basté ens explicarà per què la ràdio és màgica i s'emocionarà amb els records de quan anava al cinema Unión d'Horta a ajudar el seu avi, que era cinematògraf. L'actor Alberto San Juan també s'emocionarà en sentir la seva mare, actriu radiofònica durant els anys seixanta, i s'atrevirà a fer de galant a la nostra radionovel·la particular, "Pasión y cocos".\nVeurem Pilar Rahola, que se sotmetrà a un cara a cara apassionat amb la seva doble i ens parlarà de la seva projecció pública i de les seves experiències amb la premsa rosa. Amb Chenoa descobrirem una artista que va començar a cantar de molt jove, que està ja de tornada de moltes coses, però que és capaç d'emocionar-se amb petites coses. Recordarem també l'Antonio Díaz, el "Mago Pop", que ens va deixar sense paraules amb els seus trucs i ens va descobrir d'on ve la seva passió per la màgia. Ell, que prefereix Copperfield a Messi, diu que ser mag és molt friqui.\nDe Núria Roca en descobrirem els seus orígens a Canal 9, on hi va debutar com a concursant, i l'Ana la sotmetrà a un test sobre sexe. Amb Carlos Latre farem una immersió al seu món particular, habitat per centenars de personatges que treuen el cap quan menys te'ls esperes, i ens explicarà que és bo aprendre dels èxits, però també dels fracassos. L'Àngels, convertida en una agent de duana, el sotmetrà a un interrogatori per poder entrar als Estats Units, i amb la Bibiana intentarà demostrar les seves habilitats com a minyó escolta.\nDiumenge a la nit, l'últim programa de la temporada d'"Això no és un trio" és una tria dels millors moments que hem viscut aquest estiu a TV3.\n"Això no és un trio" ens descobreix les mil facetes de Nuria Roca