Empresaris, educadors i Conselleria d'Educació intercanvien opinions al voltant de la implementació de l’Formació Professional Dual - ACTAIO\nRafael Chordá, Cap de Secció, i Paqui Boluda, Assessora Tècnica, tots dos de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esports. Encontre "FORMACIÓ DUAL: COM PARTICIPAR DES DE L’EMPRESA"\n24 julio 2018 / 0 comments\nEmpresaris, educadors i Conselleria d’Educació intercanvien opinions al voltant de la implementació de la Formació Professional Dual\nL’Acord Territorial per a l’Ocupació i el Desenvolupament Local, Actaio, a través del «Projecte Experimental II: Formació – Innovació – Indústria 4.0» ha organitzat l’encontre “FORMACIÓ DUAL: COM PARTICIPAR DES DE L’EMPRESA”. Una activitat que ha estat dirigida a treballadors i treballadores de gestió de RRHH de les empreses privades i públiques, a nous emprenedors i emprenedores, així com als professors de Formació Professional de la zona.\nCom que l’objectiu primordial de la Formació Professional Dual és prestigiar i valorar la transferència de coneixement entre l’empresa i l’aprenent, “l´aprendre fent”, el que es considera com a aposta de futur per millorar l’ocupabilitat del nou mercat de treball i aconseguir el canvi necessari del model productiu, molt més exigent i competitiu, es convoca aquest encontre. Aquest ha sigut un èxit, tot i que han assistit quasi mig centenar de persones, amb una assistència massiva per part del professorat responsable de la Formació Professional.\nVan participar, Rafael Chordá, Cap de Secció, i Paqui Boluda, Assessora Tècnica, tots dos de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esports, encarregats així mateix de les pràctiques formatives en la empresa (FCT, FPD i pràctiques en Europa) en la seua ponència «La Formació Professional Dual del Sistema Educatiu en la Comunitat Valenciana».\nProcediment d’execució de la Formació Professional Dual\nRafael Chordá i Paqui Boluda ens van descriure tot el procediment que s’ha de seguir dintre de la Formació Professional Dual, des que el Centre Formatiu sol.licita un cicle en dual, fins que es materialitza en un conveni de col.laboració i l´alumnat acudeix a fer les pràctiques formatives en l’empresa.\nPer açò, la ponència va estar estructurada en dues parts:\nPer una banda, la que fa referència al Centre de Formació, respecte a la:\nSol.licitud d´autorització del projecte de la Fp dual\nGestió del conveni d´FP dual amb empreses privades i ens locals\nIncorporació de l’alumnat en l’empresa\nA l´altra banda, la que fa referència a les Empreses, on ens expliquen:\nRequisits de les empreses participants\nRequisits de l´instructor/a\nCursos de formació per a instructors/es d´empreses\nModels de relació alumnat-empreses\nLa Formació Professional Dual des del centre de formació\nRafael Chordá, Cap de Secció, i Paqui Boluda, Assessora Tècnica, tots dos de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esports. Encontre «FORMACIÓ DUAL: COM PARTICIPAR DES DE L’EMPRESA»\nPaqui Boluda ens va fer un recorregut des que es sol.licita un cicle de Formació Professional Dual fins que s´incorpora l´alumnat a l´empresa.\nEns remarca que, com que des de Conselleria sempre s´aposta per una Formació Professional de qualitat, i per açò en aquesta modalitat, la Formació Professional Dual, en la que l’alumnat passa una part de la seua formació treballant en l’empresa, ha de ser remunerada tot i que és un element molt motivador per al participant: “ els alumnes es desanimen i per a que siguen unes pràctiques sense remuneració ja tenim l´altra modalitat, l´FCT”.\nPaqui Boluda va posar molt d’èmfasi en el fet que hi ha que aconseguir beques per al nostre alumnat per part dels agents implicats: Empresa i Centres de Formació. Sap que per a les xicotetes empreses és un gran esforç, però és molt important aconseguir-les com a via de remuneració del participant.\nSegons Boluda: “Ja hi ha moltes empreses que han subscrit el Conveni i que estan utilitzant la modalitat beca, encara que no totes les empreses paguen el mateix als alumnes, l’import de les beques oscil·la, entre 3 i 6 € l’hora”.\nTambé ens va fer menció a l´esborrany del nou Decret de la Formació Professional Dual i ens va explicar com una part important d´aquest nou Decret serà la obligatorietat de que totes les pràctiques d´FPD seran remunerades.\nLa participació per part de tots els assistents va ser molt dinàmica, tenint lloc multitud d’intervencions, donant-se un important intercanvi d’informació.\nLes demandes de l’empresa en la Formació Professional Dual\nUn dels empresaris assistents va fer una reflexió en la que ens va plantejar que la Formació Professional Dual hauria de pensar també en l´empresari i demanar-li opinió per tal que “funcione adequadament com passa en altres països”.\nEns parlà de com les empreses de la zona són majoritàriament microempreses, un 80%. Tenen pocs treballadors, el que dificulta tenir alumnat en formació. Per tant, s’haurà de buscar un model de Formació Professional Dual que s´adapte a aquesta realitat del teixit empresarial característic d’aquesta zona: “amb el model que tenim d´FPD, si no canvien coses, és impossible que funcione”.\nComentà que, si les característiques més identificatives de la Formació Professional Dual són, una que les empreses acosten la tecnologia als alumnes i l´altra que és una forma molt efectiva de selecció de treballador/es seguint el treball que els alumnes fan a l’empresa, hem de donar facilitat a les empreses per a que puguen dur a terme l´FPD tot i que es una manera de millorar l’ocupació col·laborant amb la reducció de les elevades xifres d’atur dels joves.\nDes d´Actaio podem constatar que la Formació Professional a Espanya no acaba d’arrelar, només un 24% decideix estudiar FP, enfront d’un 34% de mitjana a Europa, destacant Àustria (58%) i Alemanya (49%), segons un informe realitzat per l’Institut de la empresa Familiar. I encara és menor el percentatge dels joves que escullen la FP Dual com a opció, escassament el 3% del total de matriculats, enfront del 60% d’Alemanya. I això que des de 2012 els estudiants espanyols que han optat per aquesta modalitat s’han incrementat un 457%.\nVicent Donat, representant de COEVAL, va remarcar als tècnics de Consellería participants que és important que exposen a l’Administració tots els problemes que estan plantejant-se per a poder millorar el model de la Formació Professional Dual per tal d’impulsar-la, donat que és una opció molt avantatjosa a nivell d’adaptació a les necessitats empresarials.\nPaqui Boluda va assegurar que ells demanen i traslladen tota la informació de totes les aportacions per després fer-les arribar a Conselleria. Comentà: “la modalitat de Formació Professional Dual fa poc temps que està funcionant, 4 anys, pel que hi han moltes errades i s´ha d intentar canviar-les entre tots els implicats”.\nLa Formació Professional Dual des de l´empresa\nRafael Chordá va explicar quins son el pasos a seguir i la documentació requerida per tal de signar un conveni amb una empresa.\nEl professor d´un dels instituts assistents va fer una pregunta molt interessant: “Quan es signa un conveni amb una empresa hi ha algun lloc on estan totes les empreses signants de Formació Professional Dual i així no haber de duplicar i no tornar a fer tota la feina?”.\nEls tècnics li van confirmar que des de Conselleria ja estan fent-se uns “Convenis Marco”, i un exemple és el del Consorci De Bombers, on s’ha firmat un conveni per a poder fer diferents tipus de mòduls en la mateixa empresa i en diferents localitats però que encara no es generalizable, per ara és una tendència.\nCarol, membre del Projecte Experimental II de Actaio, també va preguntar als tècnics de Conselleria respecte els cursos d´instructor. Si aquests només es fan a València, Alacant i Castelló o també hi ha possibilitat de que es puguen fer en alguna zona com la Vall d´Albaida. A la qual cosa els tècnics van respondre que de moment no es fan en una altre lloc però que és una bona idea i que es plantejarà.\nTambé es va parlar al voltant de que un alumne/a en un centre de treball puguera tenir més d’un instructor/a especialment en empreses grans amb diferents àrees o seccions, el que faria un aprenentatge més complet sempre i quan estiguera en un treballador de l’empresa que li puguera explicar i supervisar el treball.\nAtes que la Formació Professional Dual naix amb els objectius següents:\nAtraure més alumnat a la Formació Professional\nDisminuir l’abandonament escolar afegint motivació a la formació\nFacilitar la inserció laboral\nReduir l’elevada taxa d’atur juvenil\nI tras les aportacions que es van fer al llarg de la ponència, acabem reafirmant la importància i la necessitat de generalitzar l´FP Dual com a opció per tal de qualificar a l’alumnat de manera adaptada a les necessitats de les ’empresas. Per tal cosa, és fonamental dissenyar un model que s’ajuste a les diferents particularitats del territori i d’aquesta modalitat de formació. Per a aquest objectiu és primordial la implicació i la comunicació entre els diferents agents: Centres de Formació, Empreses i Administració.\nEmpresarios, educadores y Consellería de Educación intercambian opiniones sobre la implementación de la FP Dual\nEl Acuerdo Territorial para el Empleo y el Desarrollo Local, Actaio, a través del «Proyecto Experimental II: Formación – Innovación – Industria 4.0» ha organizado el encuentro “FORMACIÓ DUAL: COM PARTICIPAR DES DE L’EMPRESA”. Una actividad que ha sido dirigida a trabajadores y trabajadoras de gestión de RRHH de las empresas privadas y públicas, a nuevos emprendedores y emprendedoras, así como a los profesores de Formación Profesional de la zona.\nComo el objetivo primordial de la Formación Profesional Dual es prestigiar y valorar la transferencia de conocimiento entre la empresa y el aprendiz, «el aprender haciendo», lo que se considera como apuesta de futuro para mejorar la empleabilidad del nuevo mercado de trabajo y conseguir el cambio necesario del modelo productivo, mucho más exigente y competitivo, se convoca este encuentro. Éste ha sido un éxito, han asistido casi medio centenar de personas, con una asistencia masiva por parte del profesorado responsable de la Formación Profesional.\nParticiparon, Rafael Chordá, Jefe de Sección, y Paqui Boluda, Asesora Técnica, ambos de la Dirección General de Formación Profesional y Enseñanzas de Régimen Especial de la Consellería de Educación, Investigación, Cultura y Deportes, encargados asimismo de las prácticas formativas en la empresa (FCT, FPD y prácticas en Europa) en su ponencia «La Formació Professional Dual del Sistema Educatiu en la Comunitat Valenciana».\nProcedimiento de ejecución de la Formación Profesional Dual\nRafael Chordá y Paqui Boluda nos describieron todo el procedimiento a seguir dentro de la Formación Profesional Dual, desde que el Centro Formativo solicita un ciclo en dual, hasta que se materializa en un convenio de colaboración y el alumnado acude a hacer las prácticas formativas en la empresa.\nPor ello, la ponencia ha sido estructurada en dos partes:\nPor un lado, hace referencia al Centro de formación, respecto a la:\nSolicitud de autorización del proyecto de la FPD\nGestión del convenio de FP dual con empresas privadas y entes locales\nIncorporación de los alumnos en la empresa\nEn la otra parte, hace referencia a las empresas, donde nos cuentan:\nRequisitos del instructor / a\nCursos de formación para instructores / as de empresas\nModelos de relación alumnado-empresas\nLa Formación Profesional Dual desde el Centro de Formación\nPaqui Boluda nos hizo un recorrido desde que se solicita un ciclo de FP Dual hasta que se incorpora alumnado en la empresa.\nNos remarca que, desde Conselleria siempre se apuesta por una FP de calidad, y por ello en esta modalidad, la FP Dual, en la que el alumnado pasa una parte de su formación trabajando en la empresa, debe ser remunerada aunque es un elemento muy motivador para el participante: «los alumnos se desaniman y para que sean unas prácticas sin remuneración ya tenemos otra modalidad, la FCT».\nPaqui Boluda puso mucho énfasis en el hecho de que se tiene que conseguir becas para nuestro alumnado por parte de los agentes implicados: Empresa y Centros de Formación. Sabe que para las pequeñas empresas es un gran esfuerzo, pero es muy importante conseguirlas como vía de remuneración del participante.\nSegún Boluda: «Ya hay muchas empresas que han suscrito el Convenio y que están utilizando la modalidad beca, aunque no todas las empresas pagan lo mismo a los alumnos, el importe de las becas oscila entre 3 y 6 € la hora «.\nTambién nos hizo mención al borrador del nuevo Decreto de la Formación Profesional Dual y nos explicó que una parte importante de este nuevo Decreto será la obligatoriedad de que todas las prácticas de FPD serán remuneradas.\nLa participación por parte de todos los asistentes fue muy dinámica, teniendo lugar multitud de intervenciones, dándose un importante intercambio de información.\nLas demandas de la empresa\nUno de los empresarios asistentes hizo una reflexión en la que nos planteó que la FP Dual debería pensar también con el empresario y pedirle opinión para que «funcione adecuadamente como ocurre en otros países».\nNos habló de cómo las empresas de la zona son mayoritariamente microempresas, un 80%. Que tienen pocos trabajadores, lo que dificulta tener alumnado en formación. Por lo tanto, se deberá buscar un modelo de Formación Profesional Dual que se adapte a esta realidad del tejido empresarial característico de esta zona: «con el modelo que tenemos de FPD, si no se cambian cosas, es imposible que funcione».\nComentó que, si las características más identificativas de la Formación Profesional Dual son, que las empresas acerquen la tecnología a los alumnos y la otra que es una forma muy efectiva de selección de trabajadores/as siguiendo el trabajo que los alumnos hacen en la empresa, debemos dar facilidad a las empresas para que puedan llevar a cabo la FPD aunque sea una manera de mejorar el empleo colaborando con la reducción de las elevadas cifras de paro de los jóvenes.\nDesde Actaio podemos constatar que la Formación Profesional en España no acaba de arraigar, sólo un 24% decide estudiar FP, frente a un 34% de media en Europa, destacando Austria (58%) y Alemania (49%), según un informe realizado por el Instituto de la empresa Familiar. Y aunque es menor el porcentaje de los jóvenes que eligen la FP Dual como opción, escasamente el 3% del total de matriculados, frente al 60% de Alemania. Y eso que desde 2012 los estudiantes españoles que han optado por esta modalidad se han incrementado un 457%.\nVicente Donat, representante de COEVAL, remarcó a los técnicos de Consellería participantes que es importante que expongan a la Administración todos los problemas que están planteándose para poder mejorar el modelo de la Formación Profesional Dual para impulsarla, dado que es una opción muy ventajosa a nivel de adaptación a las necesidades empresariales.\nPaqui Boluda aseguró que ellos recopilan y trasladan toda la información de todas las aportaciones para luego hacerlas llegar a Conselleria. Comentó: «la modalidad de Formación Profesional Dual hace poco tiempo que está funcionando, 4 años, por lo que hay muchos errores y se tiene que intentar cambiarlos entre todos los implicados».\nLa Formación Profesional Dual desde la empresa\nRafael Chordá explicó cuáles son el pasos a seguir y la documentación requerida para firmar un convenio con una empresa.\nEl profesor de uno de los institutos asistentes hizo una pregunta muy interesante: «Cuando se firma un convenio con una empresa hay algún lugar donde están todas las empresas firmantes de Formación Profesional Dual para no tener que duplicar y no volver a hacer toda la trabajo?».\nLos técnicos le contestaron que desde Conselleria ya están haciéndose unos «Convenios Marco», y un ejemplo es el del Consorcio De Bomberos, donde se ha firmado un convenio para poder hacer diferentes tipos de módulos en la misma empresa y en diferentes localidades, pero que aún no es generalizable, por ahora es una tendencia.\nCarol, miembro del Proyecto Actaio, también preguntó a los técnicos de Conselleria respecto a los cursos de instructores. Si éstos sólo se hacen en Valencia, Alicante y Castellón o también hay posibilidad de que se puedan hacer en alguna zona como la Vall d’Albaida. A lo que los técnicos respondieron que de momento no se hacen en otro lugar pero que es una buena idea y que se planteará.\nTambién se habló sobre que un alumno / a en un centro de trabajo pudiera tener más de un instructor / a especialmente en empresas grandes con diferentes áreas o secciones, lo que haría un aprendizaje más completo siempre que estuviera con un trabajador de la empresa que le pudiera explicar y supervisar el trabajo.\nDado que la Formación Profesional Dual nace con los siguientes objetivos:\nAtraer a más alumnos a la FP\nDisminuir el abandono escolar añadiendo motivación a la formación\nReducir la elevada tasa de paro juvenil.\nY tras las aportaciones que se hicieron a lo largo de la ponencia, acabamos reafirmando la importancia y la necesidad de generalizar la FP Dual como opción para cualificar al alumnado de manera adaptada a las necesidades de las empresas. Para esto, es fundamental diseñar un modelo que se ajuste a las diferentes particularidades del territorio y de esta modalidad de formación. Para este objetivo es primordial la implicación y la comunicación entre los diferentes agentes: Centros de Formación, Empresas y Administración.\nActaio, Acuerdo Territorial, Ajuntament, Alcoi, CCOO, Coeval, Comunitat Valenciana, Conselleria d'Educació de Cultura i Esports, Desarrollo, Desarrollo Territorial, Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial, Empleo, Fedac, Formación, Formación Profesional, Formación Profesional Dual, Ibi, Ibiae, Industria 4.0, Innovación, Ontinyent, País Valencia, Proyecto Experimental II, UGT, Vall d'Albaida


MANUEL TORRES -ESP. PENEDÉS- i LOLA BRUSAU -CAI PETROMIRALLES-, GUANYADORS DE LA 41.ª PUJADA A LA TOSSA – Club Atlètic Igualada\nMANUEL TORRES -ESP. PENEDÉS- i LOLA BRUSAU -CAI PETROMIRALLES-, GUANYADORS DE LA 41.ª PUJADA A LA TOSSA\n16 de desembre de 2013 | @jordi\nResultats de la Pujada a la Tossa\nL’atleta de l’Esportiu Penedés Manuel Torres i Cristina Burón – Independent -, es van proclamar diumenge passat al matí guanyadors de la 41ª edició de la clàssica Pujada Igualada-La Tossa de Montbui, enguany novament amb el recorregut de 6.300 m.\nLa cursa, amb sortida al Qm. 0 de la Ctra. d’Igualada a Sta. María de Miralles, i l’arribada situada al lloc habitual de la muntanya de La Tossa de Montbui va comptar amb un total de 49 atletes classificats, que van fer front a les baixes temperatures de la matinal.\nLa cursa comptava amb l’organització del Club Atlètic Igualada Petromiralles en col.laboració amb el Patronat Municipal d’Esports d’Igualada. Aquesta va ser la 3ª edició del Memorial LLuis Torrescasana, en memòria del que havía estat Jutge de la prova en la majoria d’edicions de la mateixa, i que ens va deixar l’any 2010.\nL’atleta de l’Esportiu Penedés Manuel Torres, es va imposar amb un registre de 25’19”, seguit de l’anoienc Hector Colom -C.E.Roger Roca R.- 2n amb 25’48”, i era 3r el Veterà Bernat Planas – C.A. Igualada Petromiralles – amb 26’45”, seguit d’Albert Ferrer – UEC Anoia – 4t. amb 27’18”, i era 5è el Juvenil Gerard Batet – C.A. Igualada Petromiralles – amb 27’28”.\nEn femenines es va impossar la triatleta Lola Brusau – CAI Petromiralles – 26ª gral. amb 33’45”, seguida de Cristina Burón – Independent -, 2ª fem. i 29ª general amb 34’09”, i era 3ª i 33ª general Pepita Carner – C.A. Igualada Petromiralles – amb 35’47”. Era 4ª i 37ª gral. la castellolinenca María Guixà Calaf – Indep. – amb 36’33”, 5ª i 43ª gral. Laura Palau – Club Exc. La LLacuna – amb 40’03”, i 6ª i 46ª gral. Beatriu Pi – Independent – amb 42’16”.\nEl premi a l’atleta més Veterà participant, va ser per a Ernest Compte – CAI Petromiralles – del 1935.\nL’acte de repartiment de premis als atletes classificats, es va efectuar amb la participació del sr. Joan Cunillera, en representació de la Fundació La Tossa de Montbui, i del Coordinador de Cursa i Sots-President del CAI Petromiralles sr. Salvador Fusté. Els atletes participants van poder degustar una botifarrada en acabar la cursa.\n1- Manuel Torres – Esp. Penedès – 25’19”\n2- Hector Colom – C.E. Roger Roca R. – 25’48”\n3- Bernat Planas – CAI Petromiralles – 26’45”\n4- Albert Ferrer – UEC Anoia – 27’18”\n5- Gerard Batet – CAI Petromiralles – 27’28”\n6- Raúl Plaza – Independent – 28’10”\n7- Francesc Llobet – UEC Anoia – 28’33”\n8- Guillermo Vallejo – C.Exc. Abrera – 28’52”\n9- Carlos Cervera – Independent – 29’57”\n10- Joaquín Grados – CAI Petromiralles – 29’58”\n1- (26ª general) Lola Brusau – CAI Petromiralles – 33’45”\n2- (29ªgeneral) Cristina Burón – Independent – 34’09”\n3- (33ª general) Pepita Carner – CAI Petromiralles – 35’47”\n4- (37ª general) María Guixà C. – Independent – 36’33”\n5- (43ª general) Laura Palau – C.Exc. La Llacuna – 40’03”\n6- (46ª general) Beatriu Pi – Independent – 42’16”


Taller de receptes amb kale, de la mà de Greenmamabcn | Intermèdia Comunicació\nTaller de receptes amb kale, de la mà de Greenmamabcn\nDe Aina Rodriguez Escoruela | Centre Comercial Glòries, Sala de premsa | 0 comentaris | 1 desembre, 2016 | 0\nEl passat dimecres, 30 de novembre, vam organitzar a El Mercat de Glòries, un taller demostratiu i participatiu de receptes amb kale.\nLa sessió va anar a càrrec d’Alina, apassionada del menjar saludable i food blogger al capdavant de @greenmamabcn.\nEls assistents a l’activitat van aprendre a preparar diferents receptes amb kale, que és un tipus de col rissada, de la qual destaca el seu baix valor calòric i una gran quantitat de minerals com calci, ferro, magnesi, potassi, i zinc, a més d’un alt contingut en proteïnes; també conté vitamina C, E, A i K. L’Alina va cuinar una amanida de kale, amb boniato al forn, formatge feta, magrana i alvocat, i també ens va explicar com fer sucs i chips de kale.\nEl Mercat de Glòries, Glòries, greenmamabcn, kale, taller\nEl passat dimecres, 30 de novembre, vam organitzar a El Mercat de Glòries, un taller demostratiu i participatiu de receptes amb kale. La sessió va anar a càrrec d’Alina, apassionada del menjar saludable i food bloggerLlegir més\n‘La Cuina’ d’El Mercat de Glòries del centre comercial Glòries acollirà, el proper dimarts 19 de juliol, un taller demostratiu de preparació i degustació de te matcha a càrrec d’Elsa Ramos, propietària i fundadora deLlegir més\nGlòries reuneix dinou artistes urbans en la primera edició de ‘Glòries Bloom Art Fest’\nL’eix comercial Glòries acollirà, durant tot el mes de maig, un festival d’art urbà amb la participació de dinou reconeguts artistes que reinterpretaran en directe la seva visió particular de la primavera. Aquesta iniciativa cultural, que vaLlegir més


Lloguer de cotxes de gamma alta a Mudgee, Austràlia. Reservi avui! – Rentalcars.com\nAlquiler de Coches Lloguer de cotxes de gamma alta Austràlia Mudgee\nLloguer de cotxes de gamma alta a Mudgee\nOmpli el formulari per trobar els millors preus en cotxes de gamma alta a Mudgee\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: 886B4


Brussel·les vol controlar els estrangers que no necessitin visat - Diari de Girona\nn La Comissió Europea (CE) va proposar implantar un sistema d'informació i autorització de viatges per als ciutadans de tercers països que vulguin entrar a l'espai Schengen i no necessiten visat, que hauran d'abonar una taxa de cinc euros. L'anomenat «Sistema Europeu d'Informació i Autorització de Viatges» pretén reforçar els controls de seguretat i d'immigració a la Unió Europea.\n«La seguretat de les nostres fronteres i la protecció dels nostres ciutadans són la nostra prioritat absoluta. El nou sistema solucionarà la manca d'informació en creuar les dades dels sol·licitants exempts de visat amb les de tots els nostres altres sistemes», va explicar el vicepresident primer de la CE , Frans Timmermans.\nAlhora, el sistema serà «senzill, ràpid, barat i eficaç», va afegir Timmermans, qui va confiar que la proposta rebi el més aviat possible el vistiplau del Consell (països de la UE) i del Parlament Europeu, institucions d'han aprovar-lo perquè pugui entrar en vigor. Brussel·les espera que el sistema estigui operatiu com a molt aviat el 2020. Si s'implantés, les persones originàries dels països als quals la UE no exigeix visat seguiran estant lliures d'aquest requisit, però hauran d'obtenir una autorització de viatge prèvia a la seva entrada a l'espai Schengen.


» ICV i Podem presentaran una candidatura conjunta a Sant Celoni\nICV i Podem presentaran una candidatura conjunta a Sant Celoni\nAquest mateixa setmana els ecosocialistes de Sant Celoni i Podem han signat un acord per confluir conjuntament a les properes eleccions municipals del 24 de maig d’enguany. A les dues formacions polítiques també s’han sumat persones independents i activistes socials de la localitat.\n“Aquest acord té la voluntat de sumar i de confluir des de la convicció per ser més forts i plurals”, han expressat els membres de la nova candidatura. “Aquest acord sorgeix fruit de la necessitat d’una candidatura que nítidament es comprometi amb un programa municipal, on la vida quotidiana sigui un espai tangible de transformació social i amb polítiques de proximitat com eines de construcció de dignitat, igualtat i sostenibilitat”, manifesten els responsables del acord.\nEl següent pas de la nova candidatura és elaborar un codi ètic, que haurà de ser ratificat per l’Assemblea, i que es basarà en el que ja ha aprovat el procés barceloní de Barcelona en Comú.\nL’Acord també contempla la creació d’un espai unitari basat en la participació i els mètodes democràtics i transparents, per això dotaran aquest espai d’instruments per compaginar l’eficiència i la representació de diferents espais amb formules de participació ciutadana i nova política.\nD’altra banda, ICV-Sant Celoni- La Batllòria Pot destaca perquè seran tres dones qui encapçalin la llista. L’alcaldable serà Carmen Montes, actual regidora d’ICV, i l’acompanyaran Encarna García d’ICV i Cristina Talló de Podem.\nICVLa BatllòriaPodemSant Celoni


GUÍA MASTERS - Rosa Rodríguez, presidenta: ´La pedagogia està en constant moviment´ | Col·legi Oficial de Pedagogia de Catalunya\nGUÍA MASTERS - Rosa Rodríguez, presidenta: "La pedagogia està en constant moviment"\nGUÍA MASTERS - Rosa Rodríguez: "La pedagogia està en constant moviment" 10/2018\nGUÍA MASTERS - Rosa Rodríguez: "La pedagogia està en constant moviment"\n"La Comunitat Educativa ha superat la identificació EDUCACIÓ I ESCOLA. La pedagogia defensa l'educació més enllà de l'horari lectiu, d'espai i temps. En aquest sentit la pedagogia està compromesa amb l'educació al llarg de la vida i els seus àmbits de desenvolupament. És així com a pedagog@s i psicopedagog@s estan implicats amb l'educació: a l'escola, a la família, a la comunitat i a la societat.\nEls àmbits educatius pels quals la pedagogia aposta, són: atenció a la diversitat y la inclusió, aprenentatge al llarg i ample de la vida, l'atenció social, família i criança, educació en l'oci i lleure, participació comunitària, aprendre a aprendre en una societat canviant, innovació pedagògica, i, més incipient, la neuropedagogia.\nLa pedagogia, ciència de l'educació, està en constant moviment i en consequència l'educació també. El canvi de paradigma pedagògic es construeix dia a dia i els professionals de la pedagogia i de l'educació són part activa d'aquesta construcció."\nData de publicació: 4/11/2018


Presentació - Memòria, curs acadèmic 2015-2016 (UPF)\nLa UPF ha celebrat aquest curs acadèmic el seu 25è. aniversari, una efemèride que ha commemorat amb un ampli programa d’activitats que, entre d’altres, ens han permès mostrar a la societat en general la tasca que fem a la UPF. La festa dels treballadors de la UPF, oberta a tot el personal docent i d’administració i serveis, posa final a la celebració d’aquest aniversari.\nVull remarcar aquesta activitat de cloenda perquè la UPF no hagués pogut assolir els èxits i la posició que avui ocupa a Europa sense la col·laboració, l’esforç i el treball de tota la comunitat universitària. Em consta que han estat anys complicats per a tots els treballadors i treballadores de la Universitat –malgrat els esforços que hem fet per mantenir l’estabilitat de la plantilla, pagar les nòmines puntualment i tancar el pressupost en equilibri–, i per això vull agrair la col·laboració de tothom. Tanmateix, ara no podem defallir. Com sabeu, en aquests tres anys en què he estat al capdavant d’aquesta institució hem posat en marxa un conjunt de projectes agosarats i ambiciosos que exposaré breument. En l’àmbit de la docència, hem definit un nou model docent singular i més personalitzat, a més de treballar en noves titulacions innovadores i altament internacionalitzades en l’àmbit del grau; pel que fa a la recerca i a la política científica, a banda dels excel·lents resultats atresorats en diverses convocatòries competitives, hem fet també una avaluació de l’activitat recercadora de la Universitat que ens ha dotat, per primera vegada en la nostra història, d’una diagnosi acurada de l’estat de la investigació d’una institució que es defineix a si mateixa com a “intensiva en recerca”; hem apostat també per un model de govern i de gestió transparent i hem definit i posat en marxa una reforma organitzativa que ens ha de permetre simplificar estructures, evitar duplicitats i optimitzar recursos; i, per acabar, hem culminat l’elaboració d'un Pla Estratègic de la UPF a deu anys vista, que s’ha concretat amb un pla d’actuacions fins al final d’aquest mandat, i que ha estat fruit de la participació de tota la comunitat universitària així com d’algunes persones feliçment externes a aquesta.\nNo m’estendré a parlar de tots aquests projectes i indicadors, que trobareu detallats en la memòria que segueix aquestes ratlles. Però heu de saber que tots tenen una doble cara. Dues cares perquè, d’una banda, han de ser objectius que ens permetin millorar la institució des de dins; és a dir, són objectius que ens han de permetre fer funcionar millor la Universitat, guanyar en productivitat i eficiència, contribuir encara més al benestar social i al progrés científic del país. D’altra banda, són activitats que han de tenir també la seva cara a l’aparador de la Universitat, que ens han de servir per mostrar-nos al món com una universitat que fa i sap fer les coses de manera diferent. Ho he repetit en nombroses ocasions durant aquests tres anys: la UPF té necessitat de ser coneguda arreu, s’han de notar les coses bones que fa la nostra Universitat perquè, si no, no es fa palès i no és prou evident que és una universitat infrafinançada a la vista dels resultats que obté. Ho he dit en moltes ocasions també: davant d’un sistema públic que finança les universitats fonamentalment per la seva mida i no tant pels seus resultats i d’un marc normatiu que constreny les universitats i les decisions que podem prendre sobre el nostre funcionament, és a dir, davant la manca d’estímuls externs, la UPF ha d’esdevenir un estímul per ella mateixa. Si volem mantenir els estàndards de qualitat de la UPF, que dobla i fins i tot triplica alguns indicadors de qualitat docent i de recerca de les universitats del nostre entorn, hem de ser capaços de millorar i de visualitzar encara més aquesta diferència.\nDurant els últims anys, la fama de la UPF al món ha millorat amb molta rotunditat. Tant en la perspectiva local com en la internacional ha passat de ser una universitat jaspiada d’esforços i mèrits a ser vista com una institució compacta de primera qualitat. Els reptes, ara, ens els hem de formular en aquesta escala i hem de renovar tots els instruments que fins ara fèiem servir per mesurar-nos.\nEn síntesi, aquests tres darrers anys han estat un període de treball, esforç i exigència durant el qual, amb l’equip de direcció, hem intentat formular projectes i iniciatives que ens distingeixen com una institució diferent. L’any que resta d’aquest mandat ha de ser el de reflexió, el d’una reflexió col·lectiva, amb consultes menys formalitzades, menys estereotipades, més basades en el coneixement de quin és el grau d’esforç personal de la comunitat per assolir els bons resultats que hem obtingut en aquest temps i fer, naturalment, les correccions que siguin necessàries. Sense ànim d’estendre’m més en aquesta presentació, compto amb la vostra confiança per ser capaç de mesurar críticament la distància que em separa de la meva paraula.


La Ciutat Comtal i la presència mediterrània, a la festa de la Mercè\n13 maig 2021 21:52\nBarcelona ha volgut que les festes de la Mercè tinguessin, en aquesta edició, el regust de la Mediterrània. Avui és el dia en què, sempre que la inestable meteorologia ho permeti, el conseller d'Educació, Cultura i Esports Manuel Ferrer viatjarà a la Ciutat Comtal per assistir a les actuacions dels representants de les Balears. El conseller Ferrer participarà en la recepció que el batle de Barcelona, Joan Clos, farà als representants dels diferents pobles de la Mediterrània (València hi participarà amb la Muixeranga d'Algemesí i els cavallers de la ciutat italiana d'Umbria). Des d'allà es podrà seguir la cavalcada mediterrània, on participaran els xeremiers de Mallorca i els cavallers i cavalls de Menorca.\nEn acabar, a l'avinguda de la Catedral, hi haurà una exhibició de doma menorquina. Després, a la plaça de Sant Jaume, la participació balear a la Mercè es clourà amb les actuacions de Música Nostra, Uc, Joana Pons i una altra vegada els xeremiers de Mallorca.\nEl conseller Ferrer estarà acompanyat del director general de Política Lingüística del Govern, Jaume Gil, en aquestes festes.\nA més del Govern, el Consell Insular de Menorca ha treballat de valent perquè la participació dels cavallers i dels cavalls hagi pogut dur-se a terme.


Política de Cookies – Ireth Assessors\nLes galetes són petits arxius que els llocs web que visites guarden al teu ordinador simplement pel fet de visitar-los. Són arxius totalment inofensius, no sñon cap virus. Aquestes permeten guardar i utilitzar informació sobre la teva visita, que es pot utilitzar de diferents formes:\nA ireth.cat només s’utilitzen galetes de “memòria cau” o “caché” que serveixen per desar part de les pàgines visitades el teu disc dur, de manera que el mateix contingut només es descarrega una sola vegada i agilitza la navegació en futures visites.


Xavier Diez: “Hi ha una por veritable a què se subverteixi el classisme que impera en la societat catalana actual”\nXavier Diez és historiador i professor d’educació primària, a més de portaveu del sindicat USTEC·STEs a Girona. Des de fa gairebé 15 anys, es dedica a investigar la història de l’anarquisme. Acaba de publicar amb l’editorial Virus Venjança de classe, un llibre que busca explicar el perquè de la violència en el que s’anomena com el ‘Curt estiu de l’anarquia’ de 1936.\nEntrevista de Oriol Andrés\nQuina és la tesis que defenses al llibre?\nLes transformacions econòmiques i socials de principi del segle XX havien portat a una societat desestructurada i amb unes desigualtats brutals, en què les classes baixes estaven pràcticament sotmeses a un aparthaid social. Unes regles del joc no molt diferents al que passa actualment a molts països. Però si que hi havia una diferència, aquesta gent que se suposava que estava exclosa per la societat benpensant tenia una cohesió a partir d’un discurs igualitari alliberador, l’anarquisme, i una organització prou potent i cohesionadora, els grups d’afinitat anarquistes i la CNT. Als anys trenta, el cop d’Estat de Franco genera un vuit de poder, que fa que els anarquistes acabin controlant la ciutat de Barcelona i molts pobles. Llavors, de cop i volta veuen que han de fer la revolució. En aquesta hi ha morts i l’historiografia s’ha centrat a parlar dels morts però no del perquè la gent en aquest moment revolucionari mata.\nQuin és aquest perquè?\nEl 1936 hi havia gent acomiadada per la seva militància, gent que havia estat humiliada, gent que havia patit abusos sexuals per part de capataços, gent que no havia pogut anar a l’escola, o que havia estat empresonada per reclamar drets. Quan es va assaltar la caserna de Sant Andreu, de cop tota aquesta gent es va trobar 30.000 mausers i va començar a demanar comptes. És una venjança de classe, que es remetia a fets molt pròxims. Un exemple, als pobles on l’any 1934 la repressió havia estat més dura, hi va haver més assassinats; en aquells on les classes benestants van evitar aquesta repressió, els comités del propi poble defensaven aquesta gent quan des d’altres comunitats hi anaven a pelar-los. La violència va venir propiciada per una situació de greuges infinits. També la guerra civil va ser una guerra entre classes, no entre nacions.\nQuin és el context en el qual sorgeix aquesta revolució?\nLa República és un capítol de la història molt idealitzat i idealitzable per tot el que va venir després. Però la República va ser una època fonamentada en la por i la recança mútua. A Catalunya, a més, la situació era encara més complexa. Apart, d’aquesta classe obrera molt ben organitzada, hi havia una burgesia atemorida perquè deu anys enrere hi havia hagut una autèntica guerra bruta d’extermini dels sindicalistes, amb més de 500 morts. Aquesta burgesia, a més, havia desafiat obertament l’Estat, al negar-se a aplicar la jornada laboral de vuit hores aprobada el 1919. I s’havia deixat arrossegar en la promoció d’un cop d’estat per tal de deixar fora la CNT i no haver de complir les lleis laborals progressistes. Als anys ‘30 es catalitzen totes aquestes contradiccions. El dia 14 d’abril, els treballadors surten a celebrar la proclamació de la República perquè pensen que la situació canviarà però un dia després tot segueix igual. El drama està servit.\nPerquè en aquell moment s’abraça a Catalunya l’anarquisme llibertari i no el socialisme marxista, per exemple?\nA Catalunya hi ha una tradició llibertària molt important que prové del segon terç del segle XIX. En la meva opinió, és una qüestió de fiabilitat. Allà on hi ha grans empreses en les quals els treballadors poden arribar a pactes amb la patronal i aquests es complien, la via institucional era correcta. En canvi, en una societat com la catalana, fonamentada en petites i mitjanes empreses, amb poca productivitat i un marge de guanys petit, amb un empresariat molt vulnerable respecte al poder de l’estat, els compromisos no sempre es compleixen. Per tant, crear un partit o un sindicat de pacte amb elits per a que et representi no funciona. Cal acció directa. A banda d’això hi ha l’experiència de l’Estat. Mentre a França o Anglaterra, l’Estat, malgrat ajudés a les classes altes, exerceix un cert paper d’arbitre, a Catalunya és una segona font d’opressió: envia els pobres a la guerra; no hi ha escola; l’administració és corrupta. I a més és un estat en franca fallida, que no ha parat de perdre guerres i amb una moral col·lectiva baixa. En aquest cas, per a què crear un Estat? Posteriorment, el maig del 1937, les classes mitjanes –que s’havien beneficiat de les desigualtats- es van fer comunistes perquè aquests oferien un retorn a les jerarquies.\nQue et porta a escriure aquest llibre?\nÉs un llibre una mica sorgit de l’emprenyament. Jo no estava satisfet amb les preguntes i calia buscar respostes. En història, sovint es donen moltes coses per suposades sense que es percebi. Per exemple, que la violència revolucionària era un irracional, que eren uns incontrolats. Aquesta va existir, sí, està perfectament quantificada en estudis, no passa dels 8.400 casos, dels quals és difícil extreure’n qualitativament les circumstàncies. Tot historiador és fruit d’unes circumstàncies, d’una classe social, d’unes fílies i fòbies. I és molt habitual que un es miri el passat en funció dels prejudicis ideològics que tens sobre el present. Quan jo vaig cursar l’universitat, de la majoria d’historiadors la meitat eren del PSUC i l’altra meitat del Partit Comunista de Catalunya, però en gran mesura provenien d’una classe social mitja o mitja alta. Això els porta a tenir una mirada de superioritat sobre aquesta gent que va col·lectivitzar, que va igualar els salaris, no els consideraven un subjecte històric.\nÉs un tema pretesament oblidat el de la revolució anarquista actualment?\nÉs fruït de dos factors. Primer, el resultat de la pròpia transició que, com s’ha vist clarament, és la continuitat de les elits franquistes amb una oposició disposada a participar a les regles del joc. L’ordre actual està fonamentat en el 1939, no en el 1975. I en segon lloc hi ha el prejudici de classe del qual parlàvem. A les nostres classes benestants, encara els aterreix que la gent que no compta per res de cop pugui alçar-se i determinar unes regles del joc diferents. Hi ha una por veritable a què se subverteixi el classisme que impera actualment a la societat catalana.\nEntrevista publicada al setmanari Directa, el 21 d'abril de 2010


La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències | Reusdigital | reus | Societat | El Punt Avui\nLa pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències + La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències E-mail\nreus - 25 juliol 2017 2.00 h\nLa pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències\nLa Guàrdia Urbana de Reus va haver de realitzar diverses actuacions durant la tempesta d’abans-d’ahir a la tarda, principalment per la caiguda d’arbres i per afectacions a la via pública\nUn arbre caigut sobre un vehicle a Reus, abans-d’ahir CEDIDA.\nLa pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències La pluja deixa al Baix Camp 75 avisos d’emergències E-mail\nEl telèfon d’emergències 112 va rebre un total de setanta-cinc trucades des de Reus durant tot l’episodi de pluges d’abans-d’ahir, que van afectar especialment el litoral de les comarques de Tarragona, on els ruixats van anar acompanyats de fortes ratxes de vent que van produir la caiguda d’objectes, arbres i mobiliari urbà. A Cambrils, així mateix, es van registrar trenta-nou trucades al telèfon d’emergències.\nEn l’àmbit de Catalunya es van rebre un total de 397 trucades. D’altra banda, segons va informar ahir la Guàrdia Urbana de Reus, la forta tempesta que va tenir lloc a la ciutat la tarda d’abans-d’ahir va obligar el cos de seguretat a realitzar diversos serveis, els més importants motivats per la caiguda d’arbres i la inundació de vials.\nMés d’un centenar de trucades al Baix Camp\nEl cos policial va tenir coneixement de la caiguda de cinc arbres a la via pública, tres dels quals van causar danys a vehicles estacionats: un al carrer de Miami, un altre a l’avinguda de Sant Bernat Calbó i un tercer al carrer d’Antoni de Bofarull.\nLa pluja va trencar branques i fulles de l’arbrat urbà en nombrosos indrets de la ciutat, amb afectacions menors.\nL’acumulació d’aigua en determinats punts de la xarxa viària també va afectar diversos vehicles, que van quedar immobilitzats. Va ser el cas de la plaça d’Europa i el carrer de Bernat de Torroja. També es van veure afectats per l’acumulació d’aigua el carrer de Flix i el carrer de Recasens i Mercader, entre d’altres.\nFinalment, entre més afectacions, la Guàrdia Urbana de la capital del Baix Camp va tenir coneixement de material divers que el vent va desplaçar a la via pública, com ara una pèrgola a l’avinguda dels Països Catalans, o un tendal al carrer de Flix. La força de l’aigua també va desplaçar fora de lloc diverses tapes del clavegueram a l’avinguda de Constantí de la ciutat.\nAquestes incidències es van afegir a les inundacions d’alguns carrers i baixos en zones urbanes i l’activitat elèctrica va deixar diversos municipis de la comarca sense subministrament elèctric. De les prop de 400 trucades rebudes pel telèfon d’emergències durant les pluges, 117 es van registrar des del Baix Camp. Així, alguns municipis com ara Riudoms (26,4 litres en mitja hora) Vinyols i Els Arcs (22,4 litres) van ser els més afectats. En total, i en el conjunt del país, els avisos rebuts van generar 230 expedients.\nEl Punt Avui. Camp i Ebre 25-07-2017, Pàgina 21


La nit temàtica setmanal del local del Poble Sec està dedicada, un cop més, al â€˜fist'. Recorda que al local hi ha unes normes que s'han de respectar. Les principals són que ningú està obligat a fer res que no desitgi fer lliurament i no pot obligar a ningú a ser acceptat en un joc iniciat per altres. Tampoc es permet cap actitud irrespectuosa. El preu de l'entrada inclou guarda-roba i una consumició. J.M.S


La plantilla d'Acciona farà vaga per reclamar igualtat de drets amb la de Nissan - Diari de Girona\nLa plantilla d'Acciona farà vaga per reclamar igualtat de drets amb la de Nissan\nFaran una aturada indefinida després que la direcció hagi rescindit el contracte amb l'automobilística\nefe 25.08.2020 | 23:41\nLa plantilla d'Acciona farà vaga per reclamar igualtat de drets amb la de Nissan Diari de Girona\nEls treballadors d'Acciona Facility Services, subcontracta de Nissan a les plantes de Barcelona, aniran a vaga indefinida a partir d'avui per reclamar els mateixos drets que els aconseguits pels seus companys de fàbrica amb la multinacional japonesa.\nHo fan després que la direcció d'Acciona Facility Services rescindís del seu contracte amb Nissan i plantegés un expedient de regulació temporal d'ocupació (ERTO) per a uns 500 empleats, repartits entre les plantes de Zona Franca de Barcelona i Sant Andreu de la Barca. L'atur dels treballadors d'Acciona Facility Services arriba després que començaran a mobilitzar-se el dilluns, dia en què arrencava el període de consultes de l'ERTO. Primer, van protestar davant a l'entrada de la fàbrica de Nissan a la Zona Franca de Barcelona, des de les 5 hores de dilluns fins a les 8 hores, acció a la qual es van sumar alguns empleats de l'automobilística, que no van accedir a l'interior. A partir de les 9 hores, es van desplaçar a davant de l'hotel Catalonia La Maquinista, on es va celebrar la primera reunió de negociació per l'ERTO. Aquesta va ser la primera jornada de protestes dels treballadors d'Acciona Facility Services, que preveuen un calendari de mobilitzacions setmanal.\nEls treballadors de Nissan mantenen la vaga indefinida.\nSánchez nomena Carolina Darias nova ministra de Sanitat\nLa Policia Local de Ripoll fa més de 2.100 serveis en dos mesos


i Vinebre | enciclopèdia.cat\nLa vila de Vinebre\nEl terme de Vinebre, d’una extensió de 26,44 km 2 , està situat a la part septentrional de la comarca i s’estén per una estreta franja a l’esquerra de l’Ebre, al qual només arriba a tocar a l’extrem de migdia.Vinebre limita pel SW i per ponent amb Ascó, per tramuntana amb Flix i la Palma d’Ebre, a llevant amb la Torre de l’Espanyol i al SE amb Garcia. Al NE confronta amb Cabassers, de la comarca del Priorat.\nEl sector de ponent de la població comprès entre la vila i l’Ebre, s’anomena les Illes o la plana de Vinebre, però correspon en gran part al municipi d’Ascó; és un dipòsit al·luvial que assenyala aproximadament l’antic llit del riu. El terme dibuixa una franja en semicercle que des del riu, a migdia, es dirigeix primer vers tramuntana (fins prop de les partides d’Aixalella i de les Planes, al límit amb Flix) i després vers el NE, delimitat a tramuntana per la serra de les Gorraptes i a migdia per la del Rovelló.\nEn la part més meridional solca el territori la vall dels Horts o el riu de la Torre i la resta del terme és drenada per petits barrancs, el més important dels quals és la vall de les Gorraptes (n'és famós el salt del Rai), al qual aflueix el barranc de la Cova Foradada i d’altres (el barranc del Mas Martí, el de les Mugues, la valleta d’Oliver, el barranc del Racó del Moro i el del Mas Animer). El terreny, excepte al sector on hi ha la vila, a l’extrem de llevant dels Planots o plana de Vinebre, és força accidentat. S'arriba als 474 m al vèrtex NE, prop del coll de Cabassers, en la serra de les Gorraptes, i als 464 m als Colls, en l’extrem SE, en la del Rovelló, a les partides de les Canelles i les Solanes. Prop de la carena d’aquesta serra, per on corre la divisòria, trobem les partides de la Punta del Flare i de la Cova Foradada i el tossal de Canta-ranes (238 m). En la serra de les Gorraptes hi ha les Mugues i el Socarrat Vell i hom localitza encara l’antic lloc de la Gorrapta o les Gorraptes, prop del torrent i del camí d’aquest nom.\nLa vila de Vinebre és l’unic nucli poblat del terme, que és travessat en la seva part més meridional per una carretera procedent de la serra de Montsant i de la Torre de l’Espanyol, que a la vila s’uneix amb la C-12 provinent d’Amposta i Móra la Nova, i que continua vers Ascó. Antigament s’arribava a Vinebre per Ascó i s’havia de passar el riu en barca.\nSegons el fogatjament del 1378 a la població (vinebrins o vinebrans) hi havia 18 focs. El 1553 els focs de la població eren 44. El 1718 hi havia 256 h i el 1787, 399. Aquests habitants augmentaren fins a 1 305 el 1860, a causa de la immigració que es produí al llarg del segle gràcies a la prosperitat agrícola. Aquest any, la població ja es concentrava a la vila, on hi havia 240 cases, per bé que es mantenien ocupades les caseries de la Pava i les Gorraptes. Aquesta darrera consta encara amb 4 masos i 47 altres habitatges i construccions al cens del 1940, que també registra 4 cases i uns altres 28 habitatges i construccions prop de l’ermita de Sant Miquel. El 1900 es comptabilitzaren 1 196 h i el 1936, 813. El 1940 hi havia 752 h, que davallaren fins 700 el 1950 i 553 el 1970. Durant els anys setanta i vuitanta es detectà una estabilització (el 1975 hi havia 563 h i el 1981, 565) que no va tenir continuïtat en la dècada posterior (451 h el 1991 i 437 el 1999). Al començament del segle XXI, Vinebre mostrava una certa estabilitat: 450 h el 2001 i 466 h el 2005.\nA la vila de Vinebre l’activitat tradicional sempre ha estat l’agricultura, però la industrialització de les zones properes ha fet que una part de la població agrícola s’anés decantant cap a les activitats industrials.\nLes terres de conreu són dedicades majoritàriament al secà, tot i que també és força extès el regadiu. El principal conreu es l’olivera, seguida de l’ametller, la vinya i els fruiters (sobretot presseguers i pereres). Les activitats ramaderes més destacables són la cria de bestiar porcí, oví i d’aviram. La Cooperativa Agrícola de Vinebre comercialitza i elabora vi (amb denominació d’origen Tarragona), oli i fruits secs; i té una secció especial per a la fruita, la major part de la qual és comercialitzada a través de la FARE (Fructicultors Associats de la Ribera d’Ebre), amb seu a Vinebre. Hi ha una comunitat de regants.\nAmb la instal·lació de la central nuclear d’Ascó l’economia de la zona donà un tomb considerable, ja que molta gent del terme hi entrà a treballar deixant les terres i el seu cultiu en segon terme. També molt lligat a l’aparició de la central es va desenvolupar a Vinebre el sector del serveis, centrats en l’hostaleria i la restauració.\nLa vila de Vinebre (34 m d’altitud), en la plana de Vinebre de l’esquerra de l’Ebre, és situada prop de l’antic llit del riu. Hi ha un sector de la població, una mica més elevat que la resta de la vila (totalment planera), que és conegut com a castell, tot i que sembla ser que mai no n'hi hagué cap. Entre els carrers principals hi ha el de Sant Miquel (que travessa la vila i per on passava abans la carretera), el de la Torre, el del Riu i el de Lleida. La vila conserva encara, al Perxe, un dels portals, amb arcs de mig punt. Ran mateix, fora muralla, hi ha el barri del Raval, amb edificis del segle XVIII i posteriors.\nL’església parroquial és dedicada a la degollació de sant Joan Baptista. Va ser construïda al segle XVII i acabada el 1691, poc abans que el lloc obtingués la independència eclesiàstica i administrativa de la comanda hospitalera d’Ascó, de la qual formà part. Amb campanar quadrat sobre la façana, aquesta és construïda amb petits car-reus i el portal de mig punt és emmarcat per pilastres classicitzants; sobre mateix i coronada per un petit frontó s’obre una fornícula. A la part superior de la façana hi ha un ull de bou rodó i un rellotge al capdamunt. Un casal, proper a l’església, és Ca Don Joan, edifici amb una façana barroca, dels comtes de la Torre de l’Espanyol. Hi ha un important centre de les teresianes erigit pel fundador de l’orde Enric Ossó, fill de la vila. En l’actualitat, funciona com a escola i té una capella dedicada a santa Teresa. A més, a la casa on va néixer l’il·lustre vinebrí hi ha una altra capella també dedicada a santa Teresa.\nLa festa major de la població se celebra la dar-rera setmana d’agost, tot coincidint amb el 29, festa del degollament de sant Joan Baptista. Anualment, l’ajuntament convoca un premi literari en llengua catalana que es lliura el vespre de la festa major de la població. El segon dissabte de maig s’escau la festa de Sant Miquel, que inclou un esmorzar col·lectiu.\nL’antic lloc de la Gorrapta o les Gorraptes (modernament també els Gorraptes) és situat a la ser-ra de les Gorraptes, al sector septentrional del terme, prop del torrent del mateix nom i prop del camí que hi mena. El lloc rebé una carta de poblament dels templers el 1237. El 1289, en la lluita entre els Entença i els templers, el sarraí tivissà Mohamet Saidell, vassall dels primers, matà el batlle dels templers a la Gorrapta.\nA la part meridional del terme, sota el Tormo, no gaire lluny del pas de l’Ase, entre aquella ser-ra i el puig de Sant Miquel (on es localitzà un poblat ibèric), hi ha l’ermita de Sant Miquel, del 1680, amb la casa de l’ermità adossada i, prop, l’hort de l’Ermità. Al peu d’uns espadats petris que davallen del Tormo (un antic camí entre els quals menava a la Torre de l’Espanyol) es gaudeix d’una vista magnífica del riu, a l’entrada del pas de l’Ase, i de la plana de Vinebre. Al peu de l‘establiment ibèric de Sant Miquel hom localitza una important estela romana que actualment es troba al Museu d’Arqueologia de Tarragona.\nA la partida de Raboses sLhan trobat tombes de pedra. A Ca Criviller, on el camí de Sant Miquel deixa la carretera, hi havia un magatzem per a càrrega i descàrrega de llaüts, sobretot d’olives, ametlles i carbó procedent de les mines de Faió i Mequinensa. A l’hort de Seròs s’han trobat rodes de molí.\nEl lloc de Vinebre, com els altres de la rodalia, degué ser conquerit en temps de Ramon Berenguer IV; fou donat als templers i integrat en la comanda d’Ascó. Patí fortament les lluites entre els Entença i els templers fins al punt que els primers, sota el comandament de Guillem d’Entença, a la darreria de setembre del 1284, destruïren totalment la vila antiga i s’endugueren presoners diversos vilatans sarraïns. Posteriorment a aquesta data el comanador d’Ascó reedificà Vinebre en un lloc menys proper al riu i més adient per a la defensa. La nova població s’anomenà Vilanova de Vinebre i el 1291 hagué de sofrir una nova escomesa dels Entença, que s’endugueren molt de bestiar. Els moriscs que hi havia a Vinebre (13 focs el 1610) no sofriren l’expulsió general d’aquest any. Durant la Guerra Civil de 1936-39 hi hagué una col·lectivitat de tipus agrari. La població patí agudament durant aquesta Guerra Civil, a causa de la seva proximitat al front durant la llarga batalla de l’Ebre del 1938. La vila fou evacuada totalment durant tres mesos a partir del 25 de juliol, que començà la batalla, però les cases no foren gaire castigades.


admin, autor a Torroella Advocats - Pàgina 2 de 3\nEl banc ha de tornar a una clienta 36.000 euros en comissions il·legals\nGIRONA | DDG Una sentència de l’Audiència de Girona obliga el Banc Popular a retornar més de 36.000 euros a una clienta de Sant Feliu de Guíxols. La resolució judicial, que és ferma, dóna per provat que l’entitat bancària va cobrar comissions...\nby admin | febr. 29, 2016 | General\nEn el any 2007, una matrimoni gironí va vendre el pis de la seva propietat a tercer davant de la Notaria, i allà mateix, el Director de confiança dels clients del Banc Santander (present allà per firmar la cancel·lació de la hipoteca que gravava la finca), els va...


Joan Báez: 80 anys de la veu justiciera\nLa cantautora novaiorquesa, retirada des del 2019, centra les seves atencions en la pintura i en l’activisme social\n02 de de gener del 2021. 13:56\nA la web oficial de Joan Baez ja no hi ha lloc per a les noves dates de concerts, però sí que hi apareix una pestanya que condueix a les seves obres com a pintora: la seva sèrie ‘Mischief makers’, personatges que fan ‘entremaliadures’ amb incidència social, la nova col·lecció del qual mostrarà aquest mes en una intervenció en ‘streaming’ amb motiu del seu 80è aniversari. Per les seves teles han passat contemporanis com Kamala Harris, Greta Thunberg o Michael Moore, i figures històriques exemplars com Gandhi i Eleanor Roosevelt. Aquesta és la nova realitat de la trobadora novaiorquesa que un dia va brindar la seva veu a la causa dels drets civils en els gloriosos anys 60.\nDesmitificar el passat\nDècada de llegenda, o no tant: Baez s’ha passat molts anys mirant de desmitificar aquella era i de denunciar la comoditat intel·lectual derivada de la nostàlgia posant el present en el punt de mira. L’activisme va ser un motor dels seus primers passos en l’art de la cançó, i ho ha continuat sent en el seu crepuscle escènic, quan ha preferit que les converses amb la premsa tinguessin més a veure amb l’escalfament global o les estridències de Donald Trump que amb les seves gestes en l’escena folk al Greenwich Village, a Nova York, o la seva relació espinosa amb Bob Dylan. Així ha arribat Joan Baez als 80, edat que complirà el 9 de gener, evitant viure en el passat més enllà de l’indispensable i lluint una serenitat zen, associada a la pràctica del ioga.\nCant i drets civils\nFa un parell d’estius, el 28 de juliol del 2019, va donar per tancada la seva carrera com a artista d’escenari a Espanya, al Teatro Real, a Madrid, al·legant el cansament de la seva veu. Ja eren 60 anys de trajectòria els que acumulava a l’esquena, des del seu primer pas pel Newport Folk Festival, el 1959, compartint un parell de temes amb el cantautor Bob Gibson. Temps de revival de la música tradicional als Estats Units, gràcies al moviment emergent dels drets civils, en què brillava l’autoritat de veus com Pete Seeger i la cantant gòspel Odetta, molt influents en la seva primera obra.\nElla venia d’una família cultivada, pare físic (Albert Báez, nascut a Puebla, Mèxic; figura rellevant en el desenvolupament dels rajos X) i mare professora de literatura (l’escocesa Joan Bridge). A causa dels compromisos de l’Albert amb la UNESCO, els Báez van viure en diversos llocs dels Estats Units i de l’estranger, incloent una estada a Bagdad durant un any, el 1951, experiència iniciàtica per a la Joan en la construcció dels seus ideals de justícia social. De la fusió d’aquesta sensibilitat amb el do natural que li va brindar la seva veu va sortir la cantautora que es va colar amb facilitat en l’avantguarda del folk.\nL’empremta de Dylan\nBaez ja omplia grans sales quan va conèixer Bob Dylan, a qui va procedir a presentar en els seus recitals com a artista convidat. Relació abrupta: encara que a ella els seus embolics amorosos no la distreien (la Joan, als homes, «els mastega i després els escup», va advertir una vegada la seva mare), amb Dylan els papers potser es van invertir, amb experiències frustrants com la gira de 1965 pel Regne Unit, durant la qual l’autor de ‘Like a rolling stone’ va tendir a ignorar-la i no li va oferir ni una vegada que l’acompanyés a escena. Episodis perduts en la boirina per una Baez que, el 1969, va tenir un fill, Gabriel (amb el periodista i activista David Harris), futur percussionista enrolat a les seves gires, i que en els 80 es va relacionar amb Steve Jobs.\nNo obstant, les cançons de Dylan mai han faltat al seu faristol, barrejades amb les seves, les tradicionals i les d’autors d’ampli espectre, com Peter Gabriel, de qui va adaptar al català ‘In your eyes’ (‘Als teus ulls’), amb cantants com Lluís Llach, a favor dels presos independentistes. Joan Baez, sempre implicada amb les circumstàncies que s’ha trobat allà on ha anat. I preparant-se per a la mort, amb aquesta cruesa s’ha expressat, sense deixar de pensar, com assenyalava l’any passat a aquest diari, que les cançons són, si no un mitjà per canviar el món, sí almenys «una salvació en meitat de la bogeria».\nEls 5 discos clau de Joan Baez\n‘Joan Baez’ (1960)\nLa tradicional ‘Silver dagger’, lament d’una noia per la severa oposició paterna a la seva relació amorosa (brandint una amenaçadora ‘daga de plata’), obre el debut de Joan Baez, on llueix la seva veu de soprano en un repertori de peces populars (‘House of rising sun’) amb picades d’ullet al cançoner ídix (‘Donna donna’) i hispà (‘El peso número nueve’). Refinament i intimitat: una veu, una guitarra (amb el fugaç festeig de Fred Hellerman, dels pioners The Weavers), encapçalant una serena revolució folka.\n‘Farewell Angelina’ (1965)\nDesprés d’endinsar-se en repertoris tradicionals, al seu sisè àlbum obre l’enquadrament apostant per Bob Dylan (quatre temes, entre els quals l’inèdit que dona títol al disc) i Donovan, ampliant l’instrumental (guitarra elèctrica de Bruce Langhorne, probe trobador del Greenwich Village) i lluint el seu internacionalisme cantant en francès Léo Ferré i en alemany Pete Seeger. Deixant enrere l’aura més naïf dels seus inicis, emergeix com a captivadora narradora a la peça d’origen cèltic ‘The wild mountain thyme’.\n‘Gracias a la vida’ (1974)\nCom a resposta al cop de Pinochet a Xile, Baez va empatitzar amb el món hispà en aquest àlbum de cançons en castellà, amb una incursió en el català a ‘El rossinyol’. Creix la frondositat instrumental, amb arpes, percussions i flautes que acoloreixen un repertori obert a l’homenatge al màrtir Víctor Jara (‘Te recuerdo Amanda’), al tàndem Serrat-Miguel Hernández (‘Llegó con tres heridas’) i als clàssics populars (‘La llorona’, ‘Guantanamera’). Joni Mitchell l’acompanya en una aromàtica peça pròpia, ‘Dida’\n‘Diamonds & rust’ (1975)\nUna Baez enfocada a la sonoritat de banda, amb dinàmiques d’aplicat folk-rock i frecs jazzístics, de la mà de virtuosos com Larry Carlton i Dean Parks (Steely Dan, Crusaders), i exhibint una veu en el seu pic d’expressivitat. Es llueix cantant autors contemporanis (Jackson Browne, Stevie Wonder, Janis Ian) i entrega composicions pròpies com la fita que dona títol a l’àlbum, composició d’èpica continguda, evocadora de les ferides d’un festeig antic que, segons confessaria ella, apunta a Bob Dylan.\n‘Whistle down the wind’ (2018)\nNo va voler emprendre la seva gira de comiat sense publicar un últim àlbum, al caliu de la melancòlica cançó de Tom Waits, i allà va quedar aquesta obra madura, amb exquisida producció de Joe Henry. Veu amb pòsit, més rica en greus i en memòria, cantant a l’alerta climàtica (‘Another world’, d’Anohni, ex-Antony) i acollint-se a l’esperança, malgrat tot, en el bonic cant country ‘The great correction’ (d’Eliza Gilkyson), on adverteix que «el futur espera en la línia de l’horitzó / per a les nostres filles i fills».


Publicat per S.N. a 0:31 2 comentaris:\nPublicat per S.N. a 23:55 Cap comentari:\nPublicat per S.N. a 1:20 Cap comentari:\nPublicat per S.N. a 1:10 Cap comentari:\nPublicat per S.N. a 22:55 Cap comentari:\nPublicat per S.N. a 21:52 2 comentaris:\nPublicat per S.N. a 0:13 Cap comentari:


Aprovada la moció de Compromís per a exigir el desdoblament de la CV-800 i l’eliminació de la Revolta de la Paella – Compromís per Xixona\nPublicat el 29 setembre 2016 en Economia i Ocupació, Xixona\nEl Plenari de l’Ajuntament de Xixona va aprovar per unanimitat la moció presentada per Compromís per Xixona per a instar la Conselleria d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori a dur endavant totes les gestions necessàries per a realitzar el desdoblament de la CV-800 i l’eliminació del tram conegut com la Revolta de la Paella.\nLa CV-800 és una carretera de titularitat autonòmica que permet la connexió entre Sant Joan d’Alacant i la pedania de la Sarga. El tram entre Mutxamel i Xixona suporta un trànsit molt elevat de camions: els que transporten brossa cap a la planta de Piedra Negra i els que connecten els polígons industrials de Xixona. Esta gran densitat de trànsit pesat comporta embotellaments, cues i molts més riscos en la circulació.\nSegons explica el regidor valencianista, Joan Arques, “som conscients que aquesta demanda l’han feta en el passat uns altres grups polítics i que mai ens han fet cas, però no podem permetre que decaiga la pressió que exercim des de Xixona. Per a Compromís, com per a tots els xixonencs, el desdoblament de la CV-800 suposaria una millora per a la qualitat de vida dels nostres veïns”.\nEl desdoblament de la CV-800 posaria fi a la incomunicació que pateix Xixona des de fa dècades. A més, afavoriria la instal·lació de noves empreses al polígon industrial de l’Espartar III i significaria un important impuls per al sector turístic i de la restauració, com a conseqüència directa d’unes millors comunicacions viàries.\nPer altra banda, en el mateix plenari, Compromís per Xixona va plantejar els precs següents: que es millorara l’estat de les escales limítrofes al carrer del Safareig, que netejaren la mala herba del polígon de Segorb i que es repararen els forats del camí del Juncaret. Davant de la irada reacció de l’equip de govern per estos precs, Joan Arques ha subratllat que “no entenem que s’embromen perquè demanem que es millore l’estat del poble, nosaltres només transmetem les nombroses queixes dels nostres veïns. Més que queixar-se, haurien d’agrair-nos que estiguem fent-los una faena que els correspon a ells, que és recórrer Xixona i detectar tot el que s’ha d’arreglar”.\n← Aprovades dos mocions de Compromís per a reutilitzar l’aigua depurada i instal·lar més passos de zebra\nAprovades dos mocions de Compromís per a potenciar el treball al poble →


733 French Pl, San Antonio, TX 78212 for Sale MLS# 1412534 | Real Estate & Homes For Sale\n733 French Pl\nDescription for 733 French Pl San Antonio, TX 78212\nCook Top Range, Self-Cleaning Oven, Range-Oven, Gas Range/Cooktop, Disposal\nRear Entrance, 2 Car Garage, Converted Garage.\n141 x 62 x 141 x 63\nI am interested in 733 French Pl, San Antonio, TX 78212.\n634 Russell Pl San Antonio, TX 78212\n627 French Pl San Antonio, TX 78212\n627 Russell Pl San Antonio, TX 78212


Reflexions i propostes: de gener 2014\nETA, Gamonal i Catalunya\nLa fi d'ETA, els aldarulls a Gamonal (Burgos) i el procés sobiranista català són tres qüestions distintes i distants, però tenen un comú denominador: la perillosa incoherència del PP, i de la casta política espanyola en general.\nDurant anys, i en referència al conflicte basc, s'ha dit que sense violència es pot parlar de tot, i que per una via pacífica i democràtica es pot aconseguir tot. Això és el que s'ha dit a la gent propera a ETA.\nPerò vet ací que quan els catalans hem engegat un procés pacífic per exercir el nostre dret democràtic a decidir, la resposta del PP (i del PSOE) ha estat un no rotund, sense matisos i sense marge pel diàleg.\nI avui ens trobem com Gamonal ha esdevingut el tercer vèrtex del triangle: després de jornades de violència al carrer, amb ferits i detinguts, l'alcalde del PP ha decidit cedir a les exigències dels manifestants. Si el que reclamen els veïns indignats de Gamonal és legítim o il·legítim no és important per a nosaltres —les qüestions urbanístiques de Castella les han de parlar i resoldre les persones de Castella—, el que sí que és important és que han aconseguit els seus objectius mitjançant l'ús de la força.\nI aquesta és la perillosa mentida del PP: anys i anys dient-nos que per les bones es pot parlar de tot i es pot aconseguir tot, i resulta que no és cert. No només no és cert, si no que cal fer tot el contrari\nIncoherent i perillosa decisió.\nPublicat per Josep a 2:22 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Espanya, PP, terrorisme, urbanisme, violència


23,4 z z 30,4 15,7 z z 27,6 22,7 22,2 18,6 20,2 ..\nL'any 2018, segons dades provisionals, el grau d'ocupació per habitacions en els establiments de turisme rural de Catalunya va ser del 23,4%, 1,1 punts per sobre del valor registrat l'any anterior. Únicament van superar la mitjana catalana les marques Costa Barcelona (27,6%) i Costa Brava (30,4%).\nTurisme rural. Grau d'ocupació. Per marques turístiques. Indicador de conjuntura econòmica


La colla dels plens posa les bases per l'entesa en una reunió d'acostament - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa colla dels plens posa les bases per l'entesa en una reunió d'acostament\nHi han assistit els membres de la comparsa, amb els expulsats, l'alcaldessa i la regidora de Patum\n25.03.2017 | 22:06\nLa colla dels plens posa les bases per l'entesa en una reunió d'acostament Pilar Márquez\nLa comparsa dels plens de la Patum ha fet avui a Berga una reunió d´acostament per llimar les diferències entre parts, expliquen fonts solvents a Regió7. De fet, i segons aquestes mateix fonts, la trobada hauria posat les bases per un apropament.\nL'objectiu de la reunió ha estat acostar posicions per trobar un punt d'encontre i treballar la redacció del nou reglament de règim intern amb la màxima normalitat. Segons ha pogut saber aquest diari, a la reunió hi han assistit els membres de la colla dels plens, incloent-hi les tres persones que havien estat expulsades al gener -Jordi Montañà, Ignasi Casasayas i Sergi Montaner-, l'alcaldessa de Berga, Montse Venturós i la regidora de Patum, Mònica Garcia.\nAixí mateix, també hi han estat presents les tres persones que havien de substituir els expulsats, Joan Olalla, Jordi Rou i la primera dona que hauria estat oficial de la colla, Trini Bascompte.\nAquest diari ha contactat al vespre amb Mònica Garcia, però la regidora ha preferit no fer declaracions. L'equip de govern ja havia expressat amb anterioritat la voluntat de celebrar reunions de mediació.\nLa crisi a la colla dels plens va esclatar el passat 21 de gener, quan les discrepàncies entre els expulsats i el sector oficial, integrat per 17 persones, van sortir a la llum pública. La junta general del Patronat de la Patum va acordar el febrer per majoria que les colles renovessin els seus estatuts perquè el seu funcionament fos més obert i que aquest procés el fessin amb les plantilles de la última Patum, motiu pel qual els expulsats van tornar a quedar inclosos de facto a la colla dels plens.\nPosteriorment, la comparsa va presentar un recurs d'alçada per impugnar els acords del patronat de l'1 i el 17 de febrer al·legant defectes de forma.\nMalgrat que la comparsa dels plens va trencar el seu silenci aquesta setmana per assegurar que l'expulsió de tres dels seus membres havia estat per indisciplina, en la reunió -segons sostenen les fonts- no s'ha tocat específicament aquesta qüestió.


Simó destaca que l’obra permet guanyar espai per als vianants amb l'ampliació de voreres i millora la mobilitat amb un carril bici\nL'Ajuntament de Castelló està millorant l'accés nord al Grau amb les obres d'urbanització de les unitats d'execució 15 i 81, complementàries a la recentment oberta plaça Josefina López. El regidor d'Urbanisme, Rafa Simó, ha visitat hui les obres, que "dignificaran els accessos al Grau guanyant espai per al vianant amb l'ampliació de voreres i incorporant carril bici".\nEs tracta d'una intervenció que acabarà en els pròxims mesos i renovarà completament l'entrada al districte marítim des de l'autovia del port, permetent la integració paisatgística de tot aqueix entorn urbà, que compta amb un centre de salut i les instal·lacions esportives de l'Emilio Fabregat.\nEl projecte permetrà augmentar les zones per als vianants i verdes i facilitarà l'accés als garatges existents i als diferents aparcaments. També s'ha dissenyat el condicionament de la parada de l'autobús en el camí del Serradal, en eixir de la rotonda que separa totes dues urbanitzacions, així com el condicionament de l'encreuament del Serradal amb el carrer Triana, incrementant la semaforització existent actualment, i millorant els equipaments.\n"Han sigut molts anys de treball administratiu i tècnic per a poder desbloquejar la urbanització d'aquestes dues unitats d'execució, que van quedar paralitzades per la crisi urbanística, i que suposarà un canvi radical en la zona nord del Grau", ha recordat el tinent d'alcalde del Grau.\nLes dues fases d'aquest projecte -la plaça Josefina López ja acabada i la urbanització dels solars pròxims que s'està executant actualment- estan adjudicades per 2,2 milions d'euros, dels quals poc més d'1 milió d'euros correspon a la primera fase, que és la plaça.\nRespecte a la plaça Josefina López, la junta de govern de hui ha aprovat l'adjudicació de l'explotació i manteniment del quiosc municipal situat en aquesta, amb un contracte que té vigència per als pròxims cinc anys, amb un cànon anual de 3.800 euros. La posada en marxa d'aquest quiosc millorarà la prestació de serveis i atenció a la ciutadania i usuaris potencials de les instal·lacions d'esbarjo, esplai i passeig de la plaça Josefina López, dinamitzant així l'entorn d'aquest nou espai.


El diputado de Sostenibilidad, Ignasi García, asiste al encuentro del Pacto de Alcaldías para adherirse al compromiso de neutralidad climática - Castellón Diario\nEl diputado de Sostenibilidad, Ignasi García, asiste al encuentro del Pacto de Alcaldías para adherirse al compromiso de neutralidad climática\nEn este acto, celebrado en València, han participado 300 responsables locales de ayuntamientos, diputaciones y entes públicos medioambientales.\nEl diputado de Sostenibilidad, Ignasi Garcia, ha participado en el Encuentro Nacional del Pacto de Alcaldías donde se ha adherido al compromiso de neutralidad climática fijado por la Unión Europea para 2050.\nGarcia ha reivindicado el compromiso de la Diputación de Castelló con el Pacto de Alcaldías «básicamente por el clima, por la reducción de emisiones de CO₂ y para avanzar hacia una economía circular, teniendo muy claro que la transición ecológica tiene que ser la transición justa».\nEntre los ayuntamientos que han participado, destacan las capitales de Pamplona, Zaragoza, Murcia, Málaga, Alicante y València; las diputaciones de Tarragona, Málaga, Jaén, Alicante, Castelló y lo Cabildo de Santa Cruz de Tenerife, y entes públicos como la Federación de Municipios de Madrid, la Sociedad de Gestión Ambiental del Gobierno Vasco y el Instituto de Investigación en Energía de Cataluña, entre otras.\n«Desde la Diputación pondremos todos nuestros esfuerzos para avanzar hacia la economía circular, para avanzar con la educación ambiental para garantizar el suministro de agua y hacer esa transición energética que necesitan nuestros pueblos y las comarcas de Castelló», ha concluido el diputado de Sostenibilidad.


Centre de Documentació d'Atenció a les Persones catalog › Details for: Evolución de la discriminación en España\nDetails for: Evolución de la discriminación en España\nBy: Cea d'Ancona, María Ángeles .\nContributor(s): Valles Martínez, Miguel S | Unió Europea Fons social europeu | Espanya Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad .\nMaterial type: Computer filePublisher: Madrid : Instituto de la Mujer y para la Igualdad de Oportunidades (IMIO), 2018Description: 1 pdf, 196 p.Subject(s): Discriminació sexual | Discriminació racial | Discriminació Online resources: Accés al document: Summary: Resultats de l'enquesta realitzada el 2016 Percepción de la Discriminación en España. S'analitza la discriminació en diferents àmbits, la discriminació percebuda, la viscuda, actituds discriminatòries i proposa actuacions per fer-hi front. Inclou bibliografia i fitxa tècnica.\nIgualtat 323.14 Cea (Browse shelf) Available 0000950085089\na la coberta: Unión Europea, Fons Social Europeu Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad\nResultats de l'enquesta realitzada el 2016 Percepción de la Discriminación en España. S'analitza la discriminació en diferents àmbits, la discriminació percebuda, la viscuda, actituds discriminatòries i proposa actuacions per fer-hi front. Inclou bibliografia i fitxa tècnica.


2 min. Encamp 31/05/2020 18:10\n651x366 Botigues del Pas de la Casa amb productes a les voreres. / ARXIU ANA Botigues del Pas de la Casa amb productes a les voreres. / ARXIU ANA\n“Vetllarem perquè els consumidors siguin responsables amb la compra d’ alcohol i tabac però s’ha d’entendre que els comerciants porten molts mesos tancats i tenen ganes de recuperar la seva economia”. Així de contundent s’ha mostrat a l’ ANA Economia, el president d’Iniciativa Publicitària del Pas de la Casa, Jean Jacques Carrié, sobre la reobertura de les botigues del Pas de la Casa dilluns vinent. Segons previsions del Govern i el comú d’Encamp, unes 18.000 persones creuaran la frontera francoandorrana en el primer dia que el pas des de França s’obre al turisme, i malgrat que Carrié no s’ha atrevit a posar una xifra, però està segur que “pujarà moltíssima gent”.


Aquesta pàgina pertany a l'autor de Greater Love Hath No Man: A Series of Lenten Sermons.\n3 0 1,516,438 (2) 0 0\nGreater Love Hath No Man: A Series of Lenten Sermons 3 exemplars\nEvanScamman (1), Tigers8985 (1), ToddPeperkorn (1)\n377 (1) Homilètica (1)\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 155,516,964 llibres! | Barra superior: Sempre visible


Subvencions a projectes d'internacionalització de galeries d'art. Institut Català de les Empreses Culturals\nSubvencions a projectes ...\n20282 - Subvencions a projectes d'internacionalització de galeries d'art Departament de Cultura icec\nL’objecte d’aquesta línia de subvencions és donar suport als projectes d’internacionalització de les galeries d’art.\nLes subvencions que es concedeixen d’acord amb aquestes bases tenen la consideració d’ajuts de minimis,\nTermini per sol·licitar la subvenció és del 22 de març al 19 d'abril de 2018\nPoden optar a les subvencions les empreses persones físiques o jurídiques constituïdes com a galeries d’art que tinguin com a activitat principal l’exposició oberta al públic d’obres d’art amb finalitat comercial, tinguin o no un espai propi d’exposició.\nMemòria [846,5 KB ]\nPressupost [119,5 KB ]\nLogos Catalan Arts [43,17 MB ]\nData actualització 21.03.2018


Alquiler Casas Unifamiliares Terrassa | Hogaria\ncasas unifamiliares alquiler terrassa y más venta casas unifamiliares terrassa (13)garajes terrassa (31)locales terrassa (28)naves terrassa (6)oficinas terrassa (4)\ninicioalquiler casas unifamiliares barcelonazona valles occidentalterrassa\n» Poblaciones can palet de vistalegre (1)\nCasas Unifamiliares En Alquiler En Terrassa\n2 casas unifamiliares en alquiler en Terrassa\n2 casas unifamiliares en alquiler en Terrassa y en un radio de 15 Kms. si quieres ver solo casas unifamiliares de Terrassa, desmarca esta casilla: Y si quieres ver más viviendas en Terrassa u otros tipos de inmueble, desmarca esta casilla: 12 1.300 €\ncasa unifamiliar con terraza Centro Terrassa casa unifamiliar en alquiler con terraza terrassa centro, barcelona vivienda segunda mano, 2 baños, con terraza, garaje 1 plaza/s, suelos de parquet. casa de 250 m², 2 hab (1 suite) + estudio ...\n12 1.350 €\ncasa unifamiliar Segunda Mano Can Palet Vista Aleg Can Palet De Vistalegre A 2 Kms. de Terrassa\ncasa unifamiliar en alquiler segunda mano can palet de vistalegre can palet vista alegre a 2 kms. de terrassa segunda mano, 2 baños, amueblado, con piscina, con terraza, garaje 1 plaza/s, suelos de gres/parquet en habs


Energia per a Lió - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Dimarts, 12 de març de 2019 | 03:45 h\nDiagne esperona a l’afició en el partit de diumenge passat contra el Montakit Fuenlabrada. | BCA / Martín Imatge\nXut d’adrenalina per al BC Andorra MoraBanc. La victòria, i sobretot com es va produir contra el Montakit Fuenlabrada, omple les bateries per tal d’afrontar el tercer i definitiu partit dels quarts de final de l’EuroCup. L’equip va saber transformar-se al darrer quart per convertir-se en una fera i remuntar un matx que estava francament complicat. Els ulls ara estan posats a Lió i arrossegar la tendència de diumenge al Poliesportiu d’Andorra per tal de superar l’eliminatòria davant l’Asvel Villerbaunne.\nVa ser un matx que es recordarà, sobretot els que van ser a la pista i a les graderies. «El que vam viure va ser realment extrem. Un partit sensacional, un dels que tots volem viure. La comunió entre l’afició i l’equip va ser espectacular», assegura el president de l’entitat, Gorka Aixàs, en un ambient on el suport dels seguidors «et porta a guanyar el partit». Perquè l’enfrontament s’havia complicat de valent. A l’últim quart el MoraBanc es trobava dotze a sota i les sensacions no eren gens bones. Fins que es va produir la falta antiesportiva de Vitali i la posterior expulsió d’Ibon Navarro per les contínues protestes als àrbitres, en una acció completament intencionada. Un recurs que utilitzen els entrenadors per tal de fer reaccionar a jugadors i seguidors. Va ser un encert com es va acabar veient. «Vam entrar en una dinàmica que no portàvem en tot el partit. No ens pensàvem que podríem guanyar, estàvem absolutament KO», però l’expulsió «va ser un factor determinant. El públic es va bolcar amb l’equip i vam treure un partit que no era gens fàcil».\nEl panorama d’inici es presentava complicat. Divendres a la nit el MoraBanc havia jugat contra l’Asvel, i en la ment també estava posat que tres dies després es traslladaven a Lió per decidir la sèrie. «Per molt bé que et preparis sempre és complicat jugar un partit així. El més important és poder-lo guanyar tot i saber que era molt difícil competir-lo. Treure’l et reforça i per tant les sensacions són boníssimes» de cara al matx decisiu a Lió. Vèncer contra el Fuenlabrada «et deixa amb una millor disposició i sensacions per encarar el partit» definitiu a França.\nLes lesions de David Walker i Oliver Stevic compliquen la planificació de l’equip, tenint en compte que arriba la fase decisiva de la temporada i que es compta amb dues rotacions menys, sumant la càrrega de treball realitzada per a dues competicions des de la pretemporada. El club mira de reforçar la plantilla i estudia possibilitats d’incorporacions. «Sempre estem pendents del mercat, no deixem d’estar atents al que passa i en això estem. Sabem que és un moment que tampoc hi ha moltes opcions que ens puguin seduir o ens encaixen bé», assegura Aixàs, remarcant que es troben a l’aguait «per si es presenta una oportunitat per poder-la aprofitar». La posició a reforçar «està en funció del mercat».\nEscola de valors per acabar amb les conductes abusives\n«Els valors van implicats amb la pròpia pràctica esportiva». Així ho ressalta Jaume Tomàs, director tècnic de la base del MoraBanc. A través del bàsquet i qualsevol altra disciplina s’aporta tota una sèrie de qualitats que han d’enriquir en la formació de la persona. Per aquest motiu el club està desenvolupant conjuntament amb PsicoB l’Escola de valors, amb l’objectiu d’acabar amb qualsevol conducta abusiva que es pugui produir dins la societat.\nEl treball el desenvolupen tant als joves jugadors de la base, com als pares. La línia és treballar en la conscienciació i la prevenció, en un triangle format per la família, el club i els jugadors. Les conductes abusives es produeixen de diferents maneres, ja siguin en el terreny físic, emocional, psicològic i sexual. A través de dinàmiques als entrenaments la fita és que vagin adquireixin coneixements amb una participació activa també dels pares a través de xerrades. «Tenim molt a recórrer amb la prevenció», indica Tomàs.\nActualment hi ha dos programes en marxa. Un taller d’abús sexual infantil a l’esport, on es donen claus a jugadors i tècnics per a detectar qualsevol situació d’aquest tipus; i Els pares i mares entren en joc, per a que els progenitors comparteixin experiències i participin en la formació i educació dels joves. Aixàs recorda que com a club, «estem formant persones, no només jugadors». H


desembre de 2016 – ATF\nCol·laboració aMT – Desembre 2016\nAquest mes hi han dos concertos interessants als que ha us podeu apuntar si entreu al fòrum:\n– Diumenge 11 de Desembre a les 19:30h: Capsa i Groove: “Gnaposs i Virgili & The Rivals“: Tot asistent surt més feliç del que va entrar després d’un concert de Gnaposs, alter ego de David Muñoz, que presentarà el seu cinquè disc, Gnaposs Groove. Agafant com a base el Funk, el trio d’aquest reputat guitarrista salta còmodament d’estil a estil d’una manera electrificant, fresca y única. Funk, Rock, Blues, Country, Jazz i el que se’ls passi pel cap mentre improvitzen. Obrirà la nit Virgili and The Rivals, power trio que parteix del Folk i el Blues per mesclar-lo amb Rock, Garatge i Psicodèlia. Finalistes del DOTGN’16, presentaran el seu EP Contact.\n– Dissabte 17 de Desembre a les 22:00h: Capsa i Progressiu: “On The Raw i Apple Smell Colour“: Una nit de Rock Fusió, Jazz, Folk, música simfònica i paisatges sonors.Obrirà la nit On The Raw, supergrup instrumental barceloní que aposta per experimentar en diversos entorns i aprofundir en la recerca d’un so vibrant i emocional. Els seguiran els tarragonins AppleSmellColour, que s’acomiaden indefinidament dels escenaris amb aquest concert, pel que han preparat moltes sorpreses. A més, els assistents rebran amb l’entrada una còpia del Capsa de Música Live Vol.1, primer disc d’una sèrie dels millors directes enregistrats a la sala, que en aquest cas és dels propis AppleSmellColour, enregistrat el passat desembre.\nATF Posted in Col·laboracions amb entitats\tAMT, atf, Col·laboració, Concerts, Tarragona\tLeave a comment\nResultats finals de la Lliga ATF 2016\nS’apropa el Nadal i amb ell el final de la Lliga interna de l’ATF. Així que, sense perdre més temps, i despres d’anunciar-se el guanyador al sopar de nadal d’ahir, aclariré el dubte en un momentet. Però abans… hem de saber qui ha guanyat l’última convocatoria . I ha estat el Francisco Corbí! Enhorabona! Seguit pel Joan Abella i el José García Vázquez en el segon i tercer lloc.\nLa classificació del passat mes de Novembre ha quedat així:\nI ara sí, és el moment d’anunciar el guanyador de la segona edició de la Lliga ATF, amb un important marge sobre el segon i que no és altre que en…\nEl Joan Abella s’ha endut el prime premi, que és una renovació gratuïta de la seva quota de soci.\nEn segon lloc ens trobem el José García Vázquez, que s’endú un descompte de 20€ en la seva propera renovació. I el tercer en discordia, Jordi Figueres, un descompte de 10€.\nUs deixo amb la classificació final i recordeu que tornarem el proper mes de Febrer. Aneu preparant les vostres fotos…\n1 Joan Abella 192\n2 José G. Vázquez 158\n3 Jordi Figueres 144\n4 Fermin Civit 143\n5 Miguel Ángel Salor 126\n6 Luis Sanmiguel 119\n7 Francisco Corbí 119\n8 Jose Antonio Trujillo 72\n9 German Suarez 69\n10 Xavi Barrullas 67\n11 Cristina Bermudez 43\n12 Carles Ardevol 35\n13 Ramón Casadó 23\n14 Ernest Sesé 23\n15 Cris Figueras 22\nHelp Portrait 2016\nEls anys anteriors vam poder realitzar el Help-Portrait 2012 , 2013, 2014 i 2015 amb un resultat molt satisfactori per a tots els participants. Aquest any la convocatoria del Help-Portrait a nivell mundial és el 3 de Desembre encara que, de la mateixa manera que l’any passat, les dates del nostre Help Portrait variarà uns dies, en concret es realitzarà el dia 12 de Desembre a les 15:30 hores a la Fundació Pere Badia de Torredembarra, gràcies a les gestions del soci Josep Maria Rigual.\nPodeu passar pel fòrum per apuntar-se a aquesta iniciativa.\nPer a qui no coneixi aquesta iniciativa em permeto copiar la descripció que va fer el nostre company Fernando per la convocatoria del 2011:\nATF Posted in Col·laboracions amb entitats\tatf, Col·laboració, Help Portrait\tLeave a comment


Gestió Cultural Universitat de Girona: de juny 2014\nJA SABEM MÉS DE L’(a)phònica!\nEl passat 29 de maig va tenir lloc la presentació de l’onzena edició del Festival de la Veu de Banyoles, l’(a)phònica. L’acte, que va haver de lidiar amb un dia plujós, va ser principalment exposat per Jordi Bosch i Batlle ̶el regidor de Cultura, Patrimoni Cultural i Festes de l’Ajuntament de Banyoles ̶ i Francesc Viladiu i Illanas ̶el director artístic de l’(a)phònica ̶ .\nLa campanya d’aquest any per donar a conèixer el festival no podria ser menys original: el lema “VOTA APHÒNICA, EL MILLOR FESTIVAL”. Els organitzadors expliquen que aquest any el festival ha optat per basar-se en el discurs, emmarcat en una campanya electoral de festivals. Podeu veure’n l’espot al següent enllaç https://www.youtube.com/watch?v=XUPt3RralNI, i també algun altre tastet de la campanya que estan duent a terme a Banyoles https://www.youtube.com/watch?v=l-iTLTJOasI.\nTambé, dins del marc de la presentació, vam poder conèixer finalment quins seran els artistes i les activitats paral·leles que es duran a terme a la capital del Pla de l’Estany entre el 20 i el 24 de Juny d’aquest any 2014, i que conformaran el festival.\nLes actuacions, doncs, aniran de la mà de The Excitements, Sanjosex, La Iaia, Soledad Vélez, Vinyoli comentat, Radio Babel Marseille, Morgat Morgat i Nyam! Un tastet d’òpera. Els organitzadors expliquen que en total s’han programat unes quaranta activitats, entre actuacions i activitats paral·leles per a tot tipus de públics que durant cinc dies intensos ompliran la ciutat de propostes amb veus artístiques consagrades i emergents.\nA banda dels artistes esmentats també podrem veure a Muchachito y sus compadres, Maria Coma, Germà Negre en acústic, les semifinals del 5è Campionat Estatal de Beatbox, Llibert, Kitsch a la Cova, Carles Belda i Marc Serrats, Jazz Machín, SSM BigHand feat. Laia Cagigal, la Gran Final del 5è Campionat Estatal de Beatbox, Miquel Gil i Pep Botifarra, Miguel Noguera, Micro-Zenit i Jorge Drexler. Podeu consultar tota la programació al següent enllaç http://www.aphonica.banyoles.cat/2014/ProgramacioOficial.aspx#.\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Beatbox, concert, concerts, Festival, Jorge Drexler, La Iaia, Maria Coma, Morgat Morgat, Música, Pla de l'Estany, Radio Babel Marseille, Sanjosex, Soledad Vélez, Vinyoli comentat\nPublicat per Càtedra de Patrimoni Literari Anglada Fages a 7:36 Cap comentari:\nPublicat per Càtedra de Patrimoni Literari Anglada Fages a 7:00 Cap comentari:\nEl Saló del Còmic consolida la xifra de 106.000 visitants en la seva edició més guerrera\nAdemás de rendir tributo a la viñeta bélica, esta edición del Salón del Cómic celebró los aniversarios de Batman, Lobezno y Popeye, con exposiciones centradas en estos personajes. El humor gráfico estuvo una vez más presente a través de la exposición Por el derecho a sonreír, y el cómic inspirado en el día a día de sus autores también con la muestraViñetas autobiográficas, en la que participaron desde Moderna de Pueblo hasta Miguel Fuster. El apartado expositivo lo cerraron las muestras dedicadas a los ganadores de la pasada edición del Salón: Purita Campos, Miguelanxo Prado, Oriol Hernández y el fanzine Adobo.\nEl inimitable historietista e ilustrador Miguel Gallardo, creador de Makoki y de cómics autobiográficos de la talla de María y yo, fue distinguido con el Gran Premio del Salón, mientras que el último cómic de Paco Roca, Los surcos del azar, se llevó el galardón a Mejor Obra de autor español, y El Libro de los insectos humanos, de Osamu Tezuka, al de Mejor Obra de autor extranjero. El de Autor Revelación, galardón patrocinado por la Fundación Divina Pastora, fue para Clara Soriano responsable deColmado Sánchez, y el de Mejor Fanzine correspondió a Arròs Negre, mientras que el Premio del Público fue para Papel estrujado, de Nadar.\nFerran Ballesta: extret del blog lazonamuerta-cine.blogspot.com (és meu el blog)\nPublicat per Càtedra de Patrimoni Literari Anglada Fages a 3:38 Cap comentari:\nPublicat per Càtedra de Patrimoni Literari Anglada Fages a 3:36 Cap comentari:


El Barça reconeix el contracte amb Ohanessian, però el desvincula de l'Operació Rimet\nEl Barça reconeix el contracte amb Ohanessian, però el desvincula de l’Operació Rimet\nEl club admet la contractació de l'empresa del soci de Rosell, però ho argumenta posant de manifest els seus coneixements i contactes a l'Àfrica\nRedacció Juliol 11, 2017 10:26 pm\nEl Barça ha admès a El Món, aquest dimarts a la nit, haver contractat el suposat testaferro de Sandro Rosell detingut en l’Operació Rimet, Shahe Ohanessian, el passat mes de març, tal i com ha avançat el programa ‘Què t’hi Jugues?’ de la Cadena SER. Això sí, el club especifica que, un cop detingut i posat en llibertat, va acordar amb l’empresari libanès la rescissió del contracte segellat amb la seva empresa i assegura que va pagar-li únicament la feina de tres mesos, no els 180.000 euros pactats en la signatura del document i que equivalien a la tasca de dos anys.\nSegons expliquen a aquest diari fonts oficials del club, a Ohanessian “se li va fer un contracte de proveïdor perquè domina el mercat africà, però sense estar en nòmina”. I n’expliquen el procés un cop destapada l’Operació Rimet que manté Sandro Rosell a la presó: “En el moment que va saltar el tema de Rosell, el club ‘ipso facto’ va posar-s’hi en contacte i li va dir que s’havia de rescindir el contracte. Ho va entendre i no hi va posar cap mena de pega.”\nPel què fa la feina d’Ohanessian, el Barça explica que, a banda de cobrar “únicament pels tres mesos de relació”, no va arribar a tancar cap acord, tot i haver iniciat contactes. “Va intentar signar algun patrocini, però no en va aconseguir cap. No hi ha cap operació tancada amb aquest senyor, tot i que va començar a fer contactes”, admeten.\nD’altra banda, des del mateix club també asseguren “desconèixer el paper que Ohanessian hagués pogut jugar en la suposada venda simulada de Bonus Sports Marketing”. A més, manifesten que Rosell no els va especificar el comprador: “A la junta va dir que s’havia venut l’empresa. No va dir a qui i tampoc se li va preguntar.”


Compromís per Catarroja demana que s’aclarisca la durada i cost de l’autobús a la piscina de Sedaví – Compromís per Catarroja\nPublicat el 20 Agost 2014 en General\nEl portaveu de Compromís a l’Ajuntament de Catarroja, Jesús Monzó, ha demanat a l’alcaldessa de Catarroja, Soledad Ramón, que aclarisca si els prop de 7.000 euros que ha costat el servei d’autobusos des del 7 al 24 de juliol ho assumirà la UTE o l’Ajuntament.\nAquest import consta, segons contestació realitzada per l’alcaldessa a preguntes del grup municipal de Compromís, com a “despesa excepcional d’explotació” però no aclareix qui ha d’assumir aquestes despeses excepcionals. Monzó ha insistit en l’opacitat i falta de transparència del govern del PP de Catarroja.\nEn la seua opinió “el més alarmant és que la falta de previsió del govern municipal i la inexistent planificació de les actuacions les haurà d’assumir el ciutadà”. “Ningú en el PP de Catarroja assumeix responsabilitats”, conclou el portaveu de Compromís., que també subratlla el fet que “l’empresa no ha complert amb el requeriment fet per l’alcaldia mitjançant resolució”.\nArxivat en: General piscina\n← Catarroja mostra el seu suport a les cooperatives de crèdit i caixes rurals valencianes a proposta de Compromís\nCompromís denuncia l’existència de solars municipals bruts dins del nucli urbà →