Jazz Club de Nit a Ràdio Sant Vicenç 90.2 FM: de febrer 2019\nPrograma 356: FSNT - Bill McHenry, Sébastien Joulie i Lucky Dog, dimecres 27 de febrer de 2019\nDoncs ja hi tornem a ser amb un programa dedicat a Fresh Sound New Talent, que ja tocava. Aquesta setmana podreu escoltar els projectes “Ben entrada la nit”, de Bill McHenry Trio. El del quartet Lucky Dog, “Live at The Jacques Pelzer Jazz Club” i el “Resilience” de Sebastien Julie Group, per tant, tindrem un trio, un quartet i un quintet i també amb un micro conte aquesta setmana a càrrec de Teresa Tuset.\nDoncs comencem amb el trio de Bill McHenry i projecte anomenat....\n“BEN ENTRADA LA NIT”\nBill McHenry Trio\nEditat per FSNT 541\nEnregistrat el 9 de novembre a 23 Robadors, #1, 2 i 3\nEnregistrat el 10 i 11 de novembre a Underpool Studio, #4, 5, 6 i 7\nEnregistrat i mesclat per Sergi Felipe\nProduït per Bill McHenry\nProductor executiu, Jordi Pujol Baulenas\nBill McHenry, saxo tenor\nI com sempre, dir-vos que al blog del programa penjaré l’enllaç a la pàgina web d’aquest disc de McHenry...\nDoncs tal i com he comentat abans, aquest és un disc que es va enregistrar en dues tongades, consecutives però. Primer a 23 Robadors els tres primers temes, i tot seguit a l’Underpool Studio que Sergi Felipe te a Esplugues. Aquí enregistrar els 4 temes més curts de l’àlbum, i és que els del directe són tres temes que depassen àmpliament els 10 minuts cadascun arribant quasi als 15 en un d’ells. I això és el que passa en els directes, on no hi ha limitació de cap tipus i els solos de cadascun dels músics es poden allargassar. Tenim en conjunt un projecte amb balades, temes a mig tempo i algun de fast, cosa ideal per qui això comenta. O sigui que tenim la combinació perfecte de tempo i durades.\nI Bill McHenry ens diu.......Des del començament de les meves associacions musicals amb Eric Revis i RJ Miller, al costat dels nostres deures professionals es va produir una ràpida amistat de la mena en què la performance es va unir a l'entorn social, i sovint continuem després a casa d'algú o a l'habitació d'hotel amb una conversació vital, informació compartida, riures i compartint música, pel·lícules o concert, i a mesura que anava passant la nit, tots els moments brillants van ser acceptats, i vam poder gaudir plenament de la dignitat de la bona companyia, com molts músics tenen i volen per sempre. Aquí tenim l'exemple d'allò que passa en la música. Aquesta és la gravació de les primeres notes (i darreres, fins ara) interpretades per Eric Revis i RJ Miller durant un parell de dies a la fascinant ciutat catalana on visc, Barcelona. Per a les nostres primeres 3 cançons, vàrem començar en un lloc de música en viu anomenat per la seva adreça -Robadors 23 - amb un públic en viu, i més tard, durant els dos dies següents, transitarem per la resta de l'àlbum a l’estudi d'enregistrament del saxofonista Sergi Felipe en els bonics turons que envolten la ciutat, i continuem bé a la nit, o en català que dirien "Ben entrada la nit".- Bill McHenry (de les notes de l'interior del llibret del CD)\nUs proposo escoltar doncs un dels temes slow d’aquest projecte, enregistrat a Underpool, tema de Fred Ahlert i lletra de Roy Turk anomenat...\n7.- Mean to me (F. Ahlert & R. Turk) 4m31s\nDoncs ja heu pogut escoltar quina delícia de composició ens han interpretat aquests tres mestres. Aquest és un tema del 1929 interpretat per milers de músics entre els quals les cantants Billie Holiday, Sarah Vaughan, i un llarguíssim etcètera. Però ja veieu, un tema del 29, època del Crac del 29, amb una preciosa melodia i harmonia, la qual escoltada ara mateix no sembla poder-la encabir en el taüt de les músiques obsoletes. I això és el que tenen aquestes cançons, atemporalitat, gràcies però per haver estat incloses a la terminologia dels “estàndards de Jazz”, i totes encabides en el “The Great American Song Book”. La sonoritat profunda del saxo de McHenry s’escau a la perfecció en aquesta melodia, mestre aquest de les més diverses maneres de tocar-lo i de tocar qualsevulla de les músiques. Té una personalitat i un fraseig molt característic amb gran control sobra les notes, fent notes llargues la qual cosa ens apropa al relax, a l’escolta relaxada, sobretot en les balades. El company contrabaixista Rives ha fet també un gran solo acompanyat pel baterista Miller, melòdic i amb pulsió rítmica, tot plegat amb un swing delicat des de l’inicia del tema i fins el final, després de retrobar la melodia principal i acabant-lo delicadament.\nSeguim ara amb un tema enregistrat en viu a 23 Robadors crec que tem del mateix McHenry anomenat..\n2.- Dancin’, Ya’ll Come (Bill McHenry) 14m58s\nDoncs i quin tros de tema, llarg sí, però magnífic tema interpretat a tot swing en un concert que em vaig perdre per motius diversos. Sóc un fan d’aquest petit local del carrer Robadors on cada dia s’hi fa música en viu i tota d’ella del més alt nivell. Un espai on quasi tots els músics presenten els seus projectes més personals i a vegades amb assaigs en viu. Jo mateix n’he vist alguns com per exemple el que va fer Martín Léiton amb la seva Big Band tot i presentant el seu nou projecte, també de FSNT i que també va sonar en aquest programa. Bé, ja heu pogut constatar la mestria d’aquest saxofonista americà enamorat de la nostra ciutat i afegiria llengua, cultura i manera de ser nostra.\nTema situat en l’ona directe dels que va fer Sonny Rollins en aquest format que ell mateix es va encarregar de popularitzar, el de trio sense instrument harmònic. Quan la guitarra o el piano hi són, doncs dius què bé que hi siguin, però quan no hi són com és aquest cas, doncs no els trobes a faltar. Una apreciació meva al respecte és que el so és més net al no haver-hi els acords de piano o guitarra.\nI si el solo de McHenry ha estat brutal, que sí, ha estat també gràcies a la base rítmica que fa que el Swing hi estigui present des de l’inici. El “Walking” del Rives ha estat increïble, persistent, constant, alhora que el “swing” del baterista Miller a base de “Ride i Xarles”. El contrabaixista ha estat qui ha seguit al líder i de quina manera més impressionant ho ha fet. Un solo rítmic, amb recursos tècnics on la pulsió domina alhora que la concepció de l’harmonia, cosa més complicada quan no hi ha suport d’acords de guitarra i piano. Després d’ell, Miller ha fet uns “vuits” amb els companys demostrant les “bones maneres” que atresora aquest baterista americà, com tots ells són. Després, un magnífic i llarg solo, també delicat solo a la bateria de RJ Miller per arribar després al final del tema, magnífic tema pressuposo que del líder Mc Henry.\nI ara ja podem acabar amb un altre tema a tot swing i fast i presumiblement de Mc Henry anomenat.....\n5.- John Daniel (Bill McHenry) 3m32s\nDoncs no sé què més podem demanar...després d’escoltar aquest magnífic trio. Senzillesa de combo a tres i quina música són capaços de crear. Ja he dit que escoltant-los em ve al cap les formacions a trio que Sonny Rollins va liderar amb un concepte musical més o menys igual a aquest. O sigui, que aquest és un projecte que sembla seguir la concepció musical dels trios liderats per Sonny Rollins, que no us vull pas confondre. Bill McHenry toca a l’estil Sonny Rollins, cosa innegable, però també amb la seva personal interpretació solista, força melòdica a vegades i sempre carregada de swing i recursos tècnics a l’abast dels mestres com ell és. La base rítmica li ha donat el suport adequat, a tot swing, amb el “walking” de Rives i la pulsió imparable del baterista Miller i acabant de cop aquest magnífic tema curtet.\nI deixem aquest projecte però abans podríem escoltar el micro conte de Teresa Tuset....\nGràcies Teresa per com ens ho expliques sempre amb un punt d’ironia i sempre amb intel·ligència...\nI seguim amb el projecte a quartet anomenat\nSebastien Joulie Group\nEditat per FSNT 543\nGravat per Pierre Baudinathe a Trouillet Studios, 2017\nMixta de Nicolás CharlierDominat per Pieter De Wagter a Equus Studio, Bruxelles, Bèlgica\nProduït per Sébastien Joulie\nSébastien Joulie, guitarra\nStéphane Moutot, saxos tenor i soprano\nPierre de Bethmann, piano\nFrançois-Régis Gallix, contrabaix\nCharles Clayette, bateria\nTotes les composicions de Sébastien Joulie excepte # 01 de Stéphane Moutot, # 05 de Thelonious Monk arranjades per Sébastien Joulie i Charles Clayette, i #09 de Brooks Bowman arranjada per Sébastien Joulie.\nI com sempre, dir-vos que al blog us posaré la pàgina web del disc de FSNT..\nUn projecte amb una hora llarga de música, increïblement interpretada amb tota la modernitat de l’actualitat per un quintet francès amb aires de Nova York.\nI Fred Grand de Jazz Journal deia l’abril de 2017, que “la meva única exposició anterior a la música de Joulie va arribar a través del seu debut a Fresh Sounds, amb “Green Sounds”, de 2014, que va comptar amb el saxofonista nord-americà Walter Smith III. Un dels principals impulsors del Lió Jazz Collectif, el guitarrista d'aquesta banda, en aquest grup nou reuneix a alguns dels seus col·laboradors habituals; tot i que ostensiblement és un assumpte europeu, els batecs del cor de la Nova York contemporània, sens dubte, es troben dins de la música del grup. Desplegant només el més lleuger joc de distorsió de la seva guitarra, Joulie té un so entre Adam Rogers i Kurt Rosenwinkel. El so del saxofonista Moutot posseeix una làmina adequadament robusta i expansiva, tot i que, habitualment, el de Bethmann, pianista, és més estel·lar car apareix freqüentment sempre ben acompanyat per la bateria subtil de Clayette i la permanent presència de Gallix al contrabaix.”\nI ja sense més dilació, comencem amb la seva música en un magnífic tema amb tota la càrrega del Blues, compost pel líder i guitarrista Joulie, anomenat....\n2.- Old Matters (S. Joulie) 7m15s\nI quin tros de tema per a començar aquest projecte. Tema que ha començat i ha seguit tota l’estona estona encabit dins de l’estructura del Blues, amb solos magnífics com el del contrabaixista Gallix. Seguint l’estela del Blues, el saxo tenor Moutot ha desenvolupat el seu amb un gust exquisit, i ja el swing ha aparegut tot i que delicadament. El so fosc de la guitarra del líder, ha seguit la seqüència bluesera, amb una delicada interpretació d’aquest molt bon guitarrista, i també compositor, en Sébastien Julie. Després, melodia del tema a càrrec del saxo tenor, amb els canvis harmònics de l’estructura i inici d’una seqüència amb mà esquerra de piano i contrabaix, força inquietant, la mateixa que la de l’inici, per així arribar al final d’aquest magnífic Blues, anomenat “Old matters”, o “vells afers”.\nI seguim una mica més mogudets, tot i que encara no massa, amb el tema de Monk arranjat per Julie anomenat....\n5.- Green Chimneys (Monk & Julie) 7m26s\nAquest és un tema que Monk va enregistrar entre el 1967 i 1968 en un disc editat per Columbia i que va ser el magnífic “Underground”. “Green Chimneys” és el nom de l’escola que va atendre la seva filla Barbara, o Boo Boo, que va ser el mot que ell mateix li va posar. Tema iniciat per piano, la mà esquerra del piano primer, després la dreta, contrabaix i bateria, per ben aviat la A del tema interpretada pel saxo tenor, mentre que la B, o el pont, pel guitarrista ja a tot swing. Aquest ha estat qui primer ha desenvolupat els solos. En la seva magnífica intervenció el ritme ha canviat entrant el swing a vegades, crec que en el pont, per tornar de nou al ritme ternari complex. Amb aquest canvi de ritme s’ha trobat també el pianista, car la concepció del tema així és. Pierre de Bethmann ha fet també un magnífic solo, sempre molt ben acompanyat per l’incansable bateria. Al final, el saxo de Moutot ens ha situat en la A, després la guitarra al pont, retorn a la A, per acabar amb una mena de “Turn around” amb un solo estratosfèric del saxo tenor, magnífic l’Stéphan Moutot. Un retorn curtet a la A, per així acabar-lo de cop. Gran tema aquest de Monk i molt bon arranjament del Sébastien Joulie.\nEvidencien un palpable sentit de la progressió musical, car la música de la Resiliència és estructuralment així com fluixa sense estar massa fixada. Els oients es veuen immediatament llançats a la voràgine amb una tonalitat ambigua i els tempos fracturats del primer track “Time Tabliod”. “Old Matters” paga un homenatge freqüentment revisionista a la tradició clàssica de la balada de jazz envoltada de Blues, amb una curiosíssima estructura diferenciada per una tensa i alhora alliberada i meravellos articulació, i “Massive Boozer” és un estrident blues que es dirigeix directament a la jugular. El xat mecànic que sostenen Joulie i Clayette a les Xemeneies Verdes, “Green Chimneys” és tan encantador com inesperat. El tema final, “East Of The Sun”, “East” segons ells segurament per l’arranjament del líder, reflex de la portada de l'àlbum, està completament deconstruït i esclata amb un moment aparentment imparable.” I això van dir-nos des de Jazz Journal l’abril del 2017.\nI ja acabarem aquest projecte escoltant el tema més potent del disc, tema del líder anomenat....\n4.- Massive Boozer (S. Joulie) 5m26s\nI només de la manera com ha començat ja ens n’hem adonat com anirien els trets. Magnífica composició, la més post-bopper del projecte, amb un magnífic Stéphane Moutot, saxo tenor, el qual ja ben aviat s’ha endinsat en la presentació del tema, en la A, per fer-ho el pianista en la B, primer i després ser el contrabaixista qui primer s’ha embrancat en la seva grandíssima improvisació. El saxofonista ha iniciat una inversemblant improvisació amb un suport increïble de la base rítmica, immensos tots dos, contrabaixista i baterista, aquest darrer amb uns canvis i swing remarcables. Gran solo a trio, com els que hem escoltat en el projecte anterior, tot i que potser el pianista deixi anar alguns acords solts. El solo del líder i compositor, més delicat i amb un so més net que els anteriors, més proper al so de Rossenwinkel i amb una molt personal interpretació de l’estructura ha estat força reeixit. Al final, guitarrista i saxofonista, a duet, repassen de nou la melodia del tema per acabar-lo més o menys delicadament.\nDoncs deixem aquest projecte i endinsem-nos en el proper encara més sorprenent, i ben aviat que ho comprovareu.\nI ja per acabar el programa d’avui, ens endinsarem amb la música més contemporània de les formacions d’avui amb el projecte “Avant Garde”......\n“LIVE AT THE JACQUES PELZER JAZZ CLUB”\nEditat per FSNT 542\nEnregistrat en viu per Laurent Walgraffe el 7 i 8 de febrer de 2017 al Jacques Pelzer Jazz Club, Liège.\nMesclat i masteritzat per Antoine Polin al Vintage Panda Studio\nProduït per Jordi Pujol\nFrédéric Borey, saxos tenor i soprano\nYoann Loustalot, trompeta i fiscorn\nYoni Zelnik, contrabaix\nFrédéric Pasqua, bateria\nUn projecte on les composicions són compartides entre Borey i Loustalot.\nEns tornem a trobar amb un altre projecte sense instrument harmònic, ara però amb saxo i trompeta liderant els vents i els dos de la base rítmica. Més d’hora i quart de música original dels dos vents, amb 10 temes magnífics dels quals cadascun dels dos vents n’ha compost la meitat. Treball dedicat al jazz contemporani i més concretament al “Jazz Avant Garde” on no s’oblida però la tradició. Així és que ens trobem amb temes marcadament contemporanis i d’altres on el swing hi és de manera evident, tot i la modernitat de les composicions. Temes llargs, també, pel fet d’haver estat enregistrats en directe tot i que no tant com els que hem escoltat en el projecte anterior. Un projecte sorgit per a recordar el ja fa força temps desaparegut “Old and New Dreams” que va seguí l’estela de l’iniciat per Ornette Coleman allà per finals dels 50s.\nI des de la pàgina web del disc,\n"El títol de l'última cançó pot proporcionar una pista. És possible que els nois es refereixin tranquil·lament a Antics i Nous somnis, “Old and New Dreams”, el quartet de Don Cherry, Dewey Redman, Charlie Haden i Ed Blackwell que buscava mantenir viu el so de l'original quartet d'Ornette Coleman, mentre el líder fundador es va dirigir a explorar les guitarres. És la influència més modesta i, en bona part, Lucky Dog sembla que estigui a la seva altura. En realitat, el que fan és prendre el so harmònicament obert i fix que Coleman va introduir en el jazz i tornar a connectar-lo a alguns antecedents encara més antics, per la qual cosa hi ha una sensació crua i gairebé atàvica d'aquests temes on l’aturada i l’inici hi són abastament. El swing enganyós de “Manzana Mood” captura l’oïdor habituat al “swing”, però el solo del compositor Loustalot és un model d'ordre i control, tot i que sembla ser un viatge sense destinació. De la mateixa manera, el seu company frontman Borey, que és un artista més naturalment exuberant, es mostra com si Coleman i Cherry, o Cherry i Redman, haguessin intercanviat personalitats musicals. Durant gran part del temps, Zelnik i Pasqua mantenen un comptador força regular, de tempo, però tots dos tenen la capacitat d'accelerar inesperadament a partir d'un o dos determinats compassos abans de tornar a posar els frens. És una habilitat deliciosament remarcable i s'afegeix substancialment a una seqüència sòlida i intel·ligent de música d'un grup que ja ha tingut el temps suficient per conèixer els moviments i els estats d'ànim per dins". Brian Morton Jazz Journal (maig de 2017)\nDoncs escoltem un primer tema d’aquest magnífic i contemporani projecte compost per Loustalot anomenat...\n2.- Manzana Mood (Yoann Loustaslot) 9m04s\nDoncs amb quin magnífic swing arrastradet hem començat aquest projecte molt relacionat amb el concepte “Avant Garde” tal i com ens ha explicat Brian Morton de Jazz Journal. Un quartet que ha volgut seguí l’aureola del comentat abans “Old and New Dreams” amb Redman, Cherry, Haden i Blackwell. I sí, el concepte hi és i sona com a tal. I altra cop sense instrument harmònic com fe també Ornette Coleman en els seus projectes inicials. Aquí el compositor Loustalot ha fet de Cherry, tot i que amb un so més melodiós i assequible, sense fer grinyolar cap de les notes. La base rítmica ha seguit quan ha volgut i s’ha avançat també d’igual manera, tornant ràpidament a lloc. Frédéric Borey ha endolcit amb la seva musicalitat, tot i que mica a mica s’han anat encoratjant a tibar endavant, i lo que he comentat de com es desplacen en el tempo baterista sobretot, i contrabaixista. Magnífic solo de Borey més encabit en el jazz modern i no tant en l’avant garde, apreciació meva. Els dos restants, contrabaixista i baterista, sí ens han situat en el “avant garde concept”, i potser més per com colpeja la bateria en Pasqua i no tant pel solo de Zelnik. Curiosament, en tornar la melodia tornem a sintonitzar amb el concepte “Avsant Garde” per la manera com son, així com amb una certa dissonància i línies melòdiques no massa habituals.\nI seguim amb el darrer track del disc, tema de Frédéric Borey el que fa referència al quartet abans comentat dels “mostrus” americans, tema evidentment anomenat....\n10.- Old and New (F. Borey) 4m04s\nDoncs sí que això és “Avant Garde” i del de veritat. Típica composició que recorda d’alguna manera les del mestre del “Free Jazz”, Ornette Coleman. Una estructura, perquè sí, té estructura tot i que no l’estàndard que d’altres vegades comentem, sobre la qual han interpretat la melodia els dos instruments de vent per després immiscir-se de ple amb els solos respectius. Però ai las, aquí tothom està fent improvisacions tota l’estona, o sigui que això de “normal” no en té res. Tema diria jo que fins i tot un tan divertit, o més aviat “trapella”, per melodia i per com aquesta melodia s’atura i torna a continuar. També per l’harmonia, la qual segueix una cadència que s’allunya de les habituals dels estàndards, tot i que sembla que al final hi ha resolucions a acords de tonals. Pasqua a la bateria ha fet una demostració també de com fer-ho, alhora que tots els altres, Borey, Loustalot i Zelnik, els quals han estat tota l’estona interpretant sense parar. De fet la melodia principal la han tocat els tres anteriors mentre Pasqua primer amb escombretes i després amb baquetes ha fet les seves impros inicials.\nOld and New Dreams (Black_Saint / 1977) I comu si fos na reencarnació virtual dels primers conjunts de l’Ornette Coleman, la formació-cooperativa Old and New Dreams, va reunir el trompetista Don Cherry, el saxofonista tenor Dewey Redman, el contrabaixista Charlie Haden i el baterista Ed Blackwell per reinterpretar el repertori primerenc del mestre. Quan aquest primer àlbum va ser publicat el 1978 per ECM, els quatre músics van ser líders i més reconeguts amb els seus propis projectes; això potser expliqui la naturalesa intermitent de la seva consegüent col·laboració. La qualitat dels enregistraments del grup era uniformement alta. Amb la mort de Cherry i Blackwell els anys noranta, les col·laboracions, per descomptat, es van fer impossibles. No obstant això, la producció limitada però excel·lent de la banda és un complement important del treball que van fer sota el lideratge de Coleman a finals dels anys 50 i principis dels anys 60.\n(Extret de la web de Chalie Haden i comentat per la gent de AllMusic.com)\nI acabem projecte i programa amb el primer track del disc, tema de Borey anomenat...\n1.- Knock Knock (F. Borey) 7m21s\nDoncs amb quin altra tros de tema que hem acabat, a tot “Avant Garde” i sense poder-vos endormiscar en cap moment. Magnífica composició de Borey i millors interpretacions de tots plegats. Si aquest va ser el primer tema que van interpretar en directe en l’esmentat club de jazz, déu n’hi do. Tot i que pel fet de ser el primer track, això no vol dir que fos el primer que van tocar. Comença així com de manera tímida el compositor i s’hi van afegint també aparentment tímidament, però ai las, durarà poc. El “tema” te dues parts diferenciades, la primera que fan els dos solistes a duet, i a tempo “normal” per dir-ho d’una manera, i després o entre mig l’altra part on el tempo del baterista sembla doblar-se i anar a tota hòstia. Després, i ja en les suposades improvisacions, els dos solistes desenvolupen tota la seva creativitat tocant a duet, mentre la base rítmica va a tot tren. Una demostració de control rítmic dels dos de la base rítmica, i de control melòdic i tècnic dels dos solistes fent una mena de téte a téte. Un moment de calma per a relaxar-nos una miqueta, moment en el qual Zelnik al contrabaix i Pasqua a la bateria han començat a volar a les més altes altures, i de quina manera més bèstia ho han fet. Al final, tots plegats han tornat a la melodia del tema per així acabar-lo ja definitivament.\nI de quina manera hem acabat el programa d’avui, res a veure amb l’anterior dedicat al Jazz-Rock-Progressiu de l’editorial Moonjune Records de l’amic Leonardo Pavkovic. Doncs us recordo que hem escoltat un programa dedicat a Fresh Sound New Talent, amb els projectes “Ben entrada la nit”, de Bill McHenry Trio. “Resilience” de Sebastien Julie Group i aquest darrer del quartet Lucky Dog, “Live at The Jacques Pelzer Jazz Club” i amb un micro conte de Teresa Tuset. Espero de tot cor que us hagi agradat la proposta i la selecció de les músiques, com sempre, totalment diferents a les de la setmana passada.\nPrograma 355: Dewa Budjana i Stephan Thelen, febrer de 2019\nDoncs avui hi tornem amb un programa temàtic, amb la guitarra de nou com a protagonista, guitarra de jazz-rock-progressiu, però, dedicat a l’editorial Moonjune Records de l’amic Leonardo Pavkovic, i ho farem amb els dos projectes que em va enviar recentment i que són els d’en Dewa Budjana anomenat “Mahandini” i el de l’Stephan Thelen, “Fractal Guitar”.\nI aquesta és la segona setmana del Judici al Procés on tornarem a constatar que ni la fiscalia ni l’advocacia, de l’estat, podran presentar cap prova convincent que pogués condemnar als nostres herois en un país democràtic amb separació de poders.\nComencem doncs amb el programa d’avui i ho farem amb el projecte anomenat..\nEditat per Moonjune Records MJR 097\nEnregistrat per Prashant Aswani a Steakhouse Studio, Los Angeles, CA, 24 de gener de 2018\nProduït per Leonardo Pavkovic\nDEWA BUDJANA - guitarres, paisatges sonors\nJORDAN RUDESS – teclats\nMARCO MINNEMANN – bateria\nMOHINI DEY - baix, konnakol\nJOHN FRUSCIANTE: veu a "Crowded" i "Zone"\nMIKE STERN: primer solo de guitarra a "ILW"\nSOIMAH PANCAWATI: vocalista de "Hyang Giri"\nTotes les composicions són de Dewa Budjana.\nI com sempre, al blog us posaré l’enllaç a la pàgina web d’aquest disc...\nAquest és el darrer treball del magnífic guitarrista balinès Dewa Budjana, on ja heu pogut escoltar que compta amb genis de la guitarra com Mike Stern, la qual cosa ja ens pressuposa el nivell d’aquest àlbum pel que fa a instrumentistes. De les seves composicions ja en tenim coneixença, car, ja les hem escoltat en diverses ocasions i la d’avui només confirmarà el que ja sabem, que alhora de ser un gran guitarrista és així mateix un gran compositor.\nProjecte aquest de prop de 50 minuts de música magnífica envoltada d’atmosferes balineses, de la illa de Bali d’on ell és i hi viu. Músic del qual li hem posat projectes anteriors amb col·laboradors tan il·lustres com Jack DeJohnette, Peter Erskine, Vinnie Colaiuta, Antonio Sánchez, Txad Wackerman, Gary Husband, Tony Levin entre molts d’altres.\nEscoltem per començar el programa la preciosa balada anomenada...\n4.- Jung Oman (D. Budjana) 6m52s\nDoncs ja heu pogut constatar que estem situats en un món musical diferent del de la setmana passada. Amb aquesta preciosa cançó, però, és l’avantsala del que vindrà properament. El Jazz-Rock-Progressiu serà el protagonista i amb aquesta preciosa melodia encara no ens en fem càrrec, però no patiu, o sí, que aviat ens hi posarem. Tot i ser instrumental, aquest tema, n’hi ha un parell de cantats per John Frusciante, magnífic cantant i també omplint amb la seva guitarra la coda “Zone”, un dels dos temes que canta. Tema inquietant, amb una melodia d’una gran bellesa i que segueix tota l’estona el suau ritme marcat pel baterista Minnemann. El canvi harmònic, a la B, o el pont, és preciós, tot i no ser un tema amb estructura estàndard de 32 compassos, té una estructura que ben aviat podem copsar. I com ha estat el delicat so de la guitarra acústica del líder, meravellós, dolç. Quasi sense adonar-nos-en, ell mateix ha agafat les regnes de la elèctrica per seguir enlluernant-nos amb aquesta preciosa harmonia. El final és immens per la seva senzillesa aparent i per això mateix també, grandesa.\n“Mahandini” segueix l'estrena de l'àlbum doble “Zentuary” aclamat per unanimitat el 2016 i que es va gravar en una sessió d'un dia a Los Angeles. Aconsegueix el que ja és habitual per al guitarrista, canviar el seu line up, o sigui la formació, cada vegada i escriure magistralment música que sempre sembla adaptar-se perfectament a cada nou músic a càrrec. Aquesta vegada dirigeix un potent quartet de so que comprèn el teclista Jordan Rudess que forma part de Dream Theater i Liquid Tension Experiment, el reconegut bateria Marco Minnemann amb projectes com els The Aristocrats, Steven Wilson, Joe Satriani, Adrian Belew, Trey Gunn, The Mute Gods i l'estrella baixista Mohini Dey músic que ha tocat amb Steve Vai. En el disc hi ha convidats de la llegenda del rock com, John Frusciante (Red Hot Chilli Peppers), el veterà de la guitarra de fusió Mike Stern (Miles Davis, Blood, Sweat & Tears, Billy Cobham, Jaco Pastorius) i per la vehement veu de la cantant indonesia Soimah Pancawati.\nUs proposo escoltar una meravella de tema on hi canta una magnífica cantant del seu país anomenada Soimah Pancawati en el tema anomenat...\n3.- Hyang Giri (D. Budjana) 7m44s\nDoncs déu n’hi do quina meravella de tema i quina més increïble veu. Soimah ens ha impressionat d’allò més ja als inicis del tema amb una veu aguda que arriba fins el cel, amb tota probabilitat, alhora que súper afinada i d’una bellesa colpidora. El tema té uns canvis increïbles, car, després de la veu de Soimah, el guitarrista i líder fa un recorregut circular increïble. El tros cantat a cors, i també amb la veu de la cantant és certament impressionant, i després, els solos, i primer el de la guitarra de Dewa Budjana que ha sonat personal, súper modern, amb estris electrònics que en modifiquen el seu so tot i que no massa. Demostra ser posseïdor d’una més que depurada tècnica, de fet, el tracten, el tractem com a virtuós de la guitarra elèctrica en aquest estil. Els companys no li van gens lluny i així és que hem pogut escoltar uns solos magnífics del pianista Jordan Rudess i també del baixista Mohini Dey, primer en solos i després en “vuits”. Al final la veu de Soimah ens ha tornat a situar en el principi del tema per així encarar tots plegats el final. Meravella de tema.\nEls àmbits balinesos s'alternen amb una estreta i intricada unió de guitarra i teclat, mentre que nosaltres ens veiem elevats a un meravellós món amb la veu de Soimah Pancawati. La cantant tradicional d'Indonèsia és una estrella del seu país i actua en programes de televisió vistos per quasi milions de persones. La seva aguda veu aguda afegeix una capa de misteri mentre que la banda explora sense parar nous límits. "El títol Hyang Giri prové de Ring of Fire", diu Dewa Budjana. Aquestes són les muntanyes que envolten el lloc on vivim. Últimament vam tenir erupcions freqüents a Sumatra, Java, Bali, també a Lombok o Flores, i jo li vaig posar el títol a aquest tema, “Hyang Giri”, a qui el Déu Shiva confia la responsabilitat de controlar la muntanya, ens diu ell mateix.\nUs proposo escoltar el tema que titula l’àlbum...\n6.- Mahandini (D. Budjana) 8m17s\nDoncs ja heu pogut copsar quina melodia més inquietant, a moments, i d’una gran bellesa en tots els moments. Quina força melòdica i rítmica que té aquesta música, i és que el Jazz-Rock-Progressiu és això: melodies aixoplugades per un substrat rítmic impressionant alhora que magnífiques interpretacions solistes. En aquest tema ho hem tornat a constatar després de la seva llarga presentació de més de dos minuts. I sí, hem constatat de nou el gran solo de Mohini Dey sustentat per l’implacable ritme frenètic del baterista Marco Minnemann. Però és que el solo del ara teclista Jordan Rudess també ha estat impactant. Després d’ells, la guitarra de Budjana amb uns acords immensos ha donat pas al seu increïble solo. Quina delicadesa en les seves interpretacions, tot i tocar una guitarra elèctrica passada per mil i un pedals. Al final, un lick dels companys ha permès fer un grandíssim solo al baterista Minnemann per així acabar el tema.\nDewa Budjana té una trajectòria de 30 anys de carrera com a principal compositor i membre de la banda Gigi, icona del Rock amb best sellers en el seu país d'origen, Indonèsia. Dewa ha editat 10 enregistraments en solitari que li van fer guanyar un elogi cada vegada major per la crítica de jazz-progressiu mundial. El llançament de l'àlbum internacional “Mahandini” es troba sota la supervisió del visionari productor de MoonJune, Leonardo Pavkovic, que va actuar com a mentor de Dewa durant la seva expansió a un públic més ampli en l'última dècada. El títol Mahandini prové de dues paraules, Maha & Nandini: Maha significa “gran”, i Nandini significa "el vehicle que porta el déu Shiva" en indi. L'ús d'aquesta paraula com a nom d'aquest àlbun va donar com a resultat un bon signe, em va semblar que tenia un gran vehicle per a la meva música. Vaig tenir sort!, ens diu ell mateix.\nI acabo aquest projecte amb el tema on hi col·labora Mike Stern amb el primer solo de guitarra, tema anomenat...\n5.- ILW (D. Budjana) 6m39s\nI quin impressionant tema per acabar el projecte de Dewa Budjana. Una melodia força ben trobada que s’enganxa fàcilment i ben aviat ja la podríem cantar. Però és que el “pont” és encara molt més preciós. Gran tema que ben aviat deixa pas al solo del gran guitarrista Mike Stern. I és que aquest “mostru” és un guitarrista de Jazz americà que ha tocat amb gent com Miles Davis, Stan Getz, Jaco Pastorius, Joe Henderson, Jim Hall, Pat Martino, Tom Harrell, Arturo Sandoval, Tiger Okoshi, Michael Brecker, Bob Berg, David Sanborn, Steps Ahead, Brecker Brothers entre molts altres. Mestre i dominador del llenguatge jazzísitc alhora que el del Rock, el del Blues, etc. Tot un màster de la guitarra que ha acceptat la invitació per a tocar en aquest projecte de Dewa Budjana. La seva col·laboració en aquest tema és esclatant, i podríem dir que puja en termes generals tot el projecte al més alt nivell. El primer solo l’ha realitzat ell, i ens ha deixat bocabadats per tal i com l’ha fet. Aquestes pujades amb escales inversemblants i a tota hòstia al més alt clímax, han estat meravelloses. Però és que després d’ell, i també a la guitarra, el líder del projecte ha desenvolupat el seu i quasi que podríem dir que no s’ha notat ni un canvi significatiu tot i indicant-nos el nivell de Budjana, equiparat al del gran músic americà, Mike Stern. Impressionant tema per acabar el projecte de Dewa Budjana.\nDoncs deixem aquest magnífic projecte de Dewa Budjana i ara sembla un bon moment per a escoltar el micro conte de Carme de la Fuente..\nDoncs gràcies Carmen per com ens ho has dit, per com sempre ens ho expliques, així de delicadament.\nI ara acabarem el programa amb un altre magnífic i també inquietant projecte, el del guitarrista Stephan Thelen, projecte anomenat...\nEditat per Moonjune Records MJR 096\nEnregistrat en diversos llocs d’Europa i Amèrica del Nord, entre l’agost de 2015 i abril de 2018.\nProduït per Markus Reuter & Stephan Thelen\nProductor executiu Leonardo Pavkovic per a Moonjune Records.\nStephan Thelen, David Torn, Markus Reuter, Henry Kaiser, Jon Durant, Bill Walker, Barry Cleveland, Matt Tate, Andi Pupato, Benno Kaiser i Manuel Pasuinelli.\nHi ha tota aquesta colla de músics que toquen en diferents temes, o sigui que a cada tema que us posi us en comentaré la formació.\nI com sempre dir-vos que al blog us posaré l’enllaç a la pàgina web d’aquest disc de Moonjune Records....\nAquest és un disc amb cinc temes i amb una hora i vuit minuts de música, la qual cosa vol dir que hi ha temes molt llargs amb més de 18 minuts de música i que els dos més curts són nou minuts, minut amunt, minut avall.\nEl guitarrista i compositor Stephan Thelen llançà el seu àlbum debut per Moonjune Records i a tot el món el 18 de gener de 2019. És un àlbum instrumental i post-progressiu coproduït per Markus Reuter (Stick Men), amb aparicions de convidats de molts dels principals guitarristes elèctrics com David Torn, Markus Reuter, Henry Kaiser, Jon Durant, Bill Walker, Barry Cleveland i Matt Tate, així com els bateristas / percussionistes Benno Kaiser, Manuel Pasquinelli i Andi Pupato. Stephan Thelen, nascut suís i americà, actualment, és un músic que composa, produeix i interpreta música al voltant del rock, el jazz, la música experimental i la música clàssica. El seu principal projecte actual com a líder, guitarrista i compositor és la banda sonora Sonar, que ràpidament ha guanyat reputació internacional per crear una combinació única de música que fusiona un concepte mínim rigorós amb el poder d'una banda de rock i la sensibilitat d'un combo de jazz.\nEscoltem el tema que titula el disc...\n3.- Fractal Guitar (S. Thelen) 9m21s\nEn aquest primer i magnífic tema hem tingut a Markus Reuter, guitarra tàctil U8 i paisatges sonors; Barry Cleveland, atmosferes de guitarra; Matt Tate, guitarra tàctil U8 fent de baix elèctric. Andi Pupato, percussió; Benno Kaiser, bateria; Stephan Thelen, guitarra fractal, bucles granulars. Doncs ja heu escoltat quina altra delícia per començar el projecte de Stephan Thelen, rodejat de companys guitarristes i estris diversos encabits en la més actual modernitat. Doncs partint d’una motiu repetitiu, Thelen ha anat desenvolupant el simple tema, i aquest qualificatiu no és despectiu, car sovint en la senzillesa hi trobem vertaderes obres d’art, com és el cas. Una delicada composició sense cap escarafall de solos i sí amb una bona conjunció de tots els intèrprets. Bé, a l’Stephan se l’escolta a la guitarra però sembla en permanent tasca de col·laboració i la d’omplir els espais de la resta amb la seva guitarra. Em sembla un bon tema per a començar aquest projecte d’aquest guitarrista nascut a Suïssa i ara americà.\nFractal Guitar presenta un tapís atmosfèricament dens i polirrítmic per al qual Sonar és conegut, però se centra molt més en les possibilitats sonores i ambientals de la guitarra elèctrica. En el llibret interior del disc, Stephan Thelen escriu: "Després d'uns quants anys de tocar sense efectes electrònics a Sonar, a part de la reverberació, vaig sentir l'impuls de compondre i gravar algunes peces en què els efectes eren una part integral de la música. Vaig voler utilitzar especialment un efecte que havia treballat abans de Sonar, i que jo anomeno "Fractal Guitar": Aquest és un retard rítmic amb un nivell de retroalimentació molt elevat que crea patrons de retard en cascada en temps parcials com ara 3/8, 5/8 o 7/8. L'altre desig que tenia era treballar i divertir-me amb alguns dels molts grans guitarristes que he conegut al llarg dels anys, i així crear un àlbum incloent-hi algunes de les possibilitats més antigues del més misteriós i atractiu i eclèctic de tots els instruments, la guitarra elèctrica."\nEscoltem ara el tema més llarg del disc....anomenat....\n1.- Briefing for a descent into hell (S. Thelen) 18m37s\nDoncs en aquest llarguíssim tema hem tingut a David Torn, guitarra elèctrica i loops en viu; Markus Reuter, guitarra tàctil U8, paisatges sonors; Jon Durant, cloud guitarra; Matt Tate, guitarra tàctil U8 fent de baix; Manuel Pasquinelli, bateria i Stephan Thelen, guitarra tritonal i fractal. Doncs la reiteració ens ha tornat a colpir, car la persistència sovint crea un ambient meditatiu adequat per a l’oïdor i també pels músics participants immiscint-los en una determinada atmosfera idònia per a la creació. I així és que els diversos guitarristes ens han meravellat amb les seves intervencions i el tema, de manera global, és una joia de la creació, per com, i a partir d’una reiterativa base rítmica, s’hi van afegint els diferents solistes amb els seus diversos efectes. Quan sembla que ja s’hauria d’acabar el tema, sorgeix un altre guitarrista amb els seus efectes estratosfèrics per omplir amb més musicalitat l’espai sideral. La Touch Guitars U8, una guitarra que es toca colpejant les cordes per dalt, per sobre el mànec, i no de la manera habitual amb púa i prop del pont i que en aquest disc utilitzen com a guitarra o com a baix elèctric, amb el so característicament percussiu. El final va apareixent dolçament i sí que l’intuïm, després de tota la creació anterior de 17 minuts i mig, acabant el tema delicadament amb els efectes adequats.\nI acabem aquest increïble projecte amb el tema anomenat....\n5.- Urban Nightscape (S. Thelen) minut 12m35s\nI en aquest tema hem pogut escoltar a David Torn, guitarra elèctrica i loops en viu; Markus Reuter; guitarra tàctil U8, paisatges sonors; Matt Tate, guitarra tàctil U8 fent de baix elèctric; Benno Kaiser, bateria i Stephan Thelen: guitarra fractal, orgue i samples. Un altre tema aquest que ens ha sorprès i del qual he obviat la part final, un llarg epíleg que va decreixent delicadament que s’allarga alguns minuts en una altra reiterativa pulsió a base dels loops esmentats de la mà de David Torn. I com els sons de les dues guitarres inicials les escoltem nota a nota per canals diferents, ampliant-ne l’efecte d’espai del concepte estèreo. Després, han intervingut la resta de músics, bateria, baix elèctric, orgue i guitarres diverses en una altra persistent pulsió rítmica i sònica. Ben aviat han aparegut els solos d’un altre mon, els de les guitarres i demés estris inversemblants. Magnífic treball aquest el de l’Stephan Thelen, el de les seves composicions però també el fet d’haver convidat a tants mestres de les cordes electrificades. El resultat global és espaterrant, extra-atmosfèric, que ens imbueix en cadascun dels temes d’un tarannà d’inquietud, de robòtica, d’éssers automatitzats, d’intel·ligència artificial. En fi, un projecte que us recomano aconseguir, cosa fàcil, només entrant a la web que us he comentat abans, la d’aquest disc, una web bandcamp on el podreu escoltar i descarregar, alhora que llegir-ne, en anglès, tota la informació. De la mateixa manera podreu fer-ho amb el disc anterior de Dewa Budjana.\nDoncs deixem aquest projecte i programa d’avui dedicat a Moojune Records i recordeu que hem escoltat dos dels seus més recients projectes, primer amb el guitarrista Dewa Budjana i el seu “Mahandini” i acabant amb aquest magnífic “Guitar Fractal” de Stephan Thelen. Espero de tot cor que us hagi agradat la música seleccionada de la proposta d’avui dedicada al Jazz-Rock-Progressiu. Abans d’acomiadar-me definitivament, recordar-vos que convindria que anéssiu a veure i escoltar música en viu, com a principal manera de recolzar la música i el jazz, minoritari, de manera particular, i que també seria bo que podríeu adquirir discos, CDs i vinils anant a les diverses botigues que teniu a disposició o fent-ho per internet, de manera molt més fàcil i còmoda.\n▼ de febrer 2019 (4)\nPrograma 356: FSNT - Bill McHenry, Sébastien Jouli...\nPrograma 355: Dewa Budjana i Stephan Thelen, febre...\nPrograma 354: Scott Hamilton, Champian Fulton i So...\nPrograma 353: J. Llombart, M. Faber & R. Scivally ...


RETOLADORS DE TOTA MENA - Tresquatreicinc\nInici » P5, Plàstica » RETOLADORS DE TOTA MENA\nFeb 1, 2015 | P5, Plàstica\nRACÓ DE PLÀSTICA. RETOLADORS DE GRUIXOS DIVERSOS I SORPRESES DE COLORS.\n• Conte: “Tinc uns retoladors”. (desconec l’editorial perquè falta la tapa)\n• Fitxa de treball fotocopiada en paper Canson DinA4.\n• Retoladors gruixuts (5.0mm Ø).\n• Retoladors punta mitjana (2.8mm Ø).\n• Retoladors de punta fina (0.5mm Ø).\n• Retoladors màgics Carioca “Cambiacolor”. (Es poden trobar en llibreries i bassars xinesos).\n• Adonar-se de les possibilitats i traços dels diferents tipus de retoladors\n• Manipular els retoladors amb cura i adaptar la pressió tenint en compte la fragilitat de cadascun d’ells.\n• Aportar elements d’iniciativa personal en els dibuixos i afegir-hi detalls.\nFestival de retoladors al racó de plàstica.\nAquesta activitat està pensada perquè els alumnes descobreixin al seu aire el plaer del dibuix amb retoladors.\nLa idea sorgeix d’un conte que m’acompanya des de fa anys en la meva feina de mestra. Va arribar a les meves mans sense tapa, per la qual cosa no puc citar-lo de cap manera (aprofito per demanar que si algú en coneix l’editorial o l’autor em faciliti la informació; gràcies per endavant).\nBé, aquest conte és una invitació a imaginar i crear amb retoladors. M’encanten les il·lustracions i el format i em fa venir moltes ganes de llençar-me a destapar retoladors.\nI és així que m’ha vingut la idea de programar una sessió amb retoladors al racó de plàstica.\nEl muntatge del racó és molt senzill. Hi deixo el conte perquè els nens se’l mirin i retoladors de tota mena: retoladors gruixuts que fan un traç de 5mm de diàmetre, retoladors normals (traç de 2.8mm Ø), retoladors extrafins (traç de 0.5mm Ø) i, el material estrella!, retoladors màgics que canvien de color.\nRetoladors de punta fina i retoladors màgics “Carioca Cambiacolor”\nRetoladors escolars prims i gruixuts\nEn una sessió prèvia d’explicació del racó hem vist les possibilitats de cada tipus de retolador, hem fullejat el conte, hem descobert com es poden barrejar traços de diferents gruixos per donar detalls als dibuixos, com es poden fer servir el retoladors màgics i també com s’han de cuidar els retoladors de punta fina, que són molt fràgils.\nEls alumnes al racó es miren el conte i fan la fitxa al seu gust.\nEls dibuixos resultants no queden gaire unificats: els nens no han representat una única idea com altres vegades que han dibuixat un tema, sinó que han reflectit l’intent de provar traços, experimentar amb les línies i jugar amb els contrastos dels diferents retoladors (i així ho he vist mentre treballaven). Penso que això indica que han treballat abstrets per la potència dels retoladors, que ha estat més important que la creació en ella mateixa. Tenia por, inicialment, que només volguéssin utilitzar els màgics, que són tan sorprenents, però han aprés a apreciar-los i cuidar-los tots.\nAra que tots els alumnes han passat pel racó, se m’acut que podria haver-los ofert més tipus de retoladors, encara: fluorescents, de purpurina, per estampar, aquarel·lables…\nO, potser, em guardo l’observació per afegir-la en una segona sessió de Retoladors de tota mena! al tercer trimestre. Ja ho decidiré!\nJoana - a l'aTAC\ton 01/02/2015 at 22:23\nHo sento, no conec el conte, però també m'interessa saber si algú en sap la referència…\nUn treball interessant amb els retoladors, felicitats i gràcies per compartir-lo! Bona setmana.\nMarta Montero\ton 02/02/2015 at 19:27\nAmb conte o sense conte els retoladors són una xulada i combinats encara més. Els heu de provar a classe!\nAnònim\ton 26/06/2015 at 21:56\nHola! El conte es titula Ratlles. És de la col.lecció Cullera de sopa, d'edicions La Galera, de l'any 1977.\nMarta Montero\ton 27/06/2015 at 14:57\nHola "Anònim", fantàstica aportació! Gràcies a tu he sabut que és de M.Àngels Oller, una autora que ja coneixia però que no relacionava amb aquest conte. Podriem aprofitar per fer-nos ressó tots una mica: http://www.lavanguardia.com/vida/20130107/54358670600/m-angels-olle-75-anos-necesitamos-tener-proyectos.html\nMiren\ton 01/02/2015 at 21:39\nOhhh me encanta, pena no poder encontrarlo. Un saludo y gracias por compartir.\nMarta Montero\ton 02/02/2015 at 19:24\nQuien sabe… Igual alguien reconoce el cuento 😉\nGracias por estar ahí, Miren! Un saludo.


Bon rapport qualité/prix sur 3w Bulb Led - super promos sur 3w Bulb Led chez les vendeurs internationaux de 3w Bulb Led sur l'app AliExpress\nRecherches Similaires: led v 15w led led pcb g9 e27 led tube blue bulb led led power 12v bulb led led v bulb led rgb bulb smart dc lamp 12 v lamp blue bulb led led power lamp led white bulb e27 diod lamp e27 dulux led\nAccueil > Populaire > "3w bulb led"\n72,983 produits trouvés\n(18001) | 27404 Commandes\n€ 1,01 - 6,19 / pièce Expédition Gratuite\n(16803) | 26861 Commandes\n(6809) | 13142 Commandes\n(5294) | 8242 Commandes\n€ 2,32 - 4,14 / pièce Expédition Gratuite\n(2129) | 4622 Commandes\n€ 1,80 - 4,49 / lot\n(1966) | 4479 Commandes\n(2279) | 4340 Commandes\n(2676) | 4021 Commandes\n(2330) | 4002 Commandes\n(2408) | 3875 Commandes\n€ 2,29 - 10,56 / lot\n(1395) | 3694 Commandes\n(1835) | 3352 Commandes\n€ 0,57 - 2,56 / pièce Expédition Gratuite\n(1428) | 3348 Commandes\n€ 0,98 - 3,97 / pièce Expédition Gratuite\n(1310) | 2946 Commandes\n(1785) | 2923 Commandes\n€ 2,15 - 3,07 / pièce Expédition Gratuite\n(696) | 2873 Commandes\n(1293) | 2797 Commandes\n€ 4,45 - 14,89 / lot\n(1260) | 2652 Commandes\n(1294) | 2638 Commandes\nLED lampe à flamme E27 E26 B22 E14 E12 ampoule effet de flamme lampes à feu scintillement émulation 3W 5W 7W 9W décor lampe à ...\n(1270) | 2631 Commandes\n€ 0,79 - 8,67 / lot\n(2267) | 2497 Commandes\n(1233) | 2285 Commandes\n(1281) | 2227 Commandes\n(922) | 2223 Commandes\n€ 1,10 - 2,72 / pièce Expédition Gratuite\n(914) | 2167 Commandes\n(1196) | 2029 Commandes\n€ 2,83 - 3,09 / pièce Expédition Gratuite\n(1080) | 2020 Commandes\n(994) | 1947 Commandes\n(773) | 1930 Commandes\n(1007) | 1741 Commandes\n€ 3,45 - 3,50 / lot\n(527) | 1727 Commandes\n(970) | 1567 Commandes\n(750) | 1506 Commandes\n(729) | 1480 Commandes\n(1132) | 1308 Commandes\n(676) | 1306 Commandes\n(629) | 1295 Commandes\n(656) | 1290 Commandes\n€ 0,83 - 7,92 / lot\n(1147) | 1276 Commandes\n€ 1,47 - 2,74 / lot\n(721) | 1247 Commandes\n€ 5,92 - 10,10 / lot\n(535) | 1240 Commandes\nPopular 3w bulb led of Good Quality and at Affordable Prices You can Buy on AliExpress.\nWe believe in helping you find the product that is right for you. AliExpress carries wide variety of products, so you can find just what you’re looking for – and maybe something you never even imagined along the way. If you are interested in 3w bulb led, AliExpress has found 72,983 related results, so you can compare and shop! Try finding the one that is right for you by choosing the price range, brand, or specifications that meet your needs.\nLooking for something more? AliExpress carries many 3w bulb led related products, including led v , 15w led , led pcb , g9 , e27 , led tube , blue bulb led , led power , 12v bulb led , led v , bulb led rgb , bulb smart , dc lamp , 12 v lamp , blue bulb led , led power , lamp led white , bulb e27 , diod lamp e27 , dulux led. Quality service and professional assistance is provided when you shop with AliExpress, so don’t wait to take advantage of our prices on these and other items!\nVente en Gros en Ligne 3w bulb led:\nProduits Populaires 3w bulb led:\nGrosse promotion pour 3w bulb led:\nle bas prix de la 3w bulb led:\nrabais pour le cher 3w bulb led:\nexamen pénétrant de 3w bulb led:


Església romànica de Sant Andreu de Maians - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nInici > Pobles i ciutats > Bages > Castellfollit del Boix\nEsglésia romànica de Sant Andreu de Maians\nL’església romànica de Sant Andreu de Maians , dins el terme del castell , i depenent del monestir de sant Benet de Bages, fou la parròquia des de abans del 1154. El 1685 havia passat a ser sufragània de Sant Pere de Castellfollit i després ho continuà sent de la nova església al nou nucli de població que es construí a finals del segle XVIII.\nSant Andreu de Maians és un edifici romànic del segle XI, d’una sola nau capçada a llevant per un absis semicircular amb tres sèries d’arcuacions cegues entre lesenes o bandes llombardes. La volta que devia ser de canó i la coberta de quart d’esfera de l’absis s’han esfondrat, així com el campanar de cadireta que coronava l’edifici. El portal era adovellat. En època tardana s’afegiren dues capelles laterals disposades a manera de creuer.\nLatitud:41.637585 NLongitud:1.703449 E Com arribar a Església romànica de Sant Andreu de Maians ?\nPoblació: Castellfollit del Boix


Biblioteca Municipal Ramon Bosch de Noya: El vídeo del sadurninenc Joan Maeztu guanya el premi del públic del concurs "Aquí hi ha Química" organitzat per IQS i BASF\nEl vídeo del sadurninenc Joan Maeztu guanya el premi del públic del concurs "Aquí hi ha Química" organitzat per IQS i BASF\nIQS I BASF LLIUREN ELS PREMIS DEL CONCURS AQUÍ HI HA QUÍMICA PER AL FOMENT DE VOCACIONS CIENTÍFIQUES ENTRE ELS ALUMNES DE BATXILLERAT\nPeter Graeve, amb Joan Maeztu, guanyador del premi del públic Aquí hi ha Química, acompanyat del Dr. Pedro Regull i Rosa Marsal\nL'alumna Ana Boixeda, de l'Institut Joaquima Pla i Farreras, de Sant Cugat del Vallès, aconsegueix el primer premi amb el vídeo La meva vida és química, que consisteix en una beca per l'import total per cursar el 1r any del Grau en Química o Enginyeria química a IQS\nEl premi del públic recau en Joan Maeztu, del Col·legi Sant Josep de Sant Sadurní d'Anoia, pel seu vídeo sobre Propietats ignífugues\nEl lliurament de premis va tenir lloc durant la II Conferència memorial Juan Julio Bonet Sugrañes (1940-2006), insigne professor i investigador IQS\nBarcelona, 15 de juny de 2015.- IQS i BASF van lliurar el passat dijous els premis de la primera edició del concurs Aquí hi ha Química, dirigit a estudiants de Batxillerat, i organitzat conjuntament amb la companyia BASF per promoure les vocacions científiques en l'àrea de Química.\nEls alumnes participants en el concurs optaven al premi del públic al vídeo més votat a Youtube. Joan Maeztu, del Col·legi Sant Josep de Sant Sadurní d'Anoia va obtenir aquest guardó per Propietats ignífugues, premiat amb un xec regal FNAC per valor de 500 €. El vídeo explica els avantatges que suposen els materials ignífugs, utilitzats avui dia per a moltes aplicacions de seguretat, a través de diversos experiments de laboratori amb bòrax i àcid bòric.\nAna Boixeda Rull, de l'Institut Joaquima Pla i Farreras, de Sant Cugat del Vallès, va aconseguir el primer premi del jurat amb el vídeo Mi vida es química. El vídeo guanyador també mostra d'una manera amena els diferents processos químics que formen part de l'activitat de la nostra vida diària i que s'han convertit en imprescindibles per a la societat actual. El jurat, integrat per professors d'IQS i experts en Química de BASF, ha tingut en compte la correcció i la profunditat científica, així com la rellevància social, l'originalitat del contingut i la creativitat de la presentació del vídeo.\nEl premi obtingut per Ana Boixeda Rull consisteix en una beca, per l'import total per cursar el 1r any del Grau en Química o Enginyeria Química a IQS, i la possibilitat d'acollir-se a les Beques a l'Excel·lència o Bons Expedients per als cursos següents. A més l'Institut Joaquima Pla i Farreras, de Sant Cugat del Vallès, a la qual pertany l'alumna, va obtenir 3.000 € destinats a equipament escolar. Va recollir el premi el seu director, Oriol Rodon Estarlich. I el professor col·laborador, Antoni Aparicio Llurba, que ha donat suport a l'alumna en l'elaboració del vídeo, podrà gaudir d'un viatge als Estats Units per a dues persones per visitar, de forma guiada, el Massachusetts Institute of Technology (MIT).\nEn el concurs hi han participat estudiants de primer i de segon de Batxillerat de tot Espanya. Els 57 vídeos seleccionats que han complert amb els requisits del concurs es troben disponibles a aquihihaquimica.com\nTots els alumnes que han participat en el concurs han obtingut un diploma i un obsequi que van recollir durant l'entrega de premis d'ahir o bé podran fer-ho al llarg de la propera setmana.\nEl lliurament de premis va tenir lloc en el marc de la II Conferència Memorial Juan Julio Bonet Sugrañes (1940-2006), insigne professor i investigador IQS, que va versar sobre Eines Digitals Aplicades a la Comunicació de la Ciència, i va ser a càrrec del Dr. Miquel Duran, professor de Química de la Universitat de Girona i divulgador científic digital, i moderada pel Dr. Jordi Cuadros, professor titular del Departament de Mètodes Quantitatius IQS.


La cortina de saca :: Libelista\nBaltasar Huerta, un jove periodista barceloní, viatja a Banyoles per passar-hi les seves vacances destiu. Lluny dun estiueig plàcid i convencional, Huerta es troba al mig de les lluites i les tensions que impregnen els temps de la República. Som a lestiu de 1933 i el país ja pateix les primeres turbulències de lèpoca republicana: anarquistes, pagesos descontents i cacics formen part dun món on no hi ha lloc per al matís o el terme mitjà. A través del seu viatge, i de la tràgica mort dun amic, el jove Huerta copsa la dura realitat que lenvolta, els primers aprenentatges vitals i també el compromís amb la seva vocació de periodista. Miquel Aguirre Oliveras (Banyoles, 1964), llicenciat en Història Contemporània, ha treballat com a gestor cultural i guionista de ràdio a Ràdio Girona-Cadena Ser. Ha col·laborat al diari El Punt, al Diari de Girona i a la Revista de Banyoles. Té publicats diversos llibres dhistòria local i una novel·la (Després del tro, Proa). Finalista del Premi de Novel·la Curta «Just Manuel Casero» (1996 i 1998), escriu habitualment a Xisca de Gardi, un bloc els textos del qual van portar-se al teatre (Tots som pops, premi de teatre Caixa de Manlleu).


El Mago Pop – Nada es imposible (Broadway Edition) - Grups des de 25,90€ | Top Grups\nAturar tots els carrusels\nGrups des de 25,90€\nDel 14.09.22 al 23.10.22\nEl Mago Pop arriba a Barcelona abans de la seva estrena a Broadway!\nAntonio Díaz, El Mago Pop, fa l'última parada a Barcelona abans de la gira internacional amb l'espectacle que es podrà veure a Broadway. Viu l'adaptació Broadway Edition i descobreix il·lusions inèdites i jocs mai vistos que ja han deixat sense paraules a més de 2 milions d'espectadors. Nada es imposible és l'espectacle amb què Antonio Díaz, El Mago Pop, sempre ha somiat i que vol portar al voltant del món.\nMés gran que mai, amb noves il·lusions inèdites, mai abans vistes, els grans èxits, en una nova posada en escena d'última generació i més espectacular que mai.\nEn aquesta edició especial que es veurà a Broadway aborda el repte de superar-se a si mateix, enlluernant al món a través d'un muntatge on ens proposa un viatge per l'extraordinari ple de diversió, sensibilitat, sorpresa, ritme i emoció. Un espectacle de gran format comparable amb els grans musicals de Broadway i els big shows de Las Vegas.\nSi amb La gran ilusión es va convertir en l'il·lusionista més taquiller del món, amb NADA ES IMPOSIBLE ha aconseguit ser l'artista espanyol que més entrades ha venut durant els darrers cinc anys i l’any 2020 es va convertir en l'espectacle més vist del món.\nPROMOCIÓ PREVENDA - Vàlida per reserves pagades abans del 27 de juliol de 2022\n- 50 persones\n+ 51 persones\nFila 1 76,00€ - - 80,00€ - - 80,00€ - -\n(Fila 2-12) 76,00€ - - 80,00€ - - 80,00€ - -\nLateral 76,00€ - - 80,00€ - - 80,00€ - -\n(Fila 13-17) 74,00€ 20% 27% 78,00€ 13% 20% 80,00€ - -\n(Fila 18-21) 66,00€ 15% 17% 69,00€ 13% 15% 69,00€ - -\n(Fila 22-25) 62,00€ 20% 25% 65,00€ 15% 20% 69,00€ - -\n(Fila 26-28) 43,00€ 15% 20% 45,00€ 13% 17% 58,00€ - -\n(Fila 1-3) 75,00€ 12% 17% 78,00€ 15% 20% 80,00€ - -\n(Fila 4-6) 72,00€ 23% 30% 75,00€ 20% 30% 80,00€ 20% 25%\n(Fila 7-9) 57,00€ 25% 35% 60,00€ 20% 30% 69,00€ 20% 25%\n(Fila 10-11) 43,00€ 25% 35% 45,00€ 20% 30% 69,00€ 20% 25%\n(Fila 12-13) 34,00€ 15% 25% 35,00€ 13% 17% 58,00€ - -\nRodes A 34,00€ - - 35,00€ - - 58,00€ - -\nRodes B 34,00€ - - 35,00€ - - 58,00€ - -\n* Despeses de gestió del 8% sobre el preu de grup.\n* Data límit de pagament: 30 dies abans de la funció.\nSi la reserva no està pagada dins d'aquest termini, les localitats s'alliberaran.\n* Una invitació per cada 51 entrades pagades.\nDESCOMPTE GENERAL - A partir del 28 de juliol de 2022\n(Fila 13-17) 74,00€ 15% 22% 78,00€ 8% 15% 80,00€ - -\n(Fila 18-21) 66,00€ 10% 12% 69,00€ 8% 10% 69,00€ - -\n(Fila 22-25) 62,00€ 15% 20% 65,00€ 10% 15% 69,00€ - -\n(Fila 26-28) 43,00€ 10% 15% 45,00€ 8% 12% 58,00€ - -\n(Fila 1-3) 75,00€ 7% 12% 78,00€ 10% 15% 80,00€ - -\n(Fila 4-6) 72,00€ 18% 25% 75,00€ 15% 25% 80,00€ 15% 20%\n(Fila 7-9) 57,00€ 20% 30% 60,00€ 15% 25% 69,00€ 15% 20%\n(Fila 10-11) 43,00€ 20% 30% 45,00€ 15% 25% 69,00€ 15% 20%\n(Fila 12-13) 34,00€ 10% 20% 35,00€ 8% 12% 58,00€ - -\nData alternativa 1\nData alternativa 2\nHorari de la funció *\nJa us coneixia Web Newsletter Xarxes socials Teatre Barcelona Altres\nEdats/Cicle educatiu *\nVas venir a la Gala d'Espectacles amb classe? *\nJa us coneixia Web Newsletter Xarxes socials Diari de l'Educació RED Junior Report PAE Altres


Otsuru | El bloc de Viatge a l'Orient\nYosaku i l’ocell màgic (Japó)\n29 des. 2010 Deixa un comentari\nby contesillegendes in Japó Etiquetes: Ayanishik, Japó, Màgia, Ocell, Otsuru, Yosaku\nFa molts anys, al Japó, hi havia un jove molt pobre que vivia en un caseta al bell mig d’un gran bosc. Es deia Yosaku i es guanyava la via recollint llenya de la muntanya per després vendre-la a la ciutat.\nUn dia que nevava i feia molt de fred, en Yosaku va sortir com sempre de casa seva per vendre la llenya al mercat. Amb el que li van pagar per la llenya, es va comprar el menjar per aquell dia. De tornada a casa, va sentir uns sons molt estranys. Quan es va acostar, va descobrir un ocell que estava presoner en una trampa.\n– Pobre ocell – pensà. He d’ajudar-lo a lliurar-se de la trampa. Està patint molt.\nEl va alliberar de la trampa i l’ocell va alçar el vol amb gran alegria. En Yosaku va somriure satisfet i va seguir el camí cap a casa seva. Havia començat a nevar i feia molt de fred.\nUn cop a casa, mentre estava encenent la llar de foc, algú va trucar a la porta. En Yosaku no tenia ni idea de qui podia ser.\n¡I quina sorpresa! Quan obrí la porta va veure una preciosa jove, que estava tremolant de fred. En Yosaku li va preguntar:\n– Vols passar per escalfar-te?\n-Sí, moltes gràcies- va contestar la noia.\nLa jove va explicar a en Yosaku que es dirigia a visitar un familiar que vivia a prop d’allà.\n– Ja és de nit- va dir en Yosaku mentre mirava per la finestra\n– Sí ? contestà la jove. ? Deixaries que em quedés a dormir aquesta nit aquí? ? preguntà\n– M’agradaria, de debò, per sóc pobre i no tinc llit ni res per menjar\n– No em fa falta. ?contestà la noia\n– Aleshores, et pots quedar. ? va dir en Yosaku\nDurant la nit, la jove va fer totes les feines de la casa. Quan en Yosaku es despertà el matí següent, es va posar molt content en veure tot tant i tant net.\nVa continuar nevant sense parar un dia rere un altre i la jove li va preguntar: – Puc quedar-me fins que deixi de nevar?\n– I tant que sí? contestà en Yosaku\nPassaven els dies i no parava de nevar. En Yosaku i la noia es van fer molt amics i mica en mica es van anar enamorant. Un dia, ella li va dir:\n– Vols casar-te amb mi? Així sempre estaríem junts\n– Sí ? contestà en Yosaku. ?Accepto!\n– A partir d’ara em pots dir l’Otsuru- va dir la noia\nDesprés de casar-se, l’Otsuru treballava i ajudava molt el seu marit. En Yosaku estava molt feliç.\nUn dia, quan en Yosaku anava a sortir a vendre la llenya, l’Otsuru li va demanar que li comprés fils de seda de colors. Volia teixir. Mentre el seu marit venia al mercat la llenya i li anava a comprar els fils, l’Otsuru es quedà a casa preparant el teler per teixir. Quan en Yosaku va haver arribat, l’Otsuru es va tancar en una habitació i li va demanar que no hi entrés mentre ella treballava.\nL’Otsuru va passar tres dies teixint sense sortir de l’habitació i no menjava ni dormia. Quan acabà de teixir va sortir i immediatament li ensenyà a Yosaku el teixit que havia fet. En Yosaku es quedà meravellat. Era un teixit fi i delicat que combinava colors i tonalitats d’una manera increïble. Semblava impossible que unes mans poguessin fer un teixit d’aquella bellesa.\n– ¡Quin teixit tan bonic! ¡Es una meravella! ? exclamà en Yosaku\n– Podries vendre’l a la ciutat i en trauries molts diners – va proposar l’Otsuru\nYosaku va anar a la ciutat oferint als senyors rics el preciós teixit. El rei, que passejava pel mercat, va veure el teixit i el va voler comprar. Li oferí molts diners a en Yosaku, que tornà a casa molt content i li va donar les gràcies a la seva esposa. Li va dir que el rei volia més teixit d’aquell.\n– No et preocupis- va dir l’Otsuru,- Ara mateix em poso a teixir-ne més.\nAquesta vegada també trigà quatre dies en teixir i va estar sense menjar ni dormir. Estava molt dèbil quan va sortir de l’habitació.\n– Ja lo he acabat però es l’última vegada que ho faré.\n– sí, sí ? va dir en Yosaku. No vull que et posis malalta de tant treballar.\nEn Yosaku va portar el teixit al rei qui li pagà molt bé. Quan el rei mirà la peça va dir:\n– Necessitaré més per fer el kimono de la princesa\nYosaku li explicà que era l’última peça que venia, que era impossible fer-ne més. Però el rei amenaçà amb degollar-lo si no li venia més teixit. Així que Yosaku va haver de cedir a la força.\nQuan arribà a casa, en Yosaku explicà a Otsuru el que havia passat a i li va demanar que en fes una altra. L’Otsuru va acceptar l’encàrrec i es ficà a l’habitació a treballar com les altres vegades. Però passaren els dies i l’Otsuru no sortia de l’habitació. En Yosaku estava molt preocupat per l’Otsuru, que estava dèbil i prima i treballava sense parar. Com no podia entrar a l’habitació, cada dia s’inquietava més. Però un dia en Yosaku no va poder resistir i va decidir entrar a l’habitació per veure com estava la seva esposa. Y aleshores va veure una cosa sorprenent: un preciós ocell que teixia amb les seves pròpies ales. L’ocell es girà i en veure en Yosaku començà a canviar de forma i es transformà en l’Otsuru. En Yosaku no podia creure el que els seus ulls veien.\n– Has descobert el meu secret! ? exclamà. ? Jo sóc l’ocell que un dia va ajudar a lliurar-se de la trampa…- va dir entre plors.\nEn Yosaku s’havia quedat sense parla.\n– Però ara que has descobert el meu secret, hauré de marxar ? va dir. I en acabar de dir-ho, l’Otsuru es transformà una altra vegada en l’ocell i sortí volant per la finestra oberta.\nEn Yosaku començà aleshores a cridar plorant:\n– Espera, torna si us plau, torna !!!!!!\nPerò l’ocell ja havia alçat el vol i s’allunyava tot emetent sons tristos.\nJoin 1.388 other followers\n79.786 visites, moltes gràcies !!!\nRT @PDChina: A Chinese artist transforms plain stone barricades into works of art. https://t.co/mA5cn9XHJe 2 days ago\nRT @thesilkroad: Mount Kailash is a 6,638 m (21,778 ft) high peak in the Kailash Range (Gangdisê Mountains), which forms part of the Transh… 2 days ago\nRT @NurussabaGarg: “the nomadic route of the salt trade—was known only to a handful who travelled its dust and snow-blown length...tsa, or… 2 days ago\nRT @thesilkroad: Zhangjiajie Scenic Area is located to the north of Zhangjiajie City, Hunan Province of China. It is one of the 40 famous s… 2 days ago\nRT @oriolguellipuig: Puigdemont crea un partit bo, ens diu TV3. twitter.com/324cat/status/… 2 days ago\nIsogai, el picapedrer (Japó)\nVall d'Hunza - Pakistan\nHoritzons perduts: més que una pel.licula...


Linux deixa de ser compatible amb els processadors 386 d'Intel, però realment importa? - Informàtica\nSi sou el tipus de persona que no només utilitza en gran mesura la plataforma Linux, sinó que també disposa d’un munt de processadors molt antics per a l’ús quotidià, us decebrà saber que Linux acaba de deixar de banda el suport per als processadors 386 d’Intel. Digueu adéu a aquest hobby sistema operatiu Linux que heu estat construint a la vostra plataforma de vint anys.\nLinux i i386 tenen una història entrellaçada. Intel va llançar per primera vegada el processador i386 el 1985 i el codi font de Linux es va publicar per primera vegada el 1991, després que Linus Torvalds desenvolupés el sistema operatiu amb un 386. Finalment, el 2006, Intel va anunciar que finalment deixaria de produir el i386. l'any següent. Linux va continuar donant suport al processador anys després de morir i ara ha abandonat aquest suport.\nA més de ser gratuïta i altament personalitzable, una de les millors funcions de Linux és que sempre va mantenir el suport per a sistemes més antics o de gamma baixa, cosa que ajuda a donar vida a aquell vell Thinkpad que es troba al fons de l’armari. Exemple: El Raspberry Pi, extremadament petit i poc alimentat pels estàndards d’escriptori actuals, inclou una distribució Linux. Quant a per què Torvalds va decidir deixar de banda el suport i386 Des del nucli Linux, l’empleat de Red Hat i el pirata informàtic Linux Ingo Molnar van explicar que era una qüestió senzilla que el treball addicional que suposa continuar el suport no superi els beneficis resultants. Va assenyalar que la complexitat de suportar l'arquitectura 386 'ens ha plagat de treballs addicionals sempre que volíem canviar les primitives SMP, durant anys'.\nUna mica descarnada en la seva explicació, Molnar continua dient: 'Malauradament hi ha un cost nostàlgic: el vostre antic sistema 386 DX33 original de principis de 1991 ja no podrà arrencar nuclis Linux moderns. Ensuma. ' Torvalds va seguir l’observació de Molnar amb una freda acceptació, afirmant que “no sóc sentimental. Bona lliurament '.\nTorvalds va anunciar la supressió del suport només dos dies després del llançament de Linux 3.7, tot i que no apareix cap menció sobre el suport suprimit a notes de llançament. A més d’eliminar el suport i386, Linux 3.7 aporta alguns canvis i addicions importants. Inclou una arquitectura completament nova per a CPU ARM de 64 bits, així com la possibilitat de construir un nucli ARM que sigui portable a través de diferents configuracions de maquinari.\nSegons l’esquema de les coses, el fet que Linux deixi de suportar l’i386 realment no afectarà gaire més que el més acérrim dels aficionats. L’acte té més pes històric que qualsevol mena de significació pràctica, cosa que indica el final d’una època relativament llarga.\niphone de 4 polzades\nretallades de preus d'Intel\ncorrecció de bateria del macbook pro 2016


Android Cataluña - [CatDroid] Curs d'Android - finals de Gener del 2013\n[CatDroid] Curs d'Android - finals de Gener del 2013\nFa unes setmanes algú preguntava sobre el tema de formació... doncs bé, aquí ho tenim!\nC.C.O.O. ha organitzat un curs de 20h per als que volgueu introduïr-vos al món Android. És com els dos cursos que varem fer a La Fontana, però amb unes sales de formació impressionants. Es faran 5 classes de 4 hores, i es faran els divendres a la tarda. Així, us va bé també si feu la típica jornada intensiva dels divendres.\nUs passo el link on hi ha les dates exactes, el temari, i el formulari d'inscripció: http://www.ccoo.cat/FPPUERTO/aspnet/fitxa_curs.aspx?id_curs=49667\nApa, a inscriure's tots de cop! :·)\nRe: [CatDroid] Curs d'Android - finals de Gener del 2013\n[CatDroid] Re: Curs d'Android - finals de Gener del 2013\nIn reply to this post by Roc Boronat\nDe conya! Jo se de un que anirà!\nEl martes, 11 de diciembre de 2012 13:57:42 UTC+1, Roc Boronat escribió:


Nova setmana a Sant Cugat amb noves propostes per gaudir del temps d'oci\nImatge de la 9a Jornada d'Emprenedoria FOTO: Artur Ribera\nActes culturals i activitats pel dia contra la violència masclista són les protagonistes d'aquesta nova setmana a Sant Cugat\nComença una nova setmana a Sant Cugat i les activitats no s'aturen. Amb motiu del dia contra la violència masclista el pròxim 25 de novembre, s'han desenvolupat activitats relacionades amb el dia i que el dimarts a partir de les 19.30 agafen el protagonisme a la ciutat.\nA les 19 h, la conferència de 'La Economia feminista. Qué es y porqué la necesitamos'.\nEl matí comença a les 10 h amb l'exposició Western Loop, dins del festival LOOP de Barcelona. I per la tarda, a les 20 h s'ha organitzat uns diàlegs entre ciència i religió La llibertat humana i animal dins de la llibertat cósmica.\nLes activitats comencen a les 09 h del matí amb la 11a jornada d'emprenedoria: El repte de la intencionalitat en un món global. D'altra banda, les activitats de la tarda comencen a les 17 h amb el taller de lectura La revolució avui impartida per Begonya Saez Tajafuerce. A les 18 h, l'hora del conte pels més petits, amb Les disfresses encontades i pels adults la conferència 'L'hidrogen ens farà energèticament lliures?; Els jardins de Gaudí: entre l'arquitectura i la natura, entre l'ornament i l'evocació i la conferència Oriol Amat: perspectives econòmiques 2019-20: disrrupcions i incerteses. Estem preparats?.\nA les 18.30 h l'activitat Càpsula TIC: El meu perfil digital de Google, on per poder accedir, cal inscripció prèvia. A les 19 h, s'ha organitzat la taula rodona Ciència, recerca i gènere.\nLes propostes comencen a les 17 h amb cinema d'autor i el film La sociedad literaria i el pastel de piel de patata. A les 18 h, com cada dijous el taller de dibuix al natural amb model.


Visita guiada a l'exposició "Corrupció! Revolta ètica" | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / Visita guiada a l'exposició "Corrupció! Revolta ètica"\nAmb quins mecanismes de control es pot detectar el frau? Quines són les conseqüències de la corrupció a una societat democràtica? Vine a la visita guiada de l'exposició "Corrupció! Revolta ètica" el pròxim dimarts 19 de novembre a les 11:00h al Palau Robert. Inscripció obligatòria.\nEl Col·legi de Periodistes de Catalunya et convida a visitar l'exposició "Corrupció! Revolta ètica" el pròxim dimarts 19 de novembre a les 11:00h al Palau Robert. L'exposició té com a principal objectiu convidar a la població a reflexionar sobre la corrupció i les seves conseqüències dins les democràcies modernes. La mostra està organitzada per l'Oficina Antifrau de Catalunya i té com a comissari David Vidal Castell, periodista i professor de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nA l'exposició s'esmenen els mecanismes de detecció de corrupció d'alguns països del nord d'Europa, països amb un llarg recorregut en aquest àmbit en comparació amb Espanya. Els visitants hauran d’aixecar catifes –literalment– si volen conèixer la veritat, i hauran de reaccionar davant situacions quotidianes que posaran a prova la seva integritat. Així mateix, es projectaran una selecció dels millors gags del programa de TV3 Polònia sobre la corrupció i un recull de tires d’humor gràfic que reflecteixen aquest fenomen.\nL'Oficina Antifrau de Catalunya és una institució independent del govern que treballa per preservar la transparència i la integritat de les administracions catalanes. Des de l'Oficina s'impulsen mesures per prevenir i investigar els casos de corrupció que impliquen qualsevol càrrec públic.\nData: Dimarts 19 de novembre


Fa dies que vivim una primavera estranya amb tanta pluja que ha deixat el poble d'un color verd intens que vessa ufana per tot arreu. El groc reivindicatiu punteja pels marges, a les carreteres, als balcons... mentre s'allarga una mà, una veu o un braç que diu què puc fer?\nEntre aquests dos colors que enlluernen a parts iguals s'ha encetat la Festa Verdaguer a Folgueroles. El primer acte es va celebrar a la ciutat de Vic , entre les parets de la noble sala de la columna, amb el primer premi Verdaguer de Recerca, Josep M. Sucarrats que va pronunciar una conferència sobre els resultats de la seva recerca. L'alcalde de Folgueroles, Carles Baronet, i l'alcaldessa de Vic, Anna Erra, van elogiar el premi i es van comprometre a donar-hi continuïtat.\nEl divendres, els nens de l'escola, van mostrar les seves exposicions sobre Verdaguer o mossèn Cinto? i els alumnes de 6è van representar un magnífic Rèquiem per Verdaguer escrit i dirigit per l'actor Lluís Soler. Aquell dia va tenir una clausura magnífica al Centre Cultural amb l'actuació del cantautor Pere Figueres i l'acompanyament de Gerard Méloux i Paola Mauresco. El cantautor nord català que recorda el també cantautor valencià Ovidi Montllor i va acabar amb la cançó A Teresa. Ens va presentar el darrer disc Olors de vida, un autèntic cant a la vida, a l'amor i a la terra. Una terra que coneix i que ha treballat conreuant la vinya. Com a cloenda: maridatge de vins vinguts dels Costers del Rosselló i de formatges de pastor catalans. No hi va faltar el toc dolç de les “Rosquilles” d'Arles, les cireres del Vallespir i la coca torrada de Folgueroles.\nEl dissabte, després de l'assemblea anual de la Societat Verdaguer que reuneix especialistes en Verdaguer i el segle XIX vinguts d'arreu dels Països Catalans, el professor de la UAB, Ramon Panyella, va parlar d'un dels traductors de Verdaguer al francès “Pelai Briz”. La conferència s'emmarcava en el tema de la Festa Verdaguer que commemorava els 150 anys del primer contacte entre els poetes català i felibre: Verdaguer i Mistral. L'alcalde de Mahlana (Maillane en versió francesa) Jöel Suppo va adreçar unes paraules – en castellà- a l'auditori.\nA continuació es va presentar un projecte molt interessant que consisteix en la producció d'una pel·lícula documental sobre l'ascensió de Verdaguer a la Maleïda, l'any 1882, una aventura per l'època que va servir de base per escriure Canigó. Van cloure els actes el Cor d'homes que van interpretar L'emigrant, El rossinyol de Vallvidrera i la cançó provençal Aqueres montanhes!\nLa tarda va començar amb l'obertura de les plaques a la plaça d'en Pep de l'Era amb textos de Verdaguer que evoquen la llibertat dels ocells. I de seguida, tots cap a la Font Trobada a tallar l'arbre per portar-lo a la plaça on, un cop plantat, va quedar envoltat d'una bellugadissa de nens que ballaven al seu entorn. Cap de poques hores l'arbre s'omplia de banderetes, i ocells grocs fora de la gàbia amb la presència però, de la presó simbòlica que Òmnium fa arribar als pobles que ho demanen. Cap de poc la gent baixava a corrua feta cap a la pista esportiva per celebrar el Sopar Groc al qual van assistir més de mil persones.\nEl diumenge la plaça engalanada esperava un dels dies més especials de l'any. Jocs de cucanya al peu de l'arbre de Maig oferts per la Federació catalana de Jocs Tradicionals, el Mercat del Llibre Vell amb el Gremi de Llibreters de Catalunya, el concurs de Rams i un ambient de festa i de celebració que va omplir la plaça d'alegria. Les danses van cloure l'homenatge popular a la i el ballet de Folgueroles ens va sorprendre en aixecar una torre invertida amb les noies a la base que sostenien amb força els dos nois. Benvinguda sigui la nova iniciativa!\nA can Dachs es va poder sentir el parlament d'Eduard Pujol que va explicar com havia conegut Verdaguer des de l'escola i va acabar sentenciant que avui Verdaguer portaria un llaç groc i reclamaria llibertat!\nLa tarda va ser plujosa; malgrat tot, la gent es va apropar a la pista per sentir la Banda de l'EMVIC que cada dia sona més compacta i professional. Cap al tard el dia s'asserenava, el verd de la plana, l'endemà- dilluns de Pasqua granada-, seria més intens, el groc es mantindria fins qui sap quan.


L’associació Sidastudi publica al seu web diferents continguts sobre sexualitat i diversitat funcional - Diari de la Discapacitat\nIniciInclusió SocialL’associació Sidastudi publica al seu web diferents continguts sobre sexualitat i diversitat...\nL’associació Sidastudi publica al seu web diferents continguts sobre sexualitat i diversitat funcional\n· Els materials han estat seleccionats amb la col·laboració de l’IMPD i l’Agència de Salut Pública de Barcelona\nLa sexualitat és una part important de la vida de les persones amb diversitat funcional // Foto: ASPACE\nL’associació Sidastudi, que col·labora en la transformació social des de 1987 a través de la promoció de la sexualitat saludable, disposa a la seva web d’un espai pedagògic dedicat a les persones amb diversitat funcional que inclou diversos materials sobre aquesta temàtica.\nAquests materials han estat seleccionats amb la col·laboració de diferents entitats i administracions expertes, entre elles l’Institut Municipal de les Persones amb Discapacitat (IMPD) de l’Ajuntament de Barcelona i l’Agència de Salut Pública de Barcelona.\nMATERIALS SOBRE SEXUALITAT\nEntre la varietat de materials relacionats amb la sexualitat de les persones amb diversitat funcional podem trobar:\nMaterials sobre educació sexual, igualtat de gènere, diversitat sexual i de gènere, diversitat cultural, infeccions de transmissió sexual, mètodes barrera i anticonceptiu, bullying LGTBIfòbic i prevenció de violències masclistes.\nMaterial per promoure el dret al desig i al plaer sexual, dret a prendre decisions reproductives lliures i responsables, dret a una vida lliure de violències masclistes, dret a la llibertat sexual i dret a rebre una educació sexual.\nMaterials que poden ser d’interès per a o en relació a les persones amb diversitat cognitiva/intel·lectual, diversitat física, diversitat sensorial, salut mental, àmbit familiar i bones pràctiques.\nContinguts per conscienciar als i les professionals sobre la necessitat de la socialització sexual i afectiva de les persones amb diversitat funcional com un dret humà bàsic i legítim.\nArticle anteriorEl servei Enfoc del Grup Alba aconsegueix 119 insercions laborals el 2020, un 11% més que l’any anterior\nArticle següentMarta Ballesta: “Més que amb la discapacitat he tingut contacte amb la diversitat humana“


Fontalba o com passar un dia increïble amb família a la muntanya – Alpina®\nFontalba o com passar un dia increïble amb família a la muntanya\nFontalba - Núria és una excursió perfecta per les famílies amants del senderisme. Carenarem entre valls fins arribar al santuari de la Vall de Núria on podrem gaudir de les seves meravelloses vistes i recuperar energies per la tornada. Podeu fer l'excursió en un sol matí anar i tornar, però recomanem que porteu dinar i dineu a Núria per tal de descansar una mica i gaudir de l’experiència. Allà hi teniu servei de bar-restaurant, però si porteu el dinar a la motxilla també hi trobareu taules de pícnic o si fa bon temps podeu menjar directament asseguts a l’herba davant del llac.\nLa sortida d’aquesta ruta es realitza des del pàrquing de Fontalba, punt de sortida també de l'excursió per anar a fer el cim del Puigmal, entre d’altres. Per arribar a Fontalba cal pujar una pista d’uns 11Km que surt de Queralbs i puja fins un petit espai on poder aparcar. La pista és transitable per qualsevol cotxe (quan no està nevat), sempre que no us faci enrera una estoneta de sotracs i revolts per una pista forestal. Quan arribeu a l’aparcament us esperen unes vistes fantàstiques de la vall. En aquest punt podeu observar el vol de diverses aus rapinyaires, així que us aconsellem molt que porteu binocles per tal d’observar-les en la seva màxima esplendor. Agafarem el camí estret que ens quedarà més pròxim a la vall a mà dreta i l’anirem rodejant fins a endinsar-nos al bosc. Primer passarem per alguns salts d’aigua on es freqüent observar-hi bestiar al voltant, porteu la càmera a punt per immortalitzar el paisatge. A l’entrar al bosc, si aneu en silenci, pot ser que us creueu amb alguna daina o marta. Aquí deixem el sol i entrem en una zona més ombrívola. Comença a fer pujada però no us espanteu, és suau, fins que finalment baixarem a Núria.\nRecomanem que aneu ben calçats i calçades, ja que el terreny és amb sorra i pedres, apte per fer amb infants a partir de 5-6 anys. En cas que aneu amb infants menors de 4 anys us recomanem portar una motxilla portanadons per si necessiten una mica de suport. No us descuideu la crema solar, gorres, menjar i aigua. I sempre consulteu la previsió del temps abans d’anar cap a Fontalba. Qui viu per allà sap interpretar prou bé el temps i us podrà indicar si és un bon dia o si més val posposar-ho per evitar maldecaps. També podeu trucar al telèfon d’informació de Vall de Núria on us informaran del temps i de la previsió d’aforament que tinguin per aquell dia al santuari. Un cop sigueu a Núria us recomanem que feu un passeig pels voltants del telecadira que va cap al Cim de l’Àliga, tot seguint la pista que segueix el mateix camí que el telecadira. Allà hi podreu veure diversos caus de marmotes i, si sou discrets, molt probablement observar-les i escoltar-les.\nEl camí està indicat en tot moment i no té pèrdua. Proveu-la, val la pena! A casa l’hem fet diverses vegades i cada cop descobrim nous raconets. Es tracta d’una excursió no circular d’anada i tornada d’uns 10Km i 400m de desnivell. Us animem a fer aquesta petita ruta i gaudir-la en família! Post escrit per Mar Morales


Crònica de la sortida ‘Enganyapastors 2018’ (08/07/2018) | Grup Ornitologia CE Terrassa\n»Uncategorized»Crònica de la sortida ‘Enganyapastors 2018’ (08/07/2018)\nCrònica de la sortida ‘Enganyapastors 2018’ (08/07/2018)\nPosted by ocellsceterrassa on Juliol 13, 2018 in Uncategorized\nLa darrera sortida que fem cada comiat de la temporada té des de fa uns any dos objectius clars: primer, veure un enganyapastors i, en segon lloc i no menys important, sopar plegats i en bona companyonia. Per això programem la sortida al vespre i, enguany com a novetat, vam fer un pic-nic al capdamunt del turó de Roques Blanques.\nVam pujar xino-xano entre estols de ballesters i falciots i fent algunes observacions d’ocells d’aquest espai singular ja que es tracta d’un vessant de la muntanya que, a diferència dels voltant, no està recobert de bosc. Així, és més fàcil veure-hi ocells que no en el bosc tancat dels voltants i espècies que allí no hi trobariem com el trist, la cuereta blanca o el gratapalles. També és un bon indret per a l’enganyapastors ja que selecciona positivament els hàbitats més oberts.\nMantenint el ‘suspense’ fins el darrer moment, i havent sopat i gairebé a les fosques, vam sentir-ne el característic reclam veient-lo de manera fugaç. Cal dir que les darreres edicions d’aquesta sortida no l’haviem ni sentit ni vist o sigui que la tria fou prou encertada, a més, les vistes diürnes i nocturnes que s’albiren des d’aquest indret s’ho valen. Trobareu la llista d’observacions a l’apartat corresponent.\nDestigem que passeu un molt bon estiu i que ens acompanyeu a les activitats que encetem el proper dia 1 de setembre i durant els propers mesos de tardor-hivern.\n← Crònica de la sortida al Coll de Pal, Berguedà (16/06/2018)\nS’acaba l’estiu i comença la migració! Matinal dissabte 1/09 per a observar-la a Osona →


Leteo i Mnemòsine | card.cat\nLeteo i Mnemòsine\nPublicat el 31 d'Agost de 2013 per Josep Cortès\t, null\nA la mitologia grega hi havia dos rius relacionats directament amb la memòria: el Leteo i el Mnemòsine. Si bevies l’aigua del primer perdies la memòria i si ho feies del segon ho recordaves tot. Sembla que estava més ben vist el segon riu que el primer perquè, a més de què Mnemòsine i Zeus havien engendrat les tres Muses, els iniciats, en morir, bevien aigua d’aquest riu i així, quan es reencarnaven, recordaven totes les vides passades. En el primer, en canvi, era un poc perillós, perquè si qualcú que et coneixia venia carregat amb el teu passat te’l podia recordar i a vegades no era tan noble com pretenies fer creure.\nSegons les notícies aparegudes recentment, sembla esser que els dirigents del Partit Popular han begut aigua del Leteo, perquè no se’n recorden de res del que comptabilitzaren els darrers vint anys, i fins i tot han netejat amb les seves aigües els ordenadors que manejava el seu extresorer. El seu problema, però, és que en Bárcenas es va empassar una bona tassonada d’aigua del Mnemòsine i, carregat amb la seva memòria en forma d’usb, ara els la frega pels morros i la conta fil per randa al jutge Pablo Ruz.\nIntervendrà Minos, fill de Zeus i jutge de Creta, per posar ordre dins tot aquest caos, o es perdran dins el seu laberint de Cnossos? Hi ha cap Ariadna que en vulgui o pugui treure’n el fil? Bones preguntes.


EL VESTIT BLANC | 9788412010688 | ROVIRA PÉREZ, THAÏS | Llibreria Geli - Llibreria Online de Girona - Comprar llibres en català i castellà\n/ EL VESTIT BLANC\nROVIRA PÉREZ, THAÏS EXCELLENCE EDITORIAL Ref. 9788412010688 Més productes del mateix autor\nLa Sara vol un vestit blanc i llarg perquè diu que és una princesa. El portarà posat per fer les coses que més li agrada fer i res no li impedirà ser ella mateixa. Què passarà amb el vestit tan apreciat?\nISBN : 978-84-12-01068-8\nAutors : ROVIRA PÉREZ, THAÏS\nIlustradors : ROVIRA PÉREZ, THAÏS


LA PORTA DEL CEL AMB GUIA\n> index trekking > La Porta del Cel La Porta del Cel\nUn circuit únic que us farà descobrir el "Parc Natural de l'Alt Pirineu", el parc més gran de Catalunya, una diversitat de fauna, de flora, de paisatges i de riquesa cultural. Cada dia, realitzarem una etapa diferent. L'objectiu és el de enllaçar tots els refugis guardats de la zona travessant els cims més elevats. Pujarem els cims més prestigiosos de la zona, la Pica d'Estats 3140m (el cim més alt de Catalunya) i el de Certascan 2852m. És un circuit exigent, es necessita una bona condició física i és una satisfacció molt gran pels que acaben l'itinerari.\nDia 1: sortida a la tarda des de Tavascan 1120m , en direcció al\ncamping de Graus 1330m , la durada és de 2 hores i serà el moment de conèixer-nos i verificar el material per a la resta dels dies.\nDesnivell: +290 m; -50 m.\nDia 2: sortida des del camping de Graus 1330m, passarem per les famoses Bordes de Noarre, antic poble on la gent torna per instal·lar-se. Pujada per la Vall de Noarre fins al coll de Certescans 2580m i fins al Pic de Certascan 2852m . Baixada cap a l'estany de Certascan, fins al refugi de Certascan 2230m . Desnivell: +1500 m., -620 m.\nDia 3: sortida des del refugi de Certascan, en direcció al llac de Romedo Baix 2020m. Pujada al coll de l'Artigue 2476m pel HRP. Baixada en direcció de l'Artigue fins a la cota 2100m, pujada cap a la Punta de Recó 2447m. Baixada i pujada cap al refugi de Pinet 2246m.\nHorari: 8.30 hores\nsortida des del refugi de Pinet, en direcció a la Pica d'Estats 3142m , travessar el Port de Sotllo i baixar fins al refugi de Vallferrera 1905m.\nsortida des del refugi de Vallferrera, pujada al coll de Sellente 2487m per l'estany de Baborte. Baixada i pujada al coll de la Llaguna 2596m. Magnífic pasatge en cresta fins al Coll de Boldis (2454m). Baixada a la cabanya de Boldis 2200m, i acabem baixant fins a Tavascan 1120m pel GR11.\nHorari: 9.30 hores.\nDATA: consulteu-nos per dates\nexigent, aproximadament 8 hr caminant per dia, amb un màxim de 1500 m de desnivell positiu. EL GRUP: De 5 a 8 persones.\nTARIFES : 398€, inclou l'inscripció a la Porta del Cel, la prestació del guia i la mitja -pensió en refugis


Apoyo al intendente Nievas en un nutrido encuentro en la sede del PJ en Castelli | Noticias Data Nova\nApoyo al intendente Nievas en un nutrido encuentro en la sede del PJ en Castelli\nSe concretó anoche un nutrido encuentro en el local del PJ en Castelli para brindar apoyo al intendente, Alberto Nievas, y solicitar que los concejales mantengan su inmunidad constitucional en el marco de la orden de detención dictada por la justicia federal en el marco de la causa Lavado III.Se concretó anoche un nutrido encuentro en el local del PJ en Castelli para brindar apoyo al intendente, Alberto Nievas, y solicitar que los concejales mantengan su inmunidad constitucional en el marco de la orden de detención dictada por la justicia federal en el marco de la causa Lavado III.\n"Nadie está en contra de la investigación, pero sí de que se cometa una injusticia ordenando la detención del Intendente cuando aún ni siquiera se sabe de qué se lo acusa", señalaron los presentes.\nAdemás, consideraron que "hay un exceso en la prisión preventiva por un lado y por otro que no existe posibilidad de fuga, ni tampoco de entorpecer la investigación, teniendo en cuenta que Nievas siempre estuvo a disposición de la justicia".Por último, elevaron el pedido de acompañamiento de los concejales del Frente Chaco Merece Más para que “mantengan la inmunidad del intendente, tal como expresa la Constitución Provincial\n”"Necesitamos saber si los concejales que llegaron por nuestros votos nos van a acompañar en el pedido o nos darán la espalda; se trata de un ataque a la democracia pero principalmente al Partido Justicialista", expresaron dirigentes y militantes del partido.


Esdeveniments | Teatre La Gleva Barcelona\n7–11 de juny\nL’editorial Senyor Ruc presenta el llibre “La filla de l’alcalde”, un recull d’escrits pòstums d’una dona el pare de la qual va ser alcalde per damunt de qualsevol altra convicció.\nLa presentació es torça. Algun petit misteri sobrevola aquest retrat de tarannàs i evocacions dels 60’ i els 70’ a la ciutat de Barcelona.\n15 de juny ⋮ 3 de jul.\n15 de juny – 3 de juliol\n(no és per mi, va dir Medea)\nL’amor (no és per a mi, va dir Medea) és un text contemporani.\nUn recorregut per la vida d'una dona.\nCreixerà davant dels nostres ulls dels 8 als 88 anys.\nMostrarà la fragilitat, el dolor de la vida i la poca felicitat que de vegades aconseguirà esgarrapar.\nUn reflex del desassossec en què sovint vivim i que ens esforcem a negar.\nPotser, mirar la veritat íntima i afrontar-la ens apropa, si més no, a certa pau.\nDirecció i dramatúrgia Queralt Riera\nInterpretació Rosa Cadafalch, Patrícia Mendoza\nEspai escènic José Menchero\nEspai sonor Joan Alavedra\nMúsica en directe Joan Alavedra / Maria Casellas\nFotografia Mercè Ramírez\nDistribució Magrana Escena\nProducció Queralt Riera\n21–28 de juny\nAntivirus a la carta\nde Manuel Vallribera\nLA MÚSICA és, ha estat i sempre serà, una excel·lent vacuna contra els virus que ens amenacen contínuament; contra la intolerància, el racisme, els prejudicis socials, l’aïllament, l’egoisme, el bel·licisme, les migracions; també contra tota classe d’epidèmies, i, contra les “pandèmies”.\nLA MÚSICA serveix per superar barreres, obstacles, fronteres, incomprensions, temors; la “musicoteràpia” millora l’estat físic i mental dels animals (“racionals” i no...) encara que sembli que no ho necessitin.\nLA MÚSICA és el millor llenguatge, és la comunicació més eficient per aproximar civilitzacions, cultures, races, classes, ètnies, religions, societats, èpoques; és sostenible i renovable, tant en el temps com en l’espai...\nTot va començar el 17-03-20, per una celebració familiar (feta a distància pel virus) dos dies després de quan es va decretar el confinament.\nAl “Covid19”, li hem d’agrair algunes coses, com per exemple el gran paper que ha tingut la música durant aquests anys, malgrat que també ha perjudicat, i molt, la música en directe, i per tant també els músics.\nDes d’aleshores, vaig gravar una peça cada dia al piano, precàriament, amb el mòbil, de manera improvisada, en directe, i sense assajar !!!\nTot s’ha anat difonent per “whatsapp”, en augment a persones (i alguns grups) estenent-se successivament a diversos països; inicialment cada dia, per després anar “desescalant”, fins ara, que ho faig encara cada dilluns; hom ho ha agraït molt amb comentaris bonics i sincers.\nS’acabarà amb “la nova normalitat”; a més, al voltant de cada peça he escrit vivències relacionades, potser ho inclogui en un o mes llibrets.\n7–17 de jul.\n7–17 de juliol\n"La meva mare era guionista radiofònica, traductora de francès i escrivia contes per a nens; el teclejar de la màquina d’escriure va formar part de la meva infància.\nEncara que amb intervals, escriure sempre ha sigut una necessitat, i la lluita per la forma ha estat constant des del principi. Els anys i la intuïció m’han portat a creure que potser el més natural és incorporar l’escriptura a la meva experiència ja consolidada. I així, seguint l’antiga tradició de les explicadores de contes, em poso, per primera vegada, al servei de mi mateixa i dono a conèixer la meva faceta més íntima i personal."\nACTRIU: Marta Angelat\nIL·LUSTRACIONS I DISSENY GRÀFIC: Maria Velat\nPRODUCCIÓ: Associació Q-ars Teatre\nAJUDANT DE PRODUCCIÓ: Tània Banús\nCarrer de La Gleva, 19 08006 Barcelona\nCorreu electrònic: lagleva@laglevateatre.com


Olot fa un gest per l’ELA :: Ajuntament d'Olot\nOlot fa un gest per l’ELA\nAvui, Dia Mundial de l’Esclerosi Lateral Amiotròfica (ELA), l’Ajuntament d’Olot se suma a la campanya ‘Fes un Gest per l’ELA’ de la Fundació Miquel Valls per donar suport i visibilitat a les persones afectades i a les seves famílies.\nEl 21 de juny es commemora el Dia Mundial de l’Esclerosi Lateral Amiotròfica (ELA). Un any més, l’Ajuntament d’Olot se suma la campanya ‘Fes un Gest per l’ELA’ il·luminant de color verd la Plaça Clarà, un dels espais més emblemàtics de la ciutat.\nD’aquesta manera, Olot se suma a la campanya que impulsa la Fundació Miquel Valls mostrant així el seu suport a totes aquelles persones que pateixen aquesta malaltia i als seus familiars. Alhora, des del Consistori s’anima a tots els veïns i veïnes perquè se sumin al projecte fent-se una fotografia realitzant el gest per l’ELA i penjant-la a les xarxes socials amb les etiquetes #FesunGestperlELA, #ELA, #DiamundialELA i #FundacioMiquelValls. El gest per l’ELA es basa en posar la mà dreta amb els dits polze i índex en forma de lletra “L”\nAmb aquestes accions, es vol fer visible aquesta malaltia minoritària que afecta unes 400 persones arreu de Catalunya i donar suport a l’entitat Fundació Miquel Valls i a tots els seus projectes de millora de la qualitat de vida de les persones afectades per aquesta malaltia i a les seves respectives famílies.\nL’ELA, també coneguda com a malaltia de Lou Gehrig, és una malaltia neurodegenerativa que afecta les neurones motores del cervell, tronc encefàlic i medul·la espinal, que són les cèl·lules encarregades de transmetre l’ordre del moviment voluntari del cervell als músculs. Aquesta patologia avui dia no té cura i encara no es disposa de cap tractament que permeti aturar el procés degeneratiu que comporta.\nS’estima que unes 350.000 persones pateixen aquesta malaltia arreu del món. La Fundació Miquel Valls és l’única entitat sense ànim de lucre a tot Catalunya que treballa per millorar la qualitat de vida de les persones afectades d’ELA i altres malalties de motoneuronals, oferir suport a les seves famílies, i promovent-ne la investigació.


Florenville - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEsglésia de Notre-Dame de l'Assomption\n49° 41′ 54″ N, 5° 18′ 36″ E / 49.6983°N,5.31°E / 49.6983; 5.31Coord.: 49° 41′ 54″ N, 5° 18′ 36″ E / 49.6983°N,5.31°E / 49.6983; 5.31\nDistricte districte de Virton\nGaume Police Zone (en)\nCantó de Carignan\n6820, 6821, 6823 i 6824\nFlorenville (en lorenès Floravile) és un municipi belga de la província de Luxemburg a la regió valona. Comprèn les seccions de Chassepierre, Florenville, Fontenoille, Lacuisine, Muno, Sainte-Cécile, Villers-devant-Orval, Azy, Laiche, Martué\nPanorama sobre la Semois\nMeandre de la Semois inundat (19/01/2007)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Florenville\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Florenville&oldid=22025038»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 set 2019 a les 00:09.


NADAL SOLIDARI AMB EL DEPARTAMENT SOCIAL - CEM Colom\nNadal solidari amb el departament social.\nAquest desembre ha sigut insuperable, gràcies a la vostra solidaritat i col·laboració hem aconseguit recollir més de 320Kg. de menjar, que s’han donat al projecte d’atenció primària i domiciliària a les famílies en risc d’exclusió social de l’entitat Acció Social Montalegre, i més de 350 joguines que s’han entregat al Projecte Infància del Raval.\nL’Acció Social Montalegre i els voluntaris del projecte que visiten regularment a les famílies a les seves llars i d’aquesta manera estableixen una relació continuada que afavoreix la confiança i ajuda a les famílies us volen donar les gràcies. Doncs amb la recollida d’aquest any, donaran servei a més de 40 famílies, del nostre entorn més proper, millorant la seva alimentació i fomentant així que puguin tornar a millorar la seva qualitat de vida.\nDes del Projecte Infància del Raval us volen donar les gràcies, les entitats socioeducatives del barri que acull són les següents; Casal Obert Joan Salvador Gavina, Fundació Social del Raval, Casal dels Infants per l’acció social al barri, Centre Obert casal Infantil Estel d’Assis i Casal Infantil Drassanes. Entre tots hem aconseguit ser un molt bons reis mags solidaris, i concedir molt desitjos per als seus infants\nI des del equip del CEM Can Ricart i el CEM Colom també us ho volem agrair! Junts millorem i som més grans!\nDepartament Social CEM Can Ricart i CEM Colom.