Desambiguació : si busqueu altres significats, vegeu Sanremo (desambiguació) .\nVistes de Sanremo\nAlberto Biancheri ( centre-esquerra llistes cívics ) de l'2014.06.10 (segon mandat de 2019.05.30)\n43 ° 49'03 "N 7 ° 46'30" E / 43.8175 ° N 7.775 ° E 43.8175; 7.775 (Sanremo) Coordenades : 43 ° 49'03 "N 7 ° 46'30" E / 43.8175 ° N 7.775 ° E 43.8175; 7.775 ( Sanremo )\n15 m aixi\n52 293  (31 / 01-2021)\n934,47 habitants / km²\nSanremesi  , Sanremaschi o Matuziani\nSant Ròmul , bisbe de Gènova\nLocalització del municipi de Sanremo a la província d’Imperia\nSanremo ( Sanreummo  o Sanrémmo  en lígur , més antic Sanreummoro  , Sant Rémol en occità , Villa Matutiae  o Civitas Sancti Romuli  en llatí ) és una ciutat italiana de 52 293 habitants [ 3] de la província d’Imperia , a Ligúria . És el primer municipi de la província per població.\nSituat al llarg de la Riviera dei Fiori , és una coneguda estació turística , coneguda pel cultiu de flors , d’aquí el sobrenom de Ciutat de les Flors . També acull l’arribada de la cursa ciclista Milà-Sanremo (un dels monuments clàssics del ciclisme ), el Festival de la Cançó Italiana , el Premi Tenco i el ral·li de carreres de motor ; també acull un dels quatre casinos d'Itàlia.\n3.1 Regne d'Itàlia\n4.4 Carrers i places\n5.4 Qualitat de vida\n8.6 Carrils bici\n10.6 Instal·lacions esportives\n10.7 Clubs esportius\n10.7.2 Altres esports\nLa ciutat es va fundar a prop de dues serralades muntanyoses, que s’originen a Monte Bignone (uns 1.300 m ) i van cap al mar: a l’est, cap al promontori de Cap Verd (superat pel far del Capo dell’Arma della Marina ), i a l’oest a Capo Nero .\nL’assentament original, el Pigna, es troba a les parets d’un turó-promontori dominat pel santuari de la Madonna della Costa i envoltat pels rierols San Francesco i San Romolo. A l'est, la riera de San Martino i a l'oest, la riera Foce donen el seu nom a les zones relatives de l'est i de l'oest de la ciutat.\nPanorama del port de Sanremo en una postal vintage\nLa primera franja de l’interior, prop de la ciutat, és rica en hivernacles i cultius florals, recordant el paper important de la floricultura en l’economia de la ciutat. Alguns camps d’oliveres i restes de franges (cultiu de terrasses), avui gairebé completament abandonades, esquitxen el camp i els turons escarpats que l’envolten.\nEls llogarets del rerepaís boscós es troben a pocs quilòmetres del centre de la ciutat, tant que durant l’estiu és costum que la gent de Sanremo faci "viatges fora de la ciutat" entre els boscos de castanyers del llogaret de San Romolo , construït al voltant d’un prat que durant anys ha estat una destinació per als jocs infantils o entre les pastures de l’airejat cim del Monte Bignone , des d’on es pot gaudir de la vista des de Saint-Tropez fins a Albenga i en dies clars, fins ara com Còrsega .\nEl cinturó boscós de l’interior s’ha incorporat recentment a l’institut del Parc Natural San Romolo-Monte Bignone: una superfície d’unes 700 hectàrees, rica en fauna i vegetació, en què camins i pistes de mulers s’entrellacen estretament.\nEls dos promontoris a l'est i l'oest de Sanremo acullen els llogarets de Poggio i Coldirodi respectivament : el primer, conegut per representar l'últim tram ascendent de Milà-Sanremo , és el segon lloc de la galeria d'art Rambaldi.\nPanorama nocturn des de Coldirodi\nAdministrativament, la ciutat s'estén cap a l'est més enllà de Cap Verd. Aquí es troba el llogaret de Bussana , el més poblat del municipi, que es va construir des de zero després que el terratrèmol de 1887 destruís la ciutat original, situada als turons darrere i avui coneguda com a Bussana Vecchia . Aquest poble en ruïnes va romandre abandonat fins a principis dels anys seixanta , quan artistes de tot el món van decidir repoblar-lo, restaurant els edificis de pedra a la seva estructura original.\nEl mateix tema en detall: estació meteorològica de San Remo .\nLa protecció que ofereix Sanremo la cresta muntanyosa que s’aixeca immediatament al darrere fa que el clima de la ciutat sigui amb diferència el més suau entre els que es troben a Ligúria, al nord d’Itàlia i a la major part del centre (condicions climatològiques similars a la península es troben només a latituds inferiors a la de la ciutat de Roma ).\nAls mesos d’hivern, les temperatures diàries mitjanes ronden els + 10 / + 11 ° C, de fet, malgrat un mínim històric absolut de -5,2 ° C (que es remunta al 10 de febrer de 1986 , l’endemà de les nevades més visibles del segle XX ) a Sanremo només es registren excepcionalment temperatures de 0 ° C (freqüència mitjana de gelades al voltant de 0,8 dies / any) i les mínimes nocturnes generals inferiors a +5 ° C també són rares (al gener i febrer els valors mínims mitjans s’acrediten al voltant de +7 ° C, les màximes mitjanes s’acosten als +13 ° C); les nevades també són molt rares; es va produir una nevada el 28 de desembre de 2005 amb una acumulació de 3-5 cm fins a la vora del mar, una altra l'11 de febrer de 2010 , quan un mantell de 5 cm de gruix va blanquejar els carrers centrals de la ciutat i les zones costaneres, mentre que l'últim l'episodi es remunta al vespre del 28 de febrer de 2018 , amb petites acumulacions d'aproximadament 1-2 cm. Un episodi de neu més consistent es remunta al 9 de febrer de 1986 , quan van caure uns 18/20 cm de neu a les zones costaneres.\nEls estius de Sanremo són ventosos, moderadament calorosos i els mesos de juliol i agost registren valors mitjans diaris propers als +24 ° C, amb mínims mitjans d’uns +20 ° C i màxims al voltant dels + 28 ° de fet, tot i un màxim absolut de +36, 6 ° C (que es remunta al 4 d’agost de 1981 ), es poden trobar valors diürns superiors a + 33 / + 34 ° C en cas de caiguda de vent ( Favonio ), tot i que són molt rars fins i tot durant les onades de calor més intenses de Tunísia , gràcies a les brises que tendeixen a mitigar la calor i a causa de les taxes d’humitat relativa mitjana (que a l’extrem oest d’Imperia són més contingudes que les de la resta de Ligúria) a Sanremo els dies sufocants són molt menys freqüents que a ciutats com Savona , Gènova o La Spezia , que també tenen temperatures estivals molt similars. El registre absolut del centre de la ciutat es va registrar a l'Observatori de Física Astronòmica i de la Terra Europa'71 el 5 d'agost de 2003 i és igual a +38,4 ° C. http://www.mariovignali.it/astro/tempo/2003/ago03.html\nEn general, les temperatures a Sanremo són una mica més altes que en els municipis costaners veïns, també a causa d’un modest efecte illa de calor .\nEn el passat s’han utilitzat dues grafies del topònim , Sanremo i San Remo ; durant molt de temps van conviure pacíficament, tot i que van crear alguns problemes, tot i que l’administració tendeix a utilitzar la versió unida. L’etimologia oficial, en conseqüència, va ser controvertida i durant molt de temps va ser objecte de disquisicions que van donar lloc a una qüestió real, en la qual estaven interessats tant estudiosos distingits com Girolamo Rossi com ciutadans ben merescuts com Carlo Alberto. Antigament, la ciutat era coneguda com a Civitas Matuciana, però amb l'arribada de l' edat mitjana , després de la mort de San Romolo (un bisbe de Gènova que va viure al voltant del segle IX , que va passar la major part de la seva vida als boscos de Sanremo , va morir com a ermità a les faldes del proper Monte Bignone), els ciutadans van voler honorar-lo dedicant-li el nom de la ciutat, que prengué així el nom de Civitas Sancti Romuli. Pel que fa a la segona transformació, és a dir, de "San Romolo" a "Sanremo", es van elaborar dues tesis. La primera afirma que la transició de "Ròmul" a "Rem" es va produir després de la mort de San Romolo: atès que les tombes dels sants van ser molt visitades a l'edat mitjana, el "Sanctum Heremum" després de canvis en la llengua, amb el pas del temps, es convertiria en "Santo Eremo" i després en "San Remo". Aquesta interpretació, en el passat molt acceptada, presenta, però, un defecte, ja que en cap document oficial no s’esmenta la “Santa Ermita”, ni tan sols explicaria per què la ciutat s’ha mantingut com a nom de “Santa Ermita”, mentre que l’ermita real i precisament la de “San Romolo”.\nLa segona tesi, ara universalment acceptada, argumenta que la transformació del nom de "Romolo" a "Remo" es va produir a causa de la fonètica dialectal, és a dir, la cadència típica de l'oest de Ligúria de representar el "o llatí" a "ö". En conseqüència, la dicció dialectal de "Romolo", o "Romu", s'hauria pronunciat com a "Rœmu" i després s'hauria traduït, amb el pas del temps, a "Remu" o "Remo". Aquesta tesi també es recolza en documents històrics: de fet, als arxius és possible trobar documents, en un període de temps comprès entre els anys 300 i 600 , en què apareixen els noms de Civitas Sancti Romuli i Civitas Sancti Remuli a igual freqüència, i de fet en alguns es troben tots dos en el mateix acte; per exemple en una escriptura de 1359 apareix Civitas Sancti Romuli i poc després de l’adjectiu Remoretus, mentre que en un acte de la República de Gènova de 1681 podem trobar tant Civitas Sancti Romuli com Magnifica Comunità di San Remo. La qüestió de l'etimologia també es va centrar en l'ortografia correcta, i potser és més en aquest punt que va esclatar una batalla real, especialment a partir de l'era feixista. El millor exemple de la incertesa que hi havia aleshores el dóna la "Història de la ciutat de Sanremo" de Girolamo Rossi: ell, de fet, escriu "Sanremo" a la portada, però la versió més freqüentment separada apareix al text. En el passat, com ja es va esmentar, les dues versions coexistien de manera molt pacífica, però, des de finals dels anys vint , però, l’ Istat va fer tot el possible per garantir que el nom s’escrivís en forma separada "San Remo", per estandarditzar el nom de la ciutat a la dels altres llocs el nom de la qual fa referència a un sant, i també perquè la forma separada apareixia en molts mapes del passat.\nEl teatre Ariston de Sanremo durant l'última nit del 2013\nConsultant els documents dels arxius municipals es pot comprovar que el 2 de setembre de 1937 es va informar al podestà de l'època, Giovanni Guidi , que l' Institut Central d'Estadística havia llistat el municipi amb el nom aïllat (San Remo), d'acord amb el Regio. Decret 19 de febrer de 1928 n. 453, publicat al Butlletí Oficial núm. 67 del 20 de març de 1928 (en què es disposava l'agregació del municipi de Bussana a la de "San Remo"), però en desviació del que fins al moment realitzava l'Administració municipal. A més, el propi Istat va intervenir directament el 8 de febrer de 1938 per trucar al municipi perquè complís la disposició. No obstant això, a la invitació del prefecte per complir-lo, l'alcalde va respondre: "Insistim que es canviï el nom per Sanremo" . El 8 d'agost de 1940, el president de l'Institut Central d'Estadística va tornar a recordar el municipi escrivint: "... aquest municipi haurà de canviar segons el nom que segueix aquest Institut [San Remo, ed.] L'encapçalament del document oficial com així com els segells en ús a les oficines municipals " , i va demanar que es proporcionés per escrit la " assegurança de compliment " . Per tant, el 30 d'agost de 1940 el podestà va emetre l'ordenança següent (núm. Prot. 15411): "Preguem que el nom del municipi s'escrigui San Remo en lloc de Sanremo a partir d'ara en la impremta " .\nLa Segona Guerra Mundial va bloquejar la qüestió i el nom de la ciutat es va continuar utilitzant unit, però immediatament després de la guerra es va tornar a reactivar; en conseqüència l'alcalde, amb una ordre de servei del 24 de març de 1954, prot. n. 89/6, va enviar la següent carta a totes les oficines: "Informem a SS.LL. que l'ortografia exacta del nom de la nostra ciutat és la següent: San Remo . Per voler informar els empleats, de manera que el nom exacte sigui utilitzat tant en la impressió com en les comunicacions " . Aquesta ordre de servei mai no ha estat aplicada pels òrgans municipals: malgrat, de fet, aquesta "decisió" oficial del municipi, el nom de San Remo es va continuar rebutjant a nivell local, on s'utilitzava principalment l'altra versió, com ara , per exemple, a les indicacions turístiques, ferroviàries, turístiques i pràcticament a tot arreu de la documentació del municipi, de la província i sovint de la regió; fins i tot les postals de les consultes electorals sempre portaven el nom de Sanremo . En la documentació produïda de manera centralitzada, provinent del Butlletí Oficial, del Registre Tributari i dels documents de l'Institut d'Estadística, però, es va continuar mantenint el formulari de San Remo . Gràcies a la disputa, però, es va poder demostrar com la versió atacada és més correcta.\nUna primera raó és que al cristianisme no hi ha cap sant anomenat Rem (a qui possiblement es faci referència).\nEl segon és que, al contrari que els altres dialectes gal·lòlics, Sanremasco conserva la final àtona, excepte després de la "r" i la "n": "ö" i "ü" es fusionen en "ü", mentre que en la llengua italiana en " o "; per aclarir amb un exemple: l'home (llatí homo ) es converteix en omu , mentre que orto (llatí hortus ) es converteix en ortu ; a això, a més, s'afegeix la marcada tendència a reduir dues o més vocals en diftong que s'aproximen entre si a causa de la caiguda de les consonants (per exemple, laurà i lavurà que tots dos volen significar treballar). Aquí, doncs, aquell "Rœmu", "Ròmul", s'hauria convertit en "Remu" a causa del dialecte i, per tant, mal transcrit, es va convertir en "Remu" o "Remo". Només després de l’aprovació de l’Estatut, després de diverses resolucions del Consell celebrades entre el 1991 i el 2002, es va sancionar definitivament que el nom oficial de la ciutat es trobés en forma de monoverbi Sanremo .     \nAquesta entrada o secció sobre el tema de la història manca o no té notes específiques i referències bibliogràfiques .\nEl territori de la Regio IX Ligúria Augustea, des de Niça fins a La Spezia .\nSanremo a la Itàlia romana. Regio IX Liguria de Nice a La Spezia .\nSanremo té rastre d’activitat humana des de temps remots, com ho demostra el descobriment dels assentaments paleolítics . No obstant això, és a partir de l'època romana que la ciutat comença a desenvolupar-se com un assentament significatiu. Per tant, es va fundar en època romana al llarg de la Via Julia Augusta , (continuació de la via consular Aurelia) i probablement va rebre el nom de Caio Matutio , que va construir una suntuosa vil·la al voltant del primitiu oppidum , trobat a prop de l'actual Casino, al voltant del qual va créixer la ciutat. anomenada Villa Matutia . Una altra interpretació fa referència a la divinitat romana Mater Matuta , deessa d' Aurora , que després va canviar a Matutia i després a Villa Matutiæ .\nSigui quin sigui el seu origen, és cert que, després de la conversió de la població al cristianisme per la Beata Ormisda , el diaca Siro  (després bisbe de Gènova) i el bisbe San Romolo  (més tard ermità), Al segle IX la ciutat va ser objecte de continus atacs de pirates sarraïns , que van obligar la població a refugiar-se a les muntanyes.\nDesprés d’aquest període de devastació, el primitiu poble es va refundar a la costa, a la zona actual de San Siro i Pigna (anomenat així per la forma “sinuosa” amb què es va construir per motius defensius), envoltat de muralles i defensat per un castell, i per tant dedicat a Sant Romolo. De fet, un document es remunta al 979 en què algunes famílies demanaven al bisbe Teodolfo un terreny a baix cost de lloguer  , que prenia el nom de castrum Sancti Romuli , dedicat al bisbe que "ara es considera un sant i venerat per la població, la seva tomba resa i invoca la protecció divina contra els enemics, que van continuar saquejant i matant "  .\nLa ciutat va pertànyer primer a la diòcesi d'Albenga , després als comtes de Ventimiglia , i finalment va passar sota el control dels bisbes de Gènova . El 1170 la ciutat va participar en una batalla marítima, al costat de la República de Gènova , contra la República de Pisa , amb una galera construïda amb fusta obtinguda dels boscos que envoltaven l'actual llogaret de San Romolo .\nEl 1297 Sanremo va ser venut a les famílies nobles genoveses d' Oberto Doria i Giorgio De Mari , que van modificar l'administració de la ciutat i l'estatut municipal  ; el 1361 va passar sota la República de Gènova , fins que el 1367 la població va fer una recaptació per redimir-se i convertir-se en un municipi lliure, sempre sota la protecció de Gènova , però amb estatut propi.\nLa ciutat, a partir de l’ edat mitjana , va fer de la navegació marítima un punt d’orgull. En particular, atès que el clima era particularment suau i el cultiu de cítrics floria, el comerç d’aquests fruits es feia gairebé exclusivament per mar, ja que les carreteres eren en aquell moment força desastroses i perilloses. Per confirmar la capacitat marinera, un vell refrany provençal deia que Li gens de San Rëmu navigou san remu (la gent de Sanremo navega sense fer servir els rems), com a expert en l’ús de les veles. De fet, els anals de Sanremo reporten, a partir del 1435 , una constant expansió i modernització del port, de la qual aleshores es deia "no hi ha platja a tot el domini de la Serenissima més nombrosa que les barques ... gent marinera ".\nRegne d'Itàlia , del qual formava part Sanremo, durant el regnat de Lotari II .\nSanremo a la República de Gènova . Ligúria occidental annexionada pel ducat de Savoia el 1388.\nEl segle XVI és per a San Remo i tota la Riviera i la Costa Blava , període de les incursions sarraïnes (incloses les del corsari barbaresc Barbarossa , que el 1544 va saquejar la ciutat i saquejar l'església de San Siro), que han plagat la zona durant més de cent anys. En aquest període, a més, la lluita entre França i Espanya , és a dir, entre Francesc I i Carles V , va portar França a aliar-se amb els turcs , cosa que va provocar nous trastorns (i cal recordar que el 1538 Sanremo va acollir el papa Pau III que va anar a França per intentar mediar).\nLa batalla del Parà és un dels moments gloriosos de la història de la ciutat en la lluita contra els bàrbars . Les dates al respecte són contradictòries, cosa que també es deu a la poca disponibilitat de documents; no obstant això, les investigacions de Giuseppe Ferrari han permès aclarir. El 1543 , amb la represa de les hostilitats entre França i Espanya, Niça es preparava per ser assetjada per la flota turca. En aquell moment el genovès Luca Spinola , futur duge, era podestà de Sanremo, que va decidir enviar observadors per comprovar els moviments de la flota enemiga, que el 5 d’agost va deixar la base i es va unir a la francesa ancorada a Marsella , havia arribat a Niça. . El 6 d'agost, les esperances d'un acord diplomàtic van fracassar, ja que el poble de Niça es va negar a rendir-se als turcs.\nA l’espera de llançar l’atac, a la nit, un grup d’uns 13 galeons que donaven suport a la flota del soldà Solimà II , sota el comandament del corsari Barbarossa (probablement d’origen algerià), no va renunciar a la seva naturalesa pirata i es va traslladar a Sanremo, amb l'esperança d'atrapar els habitants que encara dormien a l'alba. La ciutat, però, s’havia preparat i podia comptar amb un nombre igual d’homes capaços i armats. Els sarraïns van intentar primer saquejar la ciutat, però després d’una dura batalla van fracassar i van fingir abandonar-la. Van aterrar, però, a prop de l'aleshores poble de San Martino, però tot i l'expedient, van trobar els habitants que els esperaven, sota el comandament de l'alcalde Spinola. La batalla es va moure llavors prop d'un turó al peu del qual, molt més enllà, s'aixecaria Verezzo. La lluita va ser molt amarga, amb grans pèrdues per ambdós bàndols, però després d’hores de lluita els invasors van ser rebutjats i forçats a pujar als seus vaixells a corre-cuita.\nLa Pigna, centre històric de Sanremo\nEn record del gloriós esdeveniment, el turó va passar a anomenar-se Parà, o desfilada, ja que l’atrevida jugada del corsari s’havia detingut. Encara avui, al camp de Verezzo, una creu marca el lloc on va tenir lloc la victoriosa batalla contra els pirates barbarescos. A més, la carta amb què Luca Spinola informa el govern de la Superba de l’incident encara és present als arxius estatals de Gènova.   \nDurant gairebé dos segles va romandre sota el protectorat genovès. El 1748 , amb el final de la Guerra de Successió Austríaca (durant la qual Gènova s’havia aliat amb els francesos i els espanyols, provocant el bombardeig anglès de Sanremo el 1745 ), la presència dels Habsburg a Itàlia havia disminuït una mica. Les relacions entre Àustria i la República genovesa mai havien estat bones, i el Superba va decidir explotar la situació al seu favor, assegurant definitivament el domini sobre Sanremo, que, tot i que gaudia de la condició de municipi afiliat, representava, tanmateix, una espina al costat de la República, tant per la competència del trànsit portuari com per les revoltes contínues. Sanremo, de fet, es considerava Savoia.\nEl pretext per implementar el projecte va ser l’enviament, l’any següent, del nou comissari, Gio Batta Raggio, encarregat de separar Coldirodi de Sanremo, amb vista a un repartiment més equitatiu de les despeses de la guerra que acabava d’acabar. En realitat, Gènova volia reforçar la seva presència a l’oest, preocupada per diverses infiltracions de Savoia, com Finale i Seborga . Cal afegir també que entre Sanremo i Coldirodi sempre hi ha hagut malentesos i opressions mútues.\nEl 1752 , les calces van presentar una sol·licitud formal de despreniment de Sanremo, que la justificava amb els excessius abusos soferts en el passat, inclosa l’obligació de pagar impostos sense beneficis i no haver obtingut mai representació al parlament local. Així, l’1 de febrer de 1753 , Gènova va establir que a partir d’aquest moment Coldirodi, en aquell moment La Colla, havia de ser considerat separat de la Magnífica Comunitat de Sanremo i, al mateix temps, enviava al cartògraf coronel Matteo Vinzoni per traçar els nous límits entre els dos municipis. El 6 de juny va demanar la col·laboració de dos diputats per establir els nous termes, però el Consell va respondre que l’elecció havia de ser presa per tot el Parlament, però mentre la sessió convocada pel comissari estava en curs, un grup de ciutadans va envair la sala demanant la convocatòria del Parlament. Van succeir moments agitats i la intervenció d’un gran nombre de soldats i un tir d’arcbus des del palau del comissari van indicar la revolta. La multitud va desarmar els soldats i va empresonar el comissari Doria, juntament amb la seva família, i Vinzoni.\nSanremo a la República de Gènova el 1796.\nSanremo al Regne de Sardenya el 1843.\nPoc després va sonar solemnement la campana de San Siro per trucar a la població, que es va reunir alegrement cridant "Viva San Romolo" i "Viva Savoia" i es va convocar el Parlament, que l'endemà va decidir presentar una solemne petició d'annexió al Regne de Sardenya directament al rei Carlo Emanuele III i, al mateix temps, va ordenar a Vinzoni que renunciés al seu càrrec, a pena de mort. La ciutat també va començar a preparar-se per al inevitable enfrontament, per al qual es van preparar armes i defenses, i va ser nomenada magistrada de guerra. La cosa, però, no va prendre la direcció correcta i des del principi no va donar els resultats desitjats: la delegació de Sanremo ni tan sols va ser rebuda pel rei de Sardenya i els municipis de Ventimiglia , Bordighera , Taggia , Porto Maurizio i Ceriana immediatament es van desvincular de la revolta. Mentrestant, Gènova havia començat a detenir tots els ciutadans de Sanremo presents als diferents municipis de la república i bloquejava tots els vaixells dels ports afiliats. El matí del 13 de juny van arribar 1027 soldats al comandament del general Agostino Pinelli amb tres galeres i diversos vaixells menors, que van demanar l'alliberament del comissari i del cartògraf. Obtingut una forta negativa, va donar l'ordre de disparar sobre la ciutat. El bombardeig va continuar durant tot el dia, inclosa la nit, i part del dia següent, quan també va començar el desembarcament de les tropes, a diverses zones, entre Capo Nero , Pietra Lunga i el Foce. La batalla es va dirigir cap a la ciutat vella, on la gent de Sanremo, des de la Porta dei Cappuccini, va respondre al bombardeig canonsant-se i matant 2 soldats i ferint-ne 14 més.\nMapa del cartògraf Matteo Vinzoni de 1773\nMés tard, els matuzians van preferir retirar-se a la ciutat vella, per concentrar millor les seves forces, deixant així les posicions menys importants en mans dels genovesos. Mentrestant, els fusellers de la república havien aconseguit ocupar el convent dels nicoliti (és a dir, l’actual cottolengo) i, per tant, havien conquerit la part alta de la ciutat sense disparar pràcticament cap tret. En aquest moment, el general Pinelli, veient que la situació li havia esdevingut favorable, va decidir, amb molta astúcia, proposar un acord als ciutadans, amb l’ajut dels pares Balbi i Curlo: si els disturbis s’havien rendit i alliberat els presoners, haurien estat indultats per la república i ell mateix hauria treballat per mitigar el càstig; en cas contrari, però, les hostilitats haurien continuat "fins a l'últim extermini". I sanremesi, ormai stanchi e disorganizzati, decisero di accettare in maniera troppo affrettata, e così Pinelli poté entrare in città senza alcuna difficoltà. Dopo due giorni di relativa tranquillità, nella notte, il generale Pinelli cominciò a non rispettare i patti, facendo arrestare molte persone coinvolte nella sollevazione. Gli imprigionati furono talmente tanti che fu necessario incarcerarne molti nel palazzo Borea, divenuto, nel frattempo, quartier generale dei genovesi.


‘All Things Must Pass’ | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDc., 02/12/2020 - 02:25\nTotes les coses han de passar, deia George Harrison fa cinquanta anys en el seu primer disc en solitari després que els The Beatles decidissin que havien de passar pàgina. Cinquanta anys i una filosofia que ara per ara em manté l’esperança, una esperança que, després de nou mesos d’un malson estrany i peculiar, del tot impensable tot just nou mesos enrere, fa que veiem la llum al final del túnel amb forma de xeringa.\nI tot això ho dic després de parlar avui amb una amiga que m’ha servit de baròmetre tots aquests dies de pandèmia; el seu estat d’ànim em mostrava la intranquil·litat, la por, el neguit de la gent. Jo, per sort o per desgràcia, vaig ser dels primers a passar la malaltia, el mes de març, i pel que diuen les anàlisis que em vaig fent de manera més o menys regular, tinc anticossos, que suposo que és el que la comunitat científica busca emfàticament amb la vacuna, per tant la meva perspectiva davant la malaltia és diferent a la de la gent que no l’ha passada. Avui, com deia, he parlat amb aquesta amiga i l’he vista amb una esperança inusitada, fora de mida, contenta perquè sembla que això ja s’acaba. Si més no la tendència als mitjans de comunicació és aquesta. La vacuna ja és aquí, el 7 de desembre començaran a vacunar al Regne Unit amb la vacuna americana, ja que sembla que l’anglesa ve per l’esquerra... Que vagin passant, que quan arribi aquí ja estigui ben testada, diuen alguns.\nMalgrat tot, crec que estem tenint una paciència de sant, i no sé si realment això ja està a punt de passar o no, amic George, però que ens mereixem una mica de treva, ja us ho ben asseguro. Estic fart que se m’entelin les ulleres amb el fred, és horrorós. Quan ja pensava que dominava el tema, pujar la mascareta per dintre les ulleres fins a tocar les bosses dels ulls sembla que no és la solució, que si l’aire fred de finals de la tardor em colpeja la cara, com en Tyson a en Jones dissabte passat, i l’airet que surt del nas calentó acaricia el vidre de les ulleres, ja hi soc... caminant pel centre d’Andorra com si fos a Calaf.\nPerò bé, és el que hi ha, i continuem pujant sols als ascensors públics, seguint les fletxes blanques de la plaça del poble encara que siguin les nou del matí i no hi hagi ningú més, i posant-nos gel hidroalcohòlic una vegada i una altra, sense aturador.\nI per què ho fem? Almenys jo, eh? Que no vull parlar per tots. Jo ho faig perquè sé que tot això passarà, que val la pena caminar entre la boira perquè tard o d’hora parlarem d’això en passat i com un any estrany de la nostra vida, inclús ho tractarem amb un somriure als llavis descoberts. Ningú oblidarà somriure, no patiu.\nSigui com sigui, el gran filòsof i amant de la Fórmula 1, George Harrison, que precisament diumenge passat va fer 19 anys que va morir, ens va deixar aquest cant a l’esperança anti-Covid-19: “La sortida del sol no dura tot el matí, un xàfec no dura tot el dia, no sempre tot ha estat tan gris, totes les coses han de passar.” Amén.\nEscrit per Meritxell Bertran el Dv., 04/12/2020 - 08:51 Enllaç permanent\nTard, com sempre, peró de veritat que et vull creure, t’he de creure, i sé que tens raó, aixó passarà.\nSoc d’aquelles persones que intenten veure el final, peró en realitat només veig l’ara, i els estralls de tot plegat, i també porto ulleres i sí es “esgotador” anar per la vida mig cec, intentaré ser positiva, i dir-te “amén germà amén”\nLes darreres opinions de Oriol Vilella Sala...


El Govern valora les negociacions amb Cemex i treballarà per mantenir l’activitat industrial a Lloseta\ndivendres, 24 de maig de 2019 17:23h\nEl conseller de Treball, Comerç i Indústria, Iago Negueruela, ha valorat aquest dimarts que Cemex hagi acceptat obrir una mesa de treball sobre el futur de la seva fàbrica a Lloseta, i ha avançat que la intenció del Govern és mantenir el major nivell possible d'activitat industrial al municipi i garantir l'estabilitat de les ocupacions.\nAixí s'ha expressat Negueruela en declaracions als mitjans en les quals ha subratllat que és «la primera vegada que succeeix en anys que una gran empresa accepti aquest tipus de negociació», i ha desitjat que «tant de bo s'hagués fet amb EREs com el de Coca-cola, Bimbo o Pepsi».\nLa negociació serà conjunta amb la Junta d'Andalusia, però podrà haver-hi «solucions diferents» per a les fàbriques de Lloseta i d'Almeria «sempre que siguin pactades», segons ha indicat el conseller, que ja ha parlat amb el conseller andalús.\nNegueruela ha explicat que el Govern partirà «amb tots els escenaris oberts possibles» i «amplitud de mires» en les reunions que es convocaran «pràcticament de manera setmanal». A més, ha celebrat que ara tenen «un Ministeri proactiu». Sobre aquest tema, ha dit al PP que «en lloc de fer rodes de premsa on incendia i diu que no s'ha fet gens, que escolti».\n«Nadal i Guindos mai agafaren el telèfon per parlar amb nosaltres en cap dels tancaments de multinacionals que afectaven diferents centres», ha dit Negueruela, en referència als exministres del PP, lamentant que «la resposta era sempre que això és el lliure mercat».


Jornada dedicada al Reempresa 2018 - Calderí\nIniciActualitatJornada dedicada al Reempresa 2018\nJornada dedicada al Reempresa 2018\nEl divendres 26 d’octubre es va celebrar un acte de presentació del programa\nIMATGE | Els assistents atenent a les explicacions sobre el servei Reempresa que s’ofereix a Caldes de Montbui. > AJ. CALDES\nEl matí del divendres passat, 26 d’octubre, les instal·lacions de Caldes Emprèn, situades al polígon Industrial La Borda de Caldes de Montbui, acollien la presentació del programa Reempresa 2018. L’Ajuntament de Caldes va organitzar aquesta sessió informativa i va convidar-hi les persones o empreses interessades que volguessin aprofundir el seu coneixement respecte el servei que es presta des d’aquest programa, coordinat per la Diputació de Barcelona.\nEl servei Reempresa és un sistema generalitzat de compravenda de negocis mitjançant el qual es fa intermediació entre empreses que es troben en procés de cessió i persones emprenedores que puguin estar interessades a donar continuïtat a una activitat ja en funcionament. “És una eina que permet salvar projectes empresarials que no només tenen passat, sinó que també tenen un futur”, explicava Jordi Solé, alcalde de la vila, en l’acte de renovació del compromís de Caldes amb el Centre de Reempresa de Catalunya el 9 de febrer passat.\nAl llarg dels últims tres anys de funcionament del programa a Caldes, el punt d’atenció del servei Reempresa ha donat d’alta 35 persones reemprenedores, una desena d’empreses cedents i s’han obtingut, finalment, tres casos d’èxit amb la cessió definitiva entre empreses i persones emprenedores, segons les dades registrades fins al passat mes de febrer d’aquest 2018.


104 queries. 1.071 seconds. | ¯\_(°_o)/¯


Outdoor Inn Sporthotel Steinach...Habitacions per nit per només461 EUR Hotel Schöne Aussicht...Habitacions per nit per només471 EUR Brauereigasthof Ankerbräu...Habitacions per nit per només Vacation Home in Steinach (# 2138)...Habitacions per nit per només Més zones a Steinach\nSteinach és el lloc perfecte per explorar les fascinants atraccions i llocs culutrals de Steinach. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Steinach està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Estalvii temps i diners fent la reserva amb agoda.com, que us promet les millors opcions d'hotels a Steinach i molts més àrees a Steinach. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Steinach i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Steinach, Steinach\nConvenientment situat a Steinach, Outdoor Inn Sporthotel Steinach és una base ideal des d'on...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Schöne Aussicht està situat idealment a Steinach; una...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Brauereigasthof Ankerbräu és una...\nTots els hotels de Steinach\nHotels a Steinach: Brauereigasthof Ankerbräu


Una nevada històrica!\nCom tots sabeu, el dilluns 8 de març, la capital catalana va reviure una nevada històrica equiparable a la de fa 25 anys, per aquest motiu, nosaltres no vam estar exempts de tocar la neu i gaudir de l'escola tot nevada!\nUna nevada històrica (8 de març del 2010)\nDIBUIXEM LA BIBLIOTECA DE CAN SALADRIGUES!!\nEl Indis hem sortit un altre cop al carrer i ens estem adonant que cada vegada dibuixem amb més precisió! i el nostre últim repte ha estat el de dibuixar la Biblioteca de Can Saladrigues!!\nMireu tot l'esforç que ens ha requerit!


COMIAT DE LA XARXA D'ENTITATS\nAmpliar imatge Després de 13 anys d'activisme La Xarxa d'Entitats s'acomiada de tots vosaltres. Podeu llegir la carta de comiat i un breu resum de les activitats dutes a terme durant tots aquests anys a l'enllaç següent.\tVeure Més informació\nPROJECTE MONUMENT AL GENERAL MORAGUES\nAmpliar imatge A l'enllaç Veure Més Informació hi trobareu el projecte pel monument al General Moragues a Barcelona.\nLES QUATRE COLUMNES DE PUIG I CADAFALCH AVUI\nAmpliar imatge Untitled Document\nJa fa quarte anys de la inauguració de les Quatre Columnes de Puig i Cadafalch a Montjuïc, és per això que us presentem un breu recordatori dels quasi 10 anys de campanya duta a terme per La Xarxa d'Entitats per la seva restitució l'any 2011. Trobareu aquest document a Veure Més informació\nCrònica de l'Acte Homenatge al General Moragues el passat 28 de març de 2015\nLa Comissió d’Homenatge General Moragues i La Xarxa d’Entitats van organitzar el passat dia 28 de març a les 12 del migdia un homenatge al General Moragues per commemorar el 3r centenari del seu esquarterament per les forces borbòniques (27 de març de 1715). L’acte va consistir en uns parlaments, una ofrena floral i uns cants patriòtics a càrrec de la coral El Poble que Canta, dirigida pel mestre Jordi Llobet.\nDurant el transcurs de l’acte intervingueren els Srs. Albert Pons, per la Comissió, Jordi Miravet, del Memorial 1714, Patrícia Gabancho, per l’Ateneu i Quim Torra, en nom d’Òmnium Cultural.\nLa commemoració resultà molt lluïda amb la participació dels membres de La Coronela, que durant tot l’acte van presidir l’homenatge al peu del monument.\nS’hi van aplegar unes 300 persones per rendir homenatge al general Josep Moragues, màrtir i patriota.\nCRÒNICA DE LA TAULA RODONA "COM I AMB QUI APRENEN A PARLAR CATALÀ, ELS NOUVINGUTS?"\nAmpliar imatge Com a seguiment de les conclusions del Simposi sobre la promoció de l'ús social del català, aquest 2015 la Xarxa segueix organitzant taules rodones. L'última la vam celebrar el passat 26 de febrer a la Sala d'actes del CIEMEN i sota el títol Com i amb qui aprenen a parlar català, els nouvinguts? vam reflexionar sobre la manera com els immigrants aprenen el català. Trobareu la crònica de l'acte a l'enllaç Veure més informació.\nRecordem que la primera, amb el títol El català al cinema en la transició nacional, va tenir lloc el passat 9 de maig a l'IEC. En podeu llegir la crònica al Butlletí de La Xarxa Núm. 51 corresponent al mes de juny que trobareu a l'apartat butlletí, al menú d'aquest web.\nLa segona taula rodona va girar entorn del canvi d'hàbits de la població catalanoparlant perquè mantingui amb naturalitat el català en les relacions interpersonals. Portava per títol: Per què canviem de llengua, si ens entenen? i es va celebrar el dilluns 16 de juny a la Sala d'actes del CIEMEN. També en trobareu una crònica al Butlletí de La Xarxa Núm. 52 del mes de juliol.\nLLIBRE DEL SIMPOSI SOBRE LA PROMOCIÓ DE L'ÚS SOCIAL DEL CATALÀ\nAmpliar imatge Teniu a la vostra disposició el LLIBRE que recull totes les ponències del Simposi sobre la promoció de l'ús social del català, així com els coneixements que s'hi van compartir. Cliqueu l'enllaç Veure més informació que trobareu tot seguit.\nUs recordem que podeu veure el VÍDEO de presentació de les conclusions del Simposi sobre la promoció de l'ús social del català en el següent enllaç:\nCampanya per a la recuperació simbòlica a Montjuïc\nHISTÒRIA DE LES QUATRE COLUMNES DE PUIG I CADAFALCH ARA TAMBÉ MONUMENT NACIONAL D’HOMENATGE ALS HOMES I DONES PATRIOTES CATALANS DE TOTS ELS TEMPS\nÉs una història dues vegades convulsa; inaugurades l’any 1919 i enderrocades l’any 1928 per la dictadura de Miguel Primo de Rivera per ser el símbol de les quatre barres catalanes. Des de La Xarxa d'Entitats hem estat nou anys (2002 - 2011) treballant per restituir-les, no sense les dificultats posades pel consistori de l’època. Aquesta restitució ha comportat a La Xarxa d’Entitats algunes crítiques i sobretot moltes felicitacions. Trobareu tota la informació generada clicant a l'enllaç Veure Més informació i també podeu consultar-ne els articles al respecte al menú de l'esquerra a l'apartat El rebost / Articles / Altres.\nConsulteu també: http://www.laxarxa.cat/principal.asp?pagina=/campanyes/xarxa1.asp\nCampanya pel dret a l'autodeterminació\nUn dels objectius de La Xarxa és “exigir el reconeixement del dret a l’autodeterminació del poble català i potenciar-ne l’exercici”. Per això, La Xarxa es va adherir l’any 2005 a la Plataforma pel Dret de Decidir (PDD), va participar en el moviment de les consultes per la independència i dóna suport a la iniciativa de l’Agència del Cens Nacional (ACN), entitat integrada a La Xarxa. El mes de setembre del 2010 es va adherir al Pacte Nacional per l’Autodeterminació impulsat per l’ACN. La Xarxa d’Entitats va respondre a la crida de la PDD per a formar una Taula de totes les entitats independentistes, constituïda el 2 de març del 2012, la qual va donar suport a la constitució de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) el dia 10 de març del mateix any.\nEl mes de novembre de 2012, l’entitat Memorial 1714 es va incorporar a la Xarxa d’Entitats. Aquesta nova entitat hi aporta una llarga trajectòria en la dignificació del Fossar de les Moreres i hi reforça les activitats de la Xarxa anomenades “Els nostres símbols”, que van començar amb la restitució de les Quatre Columnes de Puig i Cadafalch i han continuat aquests darrers mesos amb la campanya per a un nou Monument al General Moragues a Barcelona. Aquesta entitat des del 1979 es va proposar la dignificació del Fossar de les Moreres i ha aconseguit bona part dels seus primers objectius:\nEl Memorial 1714 porta a terme diferents activitats, a part de les ja descrites:\nDivulgació de llibres d’història.\nConferències i presentació de llibres i estudis sobre la Guerra de Successió, i, també, de projectes de futur per a Catalunya.\nRelació amb entitats per a la defensa de la història.\nActe de Vigília de l’Onze de Setembre.\nRecepció d’Entitats i participants als actes de l’Onze de Setembre al Fossar de les Moreres.\nParticipació en l’ofrena floral setmanal al monument del Fossar de les Moreres.\nCelebració de les diades de patronatge de símbol històric: Santa Eulàlia, Sant Jordi i Sant Andreu.\nEnllaçats per la Llengua anuncia accions\nReunió amb càrrecs de l'Ajuntament de Barcelona\nInauguració exposició 29/05/2014\nEl català al cinema en la transició nacional.\n"El català al ciema en la transició nacional"\nEscola Valenciana publica un Informe\nInauguració Monument General Moragues\nPer Sant Joan, tothom una llaçada al balcó!\nPRESENTACIÓ CONCLUSIONS SIMPOSI ÚS DEL CATALÀ\nPetició a la Casa Blanca 08/11/2012\nIntervenció de Lluís Permanyer\nSomescola posposa l'acte d'avui\nSuport al Cor i a l'Orquestra de Joves dels PPCC\nBoicot a la llet espanyola\nGRAN CONCERT D'AFIRMACIÓ NACIONAL. GIRONA 29-J\nEl jutjat de Lleida les considera patrimoni català\nPresident del Parlament Europeu defensa el català\nNota de premsa de somescola.cat\nMarxa per la independència Lleida - Barcelona\nEls alumnes escolaritzats no poden triar llengua\nFem possible el nou CD: 1,2,3... picaBRESSOLA!\nRebuig a l'agressió del model d'escola catalana\nL'Acampallengua ja és aquí\nEntrevista al seguidor del Barça agredit\nSegueix endavant la campanya "NO VULL PAGAR"\nXERRADA INFORMATIVA ANJI - ANC\nMANIFEST PER LA UNITAT D'ACCIÓ\nAcampallengua Manacor 2012\nMestres i professors en català a les Illes Balears\nPARLAMENTS INAUGURACIÓ QUATRE COLUMNES\nENTREVISTA DE JOSEP CUNÍ SOBRE LES COLUMNES 09/12/2010\nTORNEN LES COLUMNES 29/11/2010\nLes Quatre Columnes, nova postal de Barcelona 10/11/2010\nCelebració col·locació primera pedra, la premsa 03/10/2010\nCelebració col·locació primera pedra 02/06/2010\nLes noves 4 Columnes comencen a ser una realitat 19/05/2010\nLleida aporta nuevas pruebas del arte de la Franja 15/03/2010\nManifest per l'art sacre del Museu de Lleida 14/03/2010\nCalvo-Sotelo, presidente del Gobierno 27/01/2010\nE. Casanova i l'Art Sacre del Museu de Lleida 20/12/2009\nLes 4 barres en un camp de deixalles 09/12/2009\nColumnes i Barres 12/11/2009\nNota de Premsa del 10 de novembre del 2009 20/04/2009\nLa Muntanya de Montjuïc del segle XXI 06/04/2009\nColumnas en un año 17/03/2009\nArticle del Secretariat de La Xarxa 09/03/2009\nMontjuïc fa lloc a les quatre columnes 29/01/2009\nSuport de Pujol i Maragall a les columnes 20/01/2009\nAtorguen a La Xarxa un Premi de la Dignitat 2008 19/01/2009\n"Les 4 columnes, a la tardor" per Carles Sabaté 08/01/2009\nLes Columnes de la Vergonya 27/06/2008\nPER FI LES COLUMNES AL SEU LLOC 27/06/2008\nEl valor simbòlic de les Quatre Columnes 09/04/2008\nLa ubicació definitiva de les quatre columnes 06/04/2008\nEl Punt publica un article de Salvador Tarragó 25/02/2008\nEl COAC s'adhereix a la restitució del Monument 25/01/2008\nLa Xarxa es reuneix amb l'Ajuntament de Barcelona 25/01/2008\nL'Ajuntament obre un període de consultes 22/01/2008\nPublicació de la Carta Oberta a l'alcalde Hereu 09/12/2007\nLes Columnes al seu lloc 03/10/2007\nDotze notes publicades a Tribuna Catalana Per suggerir una notícia fes-nos arribar une-mail a: info@laxarxa.cat


About: Àngels i dimonis (pel·lícula)\nÀngels i dimonis (en anglès, Angels & Demons) és una pel·lícula que s'estrenà als Estats Units i a Espanya el 15 de maig de 2009, basada en la novel·la Àngels i dimonis de Dan Brown. El director Ron Howard, qui dirigí El codi Da Vinci, també adaptat d'un llibre de Brown, estrenà l'esperada versió cinematogràfica al maig de 2009 obtenint un gran èxit.\nÀngels i dimonis (en anglès, Angels & Demons) és una pel·lícula que s'estrenà als Estats Units i a Espanya el 15 de maig de 2009, basada en la novel·la Àngels i dimonis de Dan Brown. El director Ron Howard, qui dirigí El codi Da Vinci, també adaptat d'un llibre de Brown, estrenà l'esperada versió cinematogràfica al maig de 2009 obtenint un gran èxit. (ca)\nÀngels i dimonis (pel·lícula) (ca)\nfreebase:Àngels i dimonis (pel·lícula)\nÀngels i dimonis (ca)


> Complements Alimentaris>Antioxidants>Zell-Anthozym - Lusodiete - 30 ampolles\nComplement alimentari a base de cereals integrals, llegums, clorofil·la i ozó. Envàs de 30 ampolles.\nComplement alimentari a base de cereals integrals, llegums, clorofil·la i ozó.\nQuè és el Zell-Anthozym?\nAgent de càrrega (aigua purificada), alcohol (0,1%).\nValor nutricional (Per 3 ampolles):\nPer 3 ampolles (30 ml)\nExtractes líquids de llavors i cereals integrals,\nllegums i tubercles (arròs, pèsol, llentia, iuca, quinoa,\nblat sarraí, mill, llinosa, gira-sol, sorgo, card marià)\nClorofil·la (procedent d'alga clorela)\nFabricat sota control farmacèutic. No conté substàncies d'origen animal.\nConservar en un lloc fresc i sec. Un cop obertes les butllofes, conservar a la nevera durant un termini màxim de 72 hores. Mantenir el producte fora de l'abast dels nens més petits.\nCom es pren el Zell-Anthozym?\nPer a adults, 3 ampolles de 10 ml a el dia, una abans de cada àpat. Per a adolescents, dues ampolles de 10 ml a el dia, una abans de l'esmorzar i una altra abans del sopar. Per a nens, una ampolla a el dia, mitja abans de l'esmorzar i mitja abans del sopar. Prendre la dosi recomanada diluïda en 15 ml d'aigua. Agitar bé l'ampolla abans d'obrir-la.\nEnvàs de 300 ml (30 ampolles bebibles de 10 ml).


Ahir dilluns 4 d'octubre va tenir lloc a les Borges Blanques II Jornada sobre la Responsabilitat Social Empresarial dins el programa Leader de gestió rural sostenible.\nL'acte va ser a les 7 del vespre a la sala de plens del Consell Comarcal de Les Garrigues i va comptar amb la participació de l’expert Josep Maria Canyelles, promotor de Responsabilitat Global.\nLa II Jornada sobre Responsabilitat Social Empresarial va ser inaugurada pel president del Consorci Garrigues, el Sr. Josep Lluís Balsells. Tot seguit, el gerent del Consorci Garrigues, Sr. Albert Valero, presentà el projecte de Gestió Sostenible Rural al territori LEADER. L’Ariadna Boixader, tècnica del mateix Consorci, explicà els mecanismes d’aplicació i certificació de l'RSE. A continuació, es produí la intervenció de l’expert Josep Maria Canyelles, formador, assessor i consultor en RSE.\nEl Consorci Garrigues per al Desenvolupament del Territori és qui organitza aquestes jornades amb la col·laboració del Consell Comarcal de Les Garrigues i en el marc del projecte Gestió Sostenible Rural.\nDurant l'acte, una empresa del territori explicà la seva experiència en la implantació de l'RSE. Es tracta de Can Antaviana, una empresa especialitzada en el desenvolupament de projectes web i en l'edició de continguts i altres productes digitals. Aquesta empresa va participar l'any passat en el programa RSE.PIME, promogut per la Generalitat de Catalunya i el Consell de Cambres de Comerç de Catalunya, fruit del qual van sistematitzar la gestió de l'RSE i van formalitzar una memòria d'RSE. El seu gerent, Xavier Pastor, va explicar les bones pràctiques en els diversos àmbits, ambiental, laboral, comunitari, lingüístic, etc.


Brussel·les i Londres es donen una última oportunitat abans de tornar a ajornar el Brexit\nEls estats autoritzen Brussel·les a intensificar les negociacions després d'una reunió constructiva\nEls negociadors del Brexit Michel Barnier (UE) i Stephen Barclay (Regne Unit). EFE\nBrussel·lesS'ha obert una petita finestra d'oportunitat dins les fosques perspectives del Brexit. Aquest divendres, els negociadors en cap dels dos bàndols (Michel Barnier del costat europeu i Stephen Barclay del britànic) han mantingut una reunió "constructiva" en què, segons fonts comunitàries, han posat sobre la taula algunes "idees" que han permès fer un esprint en unes negociacions que semblaven mortes. Per això, després d'informar els representants de cada estat membre, la Comissió ha anunciat que tenia llum verda per intensificar les converses al llarg del cap de setmana fins al punt de dur-les a terme a porta tancada, sense publicar documents ni informar les capitals, el que a Brussel·les es coneix com el túnel. La data en l'horitzó és la cimera del 17 i el 18 d'octubre, en què tots els líders es veuran les cares sabedors que, mentre el Regne Unit no digui el contrari, el Brexit s'ha de produir el 31 d'octubre.\nStatement by @EU_Commission on #Brexit 👇https://t.co/qJReouH5Mz pic.twitter.com/Lsahjz5JLr\n— Daniel Ferrie 🇪🇺 (@DanielFerrie) 11 de octubre de 2019\n"Hi ha elements que permeten que els equips negociadors continuïn la feina de negociació per buscar un resultat positiu", han explicat aquest divendres fonts comunitàries després que el mateix Barnier els informés de la reunió amb Barclay. Ahir ja es van aclarir una mica les perspectives després d'una reunió entre el primer ministre britànic, Boris Johnson, i el seu homòleg irlandès, Leo Varadkar, en què van identificar "un camí cap a un possible acord". Unes paraules positives que contrasten amb la mala sensació amb què va arrencar la setmana quan Londres va filtrar una conversa amb la cancellera alemanya, Angela Merkel, en què es mostrava intransigent davant l'última proposta dels britànics. Aleshores Brussel·les va acusar Johnson de començar un joc de culpabilitats i les converses semblaven a punt de fer-se miques.\nPerò la direcció del vent ha tornat a canviar aquest divendres perquè Brussel·les no ha tancat mai la porta a continuar negociant. Malgrat que Brussel·les és conscient que l'acord abans de la cimera del 17 i el 18 d'octubre és pràcticament impossible, hi ha hagut "senyals positives" després de la reunió entre Varadkar i Johnson que fan pensar en la possibilitat d'algun acord, com ha explicat el president del Consell Europeu, Donald Tusk, aquest divendres des de Xipre. Tusk havia posat com a data límit aquest mateix divendres per donar per mortes les converses, però aquestes bones sensacions després de la reunió entre Dublín i Londres l'han evitat.\nFonts diplomàtiques donaven per descomptat aquest dimarts que ja no hi havia temps material per aconseguir un acord abans de la cimera i que, per tant, s'aniria a una tercera pròrroga del Brexit, que aniria condicionada a una convocatòria electoral al Regne Unit. A més, les mateixes fonts comunitàries citades anteriorment admeten que "el temps que queda és molt limitat", però alhora asseguren que aquest divendres no s'ha parlat d'una nova pròrroga i que les negociacions continuen. "La UE farà tot el que pugui per aconseguir un acord", ha tuitejat Barnier aquesta tarda.\nCaldrà veure, però, com es fan quadrar els temps. Els ambaixadors de la UE es reuneixen sense el Renge Unit dimarts a Luxemburg i allà Barnier els informarà de l'estat de les converses dins el túnel d'aquest cap de setmana. Si s'avança, la cimera dels dies 17 i 18 podria convertir-se en l'escenari per segellar un acord que té pocs dies per passar tots els tràmits parlamentaris abans del 31 d'octubre. Si no, pot tornar a convertir-se en un llarg monogràfic de negociació del Brexit que busqui evitar arribar al 31 d'octubre sense res tancat a través d'una nova pròrroga o de la convocatòria d'una nova cimera extraordinària.\nBrexit barnier Comissió Europea Unió Europea


Vídeo: Concert de la Gira 40 Hot Mix a Tarragona | El Mirador TGN (Blog de TARRAGONA)\nImatge dels diversos artistes. Foto: El Mirador TGN\nMig miler de persones, quatre hores i una desena d'artistes\nEntorn a mig miler de persones no es van perdre aquest dimarts el macroconcert de la Gira 40 Hot Mix a Tarragona que va arribar i donar tret de sortida al tram final de la Rambla Nova des de les 19h de la tarda amb una desena d'artistes nacionals i internacionals i 4 hores de festa fins ben entrada la nit.\nClover durant el concert. Foto: El Mirador TGN\nAmelie ahir a la Rambla Nova. Foto: El Mirador TGN\nHi van actuar Luis López, Lucy Paradise, Amelie, Electric Nana, Paula Rojo, Benjamin, Mario Jefferson, Clover, Enric Verdaguer i Aina Maro. A més la cita va anar amenitzada amb el DJ de 40 Principales Óscar Martínez que va encarregar-se de fer del concert tot un espectacle on no van faltar selfies, vídeos, animació, música, diversió i regals,\nEls minions també van estar-hi. Foto: El Mirador TGN\nD'altra banda, els fans dels artistes van tenir l'oportunitat d'anar-los a conèixer a la part posterior de l'escenari un cop van acabar les actuacions i alguns hi venien i signaven els seus discos.\nEl dj de los 40 Óscar Martínez. Foto: El Mirador TGN\nMig miler de persones ahir a la primera part del concert. Foto: El Mirador TGN\nEl tram final de la nit va comptar amb els temes del moment i els més sonats a los 40 principales, emissora organitzadora junt a Cadena Ser, del mateix grup, i la col·laboració de Tarragona2017 i el restaurant Pani&Pasta qui va aportar la presència de dos coneguts personatges, los minions.\n*En breu més fotos a Facebook\nPublicat per ElMiradorTGN el 13 d’agost\nEtiquetes: ESDEVENIMENTS, NOTICIES TGN, TARRAGONA, TARRAGONA 2017, VIDEOS PROPIS, VIDEOS TGN\nSamara, gitana del Mercadet, guanya 6.000€ al 3er 'Lo sabe o no lo sabe' per Tarragona\nDiversos rostres tarragonins feliciten els 5 anys a 'El Mirador TGN'\nEl Drac de Sant Roc organitza un 'Vermouth Dractònic' i una mostra de bèsties pels seus 30 anys\nEl Col·legi El Carme del Barri del Port celebra els 140 anys de la Congregació de Germanes Carmelites Tereses de Sant Josep


Radosav Radulovic: "Felicito els meus jugadors pel canvi de xip" - EFAC Almacelles\nRadosav Radulovic: “Felicito els meus jugadors pel canvi de xip”\nPosted on 10 de setembre de 2018 by Redacció\nHo va avisar després del partit contra el CFJ Mollerussa i abans del matx contra el Lleida Esportiu B. Radosav Radulovic creia que una de les poques coses que li mancava a l’equip era motivació i que havia de deixar de banda la seva mentalitat negativa. Ahir, després de la victòria, es va mostrar satisfet per l’actitud dels seus futbolistes sobre la gespa. “Felicito els meus jugadors pel seu canvi de xip”, va comentar el tècnic, qui també va destacar que ara espera que aquest triomf els ajudi a continuar creixent i a aixecar definitivament el cap.\nLa victòria va arribar després de 90 minuts on cap dels dos equips va jugar de manera brillant, tal com va destacar Radulovic. “Pels espectadors, no ha estat un partit gaire bonic de veure”, va reconèixer el míster, qui va explicar que van haver de modificar el seu joc per a poder endur-se els tres punts davant un equip molt ben situat que està acostumat a jugar ràpid i a castigar els errors dels seus rivals.\nEn aquest sentit, l’entrenador del conjunt almacellenc va assegurar que molts dels partits d’aquesta temporada seguiran aquesta mateixa dinàmica, perquè a Primera Catalana tots els equips són molt durs i competitius i tendeixen a castigar les badades defensives. Això és el que va fer l’EFAC per marcar l’1-0 en una jugada d’estratègia després d’una bona primera meitat on va tenir nombroses ocasions. A la segona, segons Radulovic, van tenir una major tranquil·litat a l’hora de moure la pilota i intentar superar les línies rivals.\nFinalment, el balcànic va destacar la importància de guanyar contra un equip d’aquestes característiques. “Quan treus els tres punts d’un derbi, són d’or”, va dir el tècnic de l’EFAC, que va afegir que és com si haguessin sumat 4 punts. Ara, té la voluntat de que l’equip cregui més en el seu potencial i sigui més regular i pacient.\n← Així sí\nL’EFAC, present un any més als actes de la Diada →


Leonie Pratt | LibraryThing en català\nAutor/a de Usborne Beginners: Planet Earth\nInclou aquests noms: Leonie Pratt\n691 5 27,755 (3.85) 0 0\nObres de Leonie Pratt\nUsborne Beginners: Planet Earth 368 exemplars, 3 ressenyes\nUsborne Beginners: China 58 exemplars, 2 ressenyes\nUsborne Beginners: Celts 40 exemplars\nKnights and Castles Things to Make and Do (Usborne Activities) 36 exemplars\nSparkly Things to Make and Do (Usborne Activities) 31 exemplars\nMermaid Things to Make and Do (Usborne Activities) 28 exemplars\nSticker Dolly Dressing Fairies 24 exemplars\nChristmas Fairy Cooking (Usborne Activities) 20 exemplars\nSticker Dolly Dressing Ballerinas 17 exemplars\nThings for Girls to Make and Do (Usborne Activities) 16 exemplars\nFairytale Things to Make and Do 16 exemplars\nRoman Things to Make & Do (Usborne Activities) 12 exemplars\nSummer Things to Make and Do (Usborne Activities) (Usborne Activities) 9 exemplars\nChristmas Dolly Dressing (Usborne Activities: Sticker Dolly Dressing) 7 exemplars\nKnights and Castles Sticker Book (Usborne Sticker Books) 5 exemplars\n50 Things to Do on a Plane (Usborne Activity Cards) 3 exemplars\nThings for Kids to Make and Do 1 exemplars\nCelialiu (12), Celialiu123 (12), ltfl_cis (5), BCLIB (4), UsborneHomeLibrarian (4), narniarules (4), inthemiddle3 (4), cctesttc1 (3), KGS1986 (3), OurYoungMinds (3), lcispg (3), ginaladams (3), SMCLearningtree (2), lesvrolyk (2) — més\nMoorlandRoadCommLib (1), AmandaShreve (1), CDECBooks (1), NAR55 (1), Linetta (1), MissAtoZ (1), CNNeuber (1), rustyandlaura (1), naibooks (2), arpitashah82 (1)\nactivity (3) Història antiga (5) art (5) castles (4) Celts (5) Infants (9) Xina (6) conservation (9) crafts (8) desert (4) early reader (4) earth (25) Earth Day (8) earth science (10) easy reader (3) elementary (4) geografia (17) habitats (3) Història (14) homeschool (3) juvenile non-fiction (3) knights (4) Level 2 (3) mermaids (5) mountains (4) no ficció (18) Llibre il·lustrat (3) planets (11) reader (5) recycling (3) rivers (6) rocks (4) Ciència (43) solar system (4) Sonlight (6) space (9) Usborne (25) Usborne Beginners (6) Volcà (6) water (3)\nNon Pratt (English)\nLeonie Pratt actualment està considerat un «autor únic». Si una o més obres pertanyen a diferents autors homònims, procedeix a separar-los.\nLeonie Pratt comprèn 2 noms. Pots examinar i separar noms.\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 151,428,516 llibres! | Barra superior: Sempre visible


Acabar amb els barracons a canvi d'À Punt o de les ajudes al valencià\nToni Cantó segueix amb la seua particular croada per a tancar À Punt, malgrat “cobrar 140.000 euros de l’extinta Canal 9″\n8 de abril de 2019 (21:59 CET)\nÀ Punt es troba en el centre de la campanya política de la dreta. I és que si la líder del PP, Isabel Bonig, criticava el model actual de la radiotelevisió valenciana, i anunciava canvis en la gestió d'arribar a la presidència de la Generalitat, el candidat de Ciutadans a les Corts va un pas més enllà i assegura, sense embuts, que està disposat a tancar À Punt, que titlla de "chiringuito" del Govern del Botànic.\nEls motius? Toni Cantó ha acusat l'ens valencià de partidista, però també a la formació política Compromís per "usar À Punt com una eina de propaganda sense cap mena de control". Unes declaracions que sorprenen, si es té en compte que el líder de Ciutadans les feia tan sols unes hores després que la portaveu del seu partit, Mercedes Ventura, participara en el programa 'A tu que t'importa?', emés en prime time, al costat de representants del PP, PSPV, Compromís i Podem.\nNo obstant això, aquesta acusació no es tracta d'un cas aïllat. I és que Cantó aprofita qualsevol oportunitat, fins i tot quan està sent entrevistat per la mateixa cadena que qualifica de 'Tele-Compromís', per a dirigir aquest tipus de crítiques cap a la labor d'À Punt. De fet, el passat 11 de març, aprofitava una entrevista en directe en les notícies de la cadena per a tornar a acusar-la de partidista.\n"Un es crea un òrgan de propaganda o saca als xiquets dels barracons"\nEl líder de Cs segueix la seua particular croada contra À Punt, i càrrega, aquesta vegada, contra la directora general de l'ens, Empar Marco, demanant la seua dimissió. Per a Toni Cantó, la televisió pública valenciana no solament "ha fracassat en els ingressos de publicitat marcats, ja que només ha aconseguit poc més de 800.000", sinó que segueix en la seua obstinació de remarcar que es tracta d'una despesa innecessària, que costa molts diners a la ciutadania.\nEn aquest sentit, el síndic de Compromís en Les Corts, Fran Ferri, li ha recordat, al candidat de Cs, que "quan va cobrar 140.000 euros per participar en uns pocs programes d'extinta Canal 9, no li semblava malament que els valencians i valencianes tinguérem mitjans públics propis". Així mateix, ha afegit que "À Punt Mèdia, per si el senyor Cantó no el sap, va tirar avant també amb els vots a favor de Cs. És plural, amb grans professionals que treballen cada dia per a portar als valencians i valencianes informació de proximitat en la seua llengua. El tancament d'À Punt, que diu que vol fer Cantó, suposaria una gran pèrdua de llocs de treball, la ruïna del sector audiovisual i també de part del sector cultural".\nA més, i malgrat que Cantó intente comparar la despesa mitjana d'À Punt amb altres televisions autonòmiques, com Múrcia o Extremadura, sense tindre en compte la diferència demogràfica respecte a la Comunitat Valenciana, les dades demostren que la Corporació Valenciana de Mitjans de comunicació és la segona més barata de les principals radiotelevisions autonòmiques del panorama nacional, amb un cost d'11,08 euros per habitant.\nAixí i tot, Toni Cantó continua mantenint el tancament d'À Punt, sempre que arribara a governar. Per a això, assegura que és necessari suprimir partides com la de la Conselleria de Transparència, les ajudes al valencià o el pressupost de la cadena per a poder premiar a les facultats amb millors resultats, aconseguir que els alumnes acaben el Batxillerat amb un nivell d'anglés C1 o acabar amb els barracons. En aquest sentit, afirma: "un es crea un òrgan de propaganda o saca als xiquets dels barracons".\nNo obstant això, sembla que se li oblida que el Consell, gràcies al Pla Edificant, ha invertit més de 500 milions d'euros en la dignificació dels centres públics educatius i que, al llarg d'aquests quatre anys, un total de 402 actuacions en 176 poblacions de la Comunitat Valenciana estan en procés o pendents de la seua execució.


Marc Giner queda segon en el Torneig Orysol de Gandia – Ràdio Pego\nMarc Giner queda segon en el Torneig Orysol de Gandia\nTot i haver estat uns quants dies sense competir. La propera cita que espera al tennista pegolí és intentar revalidar el títol del Torneig Orysol de Dénia.\nCom en pilota, en tennis l’estiu és un període ple de competicions i els tennistes intenten no desaprofitar-ne cap per tal de millorar el seu particular marcador. És el cas del jove tennista pegolí, Marc Giner. El cap de setmana passat quedava segon en el Torneig Orysol de Gandia. Tot i este resultat, Giner reconeixia al nostre company d’Esports, Rixi Sendra, que durant la primera ronda i també durant la final, el seu joc va ser fluix. Explica Marc que “estava prou cansat”i el seu rival “ha donat un molt bon nivell”. La setmana del torneig era avaluada com a positiva pel tennista pegolí.\nReconeixia Marc Giner que l’òptim seria continuar jugant amb el nivell aconseguit al torneig de Gandia per tal de millorar la seua posició al rànquing de l’ATP, el que significaria que ha augmentat en punts totals els obtesos en la temporada passada i per tant que enguany ha aconseguit superar el seu propi joc. La presència en tornejos internacionals també ha tingut la seua recompensa.\nEsta setmana Marc Giner buscarà revalidar el títol del Torneig Orysol de Dénia que va assolir l’any passat.\nReiterava el pegolí que “és una alegria molt gran” veure a la grada gent del teu poble, recolzant mentre t’enfrontes a qualsevol rival.\n← La Marina Alta es mobilitza contra el tancament d’urgències dels centres de Salut\nCreama Pego oferix un curs de monitor acompanyant de senderisme →


L'Escola Sant Gervasi rep el Premio Buenas Prácticas en Bibliotecas Escolares - Grup Clade\nEl passat dimecres 2 de desembre, representants d’Escola Sant Gervasi van assistir a l’acte de lliurament de premis del Concurso de Buenas Prácticas en Bibliotecas Escolares, que va tenir lloc a la Biblioteca Nacional de Madrid.\nL’acte va comptar amb la presència de la senyora Eva Almunia Badia, Secretaria d’Estat d’Educació i Formació Professional; la senyora Rosa Peñalver Pérez, Directora General d’Avaluació i Cooperaticó Territorial; la senyora Milagros del Corral, Directora General de la Biblioteca Nacional d’Espanya; el senyor Aurelio Menéndez, exministre d’Educació i altres autoritats acadèmiques i culturals.\nDesprés dels parlaments inicials, en què es va agrair als centres escolars participants i al seu professorat l’esforç per fer de les biblioteques escolars espais socials de cultura oberts als requeriments d’avui i de demà, va arribar un dels moments més emotius de l’acte. El director de l’Institut Vallecas-Magerit de Madrid va fer un discurs en nom de tots els premiats i va parlar de la necessitat de biblioteques que reflectissin la diversitat lingüística que actualment es viu a Espanya. Va fer referència a Jorge Luís Borges, explicitant que Una biblioteca contiene el mundo, contiene todo lo que el hombre ha hecho o imaginado. A la nostra delegació li va agradar especialment que es referís a les biblioteques com a punt de trobada de cultures i llengües, com un petit miracle quotidià que aplega cada dia més lectors.\nTot seguit, un grup d’alumnes de l’Institut Vallecas-Magerit, acompanyats de material audiovisual, van recitar el poema Una mano tomó la otra en quinze llengües diferents, entre elles la catalana.\nI per finalitzar l’acte, es van lliurar els premis. La Glòria Campoy, responsable de la Biblioteca de l’Escola Sant Gervasi, va recollir el segon premi en nom de tots nosaltres. Ens hem de felicitar per tenir una biblioteca tan viva com la nostra, i hem de treballar i col·laborar dia a dia perquè aquest espai esdevingui encara més un centre de coneixement, cultura, aprenentatge i, sobretot, de creixement personal i col·lectiu.


La metàstasi – Joan Vila\nAquestes setmanes s’ha repetit que el procés català cap a la independència ha despertat el monstre de la ultradreta. Es culpa els sobiranistes d’haver despertat aquest monstre que, segons sembla, dormia plàcidament. Em pregunto qui és més responsable d’aquest fet: aquell que ha possibilitat que el monstre romangui a l’Estat espanyol o aquell que el desperta? Per què s’ha tolerat que la ultradreta actuï com si res, com si no fos un perill? Segur que no s’ha de combatre?\nEns pensàvem viure en un estat democràtic i, de cop, descobrim que la pretesa democràcia fa anys que està en un procés d’involució, amb regust d’èpoques anteriors a l’any 78. La transició es va esmenar amb la Loapa després del cop d’estat de Tejero el 81, però no va ser fins a l’any 2000, amb el govern amb majoria d’ Aznar, que va començar la marxa enrere; una involució en tota regla contra la descentralització de l’Estat. El PP havia teoritzat àmpliament sobre la necessitat de recuperar competències que llavors formaven part de les autonomies i va projectar un model com el de París mitjançant el qual convertirien Madrid en una megaciutat que s’alimentaria de la resta d’Espanya amb un mecanisme centrípet, de la perifèria cap al centre. D’aquí va néixer la planificació del l’AVE radial i la decisió de convertir Barajas en hub d’Espanya. Madrid s’havia de convertir en la capital financera que atragués totes les raons socials de les empreses espanyoles. Aquest fou el guió que es va complint any a any, del qual hem vist una nova embranzida amb la fugida de 330 empreses en l’episodi del mes d’octubre. Tot estava planificat des de fa molts anys.\nEl problema català fa més de 150 anys que és sobre la taula. L’any 2001, Pujol ja va anar a Madrid a negociar una millora del finançament; el 2006 es va presentar un nou estatut que volia resoldre part de les inquietuds, però no va ser fins entrada la crisi del 2009-2013 que el problema va trencar totes les costures del model, fruit de l’imposat compliment d’un dèficit pressupostari impossible de complir, retallant dràsticament serveis bàsics com sanitat, ensenyament i serveis socials, veient com intervenien la tresoreria, esdevenint insolvents als mercats i necessitant finançament del govern de Madrid; en definitiva, eliminant qualsevol autonomia financera i per tant política.\nPer això, quan l’economia del país va començar a treure el cap a partir de l’any 2013 amb un gran esforç i patiment, les comarques de l’interior, que Enric Juliana assimila al carlisme, es van rebel·lar contra un sistema que els estava esprement en excés. El naixement del procés estava cantat. La societat civil es va organitzar amb Òmnium Cultural i l’ANC, i els polítics només van fer seguidisme d’una onada que es va anar fent gran. A la fi l’onada no ha arribat a cap platja concreta, però el moviment de fons persisteix perquè els fets generadors del problema encara subsisteixen, als quals se n’acaba d’afegir un de nou: el concepte de democràcia.\nQue se censurin piulades a les xarxes socials en considerar que inciten l’odi quan només expressen disconformitat i malestar, que no permetin portar llaços grocs als avis que es manifesten a Reus, que s’adverteixi a periodistes que no poden dir segons quines coses, que surtin grups ultres violents de forma impune, que es facin escorcolls a desenes d’empreses per veure si tenen vinculació amb el referèndum, que no es pugui xiular l’himne durant la Copa del Rei, que es posin preventivament polítics a la presó per explosió de violència quan el moviment és pacífic… en fi, que tot això només s’apliqui a Catalunya i la resta de diaris, ràdios i televisions d’Espanya puguin dir les barbaritats que vulguin i ser parcials fins a la medul·la, és que alguna cosa grossa falla.\nEl guió preparat fa anys a determinats despatxos de Madrid ha anat avançant. És un càncer que s’havia d’haver extirpat durant la transició del 78 i no es va fer. En no haver-hi hagut ruptura, en ser un canvi progressiu, no es van aconseguir erradicar determinats postulats d’ultradreta i, amb els anys, les cèl·lules dolentes s’han anat reproduint, ocupant primer el sistema judicial (no hi havia hagut cap acció contundent) per després estendre’s per tot el sistema de govern. Avui el càncer ja ha fet metàstasi als ossos, arreu de l’estructura de l’Estat i amenaça de matar-lo.\nEl moment clau en aquesta evolució va ser l’entrada del PSOE al govern l’any 82, quan Narcís Serra va posar ordre a les casernes militars amb la seva entrada a l’OTAN. Possiblement l’entrada al Mercat Comú d’Europa també va significar un impuls modernitzador de les estructures democràtiques, i l’Olimpíada de Barcelona i l’Expo de Sevilla del 92 van significar una altra força modernitzadora, però a partir d’aquí tot va anar cap avall, culminant amb l’entrada d’Aznar al govern el 96 i la seva majoria absoluta el 2000.\nEl que votarem dijous no és tan sols un aval o rebuig del procés. És més profund. Es tracta de defensar l’estat democràtic sota estàndards europeus; que no haguem de fer autocensura perquè un tribunal ens pugui acusar de violents o d’incitadors a la violència. Es tracta que puguem manifestar-nos quan calgui, es tracta de no tenir la sensació que tornem a tenir la Inquisició que vigila tot el que diem i fem, es tracta de saber que la policia i la justícia hi són per defensar-te i no pas per condicionar o qüestionar ideals. Es tracta de frenar un càncer que ja ha fet metàstasi.\nOne thought on “La metàstasi”\n21/12/2017 a les 4:48 PM


Catalunya necessita 5 temporals - Diari de Girona\nGuerra a la sequera\nCatalunya necessita 5 temporals\nÉs la xifra que els experts consideren òptima per escapar de les conseqüències de l'hivern més sec en 70 anys\nep 16.03.2012 | 15:51\nCatalunya necessita quatre o cinc temporals consecutius durant aquesta primavera per escapar-se dels efectes de la sequera, després que s'hagi confirmat que aquest hivern ha estat el més sec dels últims 70 anys.\nTal com va explicar aquest dijous en roda de premsa el delegat a Catalunya de l'Agència Estatal de Meteorologia, Antonio Conesa, entre els mesos de desembre i febrer només va ploure un 10% del que és habitual en aquest període de l'any, a penes uns 15 litres per metre quadrat.\nEn concret, en el mes de desembre va ploure el 4% de la mitjana calculada prenent com a referència el període 1971-2000, el gener el 17% i el febrer el 10%, un panorama uniforme en el conjunt de la comunitat a excepció de la Val d'Aran i algunes zones pirinenques, on les precipitacions van ser més abundants.\nLes pluges acumulades durant els últims tres mesos i els primers 15 dies de març són més pròpies "d'un desert", ha explicat Conesa, que ha precisat que la situació no és millor a tot Espanya.\nDe fet, s'ha complert la meitat de l'any hidrològic amb precipitacions al 55% del que és habitual i en els últims 16 mesos hi ha hagut escassos xàfecs a Catalunya, a excepció del març, el juliol i un "excepcional" mes de novembre, el que va permetre que els embassaments es trobin en una situació encara positiva.\nL'onada de fred siberià i la successió de jornades ventoses van reforçar la sequedat i "tot el que va ploure el novembre s'ha evaporat" dels sòls, que a dia d'avui mantenen una humitat gairebé nul·la, ha assenyalat el delegat, fent referència també a la successió d'incendis dels últims dies.\nL'altra cara de la moneda de les escasses pluges és que al Pirineu s'acumula poca neu, i això fa més difícil la situació amb vista a la primavera, ja que s'esperen poques aportacions del desglaç al conjunt de reserves d'aigua.\nPLUGES A PARTIR DE DIMARTS\nConesa ha explicat, tot i això, que a partir de dimarts que ve és "molt probable" l'arribada d'una borrasca a Catalunya que deixarà pluges moderades generalitzades en el conjunt del territori, el que si es confirma seria la primera borrasca en mesos.\nLes previsions parlen que l'episodi podria deixar entre 20 i 30 litres per metre quadrat, unes quantitats que haurien de repetir-se quatre o cinc vegades durant la primavera per pal·liar la situació actual.\nEn relació amb la predicció per a la primavera, el delegat ha assenyalat que s'espera que les temperatures es situïn lleugerament per sobre de la mitjana i que les pluges siguin les habituals per a aquest període de l'any, de manera que efectivament es revertiria la situació, ja que el normal són 150 litres per metre quadrat.\nDesprés de ser preguntat per la possibilitat que aquests fenòmens siguin un senyal de l'arribada del canvi climàtic, el delegat ha dit que es pot constatar que ha augmentat la freqüència de fenòmens extrems, com demostra que l'any 2011 va tancar com el més càlid en mig segle, amb 1,1 graus centígrads per sobre del que és habitual.


Open - TCM: Cursos d'anivellament\nCategorías: Cursos d'anivellamentJornades obertesJornades obertes / Gestió d'empresa, innovació i màrquetingJornades obertes / Tecnologies de la Informació i la ComunicacióJornades obertes / Ciències de la salutJornades obertes / Habilitats i eines personalsJornades obertes / Mitjans audiovisuals i multimèdiaJornades obertes / Activitats físiques i esportivesCompetències docents\nCurs 0 GMA 2016\nProfesor: Mª Soliñà Barreiro Gonzàlez\nProfesor: Aïna Fernàndez Aragonès\nProfesor: Jorge Oter Gonzàlez\nProfesor: Antonio José Planells de la Maza\nProfesor: Rafael Suàrez Gómez\nProfesor: Anna Tarragó Mussons\nProfesor: Teresa Maria Xiqués García\nCURS D'ANIVELLAMENT DE MATEMÀTIQUES\nCurs d’anivellament de Matemàtiques\nLes matemàtiques estan presents en totes les titulacions d’enginyeria i arquitectura tècnica. Es una matèria, que pel seu caràcter fonamental i transversal, es considerada imprescindible per seguir la majoria de les assignatures d’aquests graus . En l’actualitat, l’accés dels estudiants de nou ingrés als estudis de grau és molt divers, i per aquest motiu els nivells de coneixements bàsics de matemàtiques poden ser dispars.\nAixí doncs, l’objectiu principal del curs és el de revisar i refrescar conceptes de matemàtiques ja presentats en el Batxillerat, per tal d’igualar els nivells de coneixement en aquest àmbit i, per tant, garantir un seguiment adequat de les assignatures de matemàtiques de primer curs de les titulacions de grau en enginyeria de l’Escola Superior Politècnica (ESUP):\nGrau en enginyeria Informàtica i Sistemes d’Informació\nEstudiants que provenen de Cicles Formatius de Grau Superior i accedeixen a qualsevol de les titulacions de grau de l’ESUP.\nQualsevol estudiant de nou ingrés que accedeixi a qualsevol titulació de grau de l’ESUP i vulgui reforçar els seus coneixements de matemàtiques.\nEs estudiants de nou ingrés podran realitzar un test d’auto diagnosi, per avaluar el seu nivell i, per tant, la conveniència de matricular-se en aquest curs.\nOperacions amb nombres reals.\nEl binomi de Newton.\nSuccessions de nombres reals.\nLímit d’una successió.\nCàlcul de límits\nDefinició de funció\nDomini de funcions.\nTipus elementals de funció.\nDefinició intuïtiva de límit de funcions.\nDefinició de derivada.\nRegles de derivació.\nEstudi local de les funcions. Optimització\nAlbert Monté: Albert Monté Armenteros\nAlbert Monté: Carles Paul Recarens\nCurs d'Anivellament de Física\nAula amb la informació del curs d'anivellament de Física\nProfesor: Albert Monté Armenteros\nProfesor: Carles Paul Recarens\n©2019 Tecnocampus Mataró-Maresme. Tots els drets reservats


Ascott Rafal Olaya Riyadh Riyadh Aràbia Saudita - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAscott Rafal Olaya RiyadhApartamentAl Sahafa, Olaya Street, Al Malaz, Riyadh, Aràbia Saudita - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en28comentarisAscott Rafal Olaya RiyadhVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 28 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranProp de transports públicsWi-Fi gratuït en totes les habitacionssaunasaunaaire condicionatservei de neteja diari\nVeure les fotosEstudi Executiu (Studio Executive)Veure: ciutat45 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosSuite d'1 Habitació (1 Bedroom Deluxe)Veure: ciutat70 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosPremier 1 habitació (1 Bedroom Premier)Veure: ciutat96 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosExecutive 1 habitació (1 Bedroom Executive)Veure: ciutat85 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosExecutive 2 habitacions (2 Bedroom Executive)Veure: ciutat121 m22 llits extragransFixa les dates per veure preus\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualAscott Rafal Olaya RiyadhRadisson Blu Hotel RiyadhNarcissus Hotel and ResidenceExecutives Hotel OlayaValoració dels clientsNotable 7,5 (16 comentaris)Excel·lent 8,9 (102 comentaris)Excel·lent 8,2 (73 comentaris)BarriAl MalazAl MalazAl OlayaAl OlayaWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop35 kmAeroport Internacional Rei Khalid (RUH)289 kmAeroport Al Hofuf (HOF)estacions de tren i autobús900 mEstació de Bus cap a Olaya3,2 kmEstació de Tren de Riyadhhospitals i clíniques3 kmCiutat de la Medicina Rei Saudfarmàcies350 mAttiqan Pharmacybotiga de conveniència2,5 kmAlhisan Grocery StoreRetirada d'efectiu500 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióBen situat a la els negocis area de Riyadh ciutat, Ascott Rafal Olaya Riyadh us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. A només 23 KM, aquest hotel de 4-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat. Ascott Rafal Olaya Riyadh ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Seguretat 24 hores, servei de neteja diari, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, repartiment de queviures, recepció 24 hores són només algunes de les comoditats que fan que Ascott Rafal Olaya Riyadh sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara llençols, sofà, tovalloles, armari, sala d'estar separada per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, piscina exterior, sauna, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Ascott Rafal Olaya Riyadh la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Riyadh.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcacotxesaparcament de cotxestransport hotel/aeroportCoses a fer, maneres de relaxar-sepiscina [exterior]saunasaunaÀpats, begudes i refrigericafeteriarepartiment de queviuresRestaurantsServeis i comoditatsconsergeservei de bugaderiazona de fumadorsneteja en secservei de neteja diari Per als nensservei de cangur Accésascensorrecepció [24 hores]seguretat [24 hores]entrada [24 hores]s'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatCaixa forta a l'habitacióneveraaparell de televisióconnexió sense fils a internet (cortesia)rentadoraarmariempolles d'aigua de cortesiaservei de planxaarticles de tocadorestris de cuinatelèfonassecador de cabellforn microonestovallolescafetera/teterallençolsTV satèl•lit/cableIdiomes ParlatsAnglèsÀrab Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 2 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 3 a 12 any [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents.Els hostes de 13 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilEntrada/SortidaHorari d'entrada des de: 02:00 PMHorari d'entrada fins a: 11:59 PMHorari de sortida des de: 12:01 AMHorari de sortida fins a: 11:59 AMDesplaçamentPreu del desplaçament a l'aeroport: 200 SARDurada del trajecte fins a l'aeroport (minuts): 15AltresCost de l'esmorzar (a menys que estigui inclòs al preu de l'habitació): 90 SARL'allotjamentPlantes / Habitacions de no fumadors: YesNombre de bars/sales: 0Nombre de plantes: 10Nombre d'habitacions: 234Any de construcció de l'hotel: 2016Mostrar més


El superàvit del sector turístic es va contraure un 0,3% el maig, fins a 2.865,9 milions\nAviso: Esta noticia tiene más de un año. Última actualización: 05/08/2012\nMADRID, 5 Ago. (EUROPA PRESS) - El sector turístic i de viatges va enregistrar un superàvit de 2.865,9 milions d'euros el maig, fet que suposa un descens del 0,3% respecte a l'aconseguit en el mateix període de l'any anterior i acumula tres mesos de caigudes, segons les dades de la balança de pagaments difosa pel Banc d'Espanya.\nAquest retrocés és conseqüència d'uns ingressos de 3.550,4 milions d'euros el maig, un 0,7% més, davant d'uns pagaments de 684,5 milions d'euros, un 5,2% més. De gener a maig, el superàvit del sector va arribar als 9.816,6 milions d'euros, un 0,5% més, com a conseqüència d'uns ingressos de 13.890 milions d'euros, un 0,4% menys, i uns pagaments un 2,5% més baixos, fins a 4.073,5 milions d'euros, respecte als realitzats un any abans.\nEl banc emissor ja ha apuntat que la situació geopolítica d'alguns països àrabs encara afavoreix els fluixos turístics cap a Espanya, tot i que els turistes britànics han començat a "retornar" a aquests destins de la Mediterrània Oriental, una tendència que "de moment" no s'aprecia en el cas del turisme emissor alemany.\nEl juny van visitar Espanya sis milions de turistes internacionals, fet que suposa un 4,7% més que en el mateix mes de 2011, acumulant així dos mesos a l'alça després de caure l'abril un 1,7%, mes en el qual va retornar a nivells del 2009. L'activitat turística va reflectir "certa millora" el juny, després de l''aturada' soferta l'abril, amb un augment del 8,7% en la despesa dels turistes estrangers que van continuar la sendera experimentada el maig, després de recular l'abril un 4,3%.\nPer contra, van disminuir les pernoctacions hoteleres un 1,3%, davant del descens de la demanda nacional que va caure en el sisè mes de l'any un 8,9%, generant un efecte que no va poder ser compensat per l'estrangera, que va experimentar un repunt del 2,8%.\nDe la mateixa manera que les pernoctacions realitzades en allotjaments turístics extrahotelers (apartaments, càmpings i allotjaments de turisme rural) que van accentuar el juny el seu descens fins a l'1,7%. La demanda nacional, que suposa el 50% de l'activitat del sector, continua la seva tendència a la baixa, va mostrar senyes de recuperació el juny davant de la temporada de vacances, amb un augment del 3,6% en el sisè mes de l'any.\nEl Govern ja va anticipar que l'activitat turística no creixeria tant aquest any. Les previsions fins a setembre assenyalen que s'arribarà als 46 milions de turistes estrangers, el que suposarà un 1,5% més respecte al mateix període de l'any anterior, amb un augment de la despesa del 3,5%, fins als 44.000 milions d'euros, un 3,5% més, segons l'últim informe Coyuntur, elaborat per l'Institut d'Estudis Turístics (IET).


Cristina Roure | Comitè d'Ètica Assistencial en Atenció Primària\nArxiu d'etiquetes: Cristina Roure\nCovid-19. Avances en Gestión Clínica. Les incerteses i les urgències\nAvui s’ha publicat una nova edició de la revista digital “Avances en Gestión clínica”. Entre els seus articles, destaquem l’elaborat per Cristina Roure Incertesa i urgència, dolents companys de viatge en temps de pandèmia, on comenta que en els pitjors moments … Continua llegint →\nPublicat dins de Bioètica i cinema\t| Etiquetat com a Avances en Gestión Clínica, creences, Cristina Roure, impotència, medicina basada en l'evidència, urgència\t| Deixa un comentari


FAQ sobre propietat intel·lectual: Titularitat i cessió de drets | Bibliotècnica\nPropietat intel·lectual: preguntes més freqüents\nFAQ sobre propietat intel·lectual: Titularitat i cessió de drets\nPropietat intel·lectual: FAQ\nDret de reproducció\nDret de distribució\nDret de comunicació pública\nDret de transformació\nTitularitat i cessió de drets\nRegistre i identificació de documents\nA qui cal demanar l’autorització necessària per emprar obres de terceres persones?\nEls actes d’explotació (reproducció, distribució, comunicació pública i transformació) de les obres de les quals no som titulars dels drets es poden fer sempre que:\nL'acte d'explotació que es vol fer es contempli com una excepció permesa per la Llei de propietat intel·lectual\nEs disposi de l’autorització dels seus autors o persones titulars dels drets.\nÉs important tenir en compte que quan els autors publiquen les seves obres sovint cedeixen part dels drets d’explotació a les editorials, productores, etc.\nCal posar-se en contacte amb l’autor o la persona física o jurídica que deté els drets d’una obra (drehavent) per demanar l’autorització o informació sobre qui és la persona titular actual dels drets. No obstant, si la presa de contacte no ha estat possible, el Registre de la Propietat Intel·lectual pot ser útil per obtenir aquesta informació.\nEn cas que l'obra que es vulgui utilitzar formi part del repertori d'una entitat de gestió col·lectiva de drets (CEDRO, EGEDA, etc.), cal posar-se en contacte amb la mateixa per acordar el pagament d'una llicència d'ús. Un cop efectuat aquest pagament, l'obra es podrà emprar segons les condicions establertes a la citada llicència.\nQui són els titulars dels drets de les obres d'autors que han traspassat?\nTal com estableix l'article 15 LPI, en morir l'autor, l'exercici dels drets esmentats en els apartats 3r i 4t de l'article 14 correspon, sense límit de temps, a la persona natural o jurídica a la qual l'autor l'hi hagi confiat expressament per disposició d'última voluntat. Si de cas hi manca, l'exercici d'aquests drets correspon als hereus.\nExigir el reconeixement de la condició d'autor de l'obra (art. 14.3)\nExigir el respecte a la integritat de l'obra i impedir qualsevol deformació, modificació, alteració o atemptat contra aquesta que suposi un perjudici als seus interessos legítims o menyscabament a la seva reputació (art. 14.4)\nLes mateixes persones assenyalades al número anterior i en el mateix ordre que s'hi indica poden exercir el dret que preveu l'apartat 1r de l'article 14, en relació amb l'obra no divulgada en vida de l'autor i durant un termini de setanta anys des de la seva mort o declaració de mort, sense perjudici del que estableix l'article 40:\nDecidir si la seva obra ha de ser divulgada i en quina forma (art. 14.1)\nSi a la mort o declaració de mort de l'autor, els seus drethavents exerceixen el dret a la no-divulgació de l'obra, en condicions que vulneren el que disposa l'article 44 de la Constitució, el jutge pot ordenar les mesures adequades a petició de l'Estat, les comunitats autònomes, les corporacions locals, les institucions públiques de caràcter cultural o de qualsevol altra persona que hi tingui un interès legítim (Art. 40)\nEs considera obra òrfena aquella amb drets d'autor (o drets afins) vigents però de la qual no està identificat cap dels corresponents titulars dels drets d'explotació o, en cas d'estar-ho algun d'ells, cap està localitzat tot i haver-ne fer una cerca diligent.\nPer exemple, aquest seria el cas d'una obra l''autor de la qual ha traspassat i no es coneix si n'existeixen hereus.\nEn relació amb aquest tema, és destacable el Memorandum of Understanding (MoU) on Key Principles on the Digitisation and Making Available of Out-of-Commerce Works , acord promogut per la Unió Europea i negociat entre diverses entitats representatives de biblioteques, per una part, i d'editors, autors i entitats de gestió col·lectiva de drets per una altra, que recull els elements principals que ambdues parts han de tenir en compte per llicenciar la digitalització i posada a disposició dels llibres o revistes que es troben esgotats.\nQuins tipus de cessions de drets es poden fer?\nTal com estableixen els articles 48/50 de la LPI, les cessions dels drets d'explotació d'una obra es poden fer de forma exclusiva o no exclusiva:\nCessions en exclusiva\nLes cessions en exclusiva atribueixen al cessionari la facultat d'explotar l'obra amb exclusió de qualsevol altra persona (inclòs el propi cedent) i, excepte pacte en contra, la d'atorgar autoritzacions no exclusives a terceres persones.\nEl cessionari en exclusiva pot transmetre a altres persones el seu dret amb el consentiment exprés del cedent.\nAquest consentiment no és necessari quan la transmissió es porti a terme per una dissolució o canvi de titularitat de l'empresa cessionària.\nCessions no exclusives\nEl cessionari no exclusiu pot emprar l'obra segons els termes de la cessió i en concurrència tant amb altres cessionaris com amb el propi cedent. El seu dret és intransmissible, excepte en el cas d'una dissolució o canvi de titularitat de l'empresa cessionària.\nLes autoritzacions no exclusives atorgades per les entitats de gestió per a l'ús dels seus repertoris seran, en qualsevol cas, intransmissibles.\nEn relació als autors assalariats i tal com estableix l'article 51 LPI :\nLa transmissió a l'empresari dels drets d'explotació de l'obra creada en virtut d'una relació laboral es regirà segons el que s'hagi pactat al contracte, el qual s'ha de fer per escrit.\nA falta de pacte escrit, es presumeix que els drets d'explotació han estat cedits en exclusiva i amb l'abast necessari per a l'exercici de l'activitat habitual de l'empresari en el moment del lliurament de l'obra realitzada en virtut d'aquesta relació laboral.\nL'empresari mai pot utilitzar o disposar de l'obra en un sentit o amb finalitats diferents de les derivades d'allò establert als punts anteriors.\nQuè és una entitat de gestió col·lectiva de drets de propietat intel·lectual?\nActualment existeixen 8 entitats de gestió, cadascuna especialitzada en un tipus d’obra o acte d’explotació. Entre aquestes, les entitats de gestió col·lectiva de drets d'autor AGEDI, AIE, CEDRO i SGAE han constituït l'associació IBERCREA.\nLes entitats de gestió de drets de propietat intel·lectual són associacions privades sense afany de lucre que es dediquen a la defensa i gestió col·lectiva dels drets d’explotació de les obres del seus associats.\nArticles de la LPI reguladors\nLes entitats de gestió (articles 147-159)\nRègim sancionador de les entitats de gestió (articles 190-192)\nAspectes destacables dels articles reguladors\nFESABID (2021). Gestión colectiva de derechos [Infografia]\nQuè és una llicència d’ús de proveïdors d’informació (bases de dades, paquets de documents electrònics...)?\nLes llicències d’ús són contractes privats entre el propietari o productor d’una obra (programa informàtic, base de dades, revista electrònica, etc.) i la persona usuària o subscriptora de l’obra. La llicència d’ús regula quins usos es permeten o s’exclouen (reproducció, comunicació pública, etc.).\nA través de la concessió de llicències o autoritzacions previ pagament, es permet a terceres persones la utilització de les obres del seu repertori, la regulació de les quals ve marcada per la legislació, Posteriorment, els diners obtinguts per la concessió d’autoritzacions, es reparteixen entre els titulars de les obres que representen.\nPer exemple, CEDRO ofereix el portal Conlicencia , des del qual es pot pagar una llicència anual o o d'ús puntual per poder reproduir, distribuir i comunicar fragments d'obres del seu repertori (també ofereix un servei de pagament d'intermediació i de localització dels titulars d'obres que no formen part del seu repertori).\nConsulta els usos autoritzats dels recursos contractats per la UPC\nQuè és l'Scholar's Copyright Addendum Engine (SCAE)?\nScholar’s Copyright Addendum Engine (SCAE) és una eina en línia desenvolupada per Science Commons i per la Publishing and Academic Resources Coalition (SPARC) amb què els autors obtenen fàcilment un document on poder indicar als editors dels seus articles els drets d'autor que volen retenir. A continuació, només l'han d'imprimir i annexar al "copyright transfer agreement" (que han de signar i enviar a l'editor).\nSCAE permet generar diferents annexos en funció dels drets que es vulguin retenir (comunicació immediata o amb embargament, atorgament d'una llicència CC...) . En qualsevol cas, els autors sempre es reserven el dret de comunicar els seus "peer-reviewed articles" als dipòsits institucionals, així com el dret de fer-los servir a les seves pròpies obres.\nSi s'han cedit en exclusiva els drets d'explotació d'un postprint, es pot publicar el preprint a una web o dipòsit?\nSi l'autor ha cedit en exclusiva els drets d'explotació d'un document publicat (postprint), només podrà dipositar-lo a una web o dipòsit institucional si obté l'autorització expressa i per escrit de la persona o entitat actualment titular dels drets (editor, revista, etc.).\nEn el cas de no obtenir aquest permís, alternativament es podria dipositar l’esborrany del document, sense les modificacions proposades pel comitè de revisió (preprint), sempre que això no fos una restricció preestablerta per l'entitat editora.\nEls autors poden difondre les seves obres ja publicades (postprints) a pàgines web o dipòsits institucionals?\nCessions de drets en exclusiva\nL’autor té tot el dret moral i d’explotació i per tant pot dipositar la seva obra, a menys que hagi cedit en exclusiva a una tercera persona el dret d’explotació d’aquella obra (per exemple, a un editor de revista).\nEn general, quan es publica a una revista, es transfereix el dret de reproducció i distribució a l’editor. La majoria d’editors comercials internacionals, tot i així, permeten l’autoarxiu en dipòsits digitals amb possibles limitacions (per exemple, no es permet penjar la versió en pdf publicada a la revista, o només es permet un cop exhaurit un termini d'embargament determinat).\nSi l’autor ha transferit els seus drets d’explotació en exclusiva a una tercera persona (editor), l’autor no pot penjar el document al dipòsit sense el seu permís. En el moment d’enviar un article a una publicació periòdica, els autors haurien de ser conscients de si en algun moment han acceptat la cessió d’alguns dels seus drets a l’editor de la revista, en especial el dret de comunicació pública, que és el que li permetria de penjar el seu article al web o dipòsit que considerés més adient. Si no es diu expressament el contrari, els drets d’explotació són de l’autor.\nDesconeixement de la titularitat\nEn cas que l’autor desconegui en quina situació ha transferit els seus drets d’explotació, cal que consulti el full d’acceptació de les normes de publicació o el full de cessió de drets, en el cas de revistes o congressos, o el contracte d’edició en el cas de monografies.\nSi no es disposa d’aquesta informació, es poden consultar les bases de dades Sherpa/Romeo o Dulcinea, on s’han analitzat les polítiques de drets d’autor de les principals editorials comercials científicotècniques.\nQui és titular dels drets d'un programa d'ordinador?\nTal com estableix l'article 97 de la LPI:\nEs considera autor d'un programa d'ordinador la persona o grup de persones naturals que l'han creat, o la persona jurídica que es contempla com a titular dels drets d'autor en els casos previstos per la llei.\nSi és una obra col·lectiva, es considera autor, llevat de pacte en contrari, la persona natural o jurídica que l'editi i difongui sota el seu nom. En canvi, si el programa d'ordinador és resultat unitari de la col·laboració entre diversos autors, els drets d'autor corresponen a tots ells en la proporció que aquests determinin.\nSi un treballador assalariat crea un programa d'ordinador, en l'exercici de les seves funcions o sota les instruccions del seu empresari, la titularitat dels drets d'explotació (tant del programa font com del programa objecte), corresponen exclusivament a l'empresari llevat de pacte en contrari.\nCessions de drets\nLes llicències GNU són llicències de software lliure amb què els corresponents titulars dels drets disposen d'una eina amb què autoritzar l'execució dels seus programaris de forma lliure.\nPer obtenir més informació sobre les obres en col·laboració i les obres col·lectives , es poden consultar les següents fonts\nQuè fer si la nostra obra ha estat objecte d'usos il·lícits?\nEn cas que alguna persona hagi plagiat una obra o fet qualsevol altre ús no permès per la llei, sense el consentiment del titular corresponent, es pot demanar el cessament immediat de l'activitat il·lícita i/o interposar una demanda judicial, tal com es detalla als articles 138/143 LPI . En aquest cas, qualsevol fet probatori de la pròpia autoria pot resultar útil.\nA decisió del perjudicat, es pot exigir una indemnització per danys i perjudicis, la qual cosa exigeix l'aixecament previ d'una acta notarial de la utilització il·legal.\nPer poder detectar els possibles usos no autoritzats fets de la pròpia obra, es poden emprar diversos recursos (programes de detecció de plagi...).