Seguir tenint cura d’una UE encara malalta | jordi garriga riu | barcelona | Gran angular | L'Econòmic\nSeguir tenint cura d’una UE encara malalta Seguir tenint cura d’una UE encara malalta Seguir tenint cura d’una UE encara malalta Seguir tenint cura d’una UE encara malalta + Seguir tenint cura d’una UE encara malalta E-mail\nSeguir tenint cura d’una UE encara malalta\nMario Draghi deixa la presidència del BCE marcant una estratègia que insisteix en els estímuls i els tipus de baixos per tenir cura d’una eurozona que no acaba de reaccionar\nVista nocturna de la seu del Banc Central Europeu, a Frankfurt. ARXIU / EFE / EPA / BORIS ROESSLER.\nSeguir tenint cura d’una UE encara malalta Seguir tenint cura d’una UE encara malalta Seguir tenint cura d’una UE encara malalta Seguir tenint cura d’una UE encara malalta Seguir tenint cura d’una UE encara malalta E-mail\nLa desacceleració es podria notar durant el darrer trimestre\nEls estats no volen assumir el fet d’apujar impostos i fer polítiques socials\nSense inflació, que incrementa preus, marges i beneficis, l’empresari inverteix menys\nEls límits de l’endeutament s’han depassat perillosament\nEl solemne: “Faré tot el que sigui necessari per mantenir l’euro” amb què el 2012 Mario Draghi –que aviat abandonarà la presidència del Banc Central Europeu (BCE)– feia de l’heterodòxia -tipus baixos i milmilionàries compres d’actius- la nova normalitat de la política monetària a la UE encara ressona. Un estat de les coses que, malgrat les exhortacions des d’alguns sectors financers per tornar a les convencions, es perllongarà en el temps, atès que l’economia comunitària segueix sent un malalt crònic que puntualment pateix recaigudes.\nLes febles dades de creixement i inflació obliguen el BCE a tornar a posar en marxa un paquet de compra d’actius i a redefinir l’objectiu d’inflació, que ara es troba en el 2%.\nPer al professor de finances d’ESADE Jesús Palau, és clar que “el BCE no pot apujar tipus, ja que perquè no empitjori aquest malalt que és l’economia de la UE, ha de mantenir la liquiditat per procurar una expansió econòmica, ja que els governs s’han oblidat de fer-ho”.\nUna de les derivades d’aquest euro malalt és el deute. Com exposa Palau, en el cas espanyol, si hom suma el deute públic, el de les empreses i el de famílies, arriba a uns esfereïdors 3 bilions d’euros. En la hipòtesi d’una pujada del 2%, ens trobaríem que 60.000 milions d’euros haurien d’anar de les butxaques d’endeutats espanyols a bonistes estrangers. “Això afectaria el consum i seria un veritable desastre per a l’economia si, a més, tenim en compte que, en part, el deute empresarial el pagaria l’Estat.”\nCosa de compromisos.\nD’alguna manera, en la lectura que fa Jesús Palau, el BCE es veu obligat a romandre en aquesta nova normalitat perquè els estats no volen assumir la responsabilitat “d’apujar impostos i fer despesa en les àrees socials com educació, sanitat o infraestructures.” Rotund, Palau creu que el tractament definitiu per a aquest malalt seria “un New Deal per ajudar la gent.” A la UE es viu la paradoxa que els responsables econòmics dels estats encara viuen empresonats per l’obsessió de reduir dèficit, mentre que, paradoxalment, als EUA l’administració Trump l’apuja. Dins d’aquesta visió, brandar l’eina de la fiscalitat, amb impostos més onerosos per a les rendes altes “permet tenir més despesa per no haver d’acudir als mercats financers”.\nEls estímuls del BCE han anat cada vegada més lluny, davant la sorpresa dels observadors, que creien que aquest tractament es clouria el 2018, quan hom creia que la desacceleració era temporal, però que ara poden comprovar que aquest creixement tan feble de l’economia de la UE s’ha prolongat durant el 2019, i que els intents d’incrementar la inflació han estat debades. “Hem assistit a un procés de japonització de l’economia”, segons aprecia Rafael Sambola, professor de finances d’EADA. I mirar a l’horitzó ens obre més i més incerteses: “Quan als EUA preveuen baixar tipus d’interès vol dir que intueixen que alguna cosa no funciona, i si els problemes són globals, és greu, perquè s’esgoten les mesures de política monetària.”\nSambola ha constatat que la política d’estímuls, que cobejava fer arribar els diners a les persones, no ha reeixit realment i veiem que els crèdits, que s’estan cobrant al 7-8%, no arriben a la gent. Així doncs, s’interroga: “Posar els tipus en negatiu, com s’està anunciant, serviria per assolir aquest objectiu?” Mario Draghi, que el novembre cedirà el ceptre de la política monetària a Christine Lagarde, planteja dilemes que desafien alguns dels dogmes que es donaven per inamovibles: “Realment, es poden combinar les eines del BCE amb polítiques fiscals dels estats, com diu Draghi? Això aniria en contra del principi de rigor pressupostari per aprimar el dèficit.” I, és clar, si s’opta per incrementar dèficit, “algú l’ha de finançar, i això vol dir endeutar-se, en un entorn en què estats com Espanya i Itàlia fa temps que creuen perillosament els límits de l’endeutament, que la inflació baixa ha engreixat i n’ha diluït l’efecte perniciós”.\nL’estat de malaltia crònica que pateix la UE du els analistes a raonaments de frustració, d’incapacitat palesa de desfer el nus gordià. “Anar als tipus negatius agreuja els problemes dels bancs, que no poden guanyar marge en la intermediació financera.” Però és que apujar tipus “no és clar que sigui la solució, quan l’economia no està per tirar coets i la gent ha de consumir i no pas anar a l’estalvi, cosa que provocaria l’increment de tipus”. Per reblar el clau, “si no hi ha inflació, que incrementa preus, marges i beneficis, l’empresari inverteix menys, perquè veu com li minva la rendibilitat”.\nA la UE ens entotsolem parlant dels nostres problemes, per exemple, del motor d’Alemanya gripat, amb una baixa inflació, però potser hauríem d’elevar l’escala i observar com diversos fenòmens globals ens donen esclaridores explicacions: “Tenir una competència global, i no poder fixar preus, fa baixar la inflació, que també tira cap avall per la tecnologia, que abarateix costos de manufactura.” I si això no és poc, cal afegir “l’envelliment de la població, que fa que la gent no compri, sinó que estalviï”.\nAlbert Grau, assessor financer d’Argenta Patrimonios, té molt clara la qüestió del compromís: “Tot es redueix a una qüestió política. Els governs de la UE haurien de fer polítiques expansives, per anar al compàs del que està fent el BCE.”\nDins d’aquest compromís, Grau demana que s’explorin les possibilitats “d’atorgar un mateix nivell de rendibilitat al deute públic de tota la UE, una mesura tècnicament complicada, però que es podria realitzar analitzant les carteres, els venciments, equiparant tipus, etc.”: “El problema –afegeix– és que no sembla que hi hagi interès.”\nCom a analista del que esperen els mercats financers, i predictor del seu comportament, Albert Grau explica que “és clar que els mercats segueixen apostant per aquestes polítiques d’estímuls, i que estan totalment en contra d’una pujada del tipus d’interès”. Als parquets temen una pujada que podria tenir com a efecte un afebliment del consum que fa minvar els resultats de les empreses i, per tant, la seva quota de negoci. Això impacta en els resultats empresarials, cosa que fa davallar els preus de les accions.\nDe cara als pròxims mesos, les expectatives que es preveuen als parquets ens parlen d’un panorama en què “no es preveuen ensurts, en tot cas una petita desacceleració d’aquí a finals d’any, que la ubicaríem en l’últim trimestre, primer als Estats Units, per tot seguit encomanar-se a Europa”. Hom admet, però, que durant el primer semestre de l’any aquesta baixada de ritme refermaria encara més la necessitat d’abaratir el diner.\nChristine Lagarde a la cruïlla\nMalgrat que són majoria els que donen per fet que Christine Lagarde, la successora de Mario Draghi al capdavant del BCE, deixarà les coses gairebé com estan, en algun moment haurà de prendre decisions que matisin o superin les polítiques “no convencionals” de Draghi, si no vol perdre el control sobre la crisi interminable de l’eurozona. És possible, doncs, que Lagarde hagi d’examinar si convé aplicar fórmules imaginatives de crear deute comú, cosa que Alemanya rebutja, però que, al capdavall, és essencial per a un bon funcionament de la unió monetària. Així, des de diversos àmbits es proposa que el BCE prengui préstecs per compte propi per renovar el deute italià, espanyol o alemany, que ja va ser adquirit durant l’era de Draghi. Com a passa prèvia, també es podria tenir en compte que el BCE ajudés a refinançar el deute dels estats, però només en la porció que se’ls va permetre tenir d’acord amb les regles de l’eurozona.\nTindrem una Lagarde valenta o aquella directora de l’FMI que, en contra dels seus assessors, i abandonant la doctrina de Berlín, es va negar a la reestructuració del deute de Grècia en el debat sobre la seva insolvència?\nL'econòmic 08-09-2019, Pàgina 22


La Diputació de Lleida convoca dimarts un ple extraordinari de rebuig a la sentència de l'1-O - Teleponent\nInici Política La Diputació de Lleida convoca dimarts un ple extraordinari de rebuig a...\nLa Diputació de Lleida convoca dimarts un ple extraordinari de rebuig a la sentència de l’1-O\nLa corporació lleidatana veu "injusta i desproporcionada" la resolució del Tribunal Suprem\nPla general dels vicepresidents primer i segon de la Diputació de Lleida, Jordi Latorre i Estefania Rufach, llegint una declaració institucional en rebuig a la sentència de l'1-O\nLa Diputació de Lleida ha convocat per a aquest dimarts a les dotze del migdia un ple extraordinari per debatre i sotmetre a votació una moció de rebuig a la sentència de l’1-O, la qual ha estat consensuada pels grups polítics d’ERC, JxCat i el Comú de Lleida.\nAquest dilluns, els vicepresidents primer i segon de la corporació provincial, Jordi Latorre i Estefania Rufach, han llegit una declaració institucional de rebuig a la resolució del Tribunal Suprem. Al text s’ha volgut expressar que des de l’ens consideren que la sentència és “injusta i desproporcionada” i que, segons han afegit, “la democràcia a l’Estat espanyol mostra símptomes inequívocs d’estar tocada de mort”.\nA la declaració institucional de la Diputació de Lleida també s’ha afirmat que la causa en contra dels líders independentistes “ha estat un judici polític que mai s’hagués hagut de produir”, motiu pel qual s’ha reclamat la seva posada en llibertat. A més, al text han afegit que les condemnes “han estat dictades més amb un ànim de venjança de les estructures de l’Estat espanyol contra bona part del poble català per haver fet realitat el referèndum de l’1-O de 2017 que no pas amb la voluntat d’impartir justícia”.\nDes de la corporació lleidatana han volgut reivindicar “el dret a l’autodeterminació, el dret a treballar pacíficament per esdevenir República Catalana, lliure, neta, justa i que treballi per garantir la igualtat d’oportunitats” i han instat a continuar lluitant amb mobilitzacions, “reclamant diàleg, reivindicant la via política i democràtica de resolució del conflicte”.\nEn aquest sentit, han demanat l’amnistia per a totes les persones condemnades i s’han fet seu el posicionament de les entitats municipalistes AMI i ACM.\nUn dels punts de la moció que es portarà al ple de la Diputació té a veure amb “mostrar l’adhesió” de la institució a totes les mobilitzacions de rebuig a la sentència de l’1-O, a més de participar en l’acte convocat pel president del Govern, Quim Torra, el dia 26 d’octubre al Palau de la Generalitat. La lectura de la declaració ha comptat amb la pràctica totalitat dels diputats, a més d’un gran nombre de funcionaris i treballadors de la institució. L’acte ha acabat amb el ‘Cant dels Segadors’.\nArticle anteriorTres mil persones es manifesten a Lleida per dir que “no acataran” la sentència del procés\nArticle següent200 persones es concentren a la Seu d’Urgell en rebuig a la sentència de l’1-O\nUn incendi agrícola a Arbeca afecta unes 16 hectàrees


Xerrada sobre violència domèstica a Llança pel 25N – Pla d'Inclusió Social de l'Alt Empordà\nEl 25 de novembre és el Dia Internacional de l’eliminació de la violència contra la dona, data escollida per Nacions Unides en què es commemora l’assassinat l’any 1960 de les germanes Mirabal, activistes polítiques de la República Dominicana per ordre del dictador Rafael Trujillo.\nAquesta commemoració d’acord amb la declaració de les Nacions Unides recorda a tot el món:\n– La violència contra la dona és una violació dels drets humans.\n– La violència contra la dona és conseqüència de la discriminació que pateix, tant en les lleis com en la pràctica.\n– La violència contra la dona afecta i impedeix l’avenç en diferents àmbits, inclosa l’eradicació de la pobresa, la lluita contra el VIH/SIDA i la pau i la seguretat.\n– La violència contra les dones i les nenes es pot evitar. La prevenció és possible i essencial.\n– La violència contra la dona segueix essent una pandèmia global. Fins a un 70% de les dones del món pateixen violència a la seva vida.\nAmb motiu del 25N l’Ajuntament de Llança organitza el mateix dimecres un acte de commemoració que es celebrarà a partir de les 19h a la sala de conferències de la Casa de Cultura (Pl. Major, s/n). Aquest, comptarà amb la lectura del manifest institucional a càrrec d’Anna Ma Pujol Llosa, amb la xerrada sobre Violència domèstica per part de Meritxell Pomés Juncosa, pedagogoa i educadora social responsable del SIAD del Consell Comarcal, i finalitzarà amb la lectura de microrelats sobre violència de gènere a càrrec d’alumnes de l’Institut de Llançà.\nEnguany la commemoració del Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència envers les dones s’emmarca en el lema “Construïm una Catalunya lliure de violència masclista”. Podeu consultar més informació sobre les activitats de commemoració impulsades per l’Institut català de les dones en aquest enllaç.


sospirs: LA CARICIA DE LA PLUJA\nLA CARICIA DE LA PLUJA\nEs de matiada, i sento com cau la pluja a fora, la seva remor hem fa enroscar-me mes a dins del llit, m´agrada de sentir-la....., d´escoltar-la.........,hem sento acompanyada, i a l´hora agraida, agraida pel be que fa a la natura, per la necesitat que en te el ser huma......mai m´ha agradat que ,quan fa un dia plujos, hi hagi persones que utilitzin l´expresio de que "fa un dia lleig".....\nUs heu fixat el color verd dels arbres mullats.......?\nHeu mirat el color blau que te el mar.......?\nI l´olor a terra mullada............?\nSempre m´ha agradat pasejar sota la pluja i notar com s´empapan els cabells i com l´aigua acaricia el meu rostre........\nPer a mi, la carícia és la bellesa de les teves paraules, Lali.\nPassava un moment a aclarir-te que finalment l'entrevista serà el dimarts 10 de febrer, tal i com he rectificat al meu blog. Petonets i gràcies per les dolces paraules deixades al meu espai\nen verano me encanta pasearme bajo una torrencial lluvia y calarme hasta los huesos. En invierno me gusta diambular por las calles bajo el paragüas o sin él..Sea como sea, la lluvía me encanta,sus gotas descendiendo, su sonido, su paz, incluso la melancolía que a veces fluye en su presencia..\nSomos agua, y la lluvía arrastra las oscuridades del alma.\nN'estem d'acord. Quan plou i tinc l'oportunitat d'anar a la muntanya és, per mi, un dia fantàstic. Si, a més a més, trona i llampega, millor. I si, tot just abans de la posta s'obri una escletxa just per l'horitzó i es filtren els rajos del Sol vençut...l'espectacle és grandiós. Els núvols vermells i, potser, l'arc de Sant Martí.\nAcompanyat en l’hora de matinada. Plou descansadament, una pluja agraïda, inhalo el seu hàlit natural, arribant-me el efluvi amb olor a terra. Estenc les meves mans aplaudint l'aigua dintre dels dits, fent saltar mil estelles fragmentades de pluja, brillants. Una llum de neó emergent fa brollar en l'aire la fugida en perles d’aigua.\nAl doblegar la cantonada, el meu somriure és sorprès per la mirada riallera de la meva veïna, mullats els seus cabells castanys, blats en la nit. Pel seu xopat rostre, desfilen petons en gotes de pluja, fins a perdre's en la seva entreoberta boca.\nP/D.- Sobre "Amor en un espejo"\nEl mirall és el reflex d'un mateix.\nDarrere del mirall no hi ha res.\nDavant del mirall estàs tu, ganyota del teu pensament.\nTot petó rebut, no qualsevol petó, és real; una realitat.\nEls petons no rebuts, qualsevol d'ells, els que es perden en l'espai buit d'un adéu; els llançats en la distància per una mà; millor que dormin el seu somni.\nI mica en mica, com un dia plujós, gota a gota vas omplin aquest espai. Mira enlaire i deixa't empapar de tots els comentaris i afalags..... i, sencillament, disgruta.\nEL "MEU "CONTE INFANTIL........\nNUVOL O TERRA...........\nAMB EL LLIRI A LA MA.....\nEL RETORN D´UNA AMIGA


Conclusions de la Jornada de Programació de La Veïnal - La Veïnal\nTelevisió a la carta o programació de continuïtat? Canal d’Internet o TDT o de totes dues plataformes? Com cohesionar els temes que importen a les veïnes per trencar amb l’agenda que imposen els mitjans hegemònics? Aquests són alguns dels interrogants que van nodrir el debat de la Jornada de programació del dimecres 5 de febrer. Tot i que les preguntes ens vam servir com a veritables mecanismes de reflexió, també va haver-hi un ventall de propostes de consens per avançar en la construcció col·lectiva de La Veïnal. La majoria dels participants es va decantar per dotar aquesta TV d’uns mínims de qualitat, amb una línia editorial no discriminatòria i coherent amb el dret inalienable a la informació de la població, amb temàtiques que sorgeixin de la mateixa ciutadania i que sovint estan vedades pels mitjans convencionals, així com garantir una graella d’acord amb les noves formes de consum de televisió, però que també pugui abastar els públics més tradicionals.\nA la jornada van participar col·lectius vinculats amb el sector audiovisual com són Colectic, Marea TV, Koniclab, Canal A 45TV, La Voz de la Calle, Ona de Sants, Còrtum a més de les entitats del grup motor de La Veïnal i persones a títol individual. Després d’una introducció referida a la situació actual del projecte es va fer una dinàmica per tal de dilucidar temes que sempre estan latents i aixequen polèmica quan es tracta d’un projecte comunitari i participatiu com a La Veïnal: qualitats del material a emetre, seguiment d’una línia editorial, producció participativa i/o professional, donar veu als polítics i la inclusió de publicitat en la programació.\nA través d’aquesta dinàmica anomenada “dels paquets”, els participants es van situar a un cantó o a un altre segons la seva opinió en referència a les diferents qüestions plantejades. Així, doncs, la majoria es va posicionar a favor del fet que La Veïnal compleixi amb uns mínims de qualitat i i segueixi una línia editorial o llibre d’estil “per protegir que no hi hagi continguts racistes, homòfobs… creant així una mena de carta de principis”. La representant de Colectic, Núria, va considerar que “poden haver-hi espais amb produccions més “guerrilleres” o espontànies”, però amb la necessitat, tant per l’audiència que va a veure un contingut com per la gent que hi formi part, d’estandarditzar una mena de llibre o manual d’estil”.\nUna de les veus discordants amb la posició majoritària, Dani, de Neokinok, va argumentar que “la qualitat sempre va ser el tall de censura de totes les televisions”. Segons ell, “la televisió ha utilitzat el criteri de qualitat per no donar veu als que no la tenen i, a vegades, aquest criteri pot tallar uns continguts espontanis importants que vinguin des de baix”.\nCom a conclusió, es va definir que es destinaran espais concrets per poder donar cabuda a aquests continguts realitzats amb mitjans més precaris, o de manera més espontània, amb una supervisió prèvia a la seva publicació concorde amb la línia editorial de La Veïnal.\nAmb relació a si els continguts han de ser majoritàriament participatius o si també han de tenir cabuda continguts d’altres productores, més professionals i amb ànim de lucre, la majoria es va posicionar a favor de la primera tesi.\nLa representant de La Mosca TV, Maria, va comentar que “estaria bé també incloure continguts socials generats per productores importants”. Dani, de Neokinok, afí a aquesta posició, va afegir un matís més crític dient que “estaria bé tenir produccions d’altres nivells, justament per poder debatre-ho i criticar-ho”.\nEl col·lectiu La voz de la calle va remarcar que a la tv comunitària s’ha de veure una cosa totalment diferent del que ja veiem: “que els continguts tinguin xispa i despertin l’interès de la gent per deixar de veure els canals convencionals i vulguin veure La Veïnal”. Per la seva part, Alfredo, de El Parlante, va dir que hi ha moltes produccions interessants pel món i que encara que estiguin, per exemple, a Netflix, “val la pena que es vegin, sempre amb una claredat sobre la línia editorial per decidir que s’emetrà i que no”.\nUn altre moment de la dinàmica va referir-se a incloure o no la veu de les persones representants polítiques. Un altra vegada la major part dels col·lectius presents es va ubicar al costat dels que prefereixen donar-les un espai i veu dins del futur mitjà comunitari, ja que “és impossible no parlar d’elles o amb elles perquè sempre fan actuacions que ens obliguen a parlar-ne”, va afirmar La Voz de la calle; però això sí, amb la convicció de “fer-les certes preguntes incòmodes que no els hi fan en altres mitjans”. Així mateix, el membre de La MareaTv va considerar que la televisió ha de donar veu a tothom: “des del més anarquista fins el més feixista, però la clau està a no fer-les entrevistes servils, ni fer d’altaveu dels seus discursos”.\nPer contra, Cristina, de Fora de Quadre, va considerar que els polítics i les polítiques ja tenen prou espai en els diferents mitjans de comunicació generalistes o crítics. Ella proposa un mitjà on “el 100% del protagonisme fos de la ciutadania i tot allò que es fa des de la societat civil, per fer visible el que fins ara està molt poc tractat”.\nPer últim, es va tractar de forma col·lateral un tema que provoca polèmica i al que dedicarem una jornada especial el pròxim 26 de febrer: el finançament de la tele. La pregunta només apuntava a si s’acceptaria o no publicitat com a manera de finançar La Veïnal. La majoria va acceptar incloure-la-hi sempre que fos una publicitat d’entitats i de continguts afins a la Veïnal, és a dir, que els anuncis promocionin valors socials, de sostenibilitat, de diversitat… La MareaTv considera que s’ha d’entendre la publicitat també “com una manera de donar suport a totes les tasques de moltes entitats, que no tenen manera de promocionar-se, i no només amb el concepte de vendre productes”.\nTot seguit, els col·lectius participants ens vam dividir en grups de treball per abordar quatre aspectes fonamentals per tal de posar cara i ulls a la programació de La Veïnal: temàtiques, entitats que poden aportar continguts, gèneres i formats, i, per últim, propostes de graella i de consum.\nPel que fa a les temàtiques, el grup va coincidir que els continguts proposats són una càrrega de subjectivitats que “defineixen la nostra realitat, però que alhora trenquen l’agenda que marquen les pautes dels mitjans hegemònics, que no només sufoquen les alternatives de comunicació popular, sinó que ens donen una visió tancada de la realitat dels fets”. Molts dels temes que hi van sorgir coincideixen amb els continguts que van aflorar durant la prospecció d’entitats i col·lectius duta a terme pel grup motor de La Veïnal, dels quals destaquem continguts com són salut mental, ultradreta i feixisme, medi ambient, ecologia, visió infantil, cures, drets socials, espiritualitat, migracions, dret a la ciutat, dret a la sanitat i a la salut, exclusió social, gentrificació, visió del món, finances i mercantilització, els poders fàctics a la ciutat, pobresa energètica, LGTBI i feminisme.\nQuant a la col·laboració en la producció de material audiovisual, es va elaborar un llistat d’entitats i col·lectius susceptibles d’aportar continguts a la graella de La Veïnal integrats per Las Mirillas, el Bloque TV, Colectic, La Cinetik, Insurrectas, Biblioteca de las cosas, Young report, Camille Zonca i Extinction Rebellion. Fins i tot, es va plantejar fer una recerca per tal d’incorporar al nou mitjà youtubers, instagramers i tik toks com a generadors de continguts a escala individual, sempre que combreguin amb la línia editorial de La Veïnal.\nVideoclips, ficcions, vídeo art, vídeo mix, muntatges fotogràfics, vídeo participatiu (amb joves, gent gran…) vídeos en primera persona, peces audiovisuals amb imatges d’arxiu, reportatges, càpsules, documental participatiu, debats a plató… Són molts dels gèneres i formats que tindrien cabuda a La Veïnal. A més, es va arribar a la conclusió que cal potenciar la diversitat de continguts i la creativitat en tots els sentits, dins d’uns paràmetres consensuats per les persones que facin possible aquesta tele comunitària.\nPer últim, l’equip de la graella i consum va plantejar vàries propostes que encara romanen més obertes que les dels altres grups, per tractar-se d’un tema ple de variables. Malgrat això, i tenint en compte les diverses realitats de la població, va sortir una proposta de graella setmanal, amb franges de matí (per abastar i seduir, per exemple, a les persones grans), tarda (adreçat als infants) i nit, relacionant els horaris televisius amb els horaris laborals i de la vida de les persones.\nPrevi a això, es va generar un debat entorn del tema de televisió a la carta o l’emissió en continuïtat, ja que es va considerar que els hàbits de veure la televisió han canviat i força gent (sobretot les franges d’edat més joves) no consumeix en directe, però si recorre a la televisió a la carta. Tot i que es va posar sobre la taula el fet que continua havent-hi una generació que segueix consumint la televisió de manera convencional i que La Veïnal ha d’incloure a tota aquesta població.\nD’una banda, dins d’un model d’emissió 7 dies per 24 hores, la idea amb més consens va ser que cada petita comunitat es generés la seva proposta de graella, de manera interactiva entre el veïnat, i així s’establirien quins són els primes times i els continguts per als diferents perfils. Finalment, es va posar molt èmfasi en la producció comunitària amb idees fàcils com d’open càmera, que generés un arxiu audiovisual a disposició del veïnat i es pogués consumir a la carta.


BOE.es - Documento BOE-A-2018-8472\n«BOE» núm. 150, de 21 de junio de 2018, páginas 63233 a 63233 (1 pág.)\nAdvertido error en el plazo de presentación de solicitudes de la convocatoria publicada íntegramente en el «Boletín Oficial de Castellón» número 59, de 17 de mayo de 2018, de las bases que han de regir la convocatoria para proveer:\n3 plaza/s de Agente de la Policía Local, perteneciente/s a la escala de Administración especial, subescala de servicios especiales y clase de Policía Local, 2 plazas en turno libre mediante el sistema de concurso-oposición, 1 plaza mediante concurso de méritos por turno de movilidad.\nEl plazo de presentación de solicitudes será de 20 días hábiles, en lugar de naturales, a contar desde el siguiente al de la publicación de esta resolución en el «Boletín Oficial del Estado», y publicadas el día 12 de junio de 2018 («BOE» núm 142).\nLos sucesivos anuncios referentes a esta convocatoria, cuando procedan de conformidad con las bases, se harán públicos en el «Boletín Oficial de la Provincia de Castellón».\nLa Vilavella, 12 de junio de 2018.–El Alcalde, Manel Martinez Grau.


Raventos, A.; Mur, O.; Mindan, P.; Tarres, F.; Torres, L.\nSoftware radio para antenas inteligentes en comunicaciones personales\nR. Fonollosa, Javier; Tarres, F.\nADAPTATIVE ANTENNA COMPONENT SPECIFICATION\nVazquez, G.; Tarres, F.\nREPORT ON CLASSICAL DIRECTION OF ARRIVAL ESTIMATION\nSala, J.; Najar, M.; Fernandez, J.; Tarres, F.\nTSUNAMI: FIELD TRIALS AND SIMULATION RESULTS\nTSUNAMI. Technology in smart antennas for universal advanced mobile infrastructure\nCANCELADOR DIGITAL DE LOBULOS LATERALES PARA RADARES PRIMARIOS: ESTUDIO DEL SLC CON BLANCO PRESENTE EN EL CANAL PRINCIPAL\nFernandez, J.; Tarres, F.; Vazquez, G.\nTarres Ruiz, Francisco 37 X\nTorres Urgell, Luis 16\nMur Escantin, Olga 7\nMindan, Pere J. 6\nQuijada Ferrero, Raul 4\nDelgado Mercé, Jaime 3\nEscola Tècnica Superior d'Enginyeria de Telecomunicació de Barcelona (ETSETB) 37 X


Així canviarà la intel·ligència artificial el nostre cervell – La Manyana\nEn l'actualitat ja convivim amb interfícies cervell-màquina i cervell-ordinador\nLM / Una noia utilitza, a la vegada, un telèfon mòbil i un ordinador portàtil\nLa intel·ligència artificial pot canviar el nostre cervell? Ens arribarem a convertir en cíborgs? La tecnologia aconseguirà fer-nos més intel·ligents? Podrem desenvolupar nous sentits o comunicar-nos amb el pensament? La tecnologia aplicada a la neurociència, la que busca proporcionar una comunicació directa entre el cervell i un dispositiu extern, encara està en fase experimental. No obstant això, un article publicat el mes de juny passat a Science Direct amb el títol “Interdisciplinary Neurosurgery” suggereix que les recerques en aquest àmbit poden provocar grans transformacions en el tipus de processos cognitius que ara fem diàriament. I no solament en les seves aplicacions més àmpliament conegudes, com ara la medicina i l’atenció al pacient, sinó també en altres àmbits socials i humanístics, com ara l’entreteniment, l’educació, l’aprenentatge de l’autocontrol i la regulació d’emocions, el màrqueting i la publicitat.\n“La intel·ligència artificial (IA) està a punt de provocar canvis radicals en les nostres maneres de viure, com va passar en les revolucions industrials passades, amb la invenció de la impremta o de l’electricitat”, apunta Pierre Bourdin, professor dels Estudis d’Informàtica, Multimèdia i Telecomunicació de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). Si bé la visió d’una societat controlada per cíborgs segueix essent una imatge més propera a la ciència-ficció que a la realitat, Bourdin no descarta una evolució en la línia d’aquesta hipòtesi: “En el futur és probable que hi hagi una fusió de l’home amb les màquines”, reconeix.\nCom es materialitzarà aquesta connexió? En l’actualitat ja convivim amb interfícies cervell-màquina i cervell-ordinador, és a dir, elements tecnològics que faciliten la comunicació directa entre el cervell i un dispositiu extern. Mentre les primeres serveixen perquè algú pugui escriure en una pantalla sense necessitat de teclat, el segon tipus permet, per exemple, que una persona amb membres amputats mogui les extremitats robòtiques. Així mateix, els mitjans per propiciar aquest enllaç entre el sistema nerviós central i un programa informàtic poden requerir la instal·lació de connectors al cervell, o, en casos menys invasius, valer-nos fins i tot d’elements tècnics sense necessitat d’emprendre una implantació mitjançant cirurgia.\nLa majoria d’aquests avenços s’apliquen al cervell, però també hi ha treballs sobre medul·la espinal o tècniques per al control musculoesquelètic. “Hi ha neuropròtesis implantables per a persones paraplègiques que els permeten aturar-se i caminar; hi ha sistemes dissenyats perquè un pacient tetraplègic recuperi el control d’una de les mans. Més a llarg termini, podem imaginar implants per millorar habilitats físiques (força muscular, vista augmentada) o psíquiques (memòria)”, pronostica el professor Bourdin.\n“Ja hi ha tecnologies per connectar el sistema nerviós a les màquines. Òbviament, encara que molt avançades, segueixen essent molt “primitives” i la complexitat del problema segueix essent enorme. Però és un sector en evolució ràpida i probablement en veurem millores molt significatives en pocs anys”, sosté Bourdin.\nNo en va, l’impuls creixent d’aquest tipus de tecnologia ve afavorit per grans corporacions empresarials que projecten el seu creixement en l’avenç i la consolidació d’aquestes aplicacions. És el cas de Neuralink, l’aposta del magnat canadenc Elon Musk “per un cordó neuronal artificial que podrà prendre el control dels cervells de les persones”, segons explicava ell mateix en una intervenció pública recent. El seu equip d’investigadors està treballant en una interfície de “fils” (més fins que el cabell humà) que van lligats al cervell per mitjà d’una màquina capaç de “cosir” sis d’aquests fils (192 elèctrodes) per minut mitjançant tecnologia làser, de manera molt menys invasiva i nociva que altres sistemes similars.\nEn una primera fase, Neuralink vol aplicar aquesta interfície en pacients amb pròtesis robòtiques, però l’objectiu és arribar a interfícies que ens permetin gestionar el telèfon mòbil o l’ordinador només amb la ment. Com apunta Pierre Bourdin, “que Elon Musk inverteixi en aquest sector demostra que ens trobem davant d’una tecnologia que està a punt de convertir-se en una realitat comercial”, cosa que, alhora, obre un panorama d’oportunitats completament inèdit perquè les empreses i les marques arribin al client del futur.\nCom qualsevol iniciativa històrica que al seu dia va suposar progrés i transformació, la IA també comporta que sorgeixin controvèrsies morals sobre els límits de la seva implementació. Raquel Viejo-Sobera, professora dels Estudis de Ciències de la Salut de la UOC i especialista en tècniques d’estimulació cerebral no invasiva, identifica tres dilemes ètics importants als quals s’enfronta aquest corrent de recerca: el control humà de les màquines, la protecció de dades i l’elevat consum energètic.\nL’anomenat machine learning té com a objectiu que “els sistemes “aprenguin” a partir de la informació proporcionada pels desenvolupadors. Aquesta informació té els mateixos biaixos presents en la societat, com el masclisme o el racisme, de manera que, si no se n’exerceix un control actiu, podria degenerar en intel·ligències artificials masclistes, racistes o xenòfobes”, apunta Viejo-Sobera. Tot i que ja hi ha algunes experiències negatives en aquest sentit, l’experta incideix que aquest problema “pot oferir també interessants camps d’estudi i fonts de canvi social”.\nPel que fa a les dades recollides de manera massiva pels sistemes d’intel·ligència artificial, Viejo-Sobera remarca el fet que la població ha de ser plenament conscient de l’ús que se’n farà i s’ha d’assegurar que estaran sotmesos a un tractament confidencial i respectuós. “La regulació va avançant en aquest sentit, però encara hi ha moltes coses que desconeixem i les lleis són diferents en cada país, de manera que el ciutadà està desprotegit en molts casos”. Així mateix, adquireix una rellevància especial la formació del consumidor sobre “com es generen els resultats dels algoritmes i en què es basen”, ja que condicionaran en gran manera el servei que ens presten.\nTot i que es tracta d’una qüestió que sol escapar als debats sobre aquesta matèria, la professora Viejo-Sobera apunta, a més, que la computació d’alt nivell, és a dir, la necessària per processar grans quantitats de dades, “comporta una despesa energètica molt elevada i amb un creixement imparable”, de manera que “s’hauria de tenir en compte aquest aspecte a l’hora de decidir si la generació d’intel·ligència artificial és sostenible i en quins casos està justificat l’enorme consum que comporta”.


Manifest Cultural | per una nova política cultural a Tarragona\nManifest per una nova política cultural: Contemporània, plural i participativa\nManifest per una nova política cultural: Contemporània, plural i participativa.\nDecret Xarxa Centres d'Art de Catalunya\nNúm. 5776 – 16.12.2010\nde 14 de desembre, de la Xarxa Pública de Centres i Espais d’Arts Visuals de Catalunya.\nLa Xarxa Pública de Centres i Espais d’Arts Visuals de Catalunya es crea amb la voluntat d’impulsar el desenvolupament de les arts visuals a Catalunya.\nInforme / Resolució Concurs Direcció Centre d'Art de Tarragona


Una vaga a França afecta trens que connecten amb Cervera i la Tor de Querol - Empordà\nUna vaga a França afecta trens que connecten amb Cervera i la Tor de Querol\nL'aturada no afecta els combois d'Alta Velocitat que connecten Lió, Marsella i París\nACN 31.03.2016 | 11:30\nLa convocatòria de vaga dels treballadors de la companyia francesa de ferrocarrils SNCF d'aquest dijous afecta la circulació de trens de la R3 i la R11. Renfe ha explicat que no garanteix que els trens arribin a Cervera de la Marenda i la Tor de Querol durant el dia d'avui.\nLa companyia ferroviària ha detallat que, per ara, els combois sí que arriben al municipi de l'Alta Cerdanya però no ho fan a la població del Rosselló. L'aturada, però, no afecta els trens d'Alta Velocitat que connecten amb Lió, Marsella i París.


Exclusiu habitatge amb piscina i jardí en primera línia de mar ✅ | Atipika\nCasa d’estil mediterrani amb piscina privada i vistes a la mar\nSituada en una de les localitzacions més exclusives de la població de Castelldefels, entre les zones Poal i Bellamar, envoltada de tota mena de serveis, comerços i prop de la platja, trobem aquesta fantàstica casa amb jardí privat i piscina, amb una superfície de 450m2 útils en una parcel·la de 2.000m2. L’habitatge es distribueix en tres plantes. La planta baixa alberga garatge per a cinc vehicles i una àmplia sala d’estar de 60m2 amb billar i piano, ideal com a sala de jocs o de cinema. La primera planta compta amb un gran saló-menjador amb llar de foc, cuina office de gas equipada i accés a l’exterior; una gran terrassa amb vista sobre la piscina. Completen aquesta planta un dormitori doble i un bany complet. D’altra banda, la segona planta alberga quatre dormitoris: 3 dobles exteriors amb armaris encastats i terrassa, totes elles amb vista a la mar, i una suite amb bany privat. A més, podem trobar un bany complet amb banyera a compartir pels dormitoris. Tot l’habitatge està comunicada per un ascensor privat des del garatge, que arriba a totes les plantes. Cal destacar l’espectacular zona exterior de la propietat, amb una magnífica piscina, jardí, bosc, sauna amb dutxa exterior, cobert, barbacoa i diverses zones chill-out.\nMaterials d’excel·lent qualitat per garantir un acabat immillorable, com a terres de marbre, doble vidre d’aïllament i porta principal blindada. Aire condicionat i Gas Natural. Reg automàtic i manteniment de piscina i jardí inclòs. Descalcificador i osmosi inversa. Garatge a la mateixa finca i traster. Vistes a la mar i orientació sud. Assolellada, amb encant mediterrani i en una zona immillorable. Despeses de comunitat i IBI inclosos. ZONA: Castelldefels-Poal. TRANSPORT: Renfe i bus.\nExclusiu habitatge unifamiliar en primera línia de mar\nSituada en un meravellós oasi de pau i privacitat, però, al seu torn, prop de tota mena de serveis com a supermercats, escoles internacionals, zones d’oci i restauració, trobem aquesta magnífica casa unifamiliar de 330m2 construïts en una parcel·la de 1.200m2. Tot l’habitatge es distribueix en una sola planta, amb possibilitat d’ampliar-se a dues, i ofereix una funcional i cuidada distribució. Disposa d’un gran saló-menjador de 45m2 de disseny, cuina independent a gas completament equipada (amb forn, nevera, rentavaixella, microones i rentadora) i un total de sis dormitoris: un dormitori per al servei i un bany complet, una màster suite amb bany privat (amb dutxa i banyera) i vestidor, i quatre dormitoris dobles més. Compta amb un total de tres banys complets i una zona de bugaderia separada. Cal destacar la part exterior de la propietat, amb una parcel·la de 1.200m2 amb un gran jardí pla amb terrassa de teka, piscina privativa, zona chill-out, barbacoa, zona de jocs i un garatge tancat per a dos vehicles. Una combinació ideal per a viure en un enclavament exclusiu i privilegiat.\nMaterials d’excel·lent qualitat que garanteixen un acabat impecable, com a fusteria de fusta lacada, terres de parquet de fusta natural, doble vidre d’aïllament i molts d’altres. Persianes elèctriques. Aspiració centralitzada, Gas Natural i aire fred/calor per conductes. Sistema de seguretat. Garatge inclòs. Vistes al jardí i orientació sud. Exclusiva, lluminosa i en una zona d’alt nivell enfront del mar. ZONA: Castelldefels-Platja. TRANSPORT: Renfe i bus.\nExclusiu habitatge amb piscina i jardí en primera línia de mar - Playa


Lliurament del premis Capital de la Sardana i proclamació de la capital pel 2017 - Tornaveu\nLliurament del premis Capital de la Sardana i proclamació de la capital pel 2017\nDimarts, 17 de novembre de 2015 13:45h\nDivendres, 20 de novembre, a les 19:00 h., a la Sala Mozart de Calella, es nomenarà la Capital de la Sardana 2017, es presentarà el programa d’activitats de Mollerussa, Capital de la Sardana 2016 i se celebrarà el lliurament dels Premis Capital de la Sardana 2015.\nA l’esdeveniment es presentarà, en 1r lloc, el calendari de Mollerussa com a Capital de la Sardana 2016 i després es donarà a conèixer la Capital de la Sardana 2017. Tot seguit hi haurà un apunt musical a càrrec de la cobla Capital de la Sardana, creada expressament amb diversos músics per a esdeveniments especials com aquest. Finalment, es farà lliurament dels Premis de mans de l'alcadessa de Calella, Montserrat Candini: del president de la Confederació Sardanista de Catalunya, Joaquim Rucabado i del Coordinador del projecte Capital de la Sardana, Víctor Sallés. Finalitzat el lliurament de premis, hi haurà una nova intervenció musical de la cobla.\nEls premiats d’aquesta edició es van anunciar el passat mes de març durant la proclamació de Calella, Capital de la Sardana 2015, podeu fer clic aquí per llegir l'article publiat a Tornaveu amb el palmarès.\nLa Comissió Capital de la Sardana, integrada per la Confederació Sardanista de Catalunya, la Unió de Colles Sardanistes de Catalunya i l’Obra del Ballet Popular és l’encarregada d’atorgar els Premis Capital de la Sardana segons les categories establertes. Els criteris per concedir aquests Premis Capital Sardana tenen com a base els mèrits i els esforços desenvolupats i es consensuen entre tots els integrants d’aquest projecte. La comissió recopila, proposa i analitza les diverses propostes i les analitza i debat per escollir-ne els guardonats.


Optimisme entre l’exigència - CATzona\n“Tenim una plantilla llarga i, més o menys, dos jugadors per línia que poden competir molt bé. Això ens pot ajudar, és cert, però aquesta circumstància que afrontem és molt curta, amb partits en poc interval de temps i de descans. Hi haurà molèsties, cansament, calor… La frescor mental que tingui l’equip serà un factor clau”, comentava Cárcel, que, com ja ha explicat anteriorment, creu que l’aturada i el confinament poden haver anat bé als futbolistes del Girona: “Crec que ens ha anat bé aquest reset després d’una temporada complicada i difícil per culpa del que va passar el curs passat. Ja sabíem que seria un any dur. A casa, tothom ha tingut moments per reflexionar, pensar i entendre com de complicat és l’objectiu que ens hem marcat. Tinc l’esperança que competim bé en els onze partits del final, que s’hauran d’afrontar com mai abans, sense públic, amb menys hores de descans entre partits, etc. Serà una sensació diferent però afectarà tots els equips, soc positiu.”


El periodisme espanyol descobreix la tendència 'conspiranoica' de Pilar Urbano - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans El periodisme espanyol descobreix la tendència 'conspiranoica' de Pilar Urbano - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nLa publicació del llibre La gran desmemoria de Pilar Urbano sobre la implicació del Rei espanyol en la trama del cop d’Estat del 23F ha generat una onada d’indignació en el món politíco-mediàtic estatal. Qui més lluny ha anat, possiblement, és El País, que el 4 d’abril va incloure en portada un article del seu president executiu, Juan Luis Cebrián titulat “Gat per llebre” i on titlla de “falòrnies” les tesis de la periodista valenciana.\nAltres diaris van destacar en portada les reaccions de la Zarzuela al llibre, com per exemple, El Mundo, l’ABC o Las Provincias, encara que va ser La Vanguardia l’única que ho va situar com titular principal. Per primer cop un llibre crític amb el paper de la monarquia –que no amb la institució- ha generat una resposta tan virulenta per part de la Casa Reial espanyola.\nDes de llavors, columnistes, tertulians i protagonistes dels fets narrats convertits en oportuns col·laboradors dels principals mitjans es dediquen a criticar el “relat de ficció” que al seu entendre ha publicat Urbano.\nQui millor sembla conèixer la tendència de l’escriptora a la fabuació és ABC, diari on Urbano va mantenir una destacada columna durant anys. Ara, el diari de Vocento relata com el 1984 inventava que militants d’ETA es passejaven pel centre de Vitòria “pistola al cinturó”. O que durant la seva cobertura del judici dels colpistes del 23-F, davant “la seva falta de rigor i les seves fonts incògnites” van haver de contractar els serveis jurídics especials per revisar-li cròniques. No s’explica però, perquè llavors el diari no va acomiadar una de les seves periodistes estrella.\nTambé El Mundo centra en la valenciana “el mal del periodisme”. La seva tendència a les teories conspiratòries és un dels principals arguments acusatoris –això en el diari de l’11M- i es posa com a exemple com en el llibre Yo entré en el CESID avala la tesi que l’accident aeri del cim d’Oiz hauria estat en realitat un atemptat d’ETA mitjançant un míssil rus. Aquest detall, però, va passar per alt a la crònica que el diari de Unidad Editorial va publicar el 1997, on destacava que Urbano era “col·laboradora d’El Mundo” i que “narra transmetent al lector els calfreds i suors fredes que ha experimentat”. El llibre, en realitat contenia moltes més inexactituds i errors, sobretot pel que respecta a la lluita contra ETA, però no sembla que llavors no era massa important.\nDe fet, la tendència conspiranoica d’Urbano no és nova. Ja en el seu llibre Jefe Atta. El secreto de la Casa Blanca posava en dubte la versió oficial de l’11S en el que El Mundo descrivia com un “clàssic estil d’investigació amb el que ja va obtenir grans resultats amb llibres com Con la venia, yo investigué el 23-F i Yo entré en el CESID”. També a El precio del Trono, sobre l’ascens de Joan Carles I a la prefectura de l’Estat espanyol, va dedicar un capítol a “demostrar” que la CIA es trobava darrere l’atemptat que va costar-li la vida a Carrero Blanco. A pesar de la manca absoluta de proves el llibre va comptar amb bones crítiques a tot tipus de mitjans que en cap moment van qüestionar els “indicis” aportats per l’autora.\nTampoc ningú va semblar-se escandalitzar quan el periodista basc Pepe Rei va acusar al jutge Baltasar Garzón de filtrar secrets sumarials a Urbano, qui va escriure una hagiografia del magistrat titulada El hombre que veía amanecer.\nLa tesi no és nova\nCuriosament, el torrent de columnes i tertúlies no ha impedit que hagi passat una cosa per alt, més enllà de les qualitats literàries o periodístiques d’Urbano. I és que la seva tesi ni tan sols es nova. Gregorio Morán (El precio de la transición i Adolfo Suárez. Ambición y destino), Joan Garcés (Soberanos e intervenidos), Amadeo Martínez Inglés (23-F, el golpe que nunca existió), Jesús Palacios (23-F, el Rey y su secreto) o el ja citat Pepe Rei (Un Rei cop a cop) han explicat de forma més o menys documentada la mateixa trama descrita per Urbano.\nPerò llavors encara funcionava el cordó sanitari mediàtic entorn la Casa Reial i l’estratègia va ser el silenci.


Butlletí número 25 - Juliol 2015 | Xarxa Òmnia\nInici > Butlleti > Butlletí número 25 - Juliol 2015\nButlletí número 25 - Juliol 2015\nEnviat per sis el 01/07/2015 | 12:07\nNº 25 - Juliol de 2015\nProposta de Llei d’Economia Social i Solidària\nConcurs d'apps Mobilitzem la Informàtica\nPresentació del projecte EDUCACIÓ DEMÀ de la Fundació Jaume Bofill\nCom donar-se d'alta al sistema de Garantía Juvenil\nSoftware lliure educatiu\nL'aprenentatge a la xarxa\nInfografia sobre la formació professional i l'ocupació a Catalunya\nEscola d'estiu del Voluntariat 2015\nPremi Participa a l’Escola 2015\nLa Xarxa d'Economia Solidària (XES) ha elaborat una proposta de llei marc que pretén aglutinar i definir les pràctiques que conformen el moviment d'Economia Social i Solidària per tal de promocionar-lo en tots els àmbits.\nEs tracta d'una iniciativa del programa mSchools de la Fundació Barcelona Mobile World Capital, amb la col·laboració del Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, i que té com a objectiu integrar les últimes tecnologies a les aules.\nUn taller que va tenir lloc en el marc de l'Encuentro del programa Conecta Joven celebrat a Madrid a finals de maig, i en el qual els joves han donat assessorament exprés als més grans pel que fa a l'ús del telèfon mòbil.\nAmb el subtítol "Connectem talent, reinventem l'educació", aquest projecte va dirigit a innovadors i innovadores del món de l'educació. Tindrà lloc el dimarts 29 de setembre a les 18.00h a l'Auditori del MACBA, a Barcelona.\nUn grup de senyores de Lisboa autoanomenat "Lata 65" aprén i s'expressa mitjançant el graffiti amb el suport de diferents artistes. Intenten treballar, entre d'altres aspectes, l'envelliment actiu.\nAquesta app ofereix serveis de protecció civil, informació sobre el trànsit, transports públics, el temps, equipaments diversos, etc. També permet comunicar amb la ciutadania a través de missatges personalitzats.\nEl web mostra diferents procediments per registrar-se en aquest servei dirigit a joves d'entre 16 i 25 anys perquè puguin accedir a ofertes de treball, pràctiques o formació.\nRecopilació de software lliure i educatiu per donar suport a l'educació infantil, a l'aprenentatge de la llengua, de les matemàtiques, les ciències naturals i la geografia.\nArticle que pretén donar resposta a algunes preocupacions que planteja l'ús d'Internet per part d'infants, adolescents i joves, com ara la seguretat, l'abús en l'ús, la dispersió, etc.\nAquesta infografia de la Fundació Jaume Bofill mostra de forma comparativa una sèrie d'indicadors sobre el nivell formatiu a Catalunya, la inserció laboral de persones graduades, la formació al llarg de la vida i d'altres.\nCursos i premis\nEl Departament de Benestar Social i Família organitza tot un seguit de cursos gratuïts de formació en l'àmbit del voluntariat. Van dirigits a persones voluntàries, coordinadores i dirigents d'entitats sense ànim de lucre.\nCinquena edició d'aquest premi que té com a objectiu premiar les experiències de participació o de foment dels valors democràtics a l’escola. Les sol·licituds es poden presentar fins el 31 de juliol.\nfa 15 hores 58 minuts — RT @punttic: 📈 INFORME | La @DFS_MWC publica l'informe 'Hacia la igualdad de género en el estado de bienestar digital' sobre el… https://t.co/IY7vpAgjFq\nfa 15 hores 59 minuts — RT @calabria_66: 💻🤖Al punt Òmnia trobaràs cursos i recursos molt interessants per aprendre i divertir-te amb les noves tecnologies. https://t.co/qIe8lhMeCK\nfa 16 hores 1 minut — RT @spideralex: Guía de autodefensa digital contra la violencia machista online, buen articulo de @montsehid repasando el trabajo d… https://t.co/xPHNWRmDSU\nfa 16 hores 1 minut — RT @SomFlorida: Avui finalitzem la primera setmana del Casal d'Agost a @SomFlorida . Seguim treballant des del territori i amb comp… https://t.co/YlefEh54Qv\nfa 16 hores 5 minuts — RT @punttic: A l'Estat espanyol, menys del 20% de les dones ocupen llocs en tecnologia. @cris_aranda_ , referent del sector busc… https://t.co/OkToanui3f\nfa 16 hores 6 minuts — RT @foradequadre: Expertes del @pewresearch afirmen que les pantalles digitals afavoreixen molt més les transformacions que la televi… https://t.co/xwQu9jI2SH\nfa 18 hores 25 minuts — Tens temps lliure a l'agost? Vols aprofitar per passar-te al #FLOSS? Des del Punt Òmnia de @colectic_coop posen al… https://t.co/71TveFgSxE\nfa 2 setmanes 18 hores — RT @omniaespronceda: Gràcies a les companyes i companys que van participar de les #JornadesZombies de divendres. Crec que amb l'ajuda de… https://t.co/GBwMkVagfv\nfa 3 setmanes 13 hores — RT @PO_Blanes: Doncs a l'Òmnia de Blanes al Casal Cívic Can Borell estem a tope amb l'Estiu Digital, treballant l'edició de vídeo,… https://t.co/Du0uJECWsS\nfa 3 setmanes 13 hores — RT @OmniaServei: @PO_Blanes A l'Òmnia de Servei Solidari estem fent actualització digital als projectes de família i de joves, atenc… https://t.co/bkKbZzXJNP\nfa 3 setmanes 13 hores — RT @serveisolidari: RENOVEM L'AULA TIC! 🖥☑ Les persones usuàries ja disposen de 14 noves cadires per substituir aquelles més malmeses… https://t.co/6eze7qdlJ2\nfa 3 setmanes 13 hores — @PO_Blanes @OmniaServei 🤣🤣🤣\nfa 3 setmanes 19 hores — @PO_Blanes Ei @PO_Blanes no heu posat l'etiqueta #vineAlÒmnia i @OmniaServei va sense accent. Podeu tornar a fer la piulada, si us plau? 🙏🙏\nfa 4 setmanes 20 hores — Aprenent a treballar amb el Scratch! Al Campus Tecnològic Tria online donem a conèixer les possibilitats que oferei… https://t.co/tZzvbKdNar\nfa 4 setmanes 21 hores — RT @xarxanetorg: 🧱 Què són la bretxa i els drets digitals? 🔗 L’auge d’Internet i els canvis constants del món tecnològic dificulte… https://t.co/NRLZoz9ZKq


Seminari - Sessió 8: Conferència i debat amb Mari Luz Esteban i Joana Masó | Centre d'Art Contemporani de Barcelona\nSeminari - Sessió 8: Conferència i debat amb Mari Luz Esteban i Joana Masó\n30 març, 2019 - 12:00\nPot existir la dona sense reivindicar l’amor? Com més cuida una dona, més està contribuint al seu empobriment econòmic i a la seva manca de reconeixement social. Mari Luz Esteban ens avisa també que, a vegades, alguns moviments socials, inclòs part del feminisme, reivindiquen l’amor com l’alternativa a conflictes i desigualtats que precisament estan sent alimentats a força d’amor. Quines xarxes d’amistat i suport mutu podem construir per aturar aquest cercle?\nMari Luz Esteban. Professora d’antropologia social a la Universitat del País Basc (UPV-EHU), és autora de Crítica del pensamiento amoroso i coordinadora, amb Jone M. Hernández, d’Etnografías feministas, ambdós publicats per Bellaterra.\nJoana Masó. Comissària d’aquesta exposició i professora de literatura francesa i estudis de gènere a la Universitat de Barcelona. Prepara un assaig sobre el valor.\nAquesta activitat forma part del seminari Amor per a què? Canviar l'amor per canviar-ho tot? El seminari és gratuït, amb places limitades. Per assistir-hi, és obligatòria la inscripció, amb opció d'inscriure's al seminari complet o a sessions individuals. Inscripcions a centredart@bcn.cat.\nSessió ja realitzada. Podeu veure el vídeo complet aquí.


13 de desembre de 2020 (12:02 CET)\nEl president ha assegurat que, malgrat les incerteses, continua confiant que al final s'aconseguisca un acord sobre el Brexit que siga el menys lesiu per als interessos de la Comunitat Valenciana. "Un Brexit que siga el menys Brexit possible", ha dit el president.\nEl cap del Consell ha avançat que convocarà les tres comissions de treball que té constituïdes el Consell per a fer seguiment de les conseqüències del Brexit en qualsevol escenari que finalment s'acorde. Els tres grups se centren en turisme, indústria i agroalimentació.\nEn aquest sentit, el president ha avançat mesures que, independentment de resultat de la negociació, s'adoptaran ja per la Generalitat.\nEn turisme, donada la importància del Regne Unit com a emissor de turistes a la Comunitat Valenciana, "una vegada passe la pandèmia s'ha d'augmentar la inversió en la promoció de la Comunitat Valenciana en el mercat britànic per a mantenir i si és possible incrementar la nostra quota de mercat", ha assenyalat el president. Cal recordar que un terç dels turistes estrangers són britànics.\nPel que respecta a les empreses, el cap del Consell ha recordat que el Regne Unit és el tercer mercat de la Comunitat Valenciana, amb 1.816 empreses valencianes que exporten regularment per valor de 2.573 milions d'euros [xifres de 2019, últim any sense la distorsió de la covid]. "Estudiarem en col·laboració amb les organitzacions empresarials, programes de suport a l'exportació, ja que precisament el comerç exterior serà clau en l'eixida de la crisi i el mercat britànic continuarà sent estratègic després del Brexit".\nFinalment el president ha anunciat una nova reunió amb els residents britànics en la Comunitat Valenciana. Un terç dels britànics que viuen a Espanya el fan en la Comunitat Valenciana, especialment a Alacant. "Volem garantir-los que, com fins ara, continuarem sent una terra hospitalària".


El blog de l'hort: de maig 2014\nLa primavera groga...\nSi passegeu pel pati de l'escola descobrireu un dels regals més bells que ens fa tots els anys la primavera. Després de superar un període de temps en el que alguns nens i nenes no tenien cura d'aquest raconet de l'escola, les ginestes han tornat a florir...\nLa ginesta és un arbust alt i recte, amb les tiges verdes i molt poques fulles. Pot arribar a fer entre un i tres metres d'alçada. Les fulles es marceixen molt aviat. Normalment floreix entre maig i juliol i les seves flors grogues són molt oloroses.\nRecordeu que un arbust és un vegetal llenyós que pot arribar als cinc metres d'alçària màxima.Comença a ramificar-se arran de terra, o gairebé, i que té diversos troncs sense que cap d'ells sigui el principal..\nSi respecteu les nostres ginestes, la propera primavera tornarem a gaudir de la seva magnífica florida.\nI els enciams?\nAquest curs escolar no hem pogut trasplantar els enciams el dia de la festa gran de l'escola. Els ruixats ens van deixar molt clar que ho hauríem de fer en un altre moment... Alguns valents ho van intentar però van quedar ben xops...\nCom podeu veure a les fotografies els horts estan plens de flors de les nostres mèlies i d'alguns dels seus fruits. Sembla que podrem fer unes bones amanides amb els nostres enciams...\nMireu els bròquils llucats.\nSi sou seguidors del blog de l'hort sabeu que estem pendents de tancar el cicle del bròquil llucat que el curs passat ens va donar l'Agenda 21 de l'Ajuntament. D'aquell planter vam aconseguir a final de curs llavors que a l'agost els nens i nenes que fan tercer van sembrar. Aquest curs hem trasplantat el nostre planter i ara els bròquils llucats ja comencen a estar a punt per collir-los...\nHem assolit el nostre objectiu amb aquesta hortalissa que des de sempre s'ha cultivat a l'Horta de Lleida però que darrerament conreen pocs pagesos...\nRenoi, quines maduixes!\nSi mireu les jardineres de fusta del pati aquests dies veureu que les nostres maduixeres ens estan oferint un regal magnífic. En algunes podeu veure la flor, la maduixa petita i la maduixa madura... No les agafeu, ja les tastareu a l'hora d'hort...\nRecordeu que cal esperar a la vostra hora d'hort per tastar-les.\nPublicat per Senyor i a 10:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: flors, fruits, hort\nEstem en un dels millors mesos per gaudir de l'aire lliure i la natura. Moltes flors ens acompanyaran en les nostres passejades. És el moment d'ultimar les sembres i plantacions per a l'estiu i algunes que collirem a la tardor. En moltes zones és el millor moment per a la sembra del blat de moro.\nCollita: alls tendres, api, bledes, ceba blanca, bròquils, coliflors, espàrrecs, pèsols, enciams, naps, porros, ravenets i pastanagues.\nSembra: carbassons, carabasses,, cols, escaroles, espinacs ( en zones fredes), pèsols (en zones fredes), mongetes de mata baixa i enramada, enciams, melons, cogombres, ravenets, remolatxes vermelles i pastanagues.\nTrasplantament: albergínies, carbassons, carabasses, cebes, cols, coliflors, melons, pebrots, porros i tomàquets.\nAprofiteu per gaudir dels vostres horts.\nEls de segon cullen alls tendres.\nAhir les nenes i nens de segon van collir alls tendres de l'hort de mig, en el que tenim també els bròquils llucats. Després, amb la caloreta d'aquests primers dies de maig, va ser divertit regar els horts i les jardineres i aprofitar per mullar-nos una mica. Fins i tot amb les gotetes d'aigua i la llum del Sol, en molts moments es veia un Arc de Sant Martí com el de la quarta fotografia....\nJa heu tastat la magnífica truita d'alls tendres?\nEtiquetes de comentaris: feines, hort, plantes aromàtiques


CANT DELS MESOS,LO CATALAN. CATALA,VICTOR. Libro en papel. 9788412001754 Santos Ochoa Barcelona\nVista previa: CANT DELS MESOS,LO CATALAN


Desmuntant alguns prejudicis sobre l'Islam\nEl presbiteri diocesà José Luis Villacorta ha participat aquest dissabte, dia 16, d'una de les sessions dels cursos organitzats per l'Institut Superior de Ciències Religioses de Barcelona (ISCREB), que és centre associat amb els alumnes de l'Instituto Diocesano de Teología y pastoral (IDTP). Villacorta va tenir un col·loqui amb els alumnes de l'ISCREB a Bilbao sobre el tema: "Desmuntant els nostres prejudicis sobre l'Islam", dins de les activitats de la segona trobada presencial d'aquest curs. Roberto Casas, un dels organitzadors dels cursos, ens explica en què consisteixen:\n¿Quanta gent està apuntada al curs?\nEn l'actualitat 21 alumnes de l'ISCREB opten per realitzar les sessions presencials a l'IDTP de Bilbao. Es tracta de quatre dissabtes a l'any, dos per semestre.\n¿Quina evolució ha tingut al llarg d'aquests anys?\nDes de 2005, any en el qual es va signar el conveni de col·laboració entre l'IDTP i l'ISCREB, cada any s'ha incrementat el nombre d'alumnes del nostre entorn (Euskadi i també províncies limítrofes), dels tres que es van apuntar el primer curs als 21 actuals, encara hi ha hagut fins a 25.\n¿Quina tipologia d'assignatures s'imparteixen?\nEl batxillerat i la llicenciatura a Ciències Religioses són titulacions eclesiàstiques, oficials a l'espai universitari europeu i llur contingut és fonamentalment teològic i filosòfic.\n¿Existeix algun conveni de col·laboració?\nA l'IDTP no s'imparteixen assignatures, sinó que es realitzen activitats d'assessorament i acompanyament donant la possibilitat de realitzar les activitats de les jornades presencials obligatòries, quatre a l'any com et deia, a Bilbao en lloc d'haver-se de desplaçar a Barcelona. Aquesta és la raó per la qual l'Iscreb ha anat signant convenis de col·laboració amb diverses entitats a diferents punts de l'estat, entre les que hi és l'IDTP de Bilbao. Aquests estudis els realitzen persones que per raons personals o laborals no tenen la possibilitat en règim presencial o semipresencial.\nL'Iscreb ha realitzat un intens treball acadèmic i pedagògic per adaptar els seus materials i les seves metodologies a l'ensenyança íntegrament on-line, I la valoració per part de l'alumnat que ha anat passant per l'IDTP és altament positiva. Actualment, l'Iscreb és l'única institució a Espanya que compra amb el permís de la Santa Seu per a impartir els estudis de Ciències Religioses a la modalitat on-line.\n¿Quin és el perfil de l'alumnat?\nÉs molt variat, des de religiosos contemplatius i amb una activitat que els impedeix realitzar el règim presencial, fins a cristians de base amb la sola inquietud de profunditzar més en la seva fe i fonamentar-la més sòlidament, passant per docents de religió o laics amb diferents encomandes eclesials. A la seu de Barcelona no són estranys tampoc els aspirants al diaconat permanent que realitzen els estudis de Ciències Religioses a la modalitat virtual. El que més els uneix a tots ells és la impossibilitat de plantejar-se l'assistència regular a classes presencials. Per aquestes situacions, la proposta que ofereix l'Iscreb és seria i completa, al mateix temps que adaptable als ritmes de vida i al treball de cada alumne.


Participació en institucions | Taula d'Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya\nInici Qui somParticipació en institucions\nLa Taula d'entitats del Tercer Sector Social de Catalunya forma part de diverses institucions i organitzacions, tant en òrgans directius com en consells consultius:\nLa Taula del Tercer Sector participa en els òrgans consultius següents:\nConsell General de Serveis Socials\nComissió de Govern de la Renda Garantida de Ciutadania\nTaula pel Pacte Nacional sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat\nComissions d'Habitatge i Assistència per a Situacions d'Emergèncial Social territorials\nTaula Quadrangular de la Reforma Horària\nDiplocat (Consell de Diplomàcia Pública de Catalunya)\nConsell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya (CTESC)\nEl Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya és un ens de dret públic, amb personalitat jurídica pròpia i plena capacitat i autonomia orgànica i funcional per al compliment de les seves finalitats com a òrgan consultiu i d’assessorament del Govern en matèries socioeconòmiques, laborals i ocupacionals.\nEl Consell Econòmic i Social de Barcelona (CESB) és un òrgan consultiu i de participació de caràcter general que parteix de la representació d’interessos, en el qual participen els agents socials i econòmics més representatius de la ciutat de Barcelona. El CESB és un òrgan de diàleg i de consens en els àmbits econòmics, socials i pressupostaris\nConsell de Participació de Benestar Social\nAltres Institucions i Plataformes\nAcord Ciutadà per a una Barcelona Inclusiva\nÉs l’espai de treball compartit entre la societat civil organtizada i l’administració municipal per assolir la meta comuna d’una Barcelona més inclusiva i solidària. La finalitat de l’acord és incrementar el capital social de la ciutat, és a dir, la seva capacitat d’organització i actuació conjunta. I ho fa mitjançant la promoció de la cooperació i l’articulació de xarxes d’acció. La Taula del Tercer Sector forma part de la seva Junta de Govern.\nLa FOCIR neix per estimular i proporcionar recursos a la participació de les entitats catalanes a l’escenari internacional, i a través de la seva representació, fer advocacia del paper de les organitzacions civils en els centres de decisió política internacional.\nCharter per la diversitat de Catalunya\nÉs una institució que promou la inclusió i la diversitat en empreses i organitzacions de tot tipus. Impulsa una carta de compromís que signen amb caràcter voluntari les empreses i organitzacions. La Taula del Tercer Sector forma part del seu consell directiu.\nÉs una associació pluralista i independent que desenvolupa les seves activitats europeistes dins de l’àmbit territorial de Catalunya. Està integrada per una àmplia representació de la societat catalana: partits polítics, organitzacions empresarials i entitats socials. La Taula del Tercer Sector també en forma part.\nEuropean Anti Poverty Network (EAPN) Espanya\nÉs una coalició independent d'entitats del Tercer Sector Social que lluita per a l'eradicació de la pobresa i l'exclusió social a l'Estat espanyol. Forma part de la xarxa europea EAPN. Pretén situar tant la pobresa com l'exclusió social en el centre de l'agenda política i sensibilitzar i mobilitzar la societat. La Taula del Tercer Sector Social de Catalunya forma part dels seus òrgans directius.\nAgent a Catalunya de la Banca Popolare Etica d'Itàlia. Pretén esdevenir una entitat financera de referència per al Tercer Sector i l'economia social del nostre país. La Taula del Tercer Sector n'és una de les organitzacions socials membres i impulsores.\nLa Plataforma per una fiscalitat justa, ambiental i solidària està formada per un col·lectiu de persones individuals i un conjunt d’entitats que hi donen suport. A les persones i organitzacions que formem part de la Plataforma ens uneix la preocupació per l’evolució del nostre sistema fiscal, cada vegada més regressiu i injust, i el model de societat que se’n deriva.\nAssociació privada sense ànim de lucre, promoguda per l’Ajuntament de Barcelona, que integra els 36 municipis que conformen l’àrea metropolitana de Barcelona. El PEMB va ser creat per identificar i promoure estratègies de suport al desenvolupament econòmic i social. La Taula del Tercer Sector en forma part i participa als seus espais de treball.\nPlataforma d’Organitzacions Infància d’Espanya\nTreballa per unir els esforços d'organitzacions d'àmbit estatal que treballen per a la infància i crear un espai de coordinació que defensi, promogui i protegeixi els drets dels nens, nenes i adolescents a Espanya. La Taula del Tercer Sector en forma part per mitjà de la PINCAT (Plataforma d'Infància de Catalunya).\nPacto Mundial - Red Española\nCreat per afavorir la sostenibilitat empresarial mitjançant la implantació de 10 principis universals de conducta i acció en matèria de Drets Humans i Empresa, normes laborals, medi ambient i lluita contra la corrupció, en l'estratègia i les operacions diàries de tot tipus d'entitats i afavorir, així, la consecució d'objectius de desenvolupament sostenible (ODS).\nLa Fundació Jaume Bofill, la Diputació de Barcelona i la Federació de Moviments de Renovació Pedagògica impulsen aquest projecte que pretén que tothom tingui més i millors oportunitats educatives en tots els temps i espais de la seva vida i connectar l’educació i els aprenentatges entre el temps lectiu i el no lectiu. L'objectiu és que cada infant i jove construeixi el seu propi itinerari vital amb equitat i sense exclusions.\nPlataformes i institucions internacionals\nEUCLID Network, una plataforma europea que agrupa institucions de dotze països que treballen per a la millora i l’enfortiment del Tercer Sector.


Olot 1700 - El blog d'història d'en Miquel Puig i Reixach: 13. En castellà, perquè ell ho mana (1735)\n13. En castellà, perquè ell ho mana (1735)\n"Se fassan las deliberacions en castellà..." (ACGAX)\nA primers de febrer de 1735 el corregidor de Vic va dir als regidors d’Olot que li enviessin algun representant per tractar d’un problema entre ells i els arrendataris del dret del vi d’Olot. L’ajuntament hi va enviar el secretari municipal, el notari Josep Masmitjà. Al seu retorn va informar als regidors de la solució que s’hi havia trobat i aquests l'aprovaren. Però a la setmana següent, el 23 de febrer, just abans d’acabar una altra sessió d’ajuntament, Masmitjà demanà la paraula per fer-los saber que en aquella trobada de Vic no només s’havia parlat del litigi en qüestió, sinó que el corregidor ho havia aprofitat per manar “que las deliberacions del ajuntament se escriguessin en hespañol [sic] o en castellà”. Així que, en aquella mateixa sessió, l’ajuntament resolgué “que en avant se escrigan en castellà”. I si aquesta resolució, redactada encara en català, tanca l’acta d’aquell dia, l’inici de la següent, de tres dies després, apareix, efectivament, en castellà, inclosos els noms de pila dels regidors: “Convocados y congregados los magníficos señores Estevan Bassols, Miguel Germá, Isidoro Florensa, regidores de la villa y términos de Olot...”. I així, a partir de llavors, per anys i panys.\nEn això de passar al castellà, Olot fou més afortunada que d’altres poblacions, com ara la Bisbal, on el 1723 el corregidor de Girona ja els havia fet un manament semblant, perquè procurar la introducció del castellà a Catalunya era una de les instruccions que, de manera subreptícia, s'havia donat als corregidors. Aquest càrrec de corregidor s’havia introduït amb la Nova Planta de 1716, a partir de la figura que ja existia a Castella, i era la màxima autoritat governativa en cada un dels corregiments amb què havia quedat dividit el Principat. Olot, Riudaura i la Vall de Bianya pertanyien al de Vic, al contrari de la resta de l'actual comarca de la Garrotxa, que depenia del de Girona.\nEl corregidor que el 1735 va manar als regidors olotins de fer les actes en castellà, era José de Avilés Itúrbide, un militar nascut a Sevilla el 1683, que havia anat a raure a Vic per nomenament, perquè bé que deuria correspondre al perfil que portava al cap la monarquia per a aquests càrrecs a Catalunya. Després del seu govern a Vic, Avilés va ocupar successivament les intendències de l’exèrcit a Galícia, a Castella (amb seu a Zamora), a València i a Aragó, i al cap de la seva vida, amb títol de marquès a la butxaca, fou designat membre del Consell de Guerra, a Madrid. Però si el personatge és conegut, és sobretot perquè fou el pare de Gabriel de Avilés y del Fierro, nascut a Vic mentre la família hi feia estada, i que, militar també com el seu pare, passà a Amèrica, on fou capità general de Xile, virrei del Río de la Plata i finalment virrei del Perú.\nSi bé a partir de llavors les actes de l’Ajuntament d’Olot (les deliberacions i resolucions que es prenien en les seves sessions) passaren, doncs, a redactar-se en castellà, el català seguí tenint presència en la documentació municipal, especialment en aquella que implicava directament els particulars de la vila, com ara els contractes d’arrendament dels drets municipals o els llibres de la contribució del cadastre, i ja no diguem la correspondència i documents que hi presentaven els olotins. Aviat se segregaren els instruments municipals en dues sèries de llibres, els d’actes, en castellà, i els d’escriptures, on hi ha català i castellà, però amb la nota que quan entre 1769 i 1780 es posà índex de continguts a aquests darrers volums, aquest es redactà en català.\nQue a partir de 1735 s’imposés el castellà en les deliberacions municipals, afectava només la redacció de l’acta de cada sessió, no pas el desenvolupament d'aquestes. Pel fet que s’hagin conservat alguns plecs d’esborranys d’aquests anys, sabem que en un primer moment el secretari feia l’esborrany de l’acta en català (que seria, per tant, tal i com s’havia parlat entre els regidors) i després el mateix secretari, o algun dels seus escrivents, traslladava aquest esborrany al castellà per a inscriure-la en aquesta forma en els registres definitius.\nDéu n’hi do de la correcció amb què en aquestes actes s’usa el castellà, i hem de valorar el mèrit i l’esforç dels que s’hi posaren, tot i que, sobretot al principi, potser per efecte d’aquesta traducció a partir d’un esborrany català, no és difícil de trobar-hi que el pensament es guiava pel català. N’és exemple un acord del mateix 1735 en què s’havia aprovat de pagar les despeses fetes “para adobar y reparar el camino del Palau hasta la casa del Dr. Raymundo Albert y de la altra part de dit Palau la baxada de vers la pared del terreno que era balsa del posso de hielo”. De vegades tindrien clar que determinades paraules castellanes no resultarien entenedores, perquè s’optava per aclarir-les en català, com quan, també en aquell any, en el contracte amb el paleta que faria unes obres per a les casernes, consta que aquest accepta “el dicho precio apreciado, vulgo preu fet”, perquè ja es veu que al pobre paleta olotí, amb això del “precio apreciado” no sabria pas de què li parlarien, però, en canvi, ho tindria clar si del que es tractava era de fer les obres a preu fet. Potser també en determinats moments no es trobaria la paraula castellana justa, i s’optava també per fer-hi un aclariment. El 1739 s’havia de pagar la feina d’haver aplanat un clot que hi havia al Firal d’Olot, però es degué dubtar de com es deia en castellà, primer del fet de deixar-ho tot ras, pla, i sobretot de com dimonis es diria un clot; en aquest darrer acudiren al mot “foso”, però ja degueren veure que una fossa no és exactament un clot, i al final ho deixaren així: “por las costas de haverse llanado, u rasat, un fosso, o clot, en el campo ferial”.\nAdmira la facilitat amb què el castellà pogué ser imposat. Ni un paper escrit, ni una rúbrica, simplement, va el secretari de l’Ajuntament d’Olot a veure el corregidor (un militar de passada per Catalunya que aspiraria a més), aquest li diu que vol les actes en castellà i ja queda això instaurat, amb voluntat de perpetuïtat. En canvi, si n’hauran de passar de treballs, penes i feixucs, abans no puguin tornar-se a escriure en català!\nPublicat per Miquel a 8:56\nEtiquetes de comentaris: Arxius, Olot, Política, Vic\n14. Obres a l'església de les Preses? Que les pa...


Jornades | grup-formacio\nde Psicoteràpia de Grup\nEls passats 25 i 26 de maig del 2018, a la Facultat de Psicologia de la Universitat de Barcelona, vam realitzar la 1a Jornada Catalana de Psicoteràpia de Grup i Psicodrama Transformacions creatives en l’espai grupal i psicodramàtic.\nLa jornada va ser concebuda partint de la idea de constituir un grup de treball, integrat per la totalitat dels participants, en el qual es pogués experimentar l’existència de fenòmens grupals conscients i inconscients inclosos en el concepte de ment grupal. I que aquest grup de treball intervindria en l’escena psicodramàtica que, des de les seves característiques transicionals, facilita el desenvolupament de les possibilitats transformadores de la creativitat, així com la reflexió sobre els seus bloquejos.\nL’experiència de la jornada va ser molt satisfactòria a tots nivells, tant d’organització com respecte a la qualitat del treball realitzat pels membres dels diferents Comitès.\nComitè i jurat\ndel concurs de posters\nEnvia'ns propostes o suggeriments per a una futura 2a Jornada Catalana de Psicoteràpia de Grup i Psicodrama


Two Evangelists Charged. Tried. Convicted. – Bible Science Forum\n← Final judgment in the new heaven and new earth → Daniel’s Seventy Weeks\nOne reply on “Two Evangelists Charged. Tried. Convicted.”


Catalunya arriba als 3 milions de persones amb la pauta completa de vacunació | elsot.cat\nCatalunya arriba als 3 milions de persones amb la pauta completa de vacunació\nAquest matí s’ha arribat a la xifra de 7 milions de vacunes administrades\nBona resposta a les maratons de vacunació sense cita prèvia\nEl procés de vacunació no s’atura i aquest dissabte s’ha assolit la xifra de 3 milions de persones que tenen la pauta completa de vacunació a Catalunya. A banda, també aquest matí s’ha passat de les 7 milions de vacunes administrades. Unes dades que demostren l’esforç dels professionals de la salut, especialment de l’atenció primària, i el compromís i la responsabilitat de la ciutadania per la campanya de vacunació.\nSalut va obrir aquesta setmana l’última franja d’edat que quedava pendent, la de 16 a 29 anys. Això implica que tots els nascuts fins el 2005 ja es poden vacunar. Una franja que aquest matí ha estat cridada al CAP Ramon Turró de Barcelona on s’han administrat les 1.000 dosis disponibles. La resposta del col·lectiu més jove ha estat excepcional, a les 15h ja s’havien posat totes les dosis.\nAquest tipus de maratons de vacunació no són exclusives de Barcelona ciutat, sinó que arreu del territori català se n’han fet els darrers dies i han estat ben acollides per part de la població. La vacunació sense cita prèvia és complementària a les actuacions de base que es continuen fent als punts habituals. Aquest cap de setmana es porten a terme:\n3 de juliol: Hospitalet de Llobregat al CAP Florida\nNascuts fins el 1991\n600 dosis (ja administrades)\n3 de juliol: Barcelona al CAP Ramon Turró\n1.000 dosis (ja administrades)\n3 de juliol: Santa Coloma de Gramenet al CAP El Fondo\n3 de juliol: Mataró al CAP Gatassa (només per als veïns del municipi)\nMajors de 40 anys i població vulnerable major de 18 anys\nTambé s’està fent marató, tot i que amb cita prèvia, avui dissabte al mercat municipal de Roses (Girona), on s’han posat 800 segones dosis i 400 de primeres. Unes accions que continuaran en els propers dies arreu del territori.\nAquesta setmana, només de dilluns a divendres, s’han administrat 586.132 dosis de vacunes, la quantitat més gran posada fins ara en 5 dies. Aquest bon ritme és possible gràcies als punts de vacunació, als CAP i a altres iniciatives dirigides a col·lectius amb difícil accés a la vacuna.


Condemna a la repressió al Sàhara occidental – Intersindical Alternativa de Catalunya\nCondemna a la repressió al Sàhara occidental\nPosted By: redacció 5 d'agost de 2019\nLa IAC ha participat en la redacció, i signat, el comunicat elaborat pels sindicats de la Conferencia europea de solidaritat i recolzament al poble saharaui (EUCOCO) que condemna la repressió que s’està produint en los territoris ocupats del Sahara occidental.\nEl redactat (en italià, espanyol i francès) condemna la repressió contra la població civil sahraui en els territoris ocupats del Sàhara occidental. El passat 19 de juliol, a El Aaiun, es van produir atacs contra les famílies sahrauis que van sortir als carrers de la ciutat per reclamar el dret a l’autodeterminació; l’acció repressiva va causar lesions diverses i la mort de Sabah Azman Hameida, de 23 anys.\nEls sindicats signants d’aquest document condemnen l’ús de la violència i la repressió exercida per la policia i l’exèrcit marroquí contra la població civil sahraui. Sol·licitem a la Unió Europea i a la Comunitat Internacional que adopti mesures davant l’Estat marroquí perquè cessi la repressió sobre la població i es garanteixi la defensa dels drets humans.


Puigdemont: "A tot un poble mobilitzat no li podran fer ni pessigolles" - Empordà\nEl president s'ha pronunciat així en la seva intervenció al Consell Nacional del PDeCAT\nEFE 11.06.2017 | 06:30\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha defensat avui la fortalesa de la ciutadania per tirar endavant el procés sobiranista i ha advertit que, mentre als polítics els poden inhabilitar, "a tot un poble mobilitzat no li podran fer ni pessigolles".\nPuigdemont s'ha pronunciat així en la seva intervenció a Lloret de Mar, en el marc del Consell Nacional del PDeCAT un dia després d'anunciar que l'1 d'octubre es durà a terme el referèndum independentista.\nEl dirigent ha insistit que als polítics els poden "inhabilitar, suspendre, amenaçar i querellar", però "a la gent se li ha de tenir molt respecte".\n"Amb aquest procés s'acaba el moment del protagonisme principal de la política i arriba el de la ciutadania", ha afegit Carles Puigdmemont, que ha demanat als contraris al referèndum, que tinguin "l'honestedat de mirar als ulls el poble de Catalunya i que s'atreveixin a dir-li que no té dret a decidir el seu futur".


Creençes religioses o les diferents formes de negar l´ús de la raó l´home.\nLa revelació consisteix a creure a partir de certs textos que no es discuteixen, que el mateix déu es manifestà o revelà l´home. O d´una altra manera, la revelació és l´acte pel qual un ésser suprem es manifesta, revela la seva pròpia existència els homes, ja que implícitament, se suposa que l´home per la seva sola raó, no pot arribat mai a les anomenades veritats revelades.\nObservem immediatament, que es tracta sobretot de separar l´home de la seva raó, de la seva crítica, del seu pensament, no se li demana que pensi, al contrari se li demana que cregui, i déu o l´ésser suprem comprenent les limitacions que ja són prohibicions de l´home, decideix revelar-se.\nHi ha tantes revelacions com a religions, és a dir, existeixen tantes prohibicions de pensar amb la raó, com religions existeixen.\nAntonio López Campillo y Juan Ignacio Ferreras, Curso acelerado de ateísmo, Ediciones VOSA, Madrid 1996


Guanyadors del 4t Concurs de Microrelats de Cugat.cat | Concurs de microrelats per Sant Jordi\nGuanyadors del 4t Concurs de Microrelats de Cugat.cat\nVerbs (1r Premi categoria adulta)\nArribo. Miro. Sec. Espero. Fumo. Llegeixo. Miro. M’aixeco. Volto. Sec. Miro. M’impaciento. Fumo. Espero. Penso. Dubto. Em neguitejo. Arriba. Somric. Beso. S’excusa. Escolto. Perdono. Acaricio. Abraço. Explico. Escolta. Projecto. Nega. Insisteixo. Nega. Suplico. Nega. S’empipa. Desisteixo. Marxa. Miro. Marxa. M’entristeixo. Desapareix. M’enfonso. Passejo. Percebo. Reflexiono. Camino. Observo. Albiro. Torno.\nRAFAEL USERO SANCHEZ (Fracàs)\nL’atac (Accèssit categoria adulta)\nSense voler-ho, se li alça el braç. Aprensiu com és, de seguida imagina malalties degeneratives i un futur esfereïdor (immobilitzat per sempre en una cadira de rodes, atès per un seguici d’infermeres i metges que li amaguen la terrible veritat). Però ara se li aixeca una cama –flexible com una ballarina–, després l’altra –es troba suspès en l’aire!– i finalment cau a terra. Estès al mig del carrer, no controla els moviments per voluntat pròpia: s’arrossega, es balanceja, levita, es contorsiona amb convulsions violentes. Un cor infantil de rialles acompanya els seus espasmes. Aplaudiments. Uns fils li tiben els membres. Rep un fort cop al cap: un putxinel·li vestit de policia li està clavant garrotades. Quan acabarà la funció?\nJORDI MASÓ RAHOLA (Don Draper)\nAvui podria ser un gran dia (1r Premi categoria infantil)\nRiiing, riiing! És hora d’aixecar-se. Shhhhhhh! La dutxa. Poing! Les torrades. Ffff! La llet calenta. Pum! La porta al tancar-se. Zzzzuuu! El ascensor. Surto. Chop chop chop! Genial, està plovent i no he agafat paraigües. Rum rum! Mec mec! Els cotxes i les motos. Bla bla bla bla! La gent parlant. Chif chof! Les meves passes. Per fi arribo al cole. No hi ha ningú, pot ser he arribat tard. Miro el rellotge, però marca que encara estic a temps. Ding dong! Truco al timbre i nungú contesta. Mecatxis! Avui és dissabte!\nLAIA SORIANO GRANDE (Aial)\nPensaments d’un planeta trist (Accèssit categoria infantil)\nUs dono vida, us dono lloc, us dono aigua i menjar.\nEm doneu destrucció, em doneu mort, em doneu guerra i plors.\nUs dono qualitats, però feu servir els defectes.\nUs dono alegria, però feu servir l’odi.\nPerò encara tinc l’ esperança de que algun dia,\nem podreu donar alegria,\nem podreu donar felicitat.\nEncara tinc l’esperança que algun dia\nem podreu donar allò\nque jo us he donat.\nGERARD SALVADOR BORDONADA (Gerix)\nThis entry was posted on dissabte, 23 de/d' Abril de 2011 at 12:48\tand posted in 2011.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed.\n« Un nen nou a classe\nMort d’un mosquit »\nLa @cupsantcugat ha expressat en un comunicat la seva 'estupefacció' cugat.cat/noticies/polit… @Nudenu @rpiqueh… twitter.com/i/web/status/9…Concurs de microrelats\t3 minutes ago\n🖊 OPINIÓ | 'Sobre la neutralitat en l'espai públic' és la columna d'opinó de @mireiaingla , portaveu d'… twitter.com/i/web/status/9…Concurs de microrelats\t11 minutes ago


Els colors de la terra: de juny 2015\nPont dels Serrans. València. L'Horta.\nAntigament era el pont que salvava el riu Túria i donava a les portes de Serrans o torres de Serrans, ara l'antic riu s'ha convertit en el jardí del Túria i en lloc d'aigua és la gent la que va passejant.\nNosaltres iniciem el Camí, l'etapa que ens porta de València al Grau. Fins fa poc rehabilitat pel pas de vinanats.Ubicació sobre mapa (2).\nEl pont de serrans i les torres al fons 10-5-15\nPont dels Serrans i al fons les torres 10-5-15\nVa ser prou simbòlic aquest moment , aquestes primeres passes de creuar el pont i inciciar la primera etapa del tram Horta-Túria-Morvedre, que comunicava València i Sagunt per Porta Coeli.\nPublicat per Joan Ramon a 16:06 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bressol de l'aigua, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa València-Grau, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta, ponts, València\nMolí de Ferrando. Paterna. L'Horta.\nEn la caminada del 9-5-15, arribàvem en l'etapa de Riba-roja a Paterna, prop de Paterna i en aquesta entrada coneixerem el quart molí, el molí de Ferrando.\nMolí de Ferrando 9-5-15\nPontets al berenador prop del molí de Ferrando\nPublicat per Joan Ramon a 15:53 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, l'Horta Oest, molí, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta\nEn la caminada del 9-5-15, en l'etapa del Camí de Riba-roja a Paterna, molt prop ja d'arribar a Paterna vàrem arribar al complexe on hi ha els quatre molins, en aquest cas l'entrada del molí del Martinet.\nEn el cas del molí del Martinet vàrem arribar quan n'hi havia un boda i no vàrem poder entrar.\nPublicat per Joan Ramon a 15:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bressol de l'aigua, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, l'Horta Oest, molí, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta\nMolí de l' Escaleta. Paterna. L'Horta.\nÉs un dels quatre molins que es troben junts molt prop del casc urbà de Paterna. és el que es troba al costat del molí del Testar. Em quede bocabadat mirant la força de l'aigua com ix pels orificis del molí.\nPublicat per Joan Ramon a 1:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bressol de l'aigua, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, l'Horta Oest, molí, Paterna, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta\nMolí Testar. Paterna. L'Horta.\nJa molt prop de Paterna fent la caminada de l'etapa de Riba-roja a Paterna(aquesta vegada a l'inrevés) arribem a aquest complexe impressionant dels quatre molins, aquesta entrada la dedicaré al molí de Testar.\nMolí del Testar\nMolí del Testar. caminada del 9-5-15\nSegons em diuen els companys el Pontó és com anomenen el pont de fusta més gran que creua el Túria. molt prop queda el mirador del Pontó.\nEl Pontó caminada del 9-5-15\nPublicat per Joan Ramon a 0:50 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, l'Horta Oest, Paterna, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta, ponts\nl'Assut de Daroqui.Paterna. l'Horta.\nA l caminada del 9-5-15 tot davallant el riu T´ruia pel costat passem per l'assut de Daroqui.\nCartell de l'assut\nPublicat per Joan Ramon a 0:37 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Assut, bressol de l'aigua, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, l'Horta Oest, Paterna, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta\nL'Assut de Montcada. Paterna.l'Horta\nAnàvem fent el Camí a l'etapa de Riba-roja a Paterna acompanyats del riu Túria, l'assut de Montcada prepara l'aigua per desviar una part per la séquia de Montcada .\nPublicat per Joan Ramon a 0:24 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Assut, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, l'Horta Oest, Paterna, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta\nLa séquia Reial de Montcada.Paterna.L'Horta.\nHavíem arribat al lloc on naixia la séquia de Moncada, el Túria es dividia i una part de l'aigua iniciava el seu llarg camí per regar molta part de l'Horta Nord. La séquia té jurisdicció a part del que és el tribunal de les aigúes de València. Passa per Moncada que porta el seu nom.\nPartidor on comença la séquia de Moncada\nInici de la séquia de Moncada a Paterna\nSéquia de Montcada en un tros del seu llarg trajecte\nCaminada de Riba-roja a Paterna 9-5-15\nPublicat per Joan Ramon a 16:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bressol de l'aigua, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, l'Horta Oest, Paterna, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta, sèquia\nSeguíem el Camí a l'etapa de Paterna-Riba-roja, tot i que la vam fer a l'irevés en direcció cap a Paterna, passàvem per l'únic trosset del terme de Manises, i així arribàvem a la caseta de l'aigua, amb la seua "parà" que buidava al riu.\nCaseta de la Presa.\nEtiquetes de comentaris: bressol de l'aigua, Canals, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, l'Horta Oest, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta\nLa lloma de Betxí. Paterna. El Camp de Túria.\nA l'altra banda de riu Túria en el camí de Riba-roja a Paterna un tossalet assoma el cap d'entre la vegetació, segons em diuen Graeme i Miquel és la lloma de Betxí, em sembla curiós el topònim de Betxí com es va repetint al llarg de la nostra geografia.\nEn aquest cas no la visitarem ara , crec recordar que es troba dintre del brancal dels boscos del Túria. La seua importància radica en tenir pintures rupestres i un poblat iber.\nLa lloma de Betxí-9-5-15\nEtiquetes de comentaris: el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, jaciment arqueològic, l'Horta Oest, Patrimoni, Patrimoni de l'Horta, poblat iberic\nLa Cova de Daniel. Riba-roja de Túria. El Camp de Túria\nLa cova de Daniel. Riba-roja de Túria. El Camp de Túria.\nEns trobàvem fent el Camí de Riba-roja a Paterna i vàrem fer l'espina de peix que portava a l'aqüeducte i la Cova de Daniel, en un altre moment tornarem per visitar València la Vella que es troba seguint el camí després de la cova de Daniel. L'accés és fàcil i es troba a vora camí, després vàrem recular per seguir el camí cap a Paterna.\nPel que fa a la cova és una casa feta picant la pedra i per dintre totes les estances estan treballades sobre la pedra, impressionant, crec que val la pena veure-ho.\nQuan volíem entrar, milers d'insectes voladors tenien el seu niu a la roca, de lluny em van semblar vespes terreres però en apropar-me vaig veure que no picaven i llavors vaig creuar el llindar de la porta. Dintre s'estava molt fresquet.\nLa cova de Daniel\nPorta principal de la cova\nPublicat per Joan Ramon a 0:06 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: casa, cova, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, Patrimoni, Patrimoni del Camp de Túria, Riba-roja\nAqüeducte romà. Riba-roja de Túria. El Camp de Túria.\nEns trobàvem fent el Camí a l'etapa de Riba-roja a Paterna, aquesta vegada ho feiem en sentit contrari, vàrem iniciar la senda de l'espina de peix de València la Vella, era un trajecte curt amb alguns alicients, que s'iniciava al trocal i tornava a ell,molt interessants com el cas de l'aqüeducte romà. Tot i que no es troba sancer encara podem observar part de l'obra. Entre matolls Miquel, Graeme i jo intentàvem trobar el punt per traure millor la fotografia del que quedava de l'aqüeducte, tot i que tant d'una banda com de l'altre l'efecte era semblant.\nRestes de l'aqüeducte romà prop de València la Vella.\nAqüeducte prop de València la Vella. 9-5-15\nVista de l'aqüeducte romà caminada 9-5-15\nVista de l'aqüeducte romà\nVista general des del sud\nDe vegades els trossos d'història abraçats a un tros de barranc ens fan reflexionar sobre les cultures que ens han precedit, i el seu intent com el nostre de controlar la natura.\nEn aquest cas la importància de l'aigua per la vida, les obres i l'esforç per conduir-la. Com ens ha perdurat durant més de 2000 anys aquesta obra magna, la importància de la seua preservació i rellevància, com el valor d'aquestes parets per portar l'aigua ha anat augmentant en els anys. És el poquet que queda i ens pot ensenyar molt sobre la vida d'aquestes persones.\nPublicat per Joan Ramon a 14:59 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Aqüeducte, bressol de l'aigua, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, Patrimoni, Patrimoni del Camp de Túria, Riba-roja\nSalze desmai.Riba-roja de Túria. Camp de Túria.\nEncara que tal vegada no arribava a ser un salze amb un renom especial o amb una placa explicatòria, si que el vaig trobar suficientment gran comper fer-li l'entrada i una mica d'explicació.\nPublicat per Joan Ramon a 11:19 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: arbres monumentals, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, Patrimoni, Patrimoni del Camp de Túria, patrimoni natural\nRestes de la guerra Civil de València la Vella. Riba-roja de Túria. El Camp de Túria.\nRestes de la Guerra Civil a València la Vella. Riba-roja de Túria. Camp de Túria\nTot i que de moment l'indret no l'he visitat i ho tinc pendent, des de l'altra banda de riu Túria vaig veure el turonet i amagat en mig dels matolls i mig enrunat, apareixia el niu de metralladora de la Guerra Civil, vestigi de la nostra història més recent. Caminada feta el 9-5-15 de Riba-roja a Paterna.\nNiu de metralladora de València la Vella\nEtiquetes de comentaris: el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, guerra civil de 1939, Patrimoni, Patrimoni del Camp de Túria, trinxeres\nValència la Vella. Riba-roja de Túria. El Camp de Túria\nValència la Vella. Riba-roja de Túria. El Camp de Túria.\nValència la Vella conté alguns vestigis de difernts èpoques, conté un castrum fortificat d'origen visigòtic i algunes restes romanes.\nDe moment no he fet la visita al detall i vàrem passar per vora riu fent el Camí de Riba-roja a Paterna, i Graeme em va indicar el turonet on es trobaven les restes, que és el que de moment tinc, durant la caminada feta el 9-5-15, aniré afegint informació tal com la vaja tenint\nTuronet de València la Vella a Riba-roja. 9-5-15\nTuronet de València la Vella 9-5-15\nEtiquetes de comentaris: el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, guerra civil de 1939, jaciment arqueològic, Patrimoni, Patrimoni del Camp de Túria, Riba-roja, trinxeres\nAntic pou de València la Vella. Riba-roja. El Camp de Túria\nAntic pou de València la Vella. Riba-roja de Túria. El Camp de Túria.\nEra l'antic pou que donava aigua a aquesta zona , ara ja en desús.\nPublicat per Joan Ramon a 8:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, Patrimoni, Patrimoni del Camp de Túria, pous\nEl plàtan monumental de Riba-roja.Riba-roja. El Camp de Túria.\nEl plàtan monumenal de Riba-roja. Riba-roja. El Camp de Túria.\nDesprés d'una estona caminant sota el bosc de Rivera, allunyant-nos de mica en mica del riu Túria i també de la ruta que ens havia de portar cap a Paterna, (estàvem fent el que anomenàvem una espina de peix), l'espina de peix del plàtan, que comença a la ruta principal del Camí anava al plàtan i tornava a la ruta principal.\nQuan vàrem arribar em vaig quedar sense paraules, meravellós, uau!!, era altíssim i molt gros, i semblava molt sa, amb el seu fullatge acabat d'estrenar i les borles penjades per tot l'arbre. Donava ganes de quedar-s'hi.\nCaminada i visita al plàtan el 9-5-15\nMas d'Alcedo. Riba-roja de Túria. EL Camp de Túria.\nEns trobàvem fent l'etapa del Camí de Ribar-roja a Paterna(tot i que aquesta vegada en sentit contrari) i vàrem veure una senyalització que ens indicava bair i mas d'Alcedo, en la mateixa cruïlla hi havia un tamarit africà florit(tamarix africa), vàrem continuar pel caminet i de seguida vàrem veure el bar, relacionant amb els cavalls i la vista va seguir el caminet que portava recte a un gran caslici, era el mas d'Alcedo. Aquesta vegada no l'escorcollaré més i recularem cap a darrera per seguir el camí(9-5-15)\nMas d'Alcedo al fons\nQuan vàrem acabar la caminada vàrem poder fer una visita al mas , tot i que n'hi havia una celebració i sols el vàrem poder veure de fora.\nPublicat per Joan Ramon a 0:15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: casa, el Camí a l'Horta-túria-morvedre, etapa Paterna-Riba-roja, mas, Patrimoni, Patrimoni del Camp de Túria