Les espècies i el tipus de comunitats vegetals canvien responent tant a les característiques físiques del terreny, com a factors climàtics o humans. Un estudi realitzat per investigadors i investigadores de la UAB i el CREAF, publicat a Forest Ecology and Management, mostra la dinàmica i com ha canviat la vegetació de tres grans regions de la península Ibèrica entre 1987 i 2012. L’article constata que, "després de l’abandonament de moltes zones rurals i el canvi d’ús de la terra, la sequera i les variables topogràfiques que condicionen la disponibilitat d’aigua al sòl —com l’altitud, el pendent, la humitat del sòl i la radiació solar— juguen un paper molt important en els canvis dels boscos els darrers anys", explica l’autor principal de l’estudi, l’investigador de la UAB Juan José Vidal Macua. L’article destaca la disminució de les coníferes (especialment pins) i l'expansió dels planifolis mediterranis —arbres de fulla plana i ampla, com alzines i roures—, els quals podrien convertir-se en dominants en moltes àrees de la Mediterrània si continua la tendència climàtica d’augment de temperatures i menor disponibilitat d'aigua.\nL’ús de la teledetecció i l'estadística en els models de canvi global\nPer veure com han estat les tendències de canvi en els boscos de la península, l’estudi ha analitzat tres regions ibèriques. S’ha usat imatges del satèl·lit Landsat, una base de dades de sequera de la península Ibèrica (calculada gràcies als models climàtics del professor de la UAB Miquel Ninyerola), un nombre elevat d’altres variables ambientals i estadística computacional. Dues zones són del nord-est peninsular: una inclou bona part de Catalunya i l’altra de l’Aragó, amb una lleugera superposició (atès que coincideixen amb escenes de l'òrbita del satèl·lit), i ambdues arriben fins els Pirineus. La tercera, situada a Andalusia, inclou Sierra Nevada i bona part del sistema Penibètic.\nA les coníferes en general els afecten molt les sequeres llargues, i és per aquest motiu que espècies com el pi roig, més ben adaptada a latituds fredes del nord d'Europa, han anat quedant relegades a zones humides i a cotes altes de les muntanyes. Això ha afavorit certs planifolis (arbres de fulla plana i ampla) com l’alzina, el garric i el roure martinenc. De fet, els resultats mostren que sota condicions de sequera, els boscos mixtos de planifolis i coníferes és més fàcil que passin a ser de només planifolis amb el temps. Tanmateix, en zones amb pocs episodis de sequera, algunes coníferes segueixen dinàmiques actives, especialment el pi blanc, que és capaç de competir amb l'alzina a les cotes mediterrànies més baixes.\nAl nord, a les zones de Catalunya i l’Aragó, l'alzina i el garric s'han vist afavorides en aquelles zones més afectades per la sequera. Això ha passat tant en boscos madurs com en matollars, gràcies a que aquests planifolis perennes estan més adaptats a la limitació d’aigua. En zones de baixa radiació solar a Catalunya, les sequeres han afavorit un planifoli caduc com el roure martinenc en paisatges que comparteix amb el pi roig, menys adaptat al dèficit hídric.\nNo obstant, en general les transicions a boscos caducifolis necessiten disponibilitat d’aigua i humitat al sòl, i per això solen ser més freqüents al nord de la Península, i de forma més testimonial al sud, on el clima és més càlid i sec. Caducifolis com roures i faigs dominen la transició a partir dels 1000 m a les muntanyes, especialment als vessants nord, on hi ha més humitat. A l'Aragó, la zona del riu Cinca ha tingut una transició important de coníferes cap a caducifolis, atès que la llera d'aquest riu té uns sòls molt més adequats per als arbres de fulla caduca.\nCal tenir en compte que “la gestió històrica del territori, l'abandonament de la terra i la substitució de llenya per combustibles fòssils com a font d’energia també han contribuït a l'expansió dels planifolis”, explica Cristina Domingo, una de les autores de l’estudi i investigadora de la UAB i del CREAF. I alerta: “que els boscos canviïn i les espècies més resistents a la sequera acabin dominant les comunitats forestals podria alterar el ritme de captura de carboni i el règim d’incendis al Mediterrani”.\nVidal-Macua J.J., Ninyerola M., Zabala A., Domingo-Marimon C., Pons X. (2017). "Factors affecting forest dynamics in the Iberian Peninsula from 1987 to 2012. The role of topography and drought". Forest Ecology and Management, 406: pp 290-306. DOI: 10.1016/j.foreco.2017.10.011


VERKAMI FACA 2014\nHem encetat un nou verkami per construir entre totes unes noves festes alternatives. Aquest any comencem les Festes Alternatives de CArcaixent el dia 4 d'octubre i finalitzem el 16 del mateix mes. Tornem a fer activitats com el concurs internacional d'allioli, la ruta dels esperits, els concerts al Dau al set. També en fem de noves com el circ "La Finestra nou Circ", jornades etnobotàniques i eixides a coves i simes.\nEl verkami està en marxa des del 3 de setembre i portem ja 275 euros de mecenes. Les recompenses poden ser recollides del 8 al 16 d'octubre a les activitats de les festes. De tota manera anem a contactar amb els mecenes per correu electrònic per facilitar la recollida de les recompenses. Esperem assolir els 1500 euros.\nLes aportacions dels mecenes van destinades a pagar despeses pròpies d'activitats, pagar transports d'artistes, espectacles, concerts i també per menjars i publicitat.\nSón les sisenes festes autogestionades, i volem continuar. Som moltíssima gent que fem les FACA possibles, a més a més d'organitzadors o mecenes, també són els artistes i autors que hi participen, el escriptors i actors locals que participen en la ruta dels esperits o l'urbascenes, col·laboradors, etc. No volem dir noms perquè farem un article exclusiu per elles.\nAsí està l'enllaç del verkami:\nPublicat per FACA a 19:02\nPROGRAMACIÓ FACA 2014 (PROVISIONAL, QUEDA POC PER ...\nVERKAMI FACA 2014 Hem encetat un nou verkami per ...\nNOVA IMATGE DE LES VI FACA\nJornades etnobotàniques a l'institut!!\nREGOLÀ DEL XÚQUER A principis d'agost vam anar d'A...\nPROGRAMA FACA 2014 (ACTUALITZAT) Dissabte 4 octub...\nRAL·LI HUMORÍSTIC DE CARCAIXENT Parlem del Ral·li ...\nCARTELL VI FESTES ALTERNATIVES A CARCAIXENT\nATENCIÓ: AJORNEM FESTA FACA!\nFES LA TEUA ALBADA I PARTICIPA A LES ALBADES A DOL...


El Campament Reial de Sabadell s'instal·la a la Casa Grau\nEl Campament Reial de l’Ambaixador dels Reis a Sabadell es trasllada al pati de la Casa Grau\nL’Ambaixador, l’any passat, al seu Campament | (c) Petit Sabadell\nL’Ambaixador de Ses Majestats els Reis d’Orient tornarà aquest any a muntar el seu Campament Reial a Sabadell, però ho farà en un emplaçament lleugerament diferent al dels últims anys. L’emissari reial muntarà el seu quarter al pati de la Casa Grau, és a dir, a la mateixa plaça del Gas però dins del recinte que fins fa uns anys ocupava l’antiga escola Carme Simó. És la fórmula que Sabadell Comerç Centre i la Fundació Gas Natural Fenosa han escollit per fer que l’activitat sigui més econòmicament sostenible i es pugui mantenir. L’Ambaixador arribarà a Sabadell el dia de Sant Esteve al migdia (13:00h) i oferirà el seu tradicional discurs als nens i nenes de la ciutat. Després de reposar una mica i recuperar-se del viatge, el seu Campament s’obrirà el mateix dia a la tarda i restarà obert en diferents horaris fins el 4 de gener per recollir les cartes que els petits volen fer arribar als reis Blanc, Ros i Negre. Els organitzadors calculen que hi passaran unes 5.000 famílies, en línia amb edicions anteriors.\n“Ha tocat fer un petit ajustament per poder fer el Campament Reial. La nostra opció sempre ha estat fer-lo i, per aconseguir-ho, aquest any ha calgut fer aquest canvi d’emplaçament”, justifica Eva Buch, directora del Museu del Gas. El fet que el pati de la Casa Grau estigui tancat permetrà, per exemple, estalviar en aspectes logístics com la seguretat o l’escenografia. En contraprestació, aquest espai més petit “es traduirà, fins i tot, en una major màgia, que és, en definitiva, del que es tracta”, afegeix Josep M. Porta, president dels comerciants del Centre de la ciutat. L’Ajuntament ha cedit i condicionat l’espai, podant els dos avets existents i aplanant el terreny, mentre que tota la resta de despeses les assumeixen l’associació de comerciants i la Fundació Gas Natural. La plaça de Sant Roc va oferir una major implicació en la iniciativa, però això passava per traslladar-la a un altre lloc. “I la nostra opció es continuar a la plaça del Gas i al costat de la Fundació“, explica Porta.\nEl Campament Reial de 2014 | (c) Petit Sabadell\nEl canvi farà innecessari el recorregut que fins ara es feia per l’interior del Museu del Gas i, en aquest sentit, s’han suprimit els delegats culturals que entretenien les persones que feien cua. De totes formes, el Museu aprofitarà les Festes per fer portes obertes, de forma que els visitants del Campament podran visitar-lo lliurament i participar de les activitats que proposa habitualment o veure el pessebre que, un any més, hi ha muntat l’Agrupació de Pessebristes de Sabadell. A més, podran participar al Racó dels Somnis, escrivint els seus desitjos pel nou any i penjant-los a la façana de l’equipament. Els organitzadors garanteixen que “les cues seran ràpides”, fins i tot més que d’altres anys, perquè l’accés de visitants al Campament serà constant i no en grups de trenta persones com passava fins ara.\nMalgrat les dificultats que suposa la seva organització, el Campament Reial s’ha convertit en un dels elements més característics del Nadal a Sabadell, com ho demostra la gentada que reuneix i el fet que “no es tracta d’una activitat del Centre sinó de tota la ciutat que porta, fins i tot, gent de les poblacions del voltant“, explica Porta. Com és habitual, durant la seva visita a Sabadell, l’Ambaixador també farà una visita als nens i nenes ingressats a l’Hospital de Sabadell (29 de desembre) i alguns petits sabadellencs podran esmorzar amb ell al mateix Museu del Gas (30 de desembre).\nOlder Post‘Els Pastorets’ de la Joventut de la Faràndula obren una nova etapa amb Albert González al capdavant


La casa de la esperanza | La Finestra Digital\nAl 2007 l’assagista, poeta i naturalista nord-americana Diane Ackerman publicà The Zookeeper’s Wife (La dona del guardià del zoo), on relatava la història real dels cuidadors del zoo de Varsòvia durant l’època de la Segona Guerra Mundial, Jan Zabinski i la seva dona, Antonina, els qui, després de la invasió de l’exèrcit alemany de Hitler, van salvar a uns tres-cents jueus de l’Holocaust, amagant-los en el soterrani del seu domicili, al mateix zoo. Ara arriba a la cartellera la seva adaptació al cinema, una coproducció dels Estats Units, Regne Unit i la República Txeca, titulada La casa de la esperanza.\nLa directora, la realitzadora d’origen neozelandès Niki Caro, ja demostrà al seu film En tierra de hombres (2005) la seva habilitat per retratar personatges femenins. En aquesta ocasió, descriu una altra protagonista amb profunditat, l’animalista Antonina, excel·lentment interpretada per la gran Jessica Chastain, també productora de la cinta. La actriu nord-americana, una de les millors actrius de la seva generació, en els darrers temps acostuma a triar personatges femenins ben escrits, aquells amb els qui els espectadors es poden reconèixer fàcilment. Aquí destaca en un paper concebut per al seu lluïment: som testimonis dels seus esforços i els del seu marit per mantenir actiu el zoo després de l’esclat de la guerra, i per cuidar i protegir tan als animals com als jueus en perill, mentre intenta resistir l’assetjament dels nazis. La seva parella en aquesta ficció, l’actor belga Johan Heldenbergh, també està a bon nivell. En canvi, Daniel Brühl, que interpreta a l’antagonista de la funció, el zoòleg alemany Lutz Heck, obsessionat amb posseir tot el que li vingui de gust, Antonina inclosa, resulta bastant forçat a les seves escenes, molt lluny de la seva interpretació del nazi Fredick Zoller a Malditos bastardos (2009), de Quentin Tarantino.\nEl problema de La casa de la esperanza és que desenvolupa un relat molt convencional, excessivament tou per a la crítica situació que planteja i que no aconsegueix emocionar ni transmetre res de nou al ja vist en altres films de la mateixa temàtica. El seu relat, encara que verídic a grans traços, està narrat amb mandra i li manca energia i emoció, a les antípodes de, per exemple, El pianista (Roman Polanski, 2002), film que retrata amb major dramatisme la terrible realitat del gueto de Varsòvia. A més, la forma de presentar les accions i les decisions dels personatges sovint no estan ben explicades i pequen d’una excessiva ingenuïtat.\nLa casa de la esperanza, en resum, no avorreix, però resulta distant i mancat d’empatia. Per a fans de Jessica Chastain o de les pel·lícules sobre drames de la Segona Guerra Mundial.\nDaniel BrühlDiane AckermanJessica ChastainJohan HeldenberghNiki Caro


EDR Valencià : Cesk Freixas: «Intento que els recitals es converteixin en trobades i que la gent esdevingui còmplice»\nEl cantautor de Sant Pere de Riudebitlles inaugura avui divendres el festival BarnaSants presentant el seu setè disc, 'Festa Major'\nCesk Freixas: «Intento que els recitals es converteixin en trobades i que la gent esdevingui còmplice»\nCesk Freixas ha fet un pas important a la vida. Festa Major (U98 Music, 2019) és el setè disc del cantautor de Sant Pere de Riudebitlles i un punt i a part en la seva carrera, fins al punt que pot ser considerat el primer d’una segona etapa. Els canvis es noten tant en la temàtica com en la manera d’escriure les lletres, en la producció musical i també en el fet que, per primera vegada, hi ha una discogràfica convençuda que li dona suport. L’artista manté el seu compromís nacional i d’esquerres alhora que ofereix un enfocament poètic i optimista.\nL’aparició del disc Festa Major coincideix amb el quinzè aniversari de la carrera de Cesk Freixas davant el públic. El teu debut va ser al bar Jimmy Jazz d’Igualada, emblema d’una generació de militants independentistes.\nRecordo que tenia molt poques cançons, potser només cinc o sis, i que vaig omplir els cinquanta minuts que va durar el concert amb versions. Cantava peces d’Ovidi Montllor, de Raimon, de Sílvio Rodríguez... fins i tot una de Fito y Fitipaldis. Algunes les havia adaptat al català, però la del Fito era en castellà. No tenia prou material propi per omplir una hora completa i hi afegia cançons que m’agradaven de la música que escoltava en aquella època. Van venir els meus amics del Penedès i uns amics del meu germà, que em van ajudar a omplir el Jimmy Jazz.\nDesprés de Protesta (Temps Record, 2014) va venir Proposta (DMusical, 2017), i ara arriba la Festa Major. Aparentment, Cesk Freixas s’està acomodant?\nNo és això! He posat aquest títol perquè al cap i a la fi les festes són una representació de la vida mateixa. La Festa Major és la celebració de la vida, de les ganes de compartir espais, de passar-ho bé i de reconeixe’ns en els actes populars i festius. És una excusa per parlar dels elements positius de la vida. Em trobo en un moment en què em venia molt de gust centrar-me en les cançons positives, parlar de temes relacionats amb les emocions i que fan aflorar una part més terrenal i humana que havia deixat de banda als dos discos anteriors, perquè eren més explícitament polítics. Ara em venia de gust que el centre del disc fos la part emotiva.\nSón cançons, però, de doble lectura.\nEl tractament de les lletres està fet voluntàriament així, que queda tot una mica obert. Al final, les cançons parlen de mi mateix, de la meva experiència i de l’experiència de la gent que m’envolta. He intentat treballar les lletres amb un punt d’obertura com no havia fet mai perquè cadascú tingui la llibertat d’interpretar-les com vulgui.\nÉs a dir, que qui hi busqui una lectura política no quedarà decebut.\nHi ha cançons en les quals intento plantejar un debat en termes polítics, però aquest no és el gruix de les peces del disc. Venia de dos discos amb molta càrrega militant explícita i amb elements d’autocrítica molt gran cap a l’esquerra anticapitalista. D’alguna manera, he entès que era el moment de fer sortir un altre tipus de cançons que fins ara havia deixat aparcades.\n‘Aparcades’ vol dir que n’havies fet però no les havies donat a conèixer?\nNo. Jo tancava la porta per no deixar que sortissin cançons de determinats temes. D’alguna manera m’autocensurava. Ara he volgut fer un disc espontani, terrenal i humà. El meu moment personal m’hi ha portat ara. Es va morir el meu pare fa dos anys i va néixer la meva filla també fa dos anys. La mort i la vida van aparèixer de cop i m’han fet replantejar moltes coses vitals. I encara per un altre motiu, el meu pare em va plantejar una cosa que em va deixar glaçat. Sempre havia considerat que en el moment que deixés de fer un tipus de cançons polítiques, potser la gent em faria més cas. I abans de morir em va dir que havia de fer noves cançons que em sortissin del cor i no només del fetge. Quan ell es va morir i va néixer la meva filla vaig tenir la necessitat d’escriure moltes lletres que obeïen a la premissa del meu pare de manera natural. Cançons que parlen de l’amor –cap a la meva parella, la meva filla, la gent que estimo...– que han estat el gruix del disc.\nEs podria dir que aquest és el teu primer disc de maduresa?\nEn el terreny musical he intentat consagrar un so i diria que sí, que és un disc més madur que els altres. Té més llum, més colors i més textures. A més, en el terreny literari he trobat un espai on em sento còmode. He escrit cançons treballades des de la poesia, més pensades que les anteriors. Les temàtiques són més espontànies però els textos són molt més elaborats, perquè tots tenen mètrica i ritme. Els he treballat com si fossin poemes. Estic convençut que aquest disc suposarà un abans i un després en la meva poesia. Em sembla que he trobat una veu pròpia tant en la manera de fer els textos com en el terreny musical. I m’hi sento molt a gust.\nHi col·laboren dos bons intèrprets com són Beth ("Revetlla") i Natxo Tarrés de Gossos ("Correfoc"). La línia vocal de les cançons és molt més dinàmica i sobretot molt diferent de la dels discos anteriors. Per què?\nHe treballat les harmonies de manera diferent. Jo sempre havia fet el procés de composició amb les guitarres clàssiques i aquesta vegada he creat les harmonies amb piano i guitarra acústica. Amb la clàssica quedaven una mica ensucrades, i ara hi ha més amplitud melòdica. A més, les melodies són molt més clares.\nUna altra de les novetats del treball és en la producció, a càrrec de Roger Rodés.\nEls tres últims discos els havia produït Víctor Nin, i en aquest he fet un canvi. Ell s’ha encarregat dels arranjaments i la producció l’ha feta Roger Rodés, que és l’enginyer de so de Medusa Estudio a Barcelona, on he gravat el disc. Té molta experiència i recursos i ha estat molt fàcil treballar amb ell. Hi ha hagut una tasca musical més coral que altres vegades. Hem volgut tocar molts pals estètics diferents. En el terreny estrictament musical ha fet una feina molt interessant perquè el disc conserva una arrel de cançó d’autor (guitarra acústica i veu) que a través de la producció s’acosta al pop i a l’electrònica, sobretot a través de la percussió. I hi ha un tractament especial a la veu perquè quedi ben clara i nítida. Molt a l’estil de Jorge Drexler.\nUna de les teves grans habilitats és la capacitat de dialogar amb el públic.\nPer mi sempre ha estat molt important involucrar el públic en els meus concerts. Ho he treballat molt. Intento que els recitals es converteixin en trobades i que la gent esdevingui còmplice del que passa a dalt de l’escenari. Vaig començar a cantar amb un missatge molt pamfletari i amb els anys ho he intentat portar cap a una conversa d’estar per casa. No vull que el públic tingui la sensació que entre cançó i cançó els estic alliçonant. M’estimo més explicar una anècdota i que la gent em reconegui com un comunicador allunyat de cert paternalisme.\nAmb el teu germà, el poeta Marc Freixas, no heu trobat una manera de col·laborar?\nAlgun cop ja hem fet alguna cosa junts però encara no ens hem trobat artísticament. Ho hem comentat moltes vegades i estic convençut que un dia o altre ho farem perquè ens tenim molt a l’abast i en tenim ganes.\nHas dit que Festa Major és un disc optimista. Amb la situació política i social que vivim ens convenen missatges positius?\nSí, aquest és un altre dels motius pels quals he fet Festa Major. Seguint la meva trajectòria el més natural és que hagués gravat un disc per carregar-m’ho tot, amb cançons d’autocrítica que deixessin constància del moment de desemparament polític que patim. Però he volgut trencar amb aquesta dinàmica perquè ara ens calen les abraçades i els espais de trobada. He volgut cantar com m’emociona que la meva filla em faci una abraçada quan arribo a casa perquè en el terreny polític, social i nacional passem per un moment complicat. Les esquerres estan en un procés de debat i gràcies al feminisme comencem a entendre que la part emocional de les persones també és un tret principal de la política.\nI mentre l’esquerra debat quin és el seu lloc, la ultradreta campa per on vol.\nSí, i cal fer molta autocrítica. Una part de la responsabilitat de l’avenç del feixisme és que les esquerres fa temps que estem en uns debats endogàmics, que són necessaris però que han ocupat massa temps. I si nosaltres no fem una feina de carrer, arriba algú altre que té més diners i amb tècniques diferents sedueix determinada gent amb discursos dogmàtics i demagògics. És molt preocupant.\nEts del Penedès però has viscut a Barcelona, Girona, Osona, el Montsià, el País Valencià… i constantment estàs en ruta. Com veus els Països Catalans?\nEl procés independentista a Catalunya ha generat cert anticatalanisme a València i les Illes. I això fa més difícil donar normalitat a la idea de Països Catalans. Encara no en som conscients del tot. Però això no vol dir que no l’hauríem d’haver iniciat. Aquest procés ens ha vingut a dir que els Països Catalans són nacions amb una realitat cultural compartida amb matisos i amb dificultat per estructurar un discurs d’unitat. Hi ha hagut un cert rebuig que alhora ha afavorit unes dinàmiques interessants d’autoreconeixement de cada realitat. El País Valencià s’està retrobant a ell mateix en el terreny cultural. En la música es nota molt. Al final, els reconeixements de cada realitat no van en contra del reconeixement unitari, que és una realitat científica innegable. Som una mateixa cultura i parlem una mateixa llengua. A partir d’aquí, la construcció política dels Països Catalans hauria de passar pel reconeixement de cadascun d’aquests territoris.


Locals Sant Esteve Sesrovires, que t'ofereix Api.cat.\nLocals Sant-esteve-sesrovires, que t'ofereix Api.cat.\nLocals en lloguer a Sant Esteve Sesrovires\nLocals de lloguer a Sant Esteve Sesrovires


Taller 'Dansa africana amb percussió' | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Taller 'Dansa africana amb percussió'\nTaller 'Dansa africana amb percussió'\nProfessor: Marcel Zamble.\nDimecres de 20:00h a 21:30h Entrada general de: 69.80 €. Cal inscripció prèvia\nCentre Cívic Barceloneta. Inscripcions presencials i online: Del 23 de març al 12 d'abril, a la recepció del centre cívic de dilluns a divendres de 10 a 14h i de 16 a 21h o a la web\nC Conreria, 1*9\nTaller virtual 'Danses de la Polinèsia', del Centre Cívic Can Basté\nTaller virtual 'Ball en família, del Centre Cívic Can Basté


Google arriba a un acord per comprar l'empresa de publicitat en línia DoubleClick, la més important del sector\nGoogle continua amb la seva política de comprar tots els projectes i empreses que li semblen interessants. La seva última adquisició és DoubleClick, i referma així la impressió que el gegant vol dominar el món de la publicitat a la xarxa. El buscador s'ha avançat a la resta de pretendents i ha adquirit la companyia per 3.100 milions de dòlars. DobleClick és una de les empreses més importants pel que fa a publicitat a internet i li anaven al darrere firmes tan importants com Microsoft, Yahoo! i AOL.\n14/04/2007 - 13.02 Actualitzat 15/04/2007 - 10.17\nEls 3.100 milions de dòlars representen la xifra més gran que mai fins ara havia desembutxacat Google per la compra d'una altra empresa. El sector de la publicitat per internet es considera estratègic i és per això que l'empresa DoubleClick tenia molts pretendents, entre ells la mateixa Microsoft. Google espera aconseguir amb aquesta compra el software de l'empresa que gestiona una impressionant cartera de clients per internet.\nEls tres màxims directius de Google van cobrar el 2006 un sou brut anual d'un dòlar


Síndrome Barceló | Quadern | EL PAÍS\nEl pintor ha estat matèria de molts llibres de ficció\nBarcelona 16 DIC 2013 - 12:14\tCET\nL’artista Miquel Barceló, en una performance a la llotja de Plama t. ramon\nNo està tot dit sobre la conveniència de l’escriptor de conèixer més que voler una realitat a l’hora de convertir-la en novel·la, posar en net i bell allò del que n’és un ull testimoni i/o protagonista. Per ventura és una trava cuinar tot just menús viscuts, narrar-ho tot sense incògnites i fantasies o, com aquell que diu, arribant a apreciar massa el porc a l’hora de fer la matança.\nPosem per cas Guillem Frontera; segur que si és qüestió d’ofici i manya literàries no quedarà malament. Deu ser ara un dels pocs autors contemporanis d’ordre de les lletres catalanes a Mallorca amb més expedient de professional, això és, viure de les lletres gairebé des de sempre. Forjà el seu món i el seu nom amb dècades de salts entre l’illa i Barcelona, i usa els artefactes mentals i els fenòmens verbals del seu rar país d’excessos i silencis.\nAra en Frontera (Ariany, 1945) ens visita de bell nou amb una novel·la, gènere amb el qual s’estrenà el 1968 del braç del mestre d’escriptors Llorenç Villalonga i Els carnissers, llibre editat per Joan Sales. Ara la néta de l’home d’Incerta glòria, na Maria Bohigas, treu al Club Editor el darrer frontera. És L’adéu al mestre, que parla del món dels pintors, mestres i alumnes, aquells que són triomfadors i els dissortats, els sempre errats o que esdevenen fracassats. No hi manquen mecenes, puts especuladors i singulars col·leccionistes i els purs amants de la pintura. Hi ha trets negres i de la història de l’art.\n92 pàgines, 18 euros\nCom no podia ser d’altra manera, el fenomen i personatge Miquel Barceló creua l’obra amb la seva estela lluminosa d’èxit. És dels pocs que duu el seu nom com toca a l’obra. Frontera insinua un efecte del boom, la “síndrome Barceló”, que encomanà autors que de cop volien ser rics, famosos, pintar com aquell o no, tenir una gran casa-estudi amb finca o, pel contrari, en general, emmalaltir o fallar a la feina per no arribar a toca la mare de l’art, la sort i la fama. Un temps, es cercaren a Barcelona i no en parlem a Mallorca promeses, perles negres: “un que arribarà més lluny que Barceló” o aquells que “és com un barceló un poc més barat”. Això és vera i esdevingué.\nMiquel Barceló, un lector culte i voraç, d’ull savi i bona ploma, a qui li agrada la literatura i parlar amb alguns escriptors, ha estat matèria de molts de llibres de ficció; Hervé Guibert, Paul Bowles, Rodrigo Rey Rosa, entre d’altres estels brillants. Al món de les lletres catalanes l’experimental llibre d’Albert Forns Albert Serra (la novel·la, no el cineasta) recerca bé i magnèticament el seu món. Si es tracta de la novel·la de l’experiència o de quasi no-ficció (?), pocs escriptors hi ha amb credencials i coneixença de la causa, del món dels pintors d’ara i del mercat de l’art a Mallorca, com en Guillem Frontera. No debades ha estat comissari curador, oracle i mirall d’alguns artistes, a més i sobretot, director de la Gran enciclopèdia de la pintura i l’escultura a les Balears. Fa d’articulista de l’Ara i Última Hora. Gestà Art i part, programa al centre de TVE-Balears; ha gestionat des de l’Ajuntament de Palma les exposicions i edicions del Casal Solleric; fou director de la Fundació d’Art i Turisme del Govern de les Illes, Balears21. A finals dels vuitanta dirigí una galeria d’art a Palma (Bisart) i assessorà grans col·leccionistes —i un de frustrat. Impulsà editorials i ara tutela els llibres d’Ensiola, que fiten bé el món de les arts.\nFrontera ha estat relacionat i coneix de jove Miquel Barceló, tingué un bar de moda, Es Pou Bo, a Gènova, a Palma, on, precisament, Barceló mostrà a finals dels setanta les seves capsetes de cadaverines, peus i ungles de pollastre pintades, flors en destrucció. En aquell temps, el novel·lista de L’adéu al mestre estava al capdavant del programa Brújula de TVE, que des de Miramar i per a tot Espanya mostrà el panorama de totes les arts al primer postfranquisme. Aleshores començava a prendre la carrera espectacular de Barceló, i en l’espai que presentava el que era professor de l’UAB i actor Xabier Elorriaga, sortiren a escala estatal les primeres mostres de la pintura barceloniana, fascinant i tan atrevida.


CONTACTE – Klaxon\nContacta’ns per al teu pròxim projecte\nCondicions d’enviament del formulari\nAquesta Productora en l’actualitat no rep projectes ni materials no sol·licitats. No obstant, si vostè decideix fer-nos arribar per via electrònica qualsevol material, vostè accepta que puguin ser eliminats sense procedir a la seva lectura o anàlisi.\nA més, donada la posició d’aquesta Productora en la indústria de l’entreteniment i del sector audiovisual, vostè entén que rebem nombrosos materials referents a idees, formats, històries, guions, propostes, etc., i que molts d’ells són similars i fins i tot idèntics a projectes propis que ha desenvolupat o es troba en procés de desenvolupament aquesta Productora. Per aquest motiu, a l’adjuntar materials no sol·licitats, vostè reconeix explícitament que la política de recepció de la Productora respecte a materials no sol·licitats implica necessàriament l’acceptació d’aquests termes que vostè comprèn i accepta, no existint a més, en aquest moment, cap tipus d’acord professional ni de confidencialitat entre vostè i aquesta Productora.\nTanmateix vostè accepta que l’entrega d’aquest material no constitueix cap tipus d‘obligació, ni present ni futura per a la Productora, ni cap tipus de compromís o expectativa, ni genera drets econòmics ni compensatoris a favor seu.


1-O.- Pascal (PDeCAT) demana a la CUP unitat i no debatre ara sobre un ple d'independència\n1-O.- Pascal (PDeCAT) demana a la CUP unitat i no debatre ara sobre un ple d’independència\nDefensa que Puigdemont es va expressar "en termes molt clars" en el Parlament\nDefensa que Puigdemont es va expressar “en termes molt clars” en el Parlament\nLa coordinadora general del PDeCAT, Marta Pascal, ha respost aquest diumenge a la CUP que és el moment de la “unitat”, no d’obrir un gran debat sobre si ha de convocar-se un ple extraordinari del Parlament per declarar la independència de Catalunya.\n“Creiem que és el moment d’anar tots junts, no generar debats públics, i tenir una posició unànime”, ha declarat als mitjans després de participar en una ofrena floral davant la tomba de l’expresident de la Generalitat Lluís Companys en complir-se 77 anys del seu afusellament.\nHa dit que la CUP “sempre vol anar dos passos per davant”, però que ells no es pronunciaran fins que el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, respongui el requeriment del president del Govern d’Espanya, Mariano Rajoy, sobre si el dimarts va proclamar o no la independència.\nEn preguntar-se-li per aquesta resposta que Puigdemont ha de donar abans de les 10 hores del dilluns a Rajoy abans d’aplicar-se l’article 155 de la Constitució, Pascal ha mostrat la seva “confiança plena” en Puigdemont.\nHa defensat que Puigdemont “es va expressar en uns termes molt clars” al Parlament, i que el seu missatge no té equívocs, amb una aposta molt clara de mantenir el compromís de l’1 d’octubre i que els resultats del referèndum es puguin implementar, ha dit.\nSobre si aquest missatge clar vol dir que, efectivament, el dimarts va proclamar la independència, i que per tant així l’hi dirà a Rajoy, Pascal s’ha negat a contestar perquè ha demanat esperar a que es pronunciï el president del Govern.\nDIÀLEG PERÒ COMPROMÍS AMB L’1-O\nPascal també ha assegurat que Puigdemont té un posicionament a favor del diàleg, cosa que no percep al Govern central, i creu que aquesta voluntat de diàleg de Puigdemont “no l’aparta ni un mil·límetre” amb el compromís amb la ciutadania després de l’1-O.\nSobre si seria una forma de fomentar el diàleg respondre Rajoy que el dimarts sí va declarar la independència, Pascal ha insistit a esperar al fet que ell respongui, però ha assegurat que la proposta de diàleg es mantindrà, i espera que “l’Estat espanyol estigui a l’altura de les circumstàncies”.\n[EN DIRECTE] Tensió a la delegació del govern espanyol entre la policia i els manifestants


Lliga Catalana Preferent 2014 – Ronda 6 | Escacs Andorra\nClara derrota enfront el Mollerussa\nAvui no s’ha pogut aconseguir un bon resultat davant el Mollerussa, malgrat que els jugadors andorrans han lluitat de valent per intentar obtenir un resultat positiu.\nLa derrota ha estat clara i només s’ha pogut puntuar en el vuitè tauler, amb victòria de la Diana, i dues taules, en Joan Soler i en Joan Moscoso, llevat de la victòria en el primer tauler per incompareixença del jugador rival.\n1 Gómez, Antonio 1862 +- 2155 Ribera, Jaume\n2 Soler, Joan 1855 ½-½ 1985 Lacasa, Santos\n3 Vañó, Josep 1837 0-1 1983 Maderal, Josep\n4 López, Francesc A. 1823 -+ 1936 Rodon, Jaume\n5 Pantebre, Benet 1821 0-1 1930 Rubio, Josep Mª\n6 Ramos, Alfons 1800 0-1 1920 Garcia, Carlos\n7 Moscoso, Joan 1777 ½-½ 1889 Serret, Ramon\n8 Da Rocha, Diana 1753 1-0 1888 Coria, Pedro\n9 Alcon, Alex 1700 0-1 1835 Coria, Pedro\n10 Navarro, Ernest 1700 0-1 1752 Coria, Joaquim\nAndorra B vs Mollerussa\nAnterior Comarques Pirinenques 2014 – Ronda 6\nSiguiente Lliga Catalana DH 2014 – Ronda 6


"Si això és un home" de Primo Levi\nFoto: Primo Levi. ca.wikipedia.org\nAl Club de Lectura de Santa Coloma de Queralt hem llegit Si això és un home de Primo Levi, que és un escriptor italià d’origen jueu que va néixer l’any 1919 i va morir l’any 1987 a la ciutat de Torí. El que el va impulsar a l’escriptura va ser el seu pas com a deportat pel camp d’extermini d’Auschwitz on hi va passar els darrers 10 mesos abans de que el camp fos alliberat per l’exèrcit soviètic. Dels 650 jueus italians que van entrar al camp amb ell només 20 van sortir amb vida. Aquest llibre ha estat traduït a una quarantena de llengües, i se’n va fer una versió per la ràdio (RAI). Va visitar moltes escoles a Itàlia on explicava les seves vivències.\nSi això és un home va ser publicada a Itàlia l’any 1947 i en principi va passar desapercebuda. Aquesta obra explica amb un llenguatge gens dramàtic el procés de despersonalització i extermini que patien els deportats. Se’ls privava de totes les seves pertinences i només tenien uns parracs per protegir-se del fred de Polònia, i un plat i una cullera per alimentar-se amb la sopa aigualida que constituïa la seva principal dieta. Aquestes escasses propietats s’havien de defensar contínuament ja que els robatoris eren constants. Levi va salvar la vida primer al ser detingut a Itàlia al confessar-se com a jueu fugitiu i no com a partisà que era. Això li hagués comportat la mort immediata. Després al camp d’extermini els seus coneixements de química van fer que els nazis li donessin feina a la fàbrica de cautxú local. Finalment davant de l’arribada imminent de l’exèrcit soviètic els Nazis van desallotjar el camp, amb excepció dels malats més greus. Levi va tenir la sort de patir un brot d’escarlatina que el va fer romandre al camp i així salvar la vida, ja que els que van ser obligats a desallotjar el camp majoritàriament varen morir degut a la duresa de la marxa i del clima.\nEns va semblar molt oportú l’apèndix del llibre on l’autor recull les preguntes més freqüents que rebia durant les seves conferències o actes divulgatius a les escoles i els hi dóna resposta. És un llibre que ens ha fet reflexionar i encara que explica uns fets passats, a molts ens han preocupat alguns símptomes que indiquen que la ideologia de la intolerància i l’ús polític de la violència tenen encara massa vigència avui.\nFinalment, com a Club de Lectura no podem deixar de manifestar la nostra indignació amb el fet de que el Govern de Catalunya que vam elegir democràticament sigui a la presó o l’exili fugint de la persecució política. En conseqüència manifestem la nostra oposició a l’aplicació de l’article 155 de la Constitució per part del govern de l’Estat i cridem als colomins a fer de les votacions del 21-D la reafirmació del referèndum històric de l’1 d’Octubre.


Shakespeare, Lorca, Dagoll Dagom i un homenatge a Matilde Salvador, entre les 27 propostes del Principal de Castelló - Diari La Veu\nEscriba el número 843384\nShakespeare, Lorca, Dagoll Dagom i un homenatge a Matilde Salvador, entre les 27 propostes del Principal de Castelló\nL'espai escènic de la capital de la Plana Alta acull l'estrena de dues produccions de la Generalitat, una de teatre dirigida per Núria Vizacarro i una altra de dansa encapçalada per Sol Picó\nL'Institut Valencià de Cultura (IVC) a Castelló de la Plana ha presentat aquest dijous la programació per als espais públics que gestiona la Generalitat a la capital de la Plana Alta. La cartellera destaca per les estrenes de diversos espectacles produïts per la Generalitat, un de teatre dirigit per Núria Vizcarro i un altre de dansa encapçalat per Sol Picó, així com diferents propostes escèniques a càrrec d'Oriol Broggi i Àlex Rigola.\nEl conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, Vicent Marzà, acompanyat pel director general de l'IVC, Abel Guarinos, el delegat de l'IVC Castelló, Alfonso Ribes, i la dramaturga i directora teatral castellonenca Núria Vizcarro, ha donat a conéixer les propostes de teatre, dansa i música que es podran veure durant la temporada 2018-2019. L'IVC Castelló pretén consolidar les línies de treball de la temporada anterior pel que fa a programar propostes diverses i de qualitat, i reforçar el vessant familiar i educatiu.\nVicent Marzà ha destacat que "la programació de l'IVC de Castelló arranca amb la C de cultura, la C de Castelló i la C de coherència en la programació. La nostra intenció és que totes les persones troben un espectacle i un espai a la seua mida i que consumisquen, visquen i gaudisquen la cultura". El responsable de Cultura de la Generalitat hi ha afegit que "volem continuar tenint una programació a Castelló plena de propostes de qualitat, que ofereixen una amplíssima varietat a l'espectador, que pot triar entre música, teatre, dansa, exposicions, cinema i, per descomptat, un ventall d'activitats familiars i didàctiques. Tindrem una presència castellonenca important en la programació, en especial amb els espectacles dedicats a la figura de Matilde Salvador en el centenari del seu naixement, però també acollint grans cites del calendari com la Nit del Circ Valencià o la fira de la música Trovam i, al mateix temps, exportant produccions pròpies fetes ací que després arribaran a tot el territori valencià".\nEn aquest sentit, el conseller ha anunciat que "a Castelló estrenarem El somni d'una nit d'estiu, una producció pròpia de l'IVC, que integra professionals castellonencs i que després girarà per altres punts del territori valencià". La dramaturga castellonenca Núria Vizcarro és la codirectora d'aquest muntatge públic que ara s'està preparant i que s'estrenarà al mes de maig al Teatre Principal de Castelló. "Estem preparant una versió fresca de l'obra de Shakespeare, en un context actual, i estem investigant per trobar nous diàlegs amb els espectadors. Per exemple, experimentarem amb els assajos oberts, inclús fora dels espais teatrals, per aconseguir interaccions que després acaben modificant l'obra mateixa", ha explicat Vizcarro.\nLa nova temporada al Teatre Principal de Castelló tindrà un total de 27 espectacles, a més de huit propostes per a públic infantil i familiar. La tardor la protagonitzaran obres que opten decidida pels autors clàssics revisats des d'una òptica contemporània. Així, trobarem la versió que Oriol Broggi ha fet de Bodas de sangre, de Lorca; Un enemigo del pueblo, d'Ibsen, passat pel prisma d'Àlex Rigola, o Èdip, de Sòfocles, que dirigeix també Oriol Broggi.\nCom a contrapunt, es tindrà la disbauxa còmica de La Cubana, que durà a Castelló de la Plana el seu darrer espectacle, Adiós Arturo, un autèntic cant a la vida. Pel que fa a la programació familiar al Teatre Principal, en aquest trimestre d'octubre a desembre es tindran tres espectacles orientats al públic infantil: Pedra a pedra, de la companyia castellonenca L'home dibuixat; My baby is a queen, de la Petita Malumaluga, i En els núvols, de Xavo Giménez.\nEn 2019 hi arribaran moltes més propostes teatrals d'alt nivell, com ara Tic-Tac, el musical que coprodueix l'IVC amb un premi Max, que tornarà a Castelló en gener. En febrer hi arribarà La golondrina, amb Carmen Maura al capdavant, i el mes de març, l'última obra de Dagoll Dagom, Maremar.\nEl Principal de Castelló tindrà, a més, propostes de dansa de primer ordre. Al mes d'abril, d'una banda, la premiada als Premis Max, Rocío Molina, pujarà a l'escenari castellonenc amb l'espectacle Caída del cielo; d'una altra, la valenciana Sol Picó presentarà un treball coreogràfic basat en les tradicions populars valencianes i que produirà l'IVC. Així mateix, el mes de maig s'hi podrà gaudir de l'espectacle El miedo, d'Albert Pla, que barreja la música amb una escenografia molt potent.\nL'abonament de tardor de l'Auditori constarà de nou propostes que inclouen diferents concerts de músics valencians, com la Jove Orquestra Simfònica de Castelló amb un programa dedicat a Matilde Salvador, o el concert de Barroc Sonor, a banda de les orquestres ja consolidades. Hi destaca el concert d'un dels grans grups internacionals de música de cambra, els italians Il Giardino Armonico, que tindrà lloc el 22 de desembre.\nFora de l'abonament de tardor, tindran lloc altres concerts molt destacats durant el primer trimestre, com els cinc concerts que oferirà la Banda Municipal de Castelló o el Festival de Música de Cambra. La presència de noms internacionals importants de la música clàssica continuarà durant tota la temporada, amb concerts com els de la gran soprano Patrice Petibon a finals de febrer. En març arribarà el quartet The Shangai Quartet, que té la col·laboració del violoncel·lista castellonenc José Enrique Bouché. En abril, el director valencià Robert Forés dirigirà l'Orquestra d'Auberge.\nPel que fa a l'apartat de música actual, dos noms encapçalen la temporada. D'una banda, en gener hi haurà un concert del valencià Perico Sambeat; d'una altra, en març aterra a l'Auditori Ariel Rot en versió jazzística. També continuaran els cicles de música moderna a l'Auditori, com "Auditori Jazz Club"; "Territori Cs", dedicat als músics locals, i "Un món de músiques", cicle que es desenvoluparà en abril.\nA banda de la programació musical per a públic adult, l'Auditori de Castelló continuarà oferint l'"Espai Musical", uns tallers orientats a infants entre quatre i deu anys que pretenen apropar la música als més menuts a través de jocs, cançons i experiències, i que tenen lloc alhora que els concerts d'abonament. Al mateix temps, es reeditaran els tallers 'Amb bombo i platerets', per a embarassades i nadons de fins a sis mesos.\nActivitats i tallers didàctics\nParal·lelament, l'oferta expositiva i didàctica dels dos museus, Museu de Belles Arts i Espai d'Art Contemporani, no s'atura. Exposicions, conferències, performances i tallers familiars se succeiran al llarg de tota la temporada.\nAl Museu de Belles Arts, d'octubre a gener podrà gaudir-se de l'exposició del pintor alacantí Vicente Rodés i, de febrer a abril, l'exposició 'Destacats. Fundació Telefònica', una mostra excepcional que traça una panoràmica amb alguns dels capítols més interessants de la història de l'art del segle XX, amb peces de Picasso, Juan Gris, Magritte, Chillida o Tàpies. Mentrestant, al pati d'etnologia i al vestíbul del museu es realitzaran diferents mostres, com 'Material de somnis, 30 anys de Filmoteca', que reuneix una selecció del patrimoni fílmic que conserva la Filmoteca Valenciana.\nPel que fa a la programació de tallers didàctics, tornarà "El pirata Malatraça" i es faran tallers de monotips, de segells i de tinta, a més d'un taller commemoratiu dels 100 anys de les pintures rupestres de la Valltorta.\nA l'Espai d'Art Contemporani de Castelló protagonitzaran la temporada dues exposicions: 'Te toca a ti', d'octubre a febrer, i 'Que pase', de març a juny. Les dues són exposicions col·lectives comissariades per dones que possibiliten un marc de reflexió i que estaran acompanyades d'activitats complementàries, com performances i tallers.\nLa programació de l'IVC Castelló i els abonaments es poden consultar a la web, en la qual també es pot descarregar el llibret trimestral de programació.\nEscriba el número 991466


L'illa dels llibres: EL DIARIO PERDIDO DE INDIANA JONES. Jones Jr, Henry\nEL DIARIO PERDIDO DE INDIANA JONES. Jones Jr, Henry\nCoincidint amb l'estrena de la nova pel.l-icula d'Indiana Jones Indiana Jones y el reino de la calavera de cristal l'editorial Oniro ha editat El diario perdido de Indiana Jones.\nAquest llibre està dirigit a fans de lles aventures de l'arqueòleg més famós del cinema.\nAmagat a la col.lecció de KGB durants molts anys aquest diari recull les notes del Dr Jones. Aquest diari està basat en 50 anys de la vida d'indiana (1908-1957) Les seves relaciones amb personatges com Lawrence de Arabia y Teddy Rooseveltf. També recull en primicia documents relacionats amb la darrera pel.lícula.\nTambé hi podem veure fotografies, mapes, retalls de diari i comentaris. Per llegir abans o després de veure Indiana Jones y el reino de la calavera de cristal.\nPublicat per Jordi Milian a 12:55\nSóc seguidor de la nissaga però crec que el llibre...... ..\nEl vaig mirar per sobre, i és pur objecte de col·leccionisme freaky.\n21/5/08 8:56 a. m.\nPotser objecte de frikisme però els seguidors d'indiana ho agraïm moltíssim. jo en sóc un d'ells\n22/5/08 12:18 a. m.


Publicado el 27 noviembre 2012 por piposerrano\nTot i que habitualment no faig aquest tipus de posts, darrerament m’he adonat que els hauria de començar a fer. No ser si és fruit de les crisi, i de tractar-se d’un temps altament creatiu per a molts, o simplement del fet que jo mateix tinc els ulls més oberts que mai.\nPerò anem al que ens ocupa. Tot plegat va passar fa cosa d’un parell de mesos, potser tres. Vaig quedar amb un bon amic per a fer un cafè de bon matí i mentre xerràvem (de la professió… el periodisme ja ho te això) em va començar a parlar del seu propi descobriment. Em va parlar d’un grup de música. D’uns nois joves amb un anglès nadiu que feien música amb un estil que el tenia frapat. Tenint en compte que el meu amic és un entusiasta, inicialment vaig pensar que exagerava, però de cop i volta va treure uns auriculars de la butxaca, va treure el seu iphone, i em va deixar escoltar una melodia que sonava exactament així…\nProbablement us ha passat el mateix que em va passar a mi. El meu amic em mirava esperant la meva reacció, la meva complicitat, i en definitiva la meva opinió. Jo, per contra, estava absolutament dispers, penjat en aquest Tokio Skyline (que al videoclip recorda més al de Barcelona que al de la ciutat nipona), i el vaig escoltar fins al darrer acord.\nI tot i que probablement hauria de defugir de les etiquetes que tant acostumen a molestar, a mi em va transportar a la típica BSO de sèrie americana com podria ser el mític tema dels Snow Patrol que tant hem escoltat a les ràdios i que va ser la BSO de la sèrie de la ABC “Grey’s Anatomy“. També em va fer pensar en Coldplay i en molts altres grups però sense dubte no em va deixar indiferent.\nPocs dies després, aquests joves artistes van començar a accelerar el seu ritme de treball i en menys d’un mes ja havien omplert la Sala B del Luz de Gas i algunes altres sales que ja els reclamaven.\nLes ràdios en començaven a parlar, els punxava Jordi Basté de bon matí al seu “El Món a Rac1“, se’ls escoltava al “Matí a 4 Bandes” de RNE4 [Click to listen] i moltes altres emissores de ràdio i cadenes de televisió els començaven a reclamar [Actuació a TVE2] i alguns digitals com el de La Vanguardia parlaven d’ells. De fet, fa un parell de dies tornaven a aparèixer al diari LA VANGUARDIA però aquest cop a l’edició de paper.\nSóc dur d’orella, no tinc uns coneixements musicals extraordinaris, però tothom que els ha sentit coincideix amb mi en que no deuen ser una flor d’estiu, entre d’altres coses perquè som a la tardor i de cara a l’hivern els espera un munt de feina.\nPer cert, oblidava una cosa; el meu amic! Aquell entusiasta que un dia em parlava del seu descobriment, és avui el seu manager. I consti que ni és el seu ofici, ni mai s’ha dedicat a aquesta professió, però creu en aquests llums de la ciutat, i la veritat és que jo també.\nSi els voleu conèixer una mica millor, també els podeu trobar a Facebook, Twitter i com no al gran Itunes…\n* URBAN LIGHTS són: ALVARO TAUCHERT – GREGORY TAUCHERT – BORJA ESTENGRE – RAMÓN MAÑAS (no necessàriament en aquest ordre)\nEtiquetas: ALVARO TAUCHERT, BORJA ESTENGRE, brit pop, El Món a Rac1, GREGORY TAUCHERT, grey's anatomy, itunes, Jordi Basté, La Vanguardia, Luz de gas, Matí a 4 bandes, música, RAMÓN MAÑAS, RNE4, Sala B, snow patrol, tendències, Tokio Skyline, Urban LightsCategorías: música, periodisme/o, radio, Tv\nPrevioSeguim amb la “Realitat Paral·lela”!


Mollerussa acull dimecres una campanya especial de donació de sang – Mollerussa Televisió\nMollerussa acull dimecres una campanya especial de donació de sang\nLa situació actual fa molt difícil garantir que a ningú li falti sang a Catalunya\nEls donants seran rebuts el dimecres 1 d’abril al Centre Cultural\nCal reservar hora per donar a donarsang.gencat.cat\nAquests dies, el Banc de Sang està fent una crida a la ciutadania per mantenir el ritme de donacions, que continuen sent necessàries durant l’epidèmia per a tractaments de càncer, accidents, parts amb complicacions, etc. Mollerussa s’ha sumat al conjunt de municipis catalans que han ofert els seus espais per garantir les donacions de sang a Catalunya durant aquests dies. Dimecres 1 d’abril, el Centre Cultural (Ferran Puig, 15) comptarà amb un espai de donació, de 17 a 21 hores. Cal que els donants reservin hora des del web donarsang.gencat.cat.


Inici > Vi>La Geria\nBodega La Geria va ser construïda a finals del segle XIX i des de 1993 és dirigida pels seus actuals propietaris que l'han portada a ser una de les més visitades a La Geria, principal zona vitivinícloa de Lanzarote.\nLa viticultura en aquesta zona és particularment curiosa i complicada. És una àrea de terrenys molt fèrtils que en el S. XVIII van ser coberts per les cendres procedents de les erupcions que van donar lloc al conjunt volcànic del Timanfaya. En els sòls volcànics s'excava un clot a una profunditat d'uns 2m d'on emergeixen els ceps que s'envolten d'un petit mur semicircular de les pedres volcàniques extretes per així protegir-les del vent extrem que les castiga.\nEs cultiven les varietats Malvasia Volcànica, Listán Negra i Moscatell que es veremen manualment a finals de juliol (la més primerenca de tota Europa), donant lloc a uns vins amb una personalitat única.


Jornades de portes obertes a la Biblioteca d’Artesa de Segre – Comarques de Ponent\nJornades de portes obertes a la Biblioteca d’Artesa de Segre\nadmin Posted On enero 3, 2013\nDesenes de persones es van acostar ahir a les noves instal·lacions de la Biblioteca Municipal Joan Maluquer i Viladot d’Artesa de Segre coincidint amb la primera de les dues jornades de portes obertes que hi ha convocades. La segona serà avui dijous en el mateix horari, de 16 a 20 hores, que serà, de fet, l’horari d’atenció al públic habitual quan la biblioteca entri en servei a partir de demà. Així, cal matisar que tant ahir com avui els visitants no disposen de serveis habituals de la biblioteca com el préstec o retorn de llibres, sinó que només poden visitar les instal·lacions i descobrir com és la seu que utilitzaran a partir d’ara. El que sí podran fer avui és assistir a l’hora del conte, una de les activitats programades en el marc de les vacances de Nadal. L’espectacle, a càrrec del rondallaire Cesc Serrat i titulat Granotes i gripaus i altres trifulques, tindrà lloc a les 18.00 hores a l’àrea d’activitats de la planta baixa.


La Generalitat dedicarà el saló de sessions del Consell Executiu a Josep Tarradellas\nEl govern de la Generalitat ja té preparada la celebració del trentè aniversari de la tornada del president Josep Tarradellas de l'exili a la població francesa de Tours. L'executiu aprovarà dimarts de la setmana vinent un acord de govern per anomenar saló Tarradellas l'actual saló Daurat del Palau de la Generalitat, en el qual se celebren les sessions del Consell Executiu. Tarradellas havia presidit la Generalitat a l'exili des que, l'agost de 1954, va assumir el càrrec arran de la dimissió de Josep Irla, en una sessió del Parlament que es va celebrar a l'ambaixada de la República espanyola a Mèxic.\nParal·lelament, el govern farà un acte d'homenatge al qual ha convidat el fill de Tarradellas, consellers del primer executiu de la Generalitat restablerta –com ara Josep Maria Bricall i Josep Maria Triginer– i l'expresident Jordi Pujol, que va succeir Tarradellas en el càrrec.\nA l'acte, també hi assistiran altres personalitats que van prendre part en el procés de la transició a la democràcia, ja que l'objectiu de la Generalitat –a més de celebrar l'aniversari de l'històric «Ja sóc aquí»– és retre un homenatge als trenta anys ininterromputs d'autogovern a Catalunya.\n>ERC i ICV discrepen de l'ambició de la llei de la memòria per fer justícia a Companys


Ampliació de la nau industrial Durero Packaging, Montornès del Vallès, Barcelona. Espanya. | Grupo Copisa\nNau industrial Durero Packaging. El projecte està emplaçat al polígon industrial, “El Congost”, parcel·la n. 1 a Montornès del Vallès. L’objecte dels treballs és l’ampliació i adequació d’una nau industrial de 10.196 m² compresa dins d’una parcel·la de 20.285 m² i l’annex a una nau de 5.290 m², compresa dins d’una parcel·la de 10.026 m².\nEls programes previstos per desenvolupar amb aquesta activitat són:\n• Mantenir les zones d’oficines en les seves posicions actuals integrant-les entre si.\n• Annexar les zones de producció i emmagatzematge de les dues naus en un únic espai.\n• Mantenir i ampliar la zona sectoritzada especial d’emmagatzematge. Per a tal fi, es mantenen tots els condicionants existents.\n• A nivell exterior, implementar entre elles les diferents zones de circulació i accessos. Tots aquests procediments de protocol de seguretat i accés es poden complir àmpliament donada la seva configuració.\nEls sistemes constructius per emprar, així com les qualitats dels materials, es mantindran en línia amb els ja existents als dos edificis.\n• Tancaments (coberta i façanes).\n• Particions i elements de tancament interior.


Els treballadors a l'atur fan una assemblea oberta a Sant Domènec - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls treballadors a l'atur fan una assemblea oberta a Sant Domènec\nL'Assemblea de Treballadors i Treballadores a l'atur del Bages celebrarà avui, a partir de les 6 de la tarda, una trobada oberta a tothom a la plaça de Sant Domènec per explicar les seves reivindicacions, les activitats que porta a terme i els seus principals objectius.\nUn d'aquests objectius és participar en mobilitzacions de caràcter social i reivindicatiu, i també la defensa dels drets bàsics, com la salut i l'educació. També s'ha implicat en les demandes que reclamen una renda garantida ciutadana, projecte que s'ha presentat al Parlament de Catalunya.\nEl funcionament de l'Assemblea de Treballadors i Treballadores a l'atur al Bages funciona en base a la participació oberta de totes aquelles persones que estiguin a l'atur, sense distinció de sigles, i amb el compromís de lluitar contra la desocupació, i per la igualtat i la justícia, segons diu.


Els alumnes de FP Bàsica ajuden als més petits a decorar l’arbre de Nadal | Es Liceu\nEls alumnes de FP Bàsica ajuden als més petits a decorar l’arbre de Nadal\nMentre esperam les fotografies de tot el procés, destacam primer aquesta nova tasca cooperativa dels alumnes de FPB, i és que cooperar és hermós, i cada cop més estem intensificant la interacció entre alumnes ja amb un peu fora de l’escolarització obligatòria i els que just la comencen.\n← L’ AMIPA d’Es Liceu s’ha unit al PACTE SOCIAL CONTRA LES VIOLÈNCIES MASCLISTES. Us animau?\nUs convidam a una nova oportunitat de posar el nostre gra de sorra mitjançant l’ONG de SÒLLER AMB ELS REFUGIATS amb qui treballam els darrers anys i amb la col·laboració de l’AMIPA d’ES LICEU. →


0.5 lb | 5-1/2" x 1-5/8" x 1-5/8"\nThis Redwood lace burl comes from extremely high quality burls that yielded very clean blanks with a range of exhibition burl to figure! Some pieces are ground level burls that went through a fire, which caused the tree to dump resin into the burls making them much more dense (some are as dense as Amboyna Burl!). These tend to have a richer color. They’re like a whole new species, unlike anything you have ever seen. All of this Redwood material is extra fancy, dry and ready to use! Get it while you can! There are some bark incursions mostly on the back face. It has a couple small hairline checks.


Consola Paréntesis 90cm https://www.kibuc.com/3236156-large/consola-parentesis-90cm.jpg

Acabats de producte

- Acabats en xapa naturals i lacats d'alta qualitat.
- Sobre de 2,2cm.
- Potes de fusta.
- Instal·lació en paret mitjançant cargols.

Descripció de la col·lecció

La col·lecció de mobles auxiliars Paréntesis està inspirada en l'estil nòrdic i minimalista. Totes les peces de la col·lecció són combinables entre si, cosa que la converteix en una col·lecció molt versàtil per a qualsevol racó de casa. Consulta totes les opcions al catàleg Kibuc o a les nostres botigues.

Manteniment de la col·lecció

Netejar amb un drap humit amb una solució sabonosa suau. Assecar amb un drap net.

Mides producte

L90xP35xH60cm

Dissenyador:

 KIBUC mesas-consola 97 EUR in_stock\nhttps://www.kibuc.com/ca/mesas-consola/43527-consola-parentesis-90cm.html 43527 Consola Paréntesis 90cm Consola prestatge per a paret amb potes de fusta. Una peça ideal per col·locar en un rebedor o en una zona de pas. Combina-la amb un mirall Kibuc i crea un racó molt singular a casa. Tria l'acabat que més t'agradi, amb potes de fusta o en lacat blanc. https://www.kibuc.com/3236156-home_default/consola-parentesis-90cm.jpg 97 instock KIBUC 97 80.1653 0 0/AUXILIARS /AUXILIARS/TAULES /AUXILIARS/TAULES/TAULES CONSOLA


L’Orquestra Camerata XXI amb el violoncel·lista Alexander Rudin a l’Auditori Pau Casals\nIniciInformacióL’Orquestra Camerata XXI amb el violoncel·lista Alexander Rudin a l’Auditori Pau Casals\nEl proper dissabte 16 d’agost, a les 22 h, a l’Auditori Pau Casals, dins de la programació del 34è Festival Internacional de Música Pau Casals, tindrà lloc un concert de l’Orquestra Camerata XXI juntament amb el violoncel·lista rus Alexander Rudin, en què la nit serà el tema general de les peces que s’interpretaran ja que la primera part del programa conté les obres següents: Danses nocturnes de Don Joan Quixote, d’A. Sallinen, i Nocturn per a violoncel i cordes, de P.I. Txaikovski (1840-1893). És en aquesta part del concert que intenvindrà el violoncel·lista Alexander Rudin.\nAullis Sallinen és un dels compositors finlandesos més rellevants del segle XX i potser també ho serà del XXI, ja que als seus 79 anys segueix component sense parar. Fins ara ha signat sis òperes, vuit simfonies i desenes d’obres de cambra, concerts, etcètera. L’any 1981 el govern del seu país li va atorgar una pensió vitalícia perquè es pogués dedicar plenament a la composició. L’obra Danses nocturnes de Don Joan Quixote és —com ja apunta el seu títol— un divertiment en el que es barregen imatges de dos dels grans personatges de la literatura europea —Don Quixot i Don Joan—, amb els seus servents Sancho Panza i Leporello, i que es basa en una successió de moviments de dansa a través dels quals explora la veu solista del violoncel.\nEl violoncel·lista i director moscovita Alexander Rudin es va graduar al 1983 a la Russian Gnesin Academy of Music. Va guanyar forces premis i concursos de violoncel, entre d’altres a Praga, Leipzig, Florencia, i Moscou. És un dels artistes més destacats de l’escena musical russa actual. També és profesor del Moscow Conservatory. Ha enregistrat més de trenta discs. I és director de Moscow Musica Viva. Ha actuat al Festival Internacional de música Pau Casal” els anys 1990, 2002 i 2004.\nI a la segona part, l’Orquestra Camerata XXI interpretarà la Serenata per a cordes, d’A. Dvorak.\nL’Orquestra Camerata XXI fa una important feina a les comarques de Tarragona i arreu del país, i que ja ha fet dues gires al Japó. El seu director és Tobias Gossmann, que va néixer a Siegen (Alemanya). Va cursar els estudis professionals a la University of Music and Performing Arts de Viena, on estudià violí, piano i direcció orquestral. Aquesta prestigiosa institució li concedí el diploma artístic amb els més alts honors. L’Orquestra Nacional de Tailàndia el convidà a dirigir una nit de gala a Bangkok per a celebrar el 70è aniversari de Sa Majestat, la Reina Sirikit de Tailàndia. El 2003 fou nomenat Director Musical i Director Principal de l’Orquestra Simfònica CAMERATA XXI.


ESCOLAR I OFICINA COMPLEMENTS D'OFICINA GRAPADORES BUTXACA Grapadora Petrus Liliput 200\nGruix de grapat: 12 fulles. Grapes nº 23/6.\nEs subministra amb una caixa de grapes. Colors assortits\n40010 Grapadora Liliput 200 24/48 hores 5.28€


Som especialistes en projectes d'enginyeria de fàbriques i en desenvolupament d'equips i instal·lacions amb processos de mescles.\nDissenyem i desenvolupem projectes de creació de noves fàbriques i d'optimització i millora de les instal·lacions existents.\neficiència en el resultat\nTecnomix® és la solució completa d´un sol proveïdor.\nEls nostres departaments ofereixen els serveis necessaris per a la realització del projecte de la planta, des de la idea inicial fins a la posada en servei de la instal·lació.\nEl projecte inclou des dels assaigs al laboratori, disseny d'equips específics, el desenvolupament de programari de control, la captació de dades de producció i documentació, fins a el SAT i la formació dels operaris.\nTecnomix us ofereix assessorament i serveis orientats a l'usuari.\nCada projecte es planifica conjuntament amb el client, que hi participa activament en el desenvolupament.\nCada producte exigeix un estudi de producció amb uns paràmetres de procés específics i únics. Per això, es desenvolupen solucions adaptades a les necessitats particulars de cada client.\nD'aquesta manera, s'assoleixen de manera eficient els objectius de disseny, execució i funcionament de la fàbrica.\nTecnomix® utilitza sempre les tècniques més avançades de disseny, càlcul i execució.\nEl Departament de Recerca i Desenvolupament actualitza permanentment el nostre saber fer.\nEl Departament d'Enginyeria estableix en cada cas els criteris de disseny i execució més adequats: des de les necessitats productives, els diagrames de flux de procés i matèries, el disseny estructural, el programa de control per a l'automatització de la planta, els equips auxiliars necessaris, etc.


Definida la pretemporada del primer equip masculí | FC Martinenc\nDefinida la pretemporada del primer equip masculí\nInici » Futbol » Primer equip » Definida la pretemporada del primer equip masculí\nLa direcció esportiva de futbol del Martinenc ja ha definit quines seran les dates que, si la situació sanitària ho permet -lògicament-, significaran el retorn als entrenaments del primer equip masculí, en la pretemporada del nou curs esportiu.\nAixí, la plantilla i el cos tècnic encapçalat per Javi Gómez es retrobaran al Municipal del Guinardó el dilluns 31 d’agost, en la primera sessió de pretemporada, que servirà per fer una posada en comú per als 19 jugadors que, ara per ara, constitueixen la plantilla, amb 11 continuïtats (Cócera, Edu, Adri, Karim, Pulido, Rafel, Tinoco, Canelada, Marçal, Josevi i Joel) i vuit novetats: set fitxatges (Martí, Aleix, Víctor, Gerard, Zárate, Gueri i Roland) i la promoció del porter Roy Zambrano del filial al primer equip.\nEn la segona setmana d’entrenaments començaran a disputar-se els amistosos de pretemporada. Són per ara sis, tres al Guinardó i tres a domicili, amb horaris per definir un cop s’apropi la seva data de disputa. Els detallem a continuació:\nContra el Castelldefels, amistós als Canyars | Dani Falcon (FCM)\nLa lliga a Primera Catalana (el Martinenc ha quedat enquadrat al subgrup 2b) arrencarà el cap de setmana del 3 i 4 d’octubre, al Guinardó, amb un Martinenc-Martorell.


CCOO denunciarà els ERTO fraudulents a les empreses auxiliars de la petroquímica\nL'allau d'expedients plantejats està aguditzant encara més la precarietat existent al sector\nA causa de la crisi sanitària provocada pel coronavirus, les empreses principals dels polígons petroquímics de Tarragona, per tal de reduir al mínim el personal de les plantes per temes de prevenció, han suspès els contractes de les seves empreses auxiliars. Arran d’aquesta situació, aquestes empreses auxiliars estan plantejant ERTO per causes de força major, sense negociar-ne les condicions amb la representació de les treballadores i treballadors, ni tampoc mesures alternatives.\nCCOO d’Indústria denuncia que el sector de muntatge i manteniment dels polígons petroquímics està patint especialment aquesta crisi, que està aguditzant encara més la precarietat que pateixen les treballadores i treballadors d’aquestes empreses, una precarietat que ja hem denunciat en diverses ocasions. Per CCOO, algunes empreses estan fent un abús d’aquesta modalitat d’expedient per causes de força major, que no correspondria.\nCCOO exigeix a les empreses del sector que es negociïn mesures de flexibilitat, en comptes de plantejar un ERTO, com s’ha fet a la nuclear ANAV (on s’han organitzat torns alterns i no s’han suspès contractes, garantint que ni les contractistes ni el personal directe tindran mermes salarials) o als polígons petroquímics del País Basc (on Petronor garanteix els contractes i assumeix els costos).\nEn aquest escenari, CCOO d’Indústria denunciarà els ERTO que es considerin fraudulents i presentarà al·legacions davant l’Administració perquè no aprovi aquests expedients, tal com ja està fent en altres sectors d’activitat.


Novetats // Novedades\nAlbert Folk | Filmmaking\nRecorda marcar la casella inferior per donar-nos el teu consentiment explícit.\nRecuerda marcar la casilla inferior para darnos tu consentimiento explícito.\nRemember to tick the box below in order to give us your explicit consent.\nGràcies! // ¡Gracias! // Thanks!\nNom // Nombre\nCognom // Apellido\nAlbert Folk - Filmmaking utilitzarà la informació que proporcioneu en aquest formulari per estar en contacte amb vostè i per proporcionar actualitzacions i màrqueting. Si us plau, confirmeu per quines vies voleu estar en contacte amb nosaltres: --------- Albert Folk - Filmmaking utilizará la información que proporciona en este formulario para estar en contacto con usted y para proporcionar actualizaciones y marketing. Por favor, confirme por qué vías desea estar en contacto con nosotros:\nAlbert Folk - Filmmaking emmagatzema les seves dades per mantenir-lo informat dels nostres productes i/o mantenir una relació professional i comercial amb vostè. Les seves dades s'emmagatzemen de forma segura i no es comparteixen amb tercers sense el seu consentiment excepete per obligació legal. Pot excercir el seus dret d'accés, rectificació, supressió i portabilitat en qualsevol moment escrivint un correu a privacy@albertfolk.com. Pot consultar la nostra política de privacitat a albertfolk.com/data-protection -------- Albert Folk - Filmmaking almacena sus datos para mantenerle informado de nuestros productos y / o mantener una relación profesional y comercial con usted. Sus datos se almacenan de forma segura y se comparten con terceros sin su consentimiento excepete por obligación legal. Puede ejercer sus derechos de acceso, rectificación, supresión y portabilidad en cualquier momento escribiendo un correo a privacy@albertfolk.com. Puede consultar nuestra política de privacidad en albertfolk.com/data-protection


Si vols veure la nostra pàgina a : Google+ Raval --- Google+ Júnior\nSegueix-nos a INSTAGRAM :\nLa història de LOUIS PERRUQUERIES es remunta al 1954, quan la meva mare LA ROSA VILAMAJOR va obrir la primera perruqueria al carrer Gaudi de Reus.\nDoncs si, després de 46 anys d’arribar on som, fusionem les dues perruqueries en una de sola, en una versió millorada, la versió LOUIS 2.0. Ens traslladem tots al Carrer St Teresa, tots junts per un millor servei.\nNo em jubilo ni deixo de treballar, tan sols dedicaré el meu temps a l’ensenyament del ofici. Crec que és una manera de marxar discretament, però sense deixar-ho del tot. Seguiré pentinant per aquelles que ho vulguin, als migdies, vespres i dissabtes pel matí. Podreu reservar hora trucan a la perruqueria i us atendré el dia que us vagi millor.\nDes de que la meva mare va inagurar la perruqueria l’any 70 fins l’actualitat, ha estat un plaer i sobretot un orgull seguir la feina que ella mateixa va iniciar, el llistó que va deixar va ser molt alt i espero haver-lo igualat.\nJa fa 40 anys que treballo i tinc les mateixes ganes i ilusió que el primer dia, és una feina en la que gaudeixo al màxim de cada moment, i si tornés a començar, tornaria a fer el mateix. Estic orgullós de la feina que he fet fins ara i de les persones que han treballat amb mi, sense elles tampoc seria on sóc.\nÉs per tot això que fusionem les dues perruqueries en una i ens traslladem al Carrer St Teresa número 10 de Reus. Tot l’equip desitja que us agradi la nova ubicació, que us trobeu còmodes i que seguim sent La teva perruqueria, però ara amb una versió millorada, la versió LOUIS 2.0.\nDedicades exclusivament a la Perruqueria, procurem ser un tipus de perruqueria on la clientela és el més important, cuidant tots els detalls perquè la persona es senti a gust, amb un tracte proper.\nL´experiència dels meus col·laboradors ens dóna la garantía de servei i bon tracte que tothom busca, adequant l'estil ideal per a cada persona. Aprofito aquestes línies per donar les gràcies a tot l'equip per l'esforç, dedicació i suport que donen en tot moment.\nper tant gràcies a : MERCÈ, ELI I MARTA.\nProductes de qualitat amb respecte al medi ambient amb filosofía i imatge molt innovadores, cuidan del teu cabell i la teva pell.\nA Reus nomès a perruqueries LOUIS\nDarrera Actualització: 21.07.2018 23:25:39


Vacarisses | Natura Local\nA les portes del Montserratí\nVacarisses és un municipi situat entre l’oest i el nord-oest de la comarca del Vallès Occidental, tocant amb el límit de les comarques del Bages i del Baix Llobregat, formant amb altres pobles de l’entorn la comarcada del Montserratí. El terme és lleument muntanyós i força accidentat, format pels contraforts i ramals careners que baixen tant de la serra de l’Obac, al nord i nord-est, com de les serres de Collcardús i de Puig Ventós, al sud, formant una certa plana i, globalment, una certa conca envoltada de carenes i turons de mitjana alçada. Pel bell mig de la raconada principal hi travessa el terme la riera del Palà i el seu principal afluent, la de Sanana, pertanyents totes a la conca del Llobregat.\nLa població del municipi, pràcticament sextuplicada des del 1992, viu força estesa al llarg i ample del terme, ja que, més enllà del nucli històric, comprèn també altres veïnats i urbanitzacions, com Torreblanca, Can Serra, el Palà, el Ventaiol, la Coma i els Caus, entre d’altres de menor consideració. Actualment, el municipi engloba prop de 6.500 habitants (2018), pràcticament el 85 % de gent vinguda d’altres parts del Vallès i de Barcelona durant els últims 25 anys.\nEl medi físic i paisatge ve marcat per un terreny accidentat formant una vall agroforestal més oberta a la seva part central, per on baixa la riera del Palà. En aquesta vall principal encarada cap al Llobregat, a més de passar-hi les principals vies de comunicació (la carretera, l’autopista i el tren), és on trobem les principals terres de conreu, en gran part dedicades als cereals, tot i que també hi trobem oliveres i altres conreus secaners. A banda i banda, tant el nord com al sud del terme, hi ha les parts més muntanyoses i emboscades. El bosc, en general, és clarament de tendència mediterrània, amb matollars, pins i alzines com a principal vegetació arbòria. A les parts més altres i accidentades hi abunda la geologia del conglomerat, com a pas de transició de la Serralada Prelitoral, entre Sant Llorenç del Munt i la serra de l’Obac i el massís de Montserrat, però a les parts més baixes hi aflora una abundant terra vermellosa molt característica de la zona.\nEl municipi és d’economia clarament enfocada a la indústria i als serveis, tant per la pròpia activitat com per la que trobem als municipis de la rodalia, sobretot a la propera ciutat de Terrassa, tenint-hi cert pes la gran tradició d’estiueig i de visitants de cap de setmana. La ramaderia i l’agricultura, tot i representar un sector molt minvat, té cert valor, centrat en part en noves explotacions més innovadores. L’explotació forestal, tot i l’entorn propici, és testimonial.\nEl principal llegat patrimonial del municipi és el seu castell palau, actualment totalment restaurat, el nucli antic, poc alterat i millorat, la torre circular medieval anomenada la Torrota, a una carena propera, així com la presència de belles masies escampades pel seu terrer, algunes encara habitades com a mínim com a segona residència.\nEl esdeveniments festius més importants de Vacarisses són la Festa Major, el primer cap de setmana d’agost, i la Festa Major Petita, o Festa de la Vaca, revitalitzada amb encert durant els últims anys amb la baixada de la Vaca, entre altres actes comunitaris, a l’entorn del 26 de maig, per Sant Felip Neri.\nLa panoràmica del massís de Montserrat des de la Casa Nova de l’Obac. Pujar-hi és un dels atractius del territori.\nSi hi anem l’últim cap de setmana del mes de maig podrem gaudir de la Festa de la Vaca, un dels millors moments festius del poble al llarg de l’any.\nUna visita a la formatgeria de la Fresera, resultat d’un sorprenent procés de recuperació de la finca agrícola del Castellet, amb ramat de cabres propi i tot.\nVacarisses guarda un acurat tresor en forma de barraques de pedra seca al llarg i ample del seu territori. Per poc que ens moguem, sempre acabarem trobant-ne alguna o altra.\nA prop de Vacarisses podem endinsar-nos per la sorprenent serra de l’Obac des d’on podrem gaudir de panoràmiques i racons corprenedors.\n93 835 94 50\n93 828 02 74\nFarmàcia José Miguel Martínez Folch\n93 835 94 00\nFarmàcia Yolanda España\n93 835 91 63\n610 46 64 66\nWeb d’informació municipal de Vacarisses.\nWeb d’informació turística del Vallès Occidental.\nWeb d’informació territorial i turística de la zona del Montserratí.\nMapa del patrimoni cultural del municipi de Vacarisses.\nInventari barraques de pedra seca\nBlog col·laboratiu amb la relació de barraques de pedra seca del terme de Vacarisses.\nRuta cultural per Vacarisses\nEnllaç del document de guia en pdf de la ruta cultural per Vacarisses.\nQuè veure a: Vacarisses\nBarraques de vinya de Can Torrella\nAntics vestigis del domini de la vinya\nAquesta fàcil i agradable passejada ens porta a visitar un conjunt de les moltes barraques de pedra seca que esquitxen els camps i el vessant nord de la carena...\nMasies a la vall de Sanana i de les Vendranes\nA peu 17/04/2019\nMasies i aigua al terme més emboscat\nItinerari circular que, sortint del cementiri de Vacarisses, ens porta a voltejar el serrat dels Ginebres fins a la recòndita vall de la riera de Sanana, d’on...\nEs tracta d'un edifici de grans dimensions i d'origen medieval, situat en una ubicació lleugerament separada del poble. Al segle XVIII ja feia funcions de rectoria: era la residència del rector i...\nCarrers nucli antic\nHi trobem cases prou antigues com la de Cal Ferrer Vell i altres.\nL’església de Vacarisses data del segles XVIII i XIX, perquè de l’original romànica no en va quedar res. És d’estil neoclàssic i està dedicada a Sant Pere, consta d’una sola nau amb creuer i capelles...\nPou de Ca la Quima\nAquesta construcció de planta quadrada es construí entre els anys 1932 i 1934 a iniciativa d'un grup de veïns que després el cediren a l’Ajuntament. Durant la Festa Major de 1987 s'inauguraren les obr...\nAntiga torre de guaita del segle XI a dalt d’un altiplà proper al nucli del poble. Caldrà caminar una estona, però la visita a la torre i les vistes ens recompensaran.\nAvui, el castell és un edifici...\nQuè fer: Vacarisses\nEs mostren 1 - 10 de 31\nOn dormir 05/04/2019\nHUT Vila Manyans\nHotel La Frasera\nHUT Font dels Pinetons\nOn dormir 11/06/2019\nOn menjar 05/04/2019\nRestaurant Camí de l’Obac\nRestaurant Cal Miguelón\nOn menjar 11/06/2019


Taules de tall codificades per color: prevenen la contaminació creuada\nTècniques de cuina i consells Cuina bàsica Preguntes freqüents sobre la cuina\nTaules de tall codificades per colors\nUna de les causes més comunes de malaltia alimentària (també coneguda com a intoxicació alimentària ) és una cosa anomenada contaminació creuada , o la transferència de bacteris nocius d'un producte alimentari a un altre mitjançant eines, equips o mans contaminades.\nEn molts casos de contaminació creuada, les taules de tall són un dels principals culpables. Per aquest motiu, l'ús de taules tallants codificades amb colors per diferents ingredients és una gran manera d'evitar la contaminació creuada.\nÚs de taules de tall codificades per colors\nEls colors us ajuden a fer un seguiment de quines taules de tall són reservades per a quins tipus d'aliments, de manera que és menys probable que talli l'enciam al mateix tauler que acaba d'utilitzar per preparar les aus de corral crues .\nSo complicat? Afortunadament, no és necessari adoptar tot el sistema per cuinar de manera més segura a casa. Fins i tot disposar d'una taula de tall diferent i de colors diferenciats que estigui reservada només per a la carn bruta és una gran idea: una que farà un llarg camí per minimitzar les probabilitats d'una malaltia alimentària.\nAquests són els diferents colors del tauler de tall i els seus significats:\nGroc: aus de corral crues\nBlau: aliments cuits\nBlanc: productes lactis\nTan: Peix i marisc\nVermell: carn crua\nPodeu comprar un conjunt complet de taules tallants codificades amb colors, inclosos tots els colors que figuren a dalt. O podeu comprar els colors per separat, en cas que no vulgueu tot el conjunt.\nCom suavitzar ràpidament el formatge de mantega o crema\nPuc substituir l'oli de coco per a la mantega?\nSoda de bicarbonat i pols per coure: quina és la diferència?\nEls diferents tipus de farina de blat\nRentat d'ou per a pa i pastissos, pastissos i pastissos\nGaletes de gota de melassa suau\nSalutació de la recepta de bolets Morel\nCom fer el te d'arròs torrat: una recepta coreana\nCrock Pot Lamb Shanks amb vi negre\nPollastre triturado en salsa de tomàquet\nPollastre fregit amb parmesà\n10 maneres de començar a menjar menjar local\nPastanagues rostides fàcils amb pastanagues i herbes\nReceptes de marisc de cua de whisky


Govern plantejarà crear un fons d’inversió que serveixi per construir habitatge de lloguer - Altaveu el diari digital d'Andorra\n20/09/2019 (15:00 CET)\nEl ministre Víctor Filloy durant el seu discurs en la festivitat de Meritxell al Cedre.\nGovern plantejarà crear des de zero un fons d’inversió, que pugui estar parcialment dotat per la Caixa Andorrana de la Seguretat Social (CASS), per contribuir a la construcció d’habitatge de lloguer. Malgrat que el ministre d’Afers Socials i Habitatge, Víctor Filloy, no ho ha dit obertament, això pràcticament suposa emetre un criteri negatiu sobre la proposta feta pel Partit Socialdemòcrata (PS) i, per tant, caldrà veure si es confirma que l’executiu tomba el plantejament socialdemòcrata veure quina és la reacció de la formació liderada per Pere López i Rosa Gili.\nEn un acte al centre sociosanitari del Cedre, Filloy ha explicat que “compartim la filosofia però no el camí” proposat pel PS, que era el de modificar la llei que regula el fons de reserva de les pensions de jubilació de la CASS. “Tècnicament se’ns fa difícil veure com podem treballar aquesta proposta”, ha afirmat el titular ministerial d’habitatge. Filloy ha assegurat que és millor “començar de zero” que no pas haver d’esmenar una proposta legislativa, signe inequívoc d’un criteri negatiu malgrat que de ben segur les paraules que usarà l’exposició governamental seran molt suaus (“màxim de respecte i rigor” cap a la proposta del PS, ha remarcat el ministre) per evitar que l’enuig socialdemòcrata sigui el menor possible.\nLes darreres setmanes s’han dut a terme diversos contactes, alguns no exempts de certa tensió, per mirar de salvar la proposta davant l’interès del PS i la defensa de la formació de la seva proposició. Totes les formacions es volen apuntar l’èxit de qualsevol iniciativa que tingui a veure amb l’habitatge i la possible mitigació del problema. Filloy ha explicat que divendres de la setmana vinent es reunirà la Taula de l’Habitatge per exposar noves mesures a les ja anunciades o que estan en marxa.\nEl ministre ha deixat clar, però, que “no hi ha una solució màgica” però sí que es proposaran “petites accions que vindran a resoldre” diversos aspectes que ara generen dificultats. El Govern plantejarà una modificació, per clarificar en certa manera, de la normativa que impedeix que els preus dels lloguers s’enfilin per sobre de l’IPC i que també incideix en els paràmetres de renovacions contractuals. S’havien previst unes limitacions “molt lineals que no donaven resposta a algunes qüestions puntuals”. Filloy ha evitat parlar de bombolla de pisos de luxe atès que, ha dit, no tenen prou elements per fer aquesta valoració.


Els becaris realitzaran una estada de formació de 14 mesos, amb les següents destinacions: 1 becari a Alemanya, 2 becaris al Benelux i 1 becari a Madrid.\nLa concessió de les beques que atorga l’Agència Catalana de Turisme té un doble objectiu: formar persones en l’àmbit del sector turístic català i proporcionar-los una experiència qualificada que els permeti posteriorment incorporar-se al mercat de treball.\nPer accedir a aquestes beques cal disposar d’una titulació universitària, tenir el nivell C de català, conèixer l’idioma oficial del país de destinació de la beca, i no tenir més de 30 anys, entre d’altres requisits. Cada beca estarà dotada d’una quantitat que oscil·larà entre els 17.500 i els 26.530 euros bruts durant el període de vigència, que serà de 14 mesos.\nDes de que l’any 1997 va sorgir la primera promoció, ja han gaudit d’aquestes beques un total de 132 joves.


D.O. CatalunyaTu blog de vinos Página 2 | Tu blog de vinos - Part 2\n23 noviembre 2016 Roger Junyent\tDeja un comentario\nenogastronomia, Eventos y ferias, Vinos\nEl Mercat de Mercats vuelve con horario ampliado\n19 octubre 2016 Roger Junyent\t1 comentario\nLos productos gastronómicos volverán a llenar la Avenida de la Catedral de Barcelona con la séptima edición del Mercat de Mercats. Será del 21 al 23 de octubre cuando esta feria llegará con más producto, más consejos y más propuestas y con una clara apuesta por la alimentación sana, saludable y de proximidad, incrementando la sección de productos agroalimentarios artesanos hechos en Cataluña. Seguir leyendo El Mercat de Mercats vuelve con horario ampliado →\nbarcelonabodegas mercat de mercatscavaD.O. CatalunyaD.O. Cavaenogastronomíagastronomia barcelonamercat de mercatsmercat de mercats 2016vinoVinosvinos catalanes


Els sindicats CCOO i UGT han realitzat una crida a la ciutadania valenciana per a mobilitzar-se contra la infrafinanciació.\nLes direccions dels sindicats CCOO i UGT s’han reunit a València per a analitzar la situació política que viu la Comunitat a dia de hui. Segons el comunicat, en esta trobada s’ha convingut en la necessitat de treballar per una mobilització que denuncie la falta d’inversions en el territori i reivindicar un sistema de finançament més equitatiu.\nDes dels sindicats afirmen que és “una reclamació que afecta a tota la societat valenciana i que ha de ser convocada per tots els sectors” incloent tant a la ciutadania en general com als partits polítics i tant CCOO com UGT consideren que “la infrafinanciación té conseqüències en els serveis públics que no es poden prestar o ampliar”.\nEn la reunió mantinguda també s’ha realitzat un balanç del diàleg social denunciant-se que en ocasions es produixen salts en els procediments de consulta als sindicats. A més, asseguren que ja s’ha iniciat la signatura d’un pacte sobre clàusules laborals així com l’impuls de crear un institut de relacions laborals que podria arrancar en breu.


Biblioteca de St. Andreu de Llavaneres: BiblioLab: Taller de Little-bots.\nBiblioLab: Taller de Little-bots.\nEtiquetes de comentaris: Activitats a Llavaneres, BiblioLab, Experiments científics, Infantil, Infants, Inscripció, Llavaneres, Robòtica, Taller, Tallers infantils, Us pot interessar..., Us proposem..., Us recomanem...


Registrar dominis .energy - Entorno Digital\nRegistre de dominis .energy\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .energy\nENERGY és un domini genèric que serveix per identificar-te amb un nom, producte, marca, etc a Internet, mitjançant una pàgina web o altres serveis com el correu electrònic. Per exemple si algú vol veure la teva pàgina web que està sota el teu domini ENERGY escriurà en un navegador www.elteunomdemarca.energy\nEl registre de dominis .energy no té requisits en fase lliure.\nDonuts Inc. és el sol·licitant la terminació .energy i moltes altres de nous dominis gTLDs. Aquest nou domini proporcionarà als usuaris d'Internet noves oportunitats i expressions que no existeixen actualment en línia.\nRequeriments de dominis .energy\nA la Fase lliure dels dominis .energy, qualsevol persona física o jurídica podrà registrar dominis en aquesta extensió. Aquesta fase es regeix per la norma del que primer arriba, primer registra.\n- Amb la compra del teu domini .energy pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".energy".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .energy una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .energy pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .energy podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .energy\nPer registrar dominis genèrics .energy has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .energy es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .energy aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .energy també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .energy és necessari:\nAl transferir dominis .energy aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .energy si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .energy té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .energy a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .energy\nSi gestiones varis dominis .energy o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .energy o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


La 40a Cantada d'havaneres de Calella de Palafrugell regalarà un llibret commemoratiu a tots els assistents\nPalafrugell (Baix Empordà).- La 40a edició de la popular Cantada d'Havaneres de Calella de Palafrugell, a celebrar el proper dissabte 1 de juliol, obsequiarà enguany tots els visitants amb un quadern commemoratiu. El llibret és un recull de fotografies de tots aquests anys d'havaneres, acompanyades de textos de diverses persones molt vinculades a la festa com Martí Sabrià, Enric Frigola, Xavier Febrés i Carles Alsius. 'A més, també s'hi poden trobar les lletres de les cançons que s'interpretaran durant la Cantada', ha explicat el gerent de l'Institut de Promoció Econòmica de Palafrugell, Narcís Ferrer.\n23/06/2006 - 14.25


Pilar Morey Bulbena-Cat: PER QUÈ ENS BARALLEM AMB LA PARELLA?\nPER QUÈ ENS BARALLEM AMB LA PARELLA?\nHi ha diversos temes que acostumen a ser fruït de disputes i desavinences en la parella. Cal establir uns acords clars, sentar unes bases quan s'està construïnt la relació, per evitar aquests enfrontaments.\nFidelitat i confiança:\nHi ha parelles més obertes i n’hi ha de més tancades. Cal definir fins a on es pot arribar i quins límits no s’han de traspassar, i això ho ha d’acordar cada parella a la seva mida, buscant un punt en comú, i està clar, respectar-ho.\nSovint em trobo amb persones que viuen aquest punt (fidelitat i confiança) amb gran angoixa, en funció de les seves experiències passades.\nEn aquest cas, cal separar les nostres pors de la persona que tenim al davant. Tothom es mereix un vot de confiança, i més si és la nostra parella.\nCal acceptar que l’altra persona no és perfecte ni està en aquest món per omplir totes les meves necessitats i expectatives.\nAqui entren en joc les mancances i carències de cadascú, les experiències de la nostra infància.\nSovint es confon el rol que ha d'exercir la nostra parella, s'epera que sigui omnipresent en la nostra vida, que endevini totes les nostres necessitats i estats d'ànim i faci exactament allò que esperem d'ell o ella, com si es tractés de la relació d'una mare amb el seu nadó.\nComunicar i demanar:\nNo solament en les relacions de parella sinó també amb les amistats, familia, etc. sovint s'atribueixen a l'altre “dots endevinatòries”, és a dir, “ell o ella ja sap com estic, ja ha de saber com em sento, ja ha de saber què necessito”...\nSi l'altre no té una bola de vidre, és possible que no s'adoni de tot això. L'actitud racional i lògica és comunicar com estem i demanar allò que necessitem de l'altre, sempre tenint en compte els límits de l'altre persona, és a dir, respectant que l'altre té el dret a donar-nos o no allò que li demanem.\nHi ha persones que són més empàtiques que d'altres (tenen la capacitat de posar-se a la pell dels altres i imaginar com se senten). Hi ha persones que no ho són gens, i no vol dir pas que no ens estimin o no els importem. Simplement, no tenen aquesta capacitat.\nTot això, com els altres temes, es resol parlant, demanant, acceptant, respectant, negociant...\nHi ha diversos temes que acostumen a ser font de conflicte en les parelles i que caldrà anar treballant:\nQuè es fa amb el temps lliure, aficions, caps de setmana, vacances, etc.\nLa qüestió econòmica, com s'administren els diners, qui ho fa, en què s'han de gastar (cadascú té el seu propi estil, hi ha qui és més estalviador, cada persona gasta més diners en una cosa o una altra segons les seves preferències).\nLa relació amb les famílies, les celebracions familiars.\nEls amics propis i de l'altre.\nLa sexualitat: diferències de ritme, necessitat, preferències...\nTot això requereix diàleg, acceptació, tolerància i temps. Enamorar-se és molt fàcil. Construïr una relació de parella sòlida i duradora és una obra d'enginyeria.\nEtiquetas: Articles , Parella , Psicologia , Psicologia humanista , Relació de parella


L’Església contribueix a crear una societat millor - Arquebisbat de Barcelona\nL’Església contribueix a crear una societat millor\n[Conferència Episcopal Tarraconense] Ajuda a la teva parròquia, tots hi guanyem El diumenge 18 de novembre, diada de Germanor Com cada any per aquestes dates, l’Església, al nostre país, dedica un dia a fer una col·lecta extraordinària per a cadascuna de les Esglésies locals diocesanes. Aquest any el lema de la “Diada de Germanor” és […]\n17 novembre, 2012 -\nAjuda a la teva parròquia, tots hi guanyem\nEl diumenge 18 de novembre, diada de Germanor\nCom cada any per aquestes dates, l’Església, al nostre país, dedica un dia a fer una col·lecta extraordinària per a cadascuna de les Esglésies locals diocesanes. Aquest any el lema de la “Diada de Germanor” és “L’Església contribueix a crear una societat millor. Ajuda la teva parròquia, tots hi guanyem” i vol conscienciar tots els fidels de la necessitat d’ajudar l’Església perquè serveixi millor i més adequadament en tots els camps en què treballa a favor de la societat (Càritas, serveis d’acollida, formació i catequesi, Seminaris, conservació i construcció de temples, celebracions sacramentals, pastoral de joventut, esplais i colònies d’estiu, pastoral familiar, pastoral de la salut, mitjans de comunicació social, moviments laïcals, atenció a la gent gran, missions i ajuda al tercer món, i altres).\nCadascuna de les deu diòcesis catalanes, i també les altres diòcesis espanyoles, informen aquests dies dels comptes i despeses de l’any 2011 i de les previsions pel present any 2012. Adjuntem les dades estadístiques de les deu diòcesis amb seu a Catalunya, agrupades en les Províncies Eclesiàstiques de Tarragona (Tarragona, Girona, Lleida, Solsona, Tortosa, Urgell i Vic) i de Barcelona (Barcelona, Sant Feliu de Llobregat i Terrassa), i també el moviment econòmic global ordinari i extraordinari de la seva acció pastoral.\nGermanor 2012 estadístiques\nGermanor 2012 presentació


Precarietat d'excel·lència | Fundació Dr. Antonio Esteve\nMilers d’hores de docència s’han cobert, com qui posa pegats, amb la figura del professor associat\nEls meus alumnes m’escoltaven amb cara de sorpresa quan els explicava els motius pels quals secundava la vaga del 28 de maig. Una vaga a la qual estàvem cridats el personal investigador en formació i també el professorat associat. M’escoltaven amb la boca oberta perquè tot i ser d’una generació que ja ha crescut amb el fantasma de la crisi, no es podien imaginar que les condicions de gran part del seu professorat a la universitat fossin tan i tan precàries.\nEls va sorprendre saber, per exemple, que al voltant del 50% del professorat que tenien eren associats. Inicialment, l’objectiu d’aquesta figura contractual era que professionals externs a la universitat poguessin exercir docència de forma temporal. Un contracte per fitxar especialistes de reconeguda trajectòria a qui es convida a donar un temari molt concret i aplicat. El context d’infrafinançament que pateix la universitat pública ha fet que aquest contracte passés de ser minoritari a augmentar de forma exponencial per ser el més barat, precari i volàtil. Les jubilacions de la darrera dècada s’han traduït en un desert de noves places per a professorat funcionari i milers d’hores de docència s’han cobert, com qui posa pegats, amb la figura de l’associat.\nEstem parlant de professors i professores que per fer 18 crèdits anuals (un professor titular en fa de mitjana 24 a l’any) cobrem entre 400 i 800 euros al mes, segons les categories que contempli cada universitat. Uns pocs afortunats arriben a ser mileuristes. El resultat és que amb el sou anual d’un professor titular es contracten quatre associats. Però a més a més l’exigència d’horaris i dedicació de la ensenyança universitària deixa poc marge a la compatibilitat laboral i un important percentatge acaben sent falsos associats, dedicats exclusivament a la vida acadèmica però forçats a fer-se autònoms o combinant tasques intermitents vinculades a la recerca a la pròpia universitat. Tot i que no es contempli sobre el paper, acabem fent tasques estructurals i imprescindibles pels departaments. I mentre alguns porten una dècada encadenant contractes de sou misèrrim sense cap benefici per la seva antiguitat, d’altres no aguanten més de dos o tres anys, pel que els departaments han de renovar constantment les seves plantilles.\nEl passat dia 30 de maig el Parlament va aprovar una moció sobre precarietat laboral amb un punt sobre la nostra situació laboral on s’especificava la necessitat de “realitzar, abans que finalitzi el present any, un estudi sobre els supòsits de frau de llei en la contractació del professorat associat de les universitats públiques catalanes” i prendre mesures en conseqüència. Però l’abstenció dels dos partits del govern deixa ben clar que aquesta no serà una prioritat d’acció per l’executiu de Torra. L’altra cara de la moneda de la manca d’inversió que denuncien les principals universitats catalanes son els preus que paga l’alumnat. En aquest cas, el Parlament també va instar al govern a actuar l’any 2016. Concretament a baixar un 30% les taxes universitàries. El resultat ha estat una paràlisi política i el manteniment d’uns preus prohibitius per un percentatge important de la població. Això ha empès als estudiants a impulsar una ILP per tal d’aconseguir la merescuda rebaixa. I és que el preu del crèdit ha pujat un 66% des que va començar a escalar el 2012, sota el Govern d’Artur Mas.\nLa universitat pública catalana ha estat el darrer mig segle un espai accessible a les classes populars, un motor de coneixement i una plaça per la construcció de pensament crític i fèrtils moviments socials. A hores d’ara tot el que representa aquest baluard està en fallida degut a una desinversió crònica. Es treu pit quan algunes universitats catalanes es llisten entre les millors del món, però des de dins sabem molt bé a quin preu. La tan citada “universitat d’excel·lència” serà un miratge mentre seguim consentint aquesta precarietat entre els docents i uns preus de matrícula tan elevats. El sistema universitari català es sosté degut a la inèrcia de les darreres dècades i a una gran vocació de part del personal docent. Però queda poc per arribar a un punt de no retorn i si no es prioritza una nova política d’inversió de forma urgent ens espera un col·lapse irremeiable.\nMembre de la Plataforma per la Qualitat de l’Aire i investigadora i geòloga del Centre de Recerca Ecològica i d’Aplicacions Forestals, CREAF. Membre de la Xarxa de Científiques Comunicadores.