LA PARABÒLICA VIRTUAL: ADULT I RESPONSABILITAT\nSi passegeu per un parc infantil, us adonareu que els infants corren amunt i avall, feliços i despreocupats de tot. És natural que així sigui. Són en ple procés de formació i això significa que no tenen suficient criteri per prendre certes decisions. Aquestes són (presumiblement) preses pels seus pares en qui les criatures (també presumiblement) confien. Aquesta lògica manca de responsabilitat per part dels nens significa també que no són lliures per prendre la major part de decisions que els afecten.\nSemblantment a aquesta situació, tenim que la societat d'adults defuig de les seves responsabilitats així que és possible, fent responsable de la seva vida a l'estat. Que algú es posa malalt? Demanem que l'estat ens posi un metge. Hem d'escolaritzar les criatures? Exigim que l'estat ens posi escoles. Que una gran empresa plega i es deslocalitza? Requerim a l'estat que doni feina a qui queda a l'atur. A la nostra ciutat hi manca vida? Reivindiquem que l'autoritat pública faci “cultura” per esbargir-nos.\nPodria continuar ad eternum, però suposo que tots vosaltres, benvolguts lectors, podreu anar omplint la llista. Fent ,però, analogia, amb el cas de les criatures que he exposat, podem veure clarament que la inhibició a l'hora de fer-se responsable i pel fet de fer entrega d'aquesta a algú altre -en aquest cas a l'estat- significa, invariablement, manca de llibertat. La decisió, amics meus, és només nostra...\nPublicat per espiadimonis a 12:22 p. m.\nJodesh ha dit...\nEt veig el la línea de Henry D. Thoreau, que afirmava que el millor govern és aquell que no ha de governar per res.\n11 de febrer, 2008 13:31\nConfesso que no sabia res de Thoreau, però no em desagrada en absolut el que acabo de veure sobre ell a la wikipèdia. Penso que quan menor sigui la incidència dels governs damunt la societat, aquesta serà més lliure i justa.\nEm sembla que en hebreu "kol" vol dir veu i "ha" és un article, però no sé pas què significa "cavod". Ets tan amable de dir-m'ho? (L'afegiré a la llibreta de paraules hebrees :-) )\n11 de febrer, 2008 20:27\ncavod,diu el diccionari que vol dir honor, honra, glòria, fortuna...\nLa traducció que més s'hi aproxima és "Bravo!"\n11 de febrer, 2008 22:38\nLa llista és massa llarga. Tant que ens porta de cap a un infantilisme creixent.\nAra fins i tot els estudiants reclamen sou!.\n12 de febrer, 2008 11:41\nL'expressió Kol Hakavod vol dir segons el context "Tots els respectes" Literalment signfica "Tot l'honor". Per exemple es diria a una persona que ha fet una cosa important. Es pot traduir com un bravo quan es fa una cosa que té mèrit, per exemple a un nen/a que fa alguna cosa important.\nÉs senyal de respecte i reconeixement de mèrits. Per tant està molt ben usada en el context que l'useu.\n12 de febrer, 2008 19:49\nMoltíssimes gràcies per l'aclariment.\nÉs tal com dius: un infantilisme creixent. És així com ens volen els polítics i, pel que sembla, al gruix de la població ja li està bé. Sóc molt pessimista respecte a l'existència d'algun revulsiu que faci sacsejar la ment de les persones adormides i anestesiades pel paternalisme estatal. Si hi afegim que l'oposició al govern només té com a objectiu desallotjar els rivals polítics per tal de prendre'ls les poltrones i fer, més o menys, la mateixa política, veurem que el futur d'aquest país és negre com la gangrena.\n"Toda raba" per la lliçó d'hebreu i per l'afalac que, entre línies, he cregut entreveure.\n12 de febrer, 2008 20:43\nI també existeix el perill de que aquest "estat paternalista i protector" esdevingui un veritable dèspota en ares del bé comú. És fàcil anar a parar al costat fosc dels totalitarismes quan busquem tanta sobreprotecció!\n13 de febrer, 2008 00:20\nExacte Artur, aquest és el més gran perill, tanta sobreprotecció té un preu, perquè per protegir-te t'han de dir el que has de fer, i ho fan amb tota la força de la coecció que l'estat és capaç de desplegar.\n13 de febrer, 2008 23:10\nHom té allò que estalvia...\nActualment crec que hi ha molta gent que li fa por deprendre d'ell mateix. I és més fàcil que "algú" ens recolzi. la llei del mínim esforç.\nPerò jo crec que perdem pistonada...\n14 de febrer, 2008 16:11\nLa manera com ho has explicat m'encanta: "...hi ha molta gent que li fa por dependre d'ell mateix."\nEm pregunto com hem arribat en aquest punt. Jo crec que hem creat un sistema assistencial impersonal. A mi sempre m'ha agradat més que l'individu s'impliqui en la societat i, en conseqüència, es creïn grups activistes sempre independents de les grapes governamentals.\n14 de febrer, 2008 20:44\nEl problema és que la gent està acostumada a pagar per tot i no reivindica res. És una llàstima que s'hagin d'arribar a extrems perquè la gent reclami els seus drets.\nL'altra qüestió seria: serveix d'alguna cosa en aquest país reclamar?\n14 de febrer, 2008 22:30\nPerdó, sóc la Montse C.\n14 de febrer, 2008 22:31\nSuposo que la gent no reivindica res perquè sap que l'estat del benestar és un frau. Ara, que els més rucs som nosaltres de tolerar aquesta situació.\n15 de febrer, 2008 20:19\nL'estat del Benestar no és un frau. Però no ens adonem que quan demanem que l'estat faci una cosa per nosaltres. La fa amb els nostres diners i d'una manera segurament menys eficient del què ho hauríem fet nosaltres si nosaltres de haver estat conscients de què el cost hauria revertit en les nostres butxaques.\n18 de febrer, 2008 10:29\nL'estat del benestar és, efectivament, un frau. Només així s'explica que et diguin que no saben si cobrarem pensió de jubilació després d'estar pagant tota la vida. Això en un companyia privada se'n diu estafa. Només així s'explica que paguin un munt d'imposts i l'escola pública sigui un fracàs. En una escola privada això seria, com a mínim, incompetència. Només així s'explica que les vídues velles, persones desvalgudes i desemparades, visquin de la caritat o d'anar a cercar despulles a la carnisseria per donar de “menjar al gos”. D'això en una societat normal se'n diu tracte cruel i inhumà. Cal continuar?\n19 de febrer, 2008 20:45


UIC Barcelona programa les primeres JPO virtuals d'aquest curs - Blog d'UNportal\nUIC Barcelona programa les primeres JPO virtuals d’aquest curs\nPublicat el 12-11-2020 23-11-2020 per Unportal\nUIC Barcelona organitza des d’avui i fins el dimecres 18 de novembre quatre Jornades de Portes Obertes (JPO), en modalitat online a causa de la Covid-19, per donar a conèixer l’oferta d’estudis de grau del curs 2021-2022.\nLes JPO arrenquen aquesta tarda, a partir de les 19h, amb una sessió dedicada als graus de Psicologia i Odontologia. Dilluns 16 se celebren les xerrades centrades en els estudis de Medicina, ADE i Infermeria; dimarts 17 arriba el torn dels graus d’Humanitats, Biomedicina, Fisioteràpia i Arquitectura, i dimecres 18 s’oferiran les sessions de Bioenginyeria, Dret, Educació i dels graus de Comunicació (Periodisme, Publicitat i Relacions Públiques i Comunicació Audiovisual).\nLes sessions ofereixen una xerrada general sobre la Universitat Internacional de Catalunya i una d’específica sobre cadascuna de les titulacions. Cal inscriure-s’hi prèviament.\nDijous 26 de novembre se celebraran les primeres proves d’admissió per al proper curs, també en format virtual.


CORTÉS, CARLOS MIGUEL - Galatea Llibres | Llibreria online de Reus, Tarragona | Comprar llibres en català i castellà online\n/ CORTÉS, CARLOS MIGUEL\n"Vivir es siempre pasar por diferentes fases. Nosotros hemos querido llamarlas nacimiento, infancia, adolescencia, madurez... pero para muchos insectos estas son huevo, larva, cris... 9788408238096 Cortés, carlos miguel DESTINO lunes, 1 de febrero de 2021\nAutor: Cortés, carlos miguel Editorial: DESTINO Llançament: 01/02/2021 Disponible\nAsíntota:1. En geometría, línea recta que, prolongada indefinidamente, se acerca progresivamente a una curva sin llegar nunca a encontrarla.2. Deseo profundo, y que se acerca de ma... 9788408169192 Cortes, carlos miguel PLANETA miércoles, 1 de marzo de 2017\nAutor: Cortes, carlos miguel Editorial: PLANETA Llançament: 01/03/2017 Sense estoc\nCarlos es un poeta que dice que esa palabra le queda demasiado grande. Aquí tenéis más de 160 páginas para juzgar por vosotros mismos, para sumergiros en sus letras y bucear a pulm... 9788494134173 Cortes, carlos miguel NOVIEMBRE POESIA viernes, 23 de enero de 2015\nAutor: Cortes, carlos miguel Editorial: NOVIEMBRE POESIA Llançament: 23/01/2015 Sense estoc


Mantenir-se actiu | Activitat i salut\nHi ha moltes maneres en què les famílies, els joves, mestresses de casa, treballadors d’oficina i els adults grans podeu incloure activitat física en la vostra activitat quotidiana. L’activitat física és més fàcil del que us penseu, especialment si feu que aquesta formi part de la vostra rutina diària.\nPer a la majoria de nosaltres, excepte en el cas dels adults més grans, les tasques diàries com poden ser anar de compres o fer les tasques de la llar no compten per al seu objectiu l’activitat. Això és perquè el vostre cos no funciona prou dur, amb suficient intensitat, per obtenir una freqüència cardíaca suficientment elevada.\nPer mantenir-vos actius:\nTrieu activitats que us agradin i que encaixin fàcilment en la vostra rutina diària.\nIdentifiqueu quina hora és millor per poder fer exercici i acostumeu-vos a ella.\nSigueu actius amb amics i familiars per mantenir-vos motivat.\nReduiu la quantitat de temps que esteu inactiu durant el dia.\nAdaptat de: http://www.nhs.uk/Livewell/fitness/Pages/activelifestyle.aspx


Torrent del Rajant - Ferrata Ascenso K3 y Descenso Rápel v3-a1-I (Sant Llorenç de Munt, Barcelona) | RocJumper\nInicio Barranco Torrent del Rajant – Ferrata Ascenso K3 y Descenso Rápel v3-a1-I (Sant...\nTorrent del Rajant – Ferrata Ascenso K3 y Descenso Rápel v3-a1-I (Sant Llorenç de Munt, Barcelona)\nJoan Olivé 2017-03-07 En 18:42\nRocJumper 2017-03-07 En 21:33\noscar 2019-05-27 En 21:05\nSonia 2021-06-04 En 01:35\nHola, nosotros lo hemos hecho hoy y tu artículo nos ha ayudado. La subida tiene algún paso donde cuesta llegar a los escalones y no vas asegurado, no apto para iniciarse claro, el final también tiene su dificultad pero se puede evitar. El descenso rapelando está chulo. Gracias. Salud y nonstop\nCarlos 2022-02-03 En 15:08\nReseña perfecta, reuniones en buen estado (02)02/22), si falta alguna grapa de subida, pero con poner un poco de cuidado no hay problema, y si alguien no ve claro, justo al inicio del torrent, sube un sendero a la dcha que en media hora te lleva al inicio del bco.\nVía Ferrata Lucky Txei K2 - Vía Ferrata del Penitent K5…


Cathalaunia | Noms / N03115\nNom : MiroMiró\nGrafies : Mir, Miro, Mirone, Mironem, Mironi, Mironis, Mirono, Mironos, Mirro, Mirus (miron)\nMiro - bisbe - [ 745,793,795,956,975,985 - 745,793,795,956,975,985 ] : 745,793,795,956,975,985M - Conflent - Miro\nMiró - comte, difunt - [ [840-841] - 877|885|898-XII-1 ] : 1019-X-6,1018M - Conflent, Rasès, Rosselló, Carcassona, Cerdanya, Cuixà - Mirone, Miro, Mironi\nMiró - comte, príncep, gratia dei comte, domno, marquès - [ 877|885|898-XII-1 - 921-II-25 ] : [948-970]M - Cuixà, Conflent, Berguedà, Cerdanya, Rosselló, Pallars, Osona, Ripoll, Girona - Mirone, Mironi, Miro\nMirone - canonge , prevere , escrivà, bon home, testimoni, jurador - [ 881-V-17 - 921|925|926-II-25 ] : 921|925|926-II-25M - Empúries - Purtos, Empúries, Girona, Manresa - Mirone, Miro\nMiro - bon home, prevere, exorcista, abat - [ 885-VI-26 - 913-XI-14 ] : 913-XI-14M - Osona, Cerdanya, Carcassona, Girona - Miro, Mirone, Mironi\nMirone Belello - - [ 887-IV-27 - 887-IV-27 ] : 887-IV-27M - Rosselló - Mirone, Belello\nMaro - històric - [ - ] : [888-915]M - - Maro\nMiró - difunt - [ - ] : 902-V-15M - - Mironi\nMirone - - [ 902-V-28 - 902-V-28 ] : 902-V-28M - Peralada - Mirone\nMiro - - [ 902-V-28 - 902-V-28 ] : 902-V-28M - Peralada - Miro\nMiro - - [ 902-XI-24 - 902-XI-24 ] : 902-XI-24M - Rosselló - Miro\nMiro - - [ 902-V-15 - 902-V-15 ] : 902-V-15M - Conflent - Miro\nMiro - - [ 904|905-VII-27 - 904|905-VII-27 ] : 904|905-VII-27M - Andorra - Miro, Mironi\nMira - - [ 905-VI-20 - 905-VI-20 ] : 905-VI-20F - Berguedà - Mira\nMiro - - [ 913-V-6 - 913-V-12 ] : 913-V-12M - Empúries - Miro\nMiro - - [ 913-V-6 - 913-V-12 ] : 913-V-12M - Empúries - Miro, Mirone\nMirone - - [ 913-VI-15 - 913-VI-15 ] : 913-VI-15M - Osona - Mirone\nWadamiro - - [ 913-VI-15 - 913-VI-15 ] : 913-VI-15M - Osona - Wadamiro, Miro\nMiro - prevere, escrivà - [ 914-XII-15 - 914-XII-15 ] : 914-XII-15M - Rosselló - Miro\nMiró - - [ 918-IV-13 - 918-IV-13 ] : 918-IV-13M - Barcelona - Mirone\nD00831(Conflent) - Vulo , els preveres Comendatus i Argimirus , Eralius , Addanasinda , Fluridia , Adesinda , Maior , Goteleba , Chindiberga , Cixilo , Alexander & Vurilio i el monjo Tructulfus fan donació conjunta amb el monjo Concessus dels seus bens en el vilar de Faulino al domus de Sancti Andree, terres que els hi vingueren dels seus avis Dextro , Salbirico , Chindeberga i Cixilone , fills de Mascarani de quan Aumar ibin Aumar regia Narbona. [840-841] Vulo , els preveres Comendatus i Argimirus , Eralius , Addanasinda , Fluridia , Adesinda , Maior , Goteleba , Chindiberga , Cixilo , Alexander & Vurilio i el monjo Tructulfus fan donació conjunta amb el monjo Concessus dels seus bens en el vilar de Faulino al domus de Sancti Andree (d'Eixalada).\nD00100(Conflent) - Notícia present en un document posterior d'una venta feta per Wismoda i el seu fill Laurentius de terres al vilar Lare a Protasio abat del monestir de Sancti Andree a Exalata, escriptura fou feta davant del comte Miró i en data de XIII. kalendas de maig del 30è any del rei Carles, i que es perdé en motiu de la inundació del monestir per el riu Tet. 870-IV-19 Notícia d'una venta feta per Wismoda i el seu fill Laurentius de terres al vilar Lare a Protasio abat de Sancti Andree.\nD00932(Rosselló) - Document perdut. L'abat Sunifred compra els bens de Miro Belello en els vilars de Crosellos i Remonivello (regest). 887-IV-27 Document perdut. L'abat Sunifred compra els bens de Miro Belello en els vilars de Crosellos i Remonivello.\nD00936(Carcassona) - En la ciutat de Carcassona en judici públic davant de Wileranni bisbe de Carcassona el comte Aquifredo i el vescomte Sicfredo , Ermenardo fill d'Amelio requerit per l'abat Recamundo del monestir de Sancti Hilari s'evacua de les escriptures de bescanvi que havia fet amb l'ara difunt abat Castellanus entre la cellula de Sancti Stephani a Nitolarias en territori Rossilionense i Sancti Petri en l'alou de Teria en territori Redense ; el monestir recupera Sancti Stephani i Ermenardo Sancti Petri. 887-II-24 En la ciutat de Carcassona en judici públic davant de Wileranni bisbe de Carcassona el comte Aquifredo i el vescomte Sicfredo , Ermenardo requerit per l'abat Recamundo del monestir de Sancti Hilari s'evacua de les escriptures de bescanvi que havia fet amb l'ara difunt abat Castellanus entre la cellula de Sancti Stephani a Nitolarias en territori Rossilionense i Sancti Petri en l'alou de Teria en territori Redense.\nD00102(Berguedà) - Egila i Sunifred venen al comte Miró terres a la vila de Genebred, al castell de Lillet. (regest) 901|902|903-VII-21 Egila i Sunifred venen al comte Miró terres a la vila de Genebred, al castell de Lillet.\nD00103(Berguedà) - Eldena ven al comte Miró terres a la vila de Genebred, al castell de Lillet. (regest) 901|902|903-VIII-19 Eldena ven al comte Miró terres a la vila de Genebred, al castell de Lillet.\nD00119(Peralada) - Kastellanus ven al matrimoni Anderico i Abellolonia dos terres en el suburdi del castell de Toridie del territori de Peralada. Es donen les afrontacions i es fixa el preu en un solido. 902-V-28 Kastellanus ven al matrimoni Anderico i Abellolonia dos terres en el suburdi del castell de Toridie del territori de Peralada.\nD00158(Andorra) - El matrimoni Miro i Seniofreda bescanvien amb el comte Suniefredo dues terres a la vall d'Andorra, en el lloc anomenat Sonplosa per una terra a Coma, a Incorcese. 904|905-VII-27 El matrimoni Miro i Seniofreda bescanvien terres a la vall d'Andorra amb el comte Suniefredo.\nD00330(Osona) - El matrimoni Wimara i Bonita ven a l'abadessa Hemmone una terra a la vila de Vinea , a Valle Facunda , comtat d'Ausona , per quatre solidatas.. 913-V-14 El matrimoni Wimara i Bonita ven a l'abadessa Hemmone una terra a la vila de Vinea , a Valle Facunda , comtat d'Ausona.\nD00324(Pallars) - Albaricus ven a domno Mirone part d'una terra a la vila de Sancta Candida del castell Arinio , per cinc solidos. 913-II Albaricus ven a domno Mirone part d'una terra a la vila de Sancta Candida del castell Arinio.\nD00372(Rosselló) - Cixilo , Stenerga i Trasovarius , simul in unum , venen al prevere Aladeo , una terra en territori Elenense , dintre dels límits del vicho d'Elna , en el que diuen wado del riu Techo , en el camí que va d'Atiliago a Tresmales , per setze denarios. 914-XII-15 Cixilo , Stenerga i Trasovarius , simul in unum , venen al prevere Aladeo , una terra en territori Elenense , dintre dels límits del vicho d'Elna , en el que diuen wado del riu Techo , en el camí que va d'Atiliago a Tresmales.\nLocalitzacions : Andorra, Barcelona, Berguedà, Breisach - Ripoll, Carcassona, Cerdanya, Conflent, Cuixà, Elna, Empúries, Empúries - Purtos, Girona, Gòtia - Roma, Gòtia - Tours, Itàlia, Manresa, Osona, Pallars, Peralada, Rasès, Ripoll, Rosselló


Santa Eulàlia i Sant Valentí, dues dates que no poden passar per alt | Restaurant 7 Portes\nEls dies d'hivern són més curts i les nits més fredes i llargues, però del 8 al 12 de febrer se celebren les festes Santa Eulàlia, copatrona de Barcelona, que amb la seva llum dona alegria als seus ciutadans. A més, el 14 de febrer, els més romàntics celebren l'amor amb els seus estimats per Sant Valentí.\nAl 7 Portes ho tenim tot a punt perquè les vostres celebracions siguin perfectes. Podeu fer les vostres reserves AQUÍ.


Art5-Full informatiu Quincacau - Març - 2017\ndivendres, 3 de març de 2017 11:30\tadministrador\n“Vergonya, cavallers, vergonya”\nUna persona treballadora de la UAB, pertanyent al col·lectiu del Capítol VI, ens fa a mans aquesta reflexió entorn el Plus Campus, la qual volem compartir amb vosaltres.\nNovament, es posa sobre la taula l’existència de plantilla de primera i plantilla de segona. Com ja va sent habitual, la plantilla de segona som el personal de capítol VI que ara, amb tot el rebombori sobre el pagament del plus campus arrel d’una sentència del Tribunal Suprem, es torna a fer palès que no tenim els mateixos drets que els nostres companys i companyes. A diferència de la resta de PAS-L, nosaltres no el cobrarem.\nPer mirar d’entendre aquest disbarat, em poso a investigar-ho tot plegat i, a mesura que vaig descobrint els intringulis, em cabrejo cada vegada més. Per situar-nos: el plus campus és un complement salarial propi de la UAB que deriva d’un antic plus de productivitat. Sovint, aquests tipus de complements són recollits en els convenis col·lectius i són d’aplicació general, però aquest no seria el cas. El capítol VI MAI hem cobrat el plus de productivitat o plus campus.\nI això? Doncs fent una petita cerca, em trobo amb un acord entre l’equip de govern i el Comitè d’Empresa, del març del 1997, pel qual s’acorden les bases per a l’aplicació del plus campus al conjunt del PAS de la UAB. Literalment, especifica que “l’esmentat Plus Campus el percebrà tota persona que s’incorpori com a treballador de la UAB”. Fins aquí, tot bé. El problema és que no hi ha hagut ni un sol treballador/a de capítol VI que l’hagi cobrat mai, des de la signatura de l’acord fins que la UAB va aplicar la retallada d’aquest plus, al 2012.\nPer què? Fent un exercici d’anàlisi de tot plegat, arribo a la conclusió que és per la conjunció de dos elements que marcaran la trajectòria del capítol VI de la UAB: l’oblit del col·lectiu i la desídia de gestors, govern i representants de treballadors/es. Segurament, el 1997 el col·lectiu del capítol VI no havia fet el salt en quant a la visibilització que tenim ara (en gran part gràcies a la mateixa autoorganització de les treballadores i treballadors, val la pena remarcar-ho) i si una cosa no és visible és que no existeix, per a ningú. Passen els anys i el col·lectiu prenem més forma i més força, però la deixadesa instal·lada en les estructures de representació de la plantilla fa que ningú es qüestioni per què si un capítol VI té els mateixos deures que un capítol I, no li són d’aplicació els mateixos drets.\nQuan arriben les retallades a la Universitat, òbviament el plus campus és un dels drets que cauen (entre molts d’altres). Aquí comencen les mogudes per a reclamar el que és nostre. Bé, d’alguns. De sobte, i amb el col·lectiu de capítol VI sortit de l’armari, els sindicats se n’adonen que potser ja començaria a ser hora que es reclamés el dret també per al personal laboral temporal. S’inicien vàries vies judicials que sorprenen fins i tot als mateixos jutges, que hagin passat 15 anys sense que ningú reclamés res...\nCom deia l’extingida Plataforma de Capítol VI, sostenim la Universitat des de la precarietat i això hauria de ser intolerable tant pels representants de la institució, com pels representants de les treballadores i treballadors. Cal tenir present que som la meitat del PAS-L i, tot i que en els darrers temps s’han començat a revisar els drets d’un col·lectiu abastament maltractat per la Universitat, estem a anys lluny del que pertocaria en una institució que s’autodefineix com a democràtica.\nEn definitiva, “vergonya cavallers, vergonya!”\nDarrera actualització de dilluns, 6 de març de 2017 09:06


amb ulls de sargantana 2: FIGUERES EN FESTES\nFIGUERES EN FESTES\nDivendres comencen les fires de Figueres\nPer primera vegada en varis anys...em va agradar el cartell nomes veure'l\na mes..es reversible!\nDesprès vaig sapiguer que era una creació d'en Lluis Puigvert\nUs el deixo perquè el veieu i també un enllaç fins el programa de fires, per si us decidiu a venir\nEns veiem per fires!\nPublicat per sargantana a 19:53\nsargantana 24 d’abril de 2011, a les 19:59\nFIGUERES EN FIESTAS\nViernes empiezan las fiestas de Figueres\nPor primera vez en los ultimos años, me gusto el cartel solo con verlo\nAdemas es reversible..jejejje\nDespues supe que era una creacion de Lluis Puigvert\nOs lo dejo para que lo veais y tambien un enlace hasta el progrma de ferias por si quereis venir\nNos vemos en fiestas!\nGarbí24 24 d’abril de 2011, a les 20:45\nbuff!!!! mira que fa temps que no vinc per fires.....\naixò que el baix i l'alt empordà no estan pas tant lluny.....no?\nsargantana 24 d’abril de 2011, a les 21:15\ngens ni mica..\nt'ho prometo !!\nMarta 24 d’abril de 2011, a les 21:32\nostres si que n'es de xulo...i reversible, jajaja.\nDespres li dono una ullada al programa e Fires i Festes de la Santa Creu.\nJo com el Joan, fa segles que no vinc a fires....potser caldria fer un bus conjunt, jajaja\nzel 24 d’abril de 2011, a les 22:36\nI jo treballant, casumlolla, sargantaneta, si tu treballes per mi al cole el dia 3, jo podré venir a la fira del llibre antic, fa?\nfanal blau 24 d’abril de 2011, a les 23:09\nMira que és xulo i xules deuen ser les festes!!!\nsoylauraO 25 d’abril de 2011, a les 23:28\nOriginal. Causa vértigo.\nGiant Power 29 d’abril de 2011, a les 8:51\nMoltíssimes gràcies pel comentari Sargantana!!\n_MeiA_ 29 d’abril de 2011, a les 21:06\nui tant que hi aniré! no hi puc faltar ni un sol any! ;-)\nzel 30 d’abril de 2011, a les 12:01\nBuenuuuuuuuuuuuuuuuuu, princesa, fa el tracte o no, què, fas de mestra un matí? Hihihihiiiiii...\nPer cert, acabo de llegir l'aventura del llibre a can Pere, això només pots fer-ho tu, de veritat, és que t'he vist fent equilibris, m'he fet un tip de riure, i a més he sentit una alegria, aquest moment de recuperar energia i fer la teva, hehehehe.... i el teu estimat, què deia?


El Consell atorga 90.000 euros a fi de col·laborar en la promoció de les empreses del sector lacti\nLa Conselleria d’Economia, Medi Ambient i Caça atorga 90.000 euros a les empreses comercialitzadores de formatge amb denominació d’origen protegida a fi de col·laborar en les despeses generades per les actuacions de promoció fetes entre el primer de novembre de 2014 i el 31 d’octubre de 2015. Així ho ha aprovat el Consell Executiu.\nEl departament que dirigeix Fernando Villalonga ja va concedir aquesta mateixa ajuda en la convocatòria que va treure el Consell Insular de Menorca el 2014.\nAquesta mateixa conselleria també aporta 6.000 euros per ajudar a dur a terme les activitats de formació de l’Associació Frisona Balear entre el 15 de novembre de 2014 i el 13 del mateix mes d’enguany.\nCal recordar que, de les 168 ramaderies o explotacions associades a aquesta entitat, 136 estan ubicades a Menorca. «Aquesta dada ja demostra la importància de Menorca en el conjunt de les explotacions ramaderes de boví lleter frisó a les Balears, per la qual cosa des del Consell Insular reben el nostre suport», explica el conseller Villalonga.\nMaó, 19 de maig de 2015


Art. Nr. 60190207\nVENTILDECKEL SPANNSPANGE - FÜR BMW R2V BOXER MODELLE Art. Nr.: 60190207 Lieferbarkeit:


PalmaLa consellera d’Educació “ha deixat de ser interlocutora vàlida” per a l’Assemblea de Docents. Ja no tenen més paciència i, davant “la incendiària gestió educativa dels darrers tres anys”, demanen “que entri un nou equip” a la Conselleria d’Educació. Amb Joana Maria Camps al capdavant, consideren, “ja no hi ha capacitat de maniobra”, en paraules del portaveu Iñaki Aicart.


Jordi Borja | Jordi Borja | Page 5\nArchivos de autor\t→ Jordi Borja\nArea o Ciutat Metropolitana\npublicado en Notas\ten\t febrero 14, 2016\t por\tJordi Borja\t0 Comentarios\nNota de Jordi Borja a FAVB-Urbanisme (Camilo).\nBarcelona un cop enderrocades les muralles a meitat del segle XIX es troba en un gran espai obert i quasi totalment buit sobre el qual es farà el Pla de l’Eixample (Cerdà) i un conjunt de viles institucionalitzades el segle XVIII (Sants, Sarriá, Gràcia, Horta, Sant Martí, Sant Andreu…). Un del molts encerts de Cerdà es establir lligams entre la ciutat nova i la vella amb i aquestes viles de l’entorn. És una de les funcions de la Granvia, la Diagonal i la Meridiana i en menor grau el manteniment de velles carreteres com la de Sants, el Passeig de Gràcia, Fabra i Puig, Pere Quart, etc. Les viles perifèrques s’incorporen a la ciutat de Barcelona entre finals del segle XIX i inicis del XX (la darrera va ser Sarriá, el 1921).\nMalgrat de les intencions de Cerdà de fer una « ciutat igualitaria », que parcialment es va aconseguir a l’Eixample, la majoria de nuclis perifèrics van ser ocupats pel desenvelopament industrial y els habitatges, formals o informals, dels treballadors, en general procedents primer de Catalunya i zones properes i a partir del segle XX de la resta d’Espanya (Sants, Sant Martí, Sant Andreu principalment). Eren zones ben comunicades, amb molt espai disponble i amb nuclis centrals i de població benestant molt reduïda. Aquests nous barris de la ciutat van ser durant dècades molt poc cuidats per les administracions públiques excepte en el període republicà. Malgrat tot en gran part aquests barris van anar-se integrant al teixit ciutadà central i amb algunes excepcions van progressivament accedir als serveis bàsics propis de la ciutat: aigua, energia i clavegaram; transports col·lectius; espais públics i alguns equipaments escolars i sanitaris sempre molt deficitaris; habitatge social també molt deficitari; etc. Les excepcions eren importants, el barraqusime en molts intersticis, zones molt poc urbanitzades als barris alts de Sant Andreu (avui Nou Barris) i de Sant Martí, etc. Ha calgut el periòde democràtic, a partir dels anys 80, que el conjunt de la ciutat, malgrat alguns dèficits especialment en habitatge, és pot considerar que bàsicament la ciutat està urbanitzada.\n2. La perifèria urbana de la societat industrial (segle XX).\nEl desenvolupament industrial a la segona meitat del segle XIX també s’estén poc a poc en alguns municipis del Barcelonés com Badalona, Sant Adrià, Montcada i puntualment en alguns municipis del Baix Llobregat. I ja més distanciat de Barcelona el Vallés occidental (Sabadell i Terrassa). Però predomina encara el caràcter rural i agrícola i en alguns casos la funció residèncial. Al segle XX l’urbanització i l’industrialització s’estén per tot el Barcelonés, la part baixa del Baix Llobregat i les comarques de l’entorn. Barcelona esdevé una aglomeració metropolitana o plurimunicipal. Des de inicis del segle XX fins als anys 70, quan s’atura l’inmigració de la resta d’Espanya, es crea una corona suburbial que inunda la majoria dels municipis més propers de Barcelona, zones industrials i infraestructures i de residència treballadora, on hi havia sòl disponible i governs locals febles o còmplices de una pèsima urbanització. La ciutat de Barcelona actua de factor d’expulsió de allò que no vol o que no li cap.\nLa segona corona, de Vilanova i La Geltrù a Matarò/Malgrat, passant per Vilafranca, Martorell, Terrassa, Mollet/Granollers, no té la mateixa dependència de Barcelona, és tracta de ciutats més potents, que han tingut un desenvolupament relativament propi i que tenen una funció de centralitat parcial. El conjunt de aquestes dues corones i la ciutat de Barcelona mereix un planejament d’infraestructures econòmiques i de mobilitat. Però les polítiques socials, d’habitatge i d’equipaments exigeixen un planejament urbanístic, de programació d’equipaments i serveis i de tributació compartida. La despesa publica per habitant als anys 70 en els municipis de la primera corana, quan s’havia arribat al màxim de creixement de la població, era un tercera part de la de Barcelona, i els déficits acumulats eren enormes en comparació a la ciutat central. Aquesta ciutat metropolitana és, al nostre parer, una ciutat plurimunicipal però dotada d’un govern comù amb recursos propis i competències tassades (com el Greater London Council). Una ciutat plurimunicipal de poc més de 500 km2 (Madrid en té 600 i Zaragoza el doble) i que supera els 3 millions d’habitants (per sota de Madrid).\nLa comparació de la ciutat de Barcelona i la primera corona, suburbialitzada, és on es va fer més evident la injusticia espacial al llarg de la segona meitat del segle XX. Cal destacar que a partir de la democràcia s’ha qualificat considerablement aquest territori, millora de l’habitatge i espais públics, connectivitat en el àmbit metropolità, gestió ambiental, millora d’equipaments i serveis a la població. Però la desigualtat respecte a la capital es manté i en els darrer 10 anys les bosses de pobreça s’han multiplicat. Per altra part l’atomització municipal ha donat lloc a moltes incoherències urbanístiques com absurds de la “Plaça Europa” a Hospitalet.\n3. I ara què hem de fer?\nPrimer cal saber quins son els objectius prioritaris. Els dos principals reptes avui son: la sostenibilitat i la injustícia espacials. Combatre la insostenibilitat en l’àmbit metropolità és avui un repte urgent i que ningù pot avui deixar en segon plà. S’ha d’actuar per una gestió nova i no malversadora de l’aigua, l’energia, el sòl, l’aire. Cal actuar contra l’ús depredador del territori en nom de l’absurda “competitivitat” de la ciutat, la pèrdua de la relació amb la natura, els costos de la mobilitat, les infraestructures i les arquitectures ostentoses i costoses, de construcció i de manteniment, etc. L’activitat econòmica ha de contribuir a la sostenibilitat, s’ha de sotmetre als objectius sostenibles, no és acceptable plantejar-ho com reduir la insostenibilitat.\nCal reduir radicalment la desigualtats socials en el territori o l’urgència de promoure la justícia espacial, lo qual vol dir practicar polítiques redistributives i accions positives respecte a les poblacions que viuen en situacions precàries o deficitàries, respectant el “dret al lloc” quan permet millorar les condicions d’accés i de seguretat, reconèixer les poblacions i els seus territoris, considerar que com més baixos son els ingressos i les oportunitats dels habitants més qualitat i grandària dels habitatges, espais públics, equipaments i serveis. Les classes populars son les més necessitades de ciutat. El dret a la ciutat avui vol dir dret a la ciutat metropolitana, és l’ambit de vida, de relacions socials, de formació i de feina i de participació política ja que les accions públiques intervenen en aquests àmbits però amb instruments opacs.\nSi la realitat ens diu que la ciutat és metropolitana, plurimunicipal, àmbit imprescindible per la sostenibilitat i la justícia espacials. Si una part important de les polítiques públiques son, o han de ser, en aquest àmbit territorial. Si aquestes polítiques afecten a la ciutadania, que les han de legitimar, col·laborar, participar en les decisions i la gestió, i si cal han de poder oposar-s’hi en front dels organismes responsables. És lògic deduir que cal un Consell metropolità elegit i un Govern també. No es poden practicar polítiques que afecten directament a les condicions de vida dels ciutadans. Cal una legitimitat dorectar per practicar polítiques redistributives i promoure accions intermunicipals iper garantir coherències entre els habitatges, les mobilitats, els llocs de treball i les centralitats. El urbanisme de gran escala és metropolità, com ho son les infraestructures i el grans equipamentes.\nHi ha tres temes especialment delicats, que poden generar oposicions però que s’han d’abordar com més aviat millor. La fiscalitat ha de ser metropolitana. El Consell i el Govern han de ser d’elecció directa. I les competències seran limitades explícitament i seran de planificació, programació, finançament i en alguns casos, d’incidència directa supramunicipal, de gestió o execució. Els Ajuntaments o districtes (en el cas de Barcelona) mantindran les competències actuals, excepte les de naturalesa metropolitana i en tot cas totes les competències de gestió o execució (amb les excepcions citades) i les de participació en els processos decisionals si els afecten el seu territori, de seguiment i control i de participació en la gestió quan no tinguin la competència pròpia però els afecti direcament.\nCal tenir en compte resistències legítimes i també particularistes.\nEl sentiment identitari i el temor a la dependència de la ciutat central, la potent Barcelona. Sovint aquesta resistència està estimulada pels les elites polítiques municipals i també de liders associatius i alguns intel·lectuals. Hi han tres arguments a oposar-hi.\nPrimer, les competències i funcions metropolitanes en gran part ja existeixen però s’exerceixen amb molta opacitat i amb molt poques possibitats d’intervenir des de l’àmbit local. EL Consell metropolità serà elegit per circonscripcions municipals i amb proporcionalitat a la població, pot haver-hi una comissió territorial amb tots els alcaldes i els temes qu’afectin directament a un municipi aquest podrà intervenir en el procés d’elaboració i d’aprovació. El Govern també serà elegit i es pot establir que el Cap del govern metropolità serà un perìode de Barcelona i el següent de la resta. Els espais de participació i negociació dels conflictes socials. s’establiran quan correspongui en el àmbit metropolità. Per altra part les eleccions per sufragi universal directa donarà un pes principal a les classes populars majoritàries a la perifèria.\nSegon, la unificació de la fiscalitat és la condició bàsica de la redistribució social. Son les poblacions de les perifèries els que obtenen els principals guanys. No hi ha justicia espacial sense una redistribució de recursos econòmics, tècnics i mediàtics.\nTercer, la institucionalització democràtica de la ciutat metropolitana pot donar visibilitat i atractivitat als municipis de la perifèria. El label Barcelona és potent i dona un plus de qualitat. L’experiència dels Districtes de Barcelona ha demostrat que els barris perifèrics de la ciutat han vist reforçades la seva identitat, el potencial de centralitat i la capacitat de pressionar al govern de la ciutat. Un govern metropolità no pot ser centralista en favor de la ciutat capital doncs perdria els vots i la legitimitat.\nEn conclusió. La institucionalització política democràtica de la ciutat metropolitana és no solament una qüestió de gobernabilitat gestoria i de coherència funcional, és també un instrument de tranformació social en favor de les classes treballadores.\nPopulismos para todos\npublicado en Artículos\ten\t febrero 4, 2016\t por\tJordi Borja\t0 Comentarios\nEl populismo calificado negativo en muchos casos se apoya en un supuesto. Solo existe el Estado-Nación, el resto son ciudadanos-atómos, no existe una sociedad catalana o vasca. La referencia al “pueblo” es una manipulación, no es un ser real y menos aún un sujeto político.\npublicado en Artículos\ten\t enero 15, 2016\t por\tJordi Borja\t0 Comentarios\nBarcelona debe ir más allá de la mitificación de los años 80, de los Juegos Olímpicos y de Barcelona modelo for export. Sería absurdo menospreciar un momento rupturista y en general exitoso del urbanismo barcelonés. Como lo fue el radical Cerdà. O como se intentó en los años republicano con el Gatcpac de Torres Clavé y de Sert\n¿Nuevo escenario político?\npublicado en Artículos\ten\t enero 1, 2016\t por\tJordi Borja\t1 Comentario\nNi el nuevo año ni la aparición de nuevos actores no garantizan una nueva obra, ni tampoco un escenario diferente. Pero algo novedoso empieza, solamente empieza. Ciertamente al PP decadente y lacónico le ha salido una copia, Ciudadanos, de arrogancia juvenil y de intenciones vetustas.\nPatrimoni industrial i Espai pùblic\npublicado en Notas\ten\t diciembre 30, 2015\t por\tJordi Borja\t1 Comentario\nConèixer la ciutad des dels centres històrics, barris populars i perifèries industrials i barraquismes… El descobriment dels espais d’oci (Raval) i del treball (Bon Pastor)…\n“En el espacio leemos el tiempo” (K.Schlogel, que cita a F.Ratzel, citat per JL Oyón)\nLa ciutat com condensació de la historia, juxtaposició i sincronia de asincrónics.\n¿Historia total? La ciutat guanya la batalla al “ horror vacui” del espai.\n“Els contraris xoquen brutalment en el espai” (Schiller)\nEl descobriment dels conflictes en el espai públic (1951)\nLes ciutats i la seva representació: del espai al territori. El Pla Cerdà.\nEls mapes converteixen espai en territori.\nLes ciutats són també les seves representacions, els projectes no realitzats, les utopies…\nEls edificis industrials (i els conjunts habitacionals populars) com representació\nLa memòria del treball, del capital físic i humà.\nEls edificis i els paisatges son documents, no els elements aïllats.\nLa aberració estètica o arquitectònica de la fragmentació (Can Ricart o Can Batlló)\nLa ciutat com procés (Secchi) Sense els indicis del passat no coneixerem gran part de les dimensions del present… Entendre “el dret al lloc”. No s’entén el còs solament per l’anatomia, ens cal la fisiología.\nProcessos globals i visibilitat locals ¿Com entendre la ciutat actual?\nEvolució del Raval i dels barris del Besós: els impactes de la revolució industrial.\nIndustrialització és el passat recent,i per tant la marca més forta present en la ciutat actual.\nEl no reconeixement del paisatge industrial i del habitatge obrer.\nBarcelona fàbrica d’Espanya (exposició), Barcelona, del Pla Cerdà al barraquisme (Bohigas), No catalogació del patrimoni industrial com a conjunt (Ajuntament).\nEs reconeixen elements símbols del poder: esglésies, casernes, palaus, edificis “elegants i emblemàtics”… més recentment botigues, edificis o cases valorades per l’arquitectura…\nIndustria és considera bruta i lletja, suburbial i si pot ser aïllada, lloc d’explotació i “mala vida”, el que compte és el benefici i en certs casos el producte…\nno importa la gent/el treball i no és vol acceptar la explotació i la resistència\nEls llocs de les condicions de vida, dels espais públics i de la resistència\nEls habitatges obrers (veure Museu New York-Orchard, Oyón i els tres models i la seva persistència). El barraquisme. La voluntat de borrar aquest passat.\nEngels i la “sobreexplotació”. La reproducció social (salari indirecta negalt) i l’explotació capitalista (acumulació)\nL’espai públic i la injustícia espacial. La loi d’embellissement. Les avingudes i places elitistes i excloents. Les grans places “perifèriques” per funcions de ciutat (Glòries, Paísos Catalans). L’espai públic com conquesta popular (la plaça i l’arbre de Cesc a Sants). Reconeixement dels anys 80-Ajunt de Barna. “Feu places, no plans”.\nPatrimoni industrial i paisatge: la construcció de la consciència i de la memòria treballadora\nLa fàbrica inserida en el teixit urbà i la seva relació amb espais públics i conjunts d’habitatge. La vida associativa i la mobilitat col·lectiva i la confrontació social. La diferenciació entre barris obrers integrats, perifèrics i marginals. Empleats, qualificats i classes mitges (diferenciades dels barris obrers) però unides per la reproducció social.\nMantenir els conjunts i requalificar-ho per nous usos. Celebrar la memòria del treball i de la lluita per la justícia social. Usos ciutadans. Exemples europeus i tendències gentrificadores.\nRecuperar el valor del treball (Mauroy i el rebuig de les paraules de classe: obrers, treballadors, lluites socials, dret en front del capital). Revaloritzar la confrontació social (rics-pobres, desigualtats) a partir de percebre el contrast. Explotació i cooperació\nEspai públic: el valor de la mixtura. Homogeneïtat i heterogeneïtat. Zones homogèneas per resistir, diversificació social per transformar. Estabilitat residencial construeix consciència de classe i millores socials i ambientals… però canvi social diversificador facilita les conquestes ciutadanes (polítiques, culturals i socio-economiques) que redueixen l’acumulació de capital en favor de la reproducció social.\nEl rol universal de les classes populars treballadores i el dret a la ciutat\nLes dinàmiques de la ciutat del capitalisme especulatiu redueix els drets ciutadans i socials. Els sectors populars, joves, inmigrants, precaris… són el potencial innovador de la política i la transformació socio-econòmica, ambiental i cultural. No són la gran majoria però si els impulsors del dret a la ciutat, com ja s’ha verificat amb la PAH i en el passat amb la lluita popular de Nou Barris.\nLa recuperació de la memòria històrica del treball és un referent i una continuïtat. La historia no acaba, és un procés de regressió i de conquesta, de supervivència individual i de resistència col·lectiva, d’anomia i de ciutadania (conciutadans).\nLa memòria històrica del treball transmet sentit, l’espai pùblic transforma la consciència en acció transformadora. El dret a la ciutat es un dret històric (El naixement de la nostra força, El Noi del Sucre)\nviolant en Jordi Sales Torrandell (1938-2016)


Hugh Latimer Dryden - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\ncomtat de Worcester (Maryland)\n2 desembre 1965 (67 anys)\nacadèmic, físic, enginyer\n(1966) NASA Distinguished Service Medal\n(1962) Medalla d'Or Langley\n(1960) Elliott Cresson Medal\nHugh Latimer Dryden (2 de juliol de 1898 – 2 de desembre de 1965) va ser un científic aeronàutic i funcionari nord-americà, Administrador Delegat de la NASA des del 19 d'agost de 1958 fins a la seva mort.\n3 Reconeixements i honors\nDryden va néixer a Pocomoke City, Maryland, fill de Samuel Isaac i de Nova Hill Culver Dryden, que van prendre el nom d'un popular clergue metodista local. Durant el pànic financer de 1907, el seu pare va perdre el seu treball i la família es va traslladar a Baltimore, Maryland.\nCom a estudiant, Dryden va destacar en matemàtiques. Va estudiar en el Baltimore City College, i amb 14 anys va ser l'estudiant més jove a graduar-se en aquella escola. Va rebre el Premi Peabody a l'excel·lència en matemàtiques. Amb una beca, va ser admès en la Universitat Johns Hopkins, graduant-se amb honors en tan sols tres anys. Va obtenir el seu doctorat en físicas el 1916. El seu tesi es titulava, "Airplanes: An Introduction to the Physical Principles Embodied in their Usi" (Avions: Una Introducció als Principis Físics Involucrats en el seu Ús).\nEn 1918, Dryden es va incorporar al Institut Nacional d'Estàndards i Tecnologia, convertint-se en inspector de mesures. Amb l'ajuda i influència de Dr. Joseph Sweetman Estimis, va obtenir el seu trasllat a la divisió del Túnel del Vent de l'agència, i va començar a rebre cursos de llicenciatura de dinàmica de fluids per completar el seu doctorat. En 1919, amb 20 anys, va obtenir el seu grau en físiques i matemàtiques de la Universitat Johns Hopkins, sent la persona més jove fins llavors a rebre un doctorat d'aquella institució. La seva tesi versava sobre les "Air Forces on Circular Cylinders" (Forces de l'Aire en Cilindres Circulars).\nEn 1920 va ser nomenat director de la Divisió d'Aerodinàmica de l'Agència Nacional d'Estàndards, una secció recentment creada. Col·laborant amb el Dr. Lyman James Briggs, va intervenir en estudis sobre els alerones en apropar-se a la velocitat del so. També va investigar de forma pionera en aerodinàmica els problemes del flux d'aire, de la turbulència, i especialment del fenomen de la capa límit. El seu treball va contribuir al disseny de les ales de l'avió de caça P-51 Mustang, així com d'una altra aeronau construïda durant la Segona Guerra Mundial.\nCap a 1934, Dryden va ser nomenat cap de l'oficina de la Divisió Mecànica i del So, i el 1939 va ser designat membre del Comitè Assessor Aeronàutic Nacional (NACA).\nAmb l'inici de la Segona Guerra Mundial, va actuar com a conseller de les Forces Aèries, dirigint el desenvolupament de la "Bat", una bomba teledirigida per radar reeixidament emprada en combat per enfonsar un destructor japonès a l'abril de 1945.\nDesprés de la guerra, Dryden va ser nomenat Director d'Investigació Aeronàutica del Comitè Assessor Aeronàutic Nacional (NACA) el 1946, on va supervisar el desenvolupament del North American X-15, un avió coet utilitzat per a proves i investigació. També va establir programes per al disseny d'una aeronau V/STOL, i va estudiar el problema del reingrés de naus en l'atmosfera.\nVa exercir el càrrec de Director de la NACA (la institució predecessora de la NASA) des de 1947 fins a octubre de 1958. També va intervenir en nombrosos comitès assessoris del Govern, inclòs el Comitè Assessor Científic al President. Entre 1941 i 1956 va ser editor del "Journal of the Institute of the Aeronautical Sciences" (Revista de l'Institut de les Ciències Aeronàutiques). Després que la NACA es convertís en la NASA, va ser nomenat el seu sotsdirector, càrrec que va conservar fins a la seva mort.\nVa morir com a conseqüència d'un càncer el 2 de desembre de 1965.\nMichael Gorn, historiador cap del Centre Dryden d'Investigacions de Vol de la NASA, va descriure a Dryden com un home tranquil, reservat, humil i diligent. Pacient, bon professor, i eficaç col·laborant amb els altres. També va ser metodista devot, la qual cosa va reforçar la seva aversió a l'autopromoció. Va exercir com a ministre laic de la seva confessió durant tota la seva vida d'adult. Va estar casat amb Mary Libbie Travers, amb qui va tenir quatre fills.\nEl novel·lista Tom Wolfe va escriure en 2009, en el 40è aniversari del llançament de l'Apol·lo 11, reconeixent a Dryden per haver estat la persona que va aconseguir (amb el President John F. Kennedy) llançar el programa Apol·lo a l'abril de 1961, i va suggerir que el vol tripulat a la lluna va ser la manera de "aconseguir" als Soviètics en la carrera espacial. Wolfe descriu al President Kennedy com "terriblement preocupat" quan es va reunir amb James E. Webb, l'administrador de NASA, i amb Dryden, el seu delegat, amb el president acorralat pel lideratge soviètic a l'espai que havia començat el 1957 amb el Sputnik 1, i que en aquell mes el 1961 havien ampliat en aconseguir Iuri Gagarin el primer vol orbital a la Terra tripulat. Un mes després de la reunió amb Webb i Dryden, el President Kennedy va anunciar el Projecte Manhattan, que el seu objectiu era enviar un home a la lluna abans de 10 anys, objectiu que l'Apol·lo 11 finalment va aconseguir. Segons Wolfe., el President no va reconèixer degudament la contribució de Dryden per fixar aquest objectiu.\nTambé va ser membre fundador de l'Acadèmia Nacional d'Enginyeria dels Estats Units.\nL'actor George Bartenieff va interpretar a Dryden en la minisèrie de televisió De la Terra a la Lluna el 1998.\nDryden va publicar prop de cent articles i treballs de premsa.\n"The International Geophysical Year: Man's most ambitious study of his environment," National Geographic, febrer 1956, pp. 285–285.\n"Footprints on the Moon", National Geographic, març 1964, pp. 356–401.\nEl Certificat al Mèrit Presidencial.\nTrofeu Commemoratiu Germans Wright, 1956.\nSala Universitària de la Fama de la Ciutat de Baltimore, 1958.\nPremi a la Carrera de Servei de la Lliga de Servei Civil Nacional, 1958.\nMedalla Elliott Cresson de l'Institut Franklin, 1960.\nMedalla d'Or Langley del Institut Smithsoniano, 1962.\nMedalla Nacional de Ciències en Enginyeria, 1965.\nMembre del Saló de la Fama del Museu d'Història Espacial de Nou Mèxic el 1969.\nSetze doctorats honoraris.\nMembre de l'Associació Nord-americana per a l'Avanç de la Ciència.\nMembre de l'Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units.\nMembre Fundador de l'Acadèmia Nacional d'Enginyeria.\nEl Centre d'Investigació de Vol de la NASA va ser rebatejat com Centre Dryden d'Investigacions de Vol el 26 de març de 1976, encara que l'1 de març de 2014 quan el nom va ser canviat de nou, cridant-se des de llavors "Centre Neil A. Armstrong d'Investigació de Vol".\nEl cràter lunar Dryden porta aquest nom en el seu honor.\nLa Zona de Proves Aeronàutiques Occidental en les instal·lacions de la NASA va rebre el nom de "Hugh L. Dryden Aeronautical Test Range".\n↑ "One Giant Leap to Nowhere" Op-Ed by Tom Wolfe, The New York Times, juliol 18, 2009 (7/19/09 p.\n↑ «Founding members of the National Academy of Engineering». National Academy of Engineering. [Consulta: 21 octubre 2012].\nMuseo de Nuevo México de Historia Espacial Arxivat 2005-04-13 a Wayback Machine.\nBiografía Arxivat 2005-04-09 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hugh_Latimer_Dryden&oldid=28216668»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 set 2021 a les 22:43.


eduard.cat: Índia. Educació. Números\nAhir llegia l'article Education: An unfinished revolution, publicat al The Times of India. L'article no és gaire més que un recull de números sobre l'educació a l'Índia, però els números a l'Índia són tan immensos que no deixen mai de sorprendre't.A l'Índia, en un dia qualsevol, més de 290 milions d'estudiants assisteixen a institucions educatives. Ens els últims 50 anys s'ha incrementat moltíssim el percentatge de nens que assisteixen a les escoles, clar que, de fet, això ha passat a tots els països. En tot cas, si volem xifres grosses, l'Índia és el país amb més analfabets del món: 380 milions.Gairebé cada nen entre els 6 i els 11 anys va a l'escola, però al cinquè curs una tercera part han deixat d'assistir-hi. Al vuitè curs la meitat ja no van a l'escola, i al desè curs dues terceres parts han deixat d'anar-hi. Aquestes xifres són mitjanes estadístiques, si ens centrèssim en les escoles d'àrees rurals, els percentatges serien encara molt més aclaparadors.Per un costat és evident que el 3,6% del PIB que dedica l'Índia a l'educació no és suficient per un país de 1200 milions d'habitants. Per un altre costat, l'article senyala les 4 grans divisions del país: urbà-rural, home-dona, ric-pobre, i la divisió de castes. Cadascuna de les divisions provoca que el sector perjudicat tingui l'accés més difícil a l'educació. No cal dir que si ets una nena, de casta baixa, pobra i que viu en una àrea rural, llavors ho tens realment complicat.Ahir a la nit per cert, al 60 minuts, van emetre el reportatge Nens esclaus: "que mostra l'explotació a què són sotmesos a l'Índia nens que, amb tan sols 10 anys, treballen catorze hores diàries en moltes feines diverses, tancats en llocs insalubres i amb el coneixement dels seus pares. Per poder fer el documental, els reporters van recórrer diverses zones de l'Índia durant dos anys i van aconseguir entrar en aquest sistema de nens esclavitzats, on, amb càmeres ocultes, van gravar el testimoni de nens però també dels pares, dels contrabandistes i dels caps de les empreses per les quals treballen els infants". El podeu veure a través del servei 3alacarta aquí.\ncuriosament molts productes per a nosaltres habituals estan fets per aquestes mans, i no ens en sentim gens oi?\n27 de gener de 2010 a les 14:42\nRealment és una injustícia molt gran que ser nena, pobra i d'una casta baixa ja no et permeti rebre una educació per a poder, al menys, aconseguir un treball una mica digne... No en sé molt de la cultura de l'Índia, però aquest fet em provoca molta pena...Laia\n27 de gener de 2010 a les 14:47\nSuposo que podem ser optimistes, si comparem l'evolució actual amb com estaven les coses 50, 70, 100 anys enrere. Tot i això, al ritme que van les polítiques educatives (i les inversions que precisen), em pregunto quants segles hauran de passar fins que tothom tingui opció a anar a l'escola/universitat.


Silenci i skyline\n“Mai trenquis el silenci si no és per millorar-lo” Ludwig Van Beethoven.\nEl silenci és necessari per poder reconèixer les petites i grans melodies naturals; és gairebé un punt de partida, un origen que hem abandonat fa temps, l’hem transgredit, no l’hem tingut mai en compte i ara el valorem com un tresor: des de que habitem gairebé totes les nostres accions/activitats comporten “soroll” i ara, com a molt, donant resposta a la contaminació acústica ens conformem limitant el soroll que emetem. El silenci absolut és la virginitat plena que inevitablement violem cada dia.\n“Escolta, seràs savi. El començament de la saviesa és el silenci” Pitágoras\nL’arquitectura pot ser el soroll més estrident: la mala gestió del territori, el consum excessiu de sòl urbà i la insostenibilitat d’una balança que cada vegada atorga més protagonisme a l’edificació vers el medi. Ara el soroll ja és continu.\nL’arquitectura pot ser silenci; no un silenci absolut, ja que hi ha un soroll de fons continu, però sí un parèntesi, un petit desert enmig d’un gran oasi o una persona callada inmersa en una gran discusió… un silenci relatiu, el silenci que desprèn un edifici enmig d’una caòtica ciutat. Quina ciutat no és caòtica?\nL’arquitecte Ramon Sanàbria defineix un dels seus edificis, projectat junt amb Ramon Artigues i Lluís Comeron, el Centre Cultural de Leioa (Biscaia), com un silenci enmig d’un emplaçament massa compromès per l’arquitectura annexa. Un altre “gran” silenci de reconeixement mundial és el pavelló alemany per la Expo Universal de 1929 de Mies Van der Rohe a Barcelona.\nUn edifici o una obra, és un silenci per la sobrietat de les seves façanes, la neutralitat de les seves tonalitats, la integració paisatgística o per una volumetria continguda. No és sinònim d’arquitectura modesta ni tampoc rigurosa, és una arquitectura que ens seduirà a continuar observant-la perquè a primera vista no veurem res. El silenci en un edifici és una voluntat i com a tal, si es vol, s’ha d’exercitar per aconseguir un bon resultat. Hi ha una gran diferència entre un edifici silenciós i un edifici inexpresiu.\n“El silenci fa que fins els necis semblin savis” El juego del ángel de Carlos Ruiz Zafón.\nLa importància del silenci recau en ell pròpiament i també en la possibilitat de reconèixer una melodia per lleugera que sigui; L’arquitectura quotidiana s’assenta damunt del territori de Torredembarra generant un conjunt edificatori molt estàndard, bastant homogeni i sense grans peculiaritats. A Torredembarra no tenim melodies i el soroll de fons és bastant alt. La poca presència d’edificis emblemàtics està eclipsada per una arquitectura massa genèrica.\nUn exemple molt visual és el “skyline” que dibuixa la silueta d’una ciutat amb el cel. Pot semblar ridícul parlar del skyline de Torredembarra quan tothom tenim al cap el skyline de Nova York al capvespre, a contrallum quan el contrast ciutat-cel és més acusat.\nEl skyline de Torredembarra s’aconsegueix mirant des de mar endins (com la foto de l’Eloi Hurtado que hi ha al Patronat de Turisme o al Jordi Borràs, sinó fos per l’exagerada fuga): en primer terme trobem tota la façana marítima des del port fins al club marítim conformada majoritàriament d’apartaments d’entre 10 i 21 metres d’alçada! En segon terme, les poques siluetes que despunten corresponen a un parell de blocs de pisos del centre, dels anys 60-70, amb alçades al voltant dels 30 metres i amb una mica de sort associem una torre punxeguda al campanar de l’església de Sant Pere.\nEn definitiva, una imatge molt uniforme d’entre 10 i 20 metres d’edificació continuada, amb un parell de traces verticals que a més no són icones de la ciutat sinó errades urbanístiques.\nBarcelona sí que pensa en el seu skyline i incorpora referents visuals en la seva ciutat: l’estàtua de Colon, les torres Mapfre - Hotel Arts, la Sagrada Família, la torre Agbar, la torre de comunicacions de Collserola, el Sagrat Cor del Tibidabo... S’ha arribat a comparar amb la disposició dels 11 personatges del quadre de “Las Meninas” de Velázquez; la relació entre les figures i l’espai que les alberga.\nRafael Moneo a Donostia (San Sebastián) va projectar l’auditori i palau de congressos Kursaal (conegut com els cubs de Moneo) a primera línia de mar; un referent visual i cultural arreu. Polèmic per la gent que no l’entén però en definitiva s’alça uns 20 metres.\nTorredembarra es pensa, es projecta i creix en planta; alguna vegada hem pensat o hem projectat en alçat? Torredembarra pot tenir alguns edificis-construccions que assumeixin un paper protagonista, que donin la benvinguda al poble i siguin un referent visual? Torredembarra pot tenir melodies a part de soroll?\n“És millor ser rei del teu silenci que esclau de les teves paraules” William Shakespeare.\nPUBLICAT AL DIARI LOCAL DE PREMSA "Diari de la Torre" a l'octubre de 2008\nPublicado por c twose en 10:58


» Newsletter 18/setembre/2017\ndilluns 18 de setembre de 2017 | 89 visites\nEn el marc del projecte de formació que la Federació està oferint a les mutualitats federades, el passat 13 i 14 de setembre es van celebrar amb gran èxit de participació les sessions formatives sobre les Funcions Fonamentals de Solvència II: Auditoria Interna, Gestió de Riscos, Actuarial i de Compliment. Aquests cursos estan destinats a les persones que exerceixen les funcions fonamentals o supervisin la funció externalitzada, i per aquelles altres persones de les mutualitats que vulguin aprofundir en el sistema de govern.\nParal·lelament als cursos de formació presencial, la Federació posa a disposició de les mutualitats federades, cursos online els quals aquesta setmana ja estaran disponibles en la plataforma www.campusmutualitats.cat. Finalitzats els cursos, tan si són online, com virtuals i passada la prova d'avaluació, s'emetrà el corresponent certificat d'assistència i aprofitament.\nFORMACIÓ PRESENCIAL: Funcions Fonamentals Solvencia II\nGESTIÓ DE RISCOS - 20 setembre 2017 FUNCIÓ ACTUARIAL - 20 setembre 2017 FUNCIÓ VERIFICACIÓ DEL COMPLIMENT - 21 setembre 2017 FUNCIO AUDITORIA INTERNA - 21 setembre 2017\nLa Federació posa en marxa la seva plataforma de formació virtual on oferirà cursos sobre Solvència II i altres matèries d'interès per a les mutualitats.\nLes mutualitats, economia col·laborativa centenària.\nArran la publicació en premsa de la creació d’una agència d’assegurances vinculada a una entitat bancària, que es postula com a “una de les primeres iniciatives d’economia col·laborativa en el sector de les assegurances”, ens ha semblat oportú recordar que les mutualitats de previsió social, entitats de trajectòria en alguns casos centenària, han vingut practicant –i encara ho fan- economia col·laborativa des de l’Edat Mitjana. (ampliar)\n· La renda vitalícia s'obre camí en el mercat espanyol per les seves avantatges fiscals. (El Economista 14/09/17)\n· El sector assegurador a llatinoamerica pot créixer en 235.500 milions de dòlars. (Finanzas 14/09/17)\n· L'economia es juga a diverses cartes. (L'econòmic 10/setembre/2017)\n· PIB. L'economia espanyola va créixer en el 2015 i 2016 més del calculat fins ara. (El Pais 12/setembre/2017)\n· L'economia catalana creix un 3% interanual en el 2n. trimestre. (La Vanguardia 14/setembre/2017)\n· Quasi un milió de microempreses a Espanya encara no té internet. (El Pais 14/setembre/2017)\n· La Taula espera que la implementació de la RGC permeti reduir la taxa de pobresa a Catalunya en un futur proper. (Taula d'Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya 15/setembre/2017)\n· El Ministeri d'Economia sotmet a consulta pública el projecte de reglament de plans de pensions. (Ministeri Economia setembre/2017)\n· Claus per protegir les dades conforme a la legislació. (La Razón 11/setembre/2017)


RodaMots - llumí\nDilluns, 13 de juliol del 2015 / 3641\nFa col·lecció de capses de llumins.\nCom que al soterrani no hi havia cap llum, havíem d’encendre llumins per veure’ns-hi.\nTambé: misto, cerilla\nDel sard lumínu, mateix significat, i aquest, de l’italià lumino, ‘llantió d’oli’; el mot procedeix del català de l’Alguer. Vegeu-ne més informació aquí.\nDesprés, tingué un gest de llegenda: amb una capsa de llumins a les mans, es dirigí als de fora i els digué:\n—Si intenteu entrar, calaré foc a tot!\nPer un moment, els cops a la porta van cessar. Però després reprengueren amb més força. Llavors, l’Apol·linar encengué un llumí i va llançar-lo damunt els encenalls. Una gran flama s’alçà al voltant de donya Xabela i el foc va estendre’s amb rapidesa. Cremà la fusta, la roba, els ornaments del cadafal i avançà per tota cosa combustible, amb una avidesa d’insecte.\nPere Calders, «La vetlla de donya Xabela», dins Gent de l’alta vall (1957)\nAmb l’ampolla de petroli amagada dessota de l’americana, s’atansà al feix de fustes i cordes velles que hi havia a proa. Dissimuladament, regà amb el líquid combustible aquelles desferres, i hi llençà un llumí encès. La flama sorgí instantàniament, i en Moabet es posà a cridar forassenyadament. El timoner, en veure aquella flamarada, abandonà el seu lloc, cridant també:\n—Foc! Foc a bord!\nJosep M. Folch i Torres, La fortuna d’en Pere Virolet (1915)\nEnguany és l’Any Internacional de la Llum, un esdeveniment que va més enllà de la física i afecta també la llengua: què vol dir estar com un llum o veure bellumes? Aquests dies trobarem altres paraules i expressions relacionades amb la llum (o els llums). Després que la setmana passada veiéssim mots de l’alguerès, avui comencem la sèrie lluminosa amb una paraula que justament ens ha vingut de l’Alguer.\nVíctor Ranera: «Any Internacional de la Llum»\nEls cinc mots (algueresos) de la setmana passada\nJoan Coromines: ‘llumí’


n5:Horta-GuinardÃ³ category-ca:Comunitats_i_instituts_de_perfecciÃ³_catÃ²lics_fundats_a_Barcelona category-ca:Comunitats_i_instituts_de_perfecciÃ³_catÃ²lics_fundats_al_segle_XX n11:assistÃ¨ncia_a_necessitats n11:assistÃ¨ncia_sanitÃ ria category-ca:Associacions_de_fidels\nn14:org n10:php n17:\nEls Germans Missioners dels Malalts Pobres (HMEP) és un institut religiós masculí, una congregació laica. El nom oficial és Pia Unió de Germans Missioners dels Malalts Pobres sota l'Advocació de Sant Camil i la Santa Creu. Els germans són coneguts popularment com a camils o germans camils però no s'han de confondre amb els Pares Camils de l'Orde dels Clergues Regulars Ministres dels Malalts, també sota d'advocació de Sant Camil. Els germans camils treballen per les persones amb risc d'exclusió social, oferint-los atenció mèdica, residència, formació ocupacional i orientació laboral perquè puguin reintegrar-se a la societat de manera autònoma. Durant l'estada dels atesos al centre, li són assignades tasques de responsabilitat en el manteniment, perquè puguin desenvolupar les seves capacitats i se n'afavoreixi la reinserció. El 2010 se'n troben cases a Barcelona (casa mare i general i Taller-Escola Sant Camil), Alpens, Tordera, Vigo, la Corunya i a Chincha (Perú).


MPSEF UVic 2\nby University of Vic\nTecnologies d'ús personal al servei...\nCompetència digital en l'educació f...\nPresentacions d’aula (2) de l'assignatura "Joc i esports amb el suport de les TIC," del Màster de Formació del Professorat de Secundària d'Educació Física de la Universitat de Vic.\nMolt interessant la teva presentació! Jo i la Marta Pérez vam fer un curs de recursos 2.0 aplicats al sector esportiu a l'INEFC, a veure si aquest estiu pengem també les presentacions.\nTIC = eina ICT...oolGil Pla, Ph.D aka @gildevicUniversitat de VicFacultat d’Educació, Traducció i Ciències HumanesDepartament de Ciències de l’Activitat Física By markmiller, http://morguefile.com 2.\nLes imatges que apareixen en aquesta presentació han estatobtingudes a http://morguefile.com/ amb aquesta llicència d’us. 3.\nBases didàctiquesPer incloure les TIC com un suport16 de novembre de 2012Gil Pla, Ph.D aka @gildevicUniversitat de VicFacultat d’Educació, Traducció i Ciències HumanesDepartament de Ciències de l’Activitat Física 4.\n(Mishra & Koehler, 2006) 5.\nTK. Essent el nivell més bàsic, aquest coneixement implica els sabersestàndards dels recursos tecnològics digitals (ordinador, programari, e-mail, internet, Twitter, campus virtual,...).TPK. En aquest nivell s’integren dos dels tres tipus de coneixements. ElTPK implica considerar que els recursos tecnològics digitals admeten opossibiliten determinats tipus de situacions didàctiques.TCK. Aquest nivell implica l’aprenentatge d’un contingut mitjançant lestecnologies. El professorat que utilitza les tecnologies d’aquesta maneranecessita conèixer no només la matèria que ensenya sinó també lamanera com aquesta matèria canvia a partir de la interacció amb latecnologia.TPACK. És el nivell més elaborat de tots. Es produeix quan la situaciód’aprenentatge implica l’ús de tecnologies (que s’aprenen) que alhora esmodifiquen per efecte del seu ús i que alhora determinen situacionsdidàctiques pròpies. 6.\nComunitats d’Investigació (CoI) (Garrison & Anderson, 2011) 7.\nLa presència cognitiva descriu aquella categoria d’accions que implica laresolució de problemes i que permet construir significats mitjançant lareflexió i el discurs.La presència social reflecteix la capacitat d’un subjecte per connectar anivell personal amb els altres subjectes d’una comunitat d’aprenentatge.La presència docent descriu la força que exerceix l’estructura cap a unprocés educatiu en col·laboració, constructivista i sostingut.Educational Experience moment en què les aquelles activitats quepromouen el discurs dels subjectes, impliquen la selecció de contingut ia la vegada estan promogudes per un clima de relacions entre elssubjectes que potencia el conjunt 8.\nBy Alvimann, http://morguefile.com 9.\nQuins tipus de presència us promoul’assignatura, quins canvis i/o aprenentatges uspprovoca? Quins tipus sabers posa en joc les diverses activitats de l’assignatura? By click, http://morguefile.com 11.\nCultura digital 21 de novembre de 2012 Gil Pla, Ph.D aka @gildevic Universitat de Vic Facultat d’Educació, Traducció i Ciències Humanes Departament de Ciències de l’Activitat FísicaBy grietgriet, http://morguefile.com 12.\nSocietat del coneixement… (Peter Drucker, 1969)By clarita, http://morguefile.com 13.\nLa llei de Malthus adaptada a la societat del coneixement:Mayos a Brey, A.; Innerarity, D, & Mayos, M. (2009). La Societat de la ignorància i altres assaigs.Barcelona: Zero Factory SL. Accessible a: http://www.infonomia.com/articulo/libros/6151. X2 140 120 100 80 60 40 20 2X 0 0 2 4 6 8 Capacitat individual // Coneixement individual Producció de coneixment // Coneixement col·lectiu 14.\nFractura digital [digital divide] By sioda, http://morguefile.com 15.\n…O de la Societat de la ignorància? 16.\nBy ppdigital, http://morguefile.com 17.\nPrincipi del 99/1[Formulat per Jorge Juan Fernández a Más allá de Google]"Un treballador del coneixement dedica el 99% del seu tempsa la ingestió d’informació i solament un 1% a la seva digestió" By wax115, http://morguefile.com 18.\nPrincipi de la sabiduria col·lectiva[Formulat per Alfons Cornella a Más allá de Google]“En determinades circumstàncies, els grans grups (o sigui, lesmultituds) són més intel·ligentes que les persones mésintel·ligents del grup" James Surowiecki Pierre Lévy 19.\nAndy Buff: “la web 2.0 no és una cosa, ésun estat de la ment” By nick_russill, http://www.flickr.com 21.\nAnderson, P. (2007). What is web 2.0? Ideas, technologies and implications for education(TechWatch Report). En línia: JISC [consulta 24 de març de 2011]. Accessible a:http://www.jisc.ac.uk/publications/reports/2007/twweb2.aspx Idees clau per entendre la Web 2.0: 1. Producció individual i generació de contingut per part de l’usuari. 2. Aprofitament de la del poder de la multitud. 3. Informació a escala èpica. 4. Arquitectura de participació. 5. Efectes de la xarxa. 6. Obertura. 22.\nPer tant:• Té sentit educar sense tenir en compteaquests canvis estructurals en la forma quehabitem el món i en la forma com ensrelacionem amb les persones?• Té sentit educar sense tenir en compte comaquests canvis estan presents en la nostracapacitació laboral? Incerteses educatives Canvi de paradigma 23.\nEines TIC d’elaboració, gestió icomunicació de les evidències delMàster de Formació del Professoratd’Educació Física a Secundària29 de novembre de 2012Gil Pla, Ph.D aka @gildevicUniversitat de VicFacultat d’Educació, Traducció i Ciències HumanesDepartament de Ciències de l’Activitat Física 24.\nDes de l’assignatura, i amb consens amb la coordinació del màster, s’ha proposat elfoment dels usos tecnològics en la demostració de les evidències del pràcticum.Per aquesta raó, considerem que la presentació d’evidències del pràcticum ha de veniravaluat, també, per mitjà d’una sèrie de criteris o indicadors que s’ajustin als entornstecnològics que l’assignatura proposa o que podeu trobar pel vostre propi compte.Els indicadors són els següents:• Utilització de mètodes tecnològics de control de les evidències• Diversificació dels modes tecnològics de presentació de les evidències• Diversificació dels modes cognitius d’elaboració de les evidències• Qualitat estètica de la presentació del contingut• Creativitat en la presentació del contingut• Adequació entre les eines i els modes de presentació 25.\nModes cognitius d’elaboració dels documents recull-evidències: Documents de text Presentacions (text + imatges + vídeos,...) Mapes conceptuals Documents d’àudio InfogràficsBy gracey, http://morguefile.com 26.\nEines tecnològiques per ordenar i fer un seguiment de les tasques: Remember the milk Evernote Tasks de Google o OutlookBy cohdra, http://morguefile.com 27.\nBy dhester, http://morguefile.comModes cognitius d’elaboració dels documents recull-evidències: Documents de text: Word, col·laboratius (GoogleDocs) o Wordpress, Blogger, GoogleSites,... Mapes conceptuals: Gliffy, Bubbl.us, SimpleDiagrams, Prezi,... Documents d’àudio: Knovio, Voicethread, Vocaroo,... Infogràfics: Piktochart, Infogr.am, Visual.ly,... O intergrar-ho tot junt en presentacions (text + imatges + vídeos,...) 28.\nModes d’organització del conjunt d’evidències: E-portafolis col·laboratius: wikis E-portafolis individuals en forma de website: About.me, Mahara, Altres organitzacions: Pearltrees,... Plataformes de difusió: Youtube, Vimeo, Scribd, Slideshare, Sliderocket,...By dtcreations, http://morguefile.com 29.\n•Conèixer, amb l’ajuda del tutor, els diferents espais del centre i la seva funcionalitat educativa.•Conèixer i analitzar el projecte educatiu del centre i els documents de gestió i organització que informin sobre l’organització de lapràctica educativa del centre (es recomana entrevista amb el/la director/a).•Assistir i observar el desenvolupament d’activitats educatives en diferents espais i entorns del professorat de la seva especialitat, pertal de permetre-li la identificació dels trets educatius fonamentals de la pràctica educativa del professorat de l’especialitat en el centre.•Assistir i observar algunes activitats educatives pròpies de la tutoria (sessions de tutoria de grup, tutoria individual ...) que permetinidentificar els trets educatius fonamentals de la pràctica educativa dels tutors en el centre.•Assistir a algunes reunions dels òrgans de gestió i participació del centre en els que participi el seu tutor del centre (equip docent,departament, reunions del tutors, claustre, ...) o altres que es consideri convenient pel tutor o la coordinació de pràctiques del centre.•Mantenir alguns contactes amb el serveis de suport a l’activitat educativa del centre i de l’entorn del centre que ajudin a comprendreles necessitats educatives del conjunt de l’alumnat del centre i la diversitat de necessitats educatives específiques individuals i laresposta des del centre.•Conèixer la implantació i els usos de les Tecnologies de l’Aprenentatge i el Coneixement (TAC) al centre, a l’àrea de l’educació física, iles possibilitats de l’alumnat d’utilitzar aquestes tecnologies.•Recollir i sistematitzar informacions i materials de les activitats abans esmentades i elaborar una reflexió crítica relacionada ambl’aprenentatge propi durant el procés de pràctiques.•Intervenir en activitats educatives a l’aula o a altres espais educatius propis de l’àrea, que es recullen en l’objectiu general, i quehauran de ser acordades i supervisades per i amb el tutor de pràctiques del centre.•Planificar activitats puntuals o alguna sessió de classe –amb la supervisió i orientació del professor tutor de pràctiques- a partir de laselecció de les competències, dels continguts, de l’organització didàctica, dels materials i activitats d’ensenyament, i de l’avaluació. Sis’escau, es recomana que s’estudiï la possibilitat d’emprar les TAC en algunes d’aquestes actuacions.•Observar, recollir i analitzar seqüències d’activitat didàctiques i educatives realitzades o altres espais educatius propis de l’àrearepresentatives de les diferents fases d’una unitat didàctica.•Assistir a les activitats en les que intervé el tutor de pràctiques com a professional docent (equips docents, departament, claustre,entrevistes ...) i analitzar conjuntament amb ell les decisions educatives que s’hi adopten.•Analitzar la programació didàctica de l’àrea al curs on desenvolupen les pràctiques i fer una proposta de desenvolupament de launitat didàctica en el Període II de Pràctiques Autònomes.•Acordar i implementar amb el professor tutor de pràctiques del centre alguna innovació educativa i didàctica a introduir en la unitatdidàctica d’acord amb el projecte educatiu del centre i les necessitats educatives de l’alumnat del grup classe.•Recollir i sistematitzar informacions i materials de les activitats abans esmentades i reflexionar críticament sobre el procés realitzatdurant el període de pràctiques. 30.\nDissenyar i aplicar la unitat didàctica elaborada amb la supervisió del tutor del centre, seleccionantles competències i objectius d’aprenentatge, l’organització de les activitats d’aprenentatge id’avaluació, els materials i els recursos didàctics.Planificar alguna innovació educativa o didàctica i aplicar-la i avaluar-la en la seva unitat didàctica i, sis’escau, en altres unitats didàctiques o espais educatius. En aquest punt, caldria estudiar lapossibilitat de potenciar l’ús de les TAC en el desenvolupament de la UD.Assistir i participar, amb el suport i estímul del tutor de centre, en les activitats en les que intervé elseu tutor com a professional docent (equips docents, departament, claustre, entrevistes ...) ianalitzar conjuntament amb ell les decisions educatives que s’hi adopten.Analitzar els resultats de l’avaluació i dels aprenentatges de l’alumnat en la unitat didàcticadesenvolupada i reflexionar sobre les propostes de millora a introduir.Recollir i sistematitzar informacions i materials de les activitats del període, i descriure i reflexionarsobre el procés realitzat i els aprenentatges obtinguts.Seguir i avaluar la unitat didàctica d’un company de pràctica, creant i utilitzant els registresd’avaluació pertinents. 31.\nUna imatge val més que mil paraules......Però potser, ben enllaçades, mil paraules sí que valen. Recommended


Uderzo, Albert - Llibres.cat | Llibreria online en català | La Impossible Llibreters Barcelona\nLa gran zanja/la odisea de astérix/el hijo de asté...\nUn nuevo volumen ?triple? de Astérix que incluye los siguientes álbumes, todos ellos con dibujos y guiones de Uderzo en solitario: ? La gran zanja\t? La odisea de Astérix\t? El hijo... Uderzo, albert SALVAT EDITORES miércoles, 17 de marzo de 2010\nAutor: Uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 17/03/2010 Sota comanda 3/5 dies lab.\nUderzo, albert; goscinny ... BRUÑO EDITORIAL miércoles, 28 de octubre de 2009\nAutor: Uderzo, albert; goscinny , rene Editorial: BRUÑO EDITORIAL Data d'edició: 28/10/2009 Sota comanda 3/5 dies lab.\nL'aniversari d'astèrix & obèlix. el llibre d'o...\nGoscinny, rené ; uderzo, ... SALVAT EDICIONES miércoles, 21 de octubre de 2009\nAutor: Goscinny, rené ; uderzo, albert Editorial: SALVAT EDICIONES Data d'edició: 21/10/2009 Sota comanda 3/5 dies lab.\nAstèrix: la gran rasa. l'odissea d'astèrix. el fil...\nAquest vòlum conté les tres primeres aventures que Albert Uderzo va fer en solitari. En ell retrobareu els vells amics i podreu connèixer nous personatges. Una edició molt especial... Uderzo, albert SALVAT EDITORES lunes, 1 de diciembre de 2008\nAutor: Uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 01/12/2008 Sota comanda 3/5 dies lab.\nAstèrix. homenatge a goscinny. astèrix el gal. ast...\nAquest tom commemoratiu uneix tres àlbums que esbossen una idea de la trajectòria suament ascendent de la col·lecció de l'Astèrix. L'humor dels autors no deixa mai de ser fi, però ... Goscinny, rené ; uderzo, ... SALVAT EDITORES lunes, 12 de noviembre de 2007\nAutor: Goscinny, rené ; uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 12/11/2007 Sota comanda 3/5 dies lab.\nAstèrix es va crear l'octubre de l'any 1959 i es va publicar per primera vegada en un número especial de la revista Pilote, amb Albert Uderzo com a il·lustrador i amb René Goscinny... Goscinny, rené ; uderzo, ... SALVAT EDITORES viernes, 14 de octubre de 2005\nAutor: Goscinny, rené ; uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 14/10/2005 Sota comanda 3/5 dies lab.\nGoscinny, rene / uderzo, ... SALVAT EDITORES lunes, 10 de noviembre de 2003\nAutor: Goscinny, rene / uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 10/11/2003 Sota comanda 3/5 dies lab.\nD’ençà els anys seixanta, René Goscinny i Albert Uderzo han fet algunes historietes curtes, veritables petites joies del còmic, quan la creació de les grans aventures d’Astèrix els... Goscinny, rené ; uderzo, ... SALVAT EDITORES miércoles, 5 de noviembre de 2003\nAutor: Goscinny, rené ; uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 05/11/2003 Sota comanda 3/5 dies lab.\nForça tip, el Cèsar ha enviat a la Gàl·lia un nou centurió per dirigir i espavilar els legionaris d'un dels campaments que envolten el poble gal. El Troleibús, que així se'n diu, é... Goscinny, rené ; uderzo, ... SALVAT EDITORES jueves, 25 de octubre de 2001\nAutor: Goscinny, rené ; uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 25/10/2001 Sota comanda 3/5 dies lab.\nSom a l'any 50 abans de Crist. Tota la Gàl·lia és ocupada pels romans… Tota? No! Un llogaret del nord habitat per gals indomables rebutja una i altra vegada ferotgement l'invasor. ... Goscinny, rené ; uderzo, ... SALVAT EDITORES jueves, 25 de octubre de 2001\nUderzo, albert SALVAT EDITORES lunes, 21 de mayo de 2001\nAutor: Uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 21/05/2001 Sota comanda 3/5 dies lab.\nSom a l'any 50 abans de Crist. Tota la Gàl·lia és ocupada pels romans… tota? No! Un llogaret del nord habitat per gals indomables rebutja una i altra vegada ferotgement l'invasor. ... Uderzo, albert SALVAT EDITORES lunes, 12 de marzo de 2001\nAutor: Uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 12/03/2001 Sota comanda 3/5 dies lab.\nAstèrix, 19: l'endeví\nGoscinny, rené ; uderzo, ... SALVAT EDITORES lunes, 5 de julio de 1999\nAutor: Goscinny, rené ; uderzo, albert Editorial: SALVAT EDITORES Data d'edició: 05/07/1999 Sota comanda 3/5 dies lab.\nAstèrix, 22: la gran travessia\nSom a l'any 50 abans de Crist. Tota la Gàl·lia és ocupada pels romans... Tota? No! Un llogarret del nord habitat per gals indomables rebutja una i altre vegada ferotgement l'inva... Goscinny, rené ; uderzo, ... SALVAT EDITORES lunes, 5 de julio de 1999


Tot el que cal saber sobre els emissors tèrmics | renovables Verds\nTot el que cal saber sobre els emissors tèrmics\nHi ha diversos tipus de mètodes de calefacció i cada un té els seus avantatges i inconvenients. Cada tipus de calefacció té el seu punt fort que ens ajuda a mantenir-nos calentets a l'hivern i estalviar el màxim possible a la factura de la llum. En aquest cas, parlarem dels moments en què volem escalfar una zona localitzada de la nostra llar. Per a això, la millor opció sens dubte són els emissors tèrmics.\nEncara no saps el que són els emissors tèrmics? En aquest article anem a explicar-te totes les seves utilitats i funcionament i farem una comparativa amb els millors. D'aquesta manera, podràs seleccionar el que més s'adapti a les teves necessitats. Vols saber més?\n1 Què són els emissors tèrmics?\n2 Tipus de resistència interna\n2.1 Emissors tèrmics d'alumini\n2.2 Emissors tèrmics de fluid\n2.3 Emissors tèrmics ceràmics\n3 Quin és el millor emissor tèrmic?\n3.1 Emissor tèrmic Lodel RA10 digital\n3.2 Emissor tèrmic Orbegozo 1510 sense oli\n3.3 Emissor tèrmic Taurus CAIROSLIM 1500\nQuè són els emissors tèrmics?\nPer començar necessitem saber què és un emissor tèrmic. Es tracta d'equips de calefacció que es fixen a la paret i funcionen connectant-se a la xarxa elèctrica. El seu avantatge principal apareix a l'hora d'aclimatar una habitació. I és que funcionen seguint el principi d'inèrcia tèrmica. Són capaços de conservar la calor durant molt més temps que la resta de sistemes de calefacció convencional. Per això, utilitzen un 30% menys d'energia.\nUn dels principals pors que es té amb la calefacció és l'increment de la factura de la llum. Emprant calefactors vells no s'aconsegueix bé el resultat desitjat i hem de pagar molt a final de mes. Això fa que estalviar en electricitat sigui un dels imperatius en la recerca d'avantatges en la calefacció.\nUna altra de les característiques més importants que tenen els emissors tèrmics és que són programables. Disposen d'un termòstat que es pot programar prèviament perquè comenci a funcionar a l'hora que vulguem. A més, també es pot ajustar la potència a la qual volem que funcioni. Tot això permet que, quan arribem a casa després de la dura jornada de treball, puguem entrar en una casa amb la temperatura idònia sense la necessitat de que la calefacció estigui activa tot el dia.\nÉs un sistema de calefacció respectuós amb el medi ambient. A el no tenir cap tipus de combustible no genera emissions de gasos d'efecte hivernacle. Pel que fa a l'manteniment, no requereix de revisions periòdiques a l'contrari que altres calefactors.\nTipus de resistència interna\nEls emissors tèrmics funcionen a través d'una resistència interna que s'escalfa i dóna calor. Hi ha tres tipus de resistències internes:\nEmissors tèrmics d'alumini\nLa característica principal d'aquest tipus d'emissors és que el cos interior conserva la calor i està fet d'alumini. El seu disseny està preparat per transmetre la calor per conducció. Tenen l'avantatge que s'escalfen amb molta rapidesa. No obstant això, tenen la gran desavantatge que la calor dura poc temps. El màxim que pot durar són unes 5 hores.\nUna gran desavantatge d'aquests emissors és que, d'entre tots els models que hi ha, són els que més consumeixen. Estem buscant un aparell que ens faci reduir el consum de llum, per la qual cosa no ens convé molt. El mercat es decanta cada vegada més per un altre tipus de models la tecnologia és més avançada i el fan més eficients.\nEmissors tèrmics de fluid\nAquests es caracteritzen per tenir una resistència que és un líquid allotjat a l'interior i que és capaç de conservar la calor. Dit calor circula per l'interior de l'aparell gràcies a la naturalesa líquida de la resistència. És capaç de expulsar millor per l'habitació de manera molt més regular.\nComparat amb l'anterior model, triga molt més en escalfar-se però conserven la calor durant unes 8 hores.\nEmissors tèrmics ceràmics\nAquests són amb diferència els emissors tèrmics més eficients que ens podem trobar al mercat. La resistència interna està feta d'un material ceràmic sòlid. disposa de una gran conductivitat i una inèrcia tèrmica molt elevada. Sens dubte, són la millor opció d'emissor tèrmic si estarem més de vuit hores a casa. El desavantatge que podem anomenar és que són molt lents a l'hora d'aconseguir la temperatura màxima, però es compensa per l'elevada inèrcia tèrmica que presenten.\nQuin és el millor emissor tèrmic?\nA l'hora d'haver de triar un haurem de tenir en compte les nostres necessitats. Depenent d'elles, haurem d'escollir un o altre. El principal aspecte a tenir en compte és el temps que s'utilitzarà normalment. Si és una zona de la casa on es va a utilitzar molt el millor és un emissor ceràmic. Si a l'habitació estarem poc temps, és millor triar el d'alumini o de fluid. Aquests triguen menys a escalfar i, encara que conservin menys temps la calor, si no estarem més temps a l'habitació, no ens convé.\nAnem a veure diversos emissors tèrmics:\nEmissor tèrmic Lodel RA10 digital\nAquest és unels millors modelsque podem adquirir. Té una potència de 1500 W, Per la qual cosa és suficient per escalfar una habitació de mida mitjana. Escalfa bastant ràpid i reté bé la calor. Disposa d'un cronotermòstat digital per poder programar-durant tota la setmana. Això ajuda perfectament a l'estalvi energètic. Compta amb comandament a distància.\nEmissor tèrmic Orbegozo 1510 sense oli\nAquest és un altre model que dóna bastants resultats i està disponible en diverses mides. Els hi ha entre 500 i 1500 W, depenent de la mida de l'habitació que volem escalfar. El disseny és bastant bo i compta amb potes que t'ajudaran a posar-lo en qualsevol lloc sense esforç. És de el tipus d'alumini, de manera que serà ideal per a aquelles cases en què no es necessiti durant molt de temps.\nEmissor tèrmic Taurus CAIROSLIM 1500\nEstà fabricat per unes de les millors marques dins el món dels emissors tèrmics. Tot i la marca podràs comprar-barat. hi ha versions des dels 650 W fins als 2000 W. Com en altres casos, la programació pot ser diària o setmanal. Aquesta programació la podràs realitzar còmodament a través de l'comandament a distància que inclou.\nEspero que amb aquesta informació puguis triar el millor emissor tèrmic per a la teva llar.\nRuta completa cap a l'article: renovables Verds » estalvi Energètic » Economia de la Llar » Tot el que cal saber sobre els emissors tèrmics\nQuè és l'energia nuclear? Tot el que cal saber


Cmss | TengoTrabajos.com\nPosts Tagged ‘ Cmss ’\nDiseñador, Maquetador, Programador Web\nDiseñador, Maquetador, Programador Web Empresa: Hostival Diseño Web,S.L. Provincia: Valencia Descripción: Se le requiere para realizar diferentes desarrollos web, siguiendo los estándares y maquetación CSS, para sitios web de filosofía 2.0. Se requiere también conocimiento de WordPress , e-commerce. El puesto ofrece grandes posibilidades de creatividad e iniciativa, incorporándose a una empresa joven con proyectos...\nTags: Bruto, Cmss, Css, DiseñO Web, Flash Action Script, Nbsp, Provincia Valencia, Salario, Script Mysql, Web De, Web Empresa\nPosted in Tecnoempleo.com, Valencia | Comentarios desactivados en Diseñador, Maquetador, Programador Web\nTècnic Gestor de Clients\nTècnic Gestor de Clients Empresa: httpcomunicacio S.L. Provincia: Barcelona Descripción: El lloc de treball és per a integrar-se en un departament jove però dalta exigència, cobrint la plaça de gestor client. Recaurà en les seves tasques: lŽatenció i assessorament al client, convertir en tasques les seves peticions de feina perquè entrin a lŽequip de treballa,...\nTags: Analytics, Bruto, Cmss, Gestor, Nbsp, Provincia Barcelona, Salario, Seo\nPosted in Barcelona, Tecnoempleo.com | Comentarios desactivados en Tècnic Gestor de Clients\nEspecialista Web Gestors Continguts\nEspecialista Web Gestors Continguts Empresa: httpcomunicacio S.L. Provincia: Barcelona Descripción: El lloc de treball és per a integrar-se en un departament jove però dalta exigència, cobrint la plaça de tècnic/gestor web. Recaurà en les seves tasques: la implantació dAnalytics i seguiment estadístic de les webs, configuració de gestors de continguts (CMSs), validacions de programació segons...\nTags: Asp Flash, Bruto, Cmss, Empresa, Nbsp, Provincia Barcelona, Salario\nPosted in Barcelona, Tecnoempleo.com | Comentarios desactivados en Especialista Web Gestors Continguts


U.S. Commanders Must Embrace Cyber, Special Ops Chief Says > U.S. Department of Defense > Defense Department News\nDec. 13, 2017 | BY Jim Garamone , DOD News\nVIDEO | 00:31 | Army Special Operations Commander: “Cyber is a Challenge”\n“We special operations forces live -- some would say thrive -- in a world that is often out ahead of policy,” he said.\nVIDEO | 00:50 | Cyber Acquisition Policy Must Speed Up, Army Special Operations Commander Says\nRelated Link: Video: Special Operations Chief Discusses Global Cyber Ops\nCyber U.S. Special Operations Command


HHhH | Binet, Laurent | Cooperativa autogestionària\nBinet, Laurent Edicions de 1984 Ref. 9788492440672 Ver otros productos de la misma colección Ver otros productos del mismo autor\nISBN : 13866\nA Praga, el 1942, dos homes han de matar un tercer individu. És l'operació «Antropoide»: dos paracaigudistes txecoslovacs enviats per Londres tenen l'encàrrec d'assassinar Reinhard Heydrich, cap de la Gestapo, cap dels serveis secrets nazis, planificador de la Solució Final, «el botxí de Praga», «la bèstia rossa», «l'home més perillós del Tercer Reich».\nHeydrich era el cap d'Eichmann i el braç dret de Himmler, però els SS deien: «HHhH». Himmlers Hirn heißt Heydrich -el cervell de Himmler es diu Heydrich.\nTots els personatges d'aquest llibre han existit o encara existeixen. Tots els fets narrats són autèntics. Però darrere els preparatius de l'atemptat despunta una altra guerra, la que enfronta la ficció novel·lesca amb la veritat històrica. L'autor, captivat pel tema, ha de resistir a la temptació d'explicar una novel·la.\nLaurent Binet va néixer l'any 1972 a París. Va fer el servei militar a Eslovàquia i ha viscut a Praga. Catedràtic d'institut de l'àmbit de lletres, és professor de francès a Seine-Saint-Denis i professor d'universitat. HHhH és la seva primera novel·la.


Itching like grass: La literatura com a ungüent\nHola Dess, aquest matí t'he llegit des de la feina...ui! que no em senti ningú :) i he pensat que és un repàs nostàlgic i encoratgedor llegir aquesta pila d'autors catalans. Hi faré una passejada !\nEstic una mica mandrosa però et segueixo!\nuna abraçada i una altra per la Su!\nEntesos. Trametre l'abraçada a la interessada!


El Prat al Día: L'Ex-entrenador del CB Prat , es fa càrrec del València\nL'Ex-entrenador del CB Prat , es fa càrrec del València\nCarles Durán , ex-entrenador del C.B. Prat, equip del que es va fer càrrec durant sis anys en dos etapes i al que va ajudar a pujar a la LEB Plata, es farà càrrec d'un equip de la ACB el València Basket després de la destitució de Velimir Perasovic, serà el dècim vuitè entrenador que dirigeixi club en la Lliga ACB i l'onzè que ho faci en competicions europees.\nDuran, format com a entrenador en el Joventut de Badalona, va arribar aquest passat estiu a l'entitat i ha estat fins ara ajudant de Perasovic, encara que les quatre temporades anteriors va ser el primer entrenador del CB Prat.\nDimecres que ve en la pista del CSU Asesoft Ploiesti, Duran es convertirà en l'onzè entrenador que ha dirigit al club en competicions europees, en les quals va debutar amb Vukovic en la seva banqueta.\nEl club té decidit que Duran estigui al capdavant de l'equip en aquestes dues trobades i segons els resultats que obtingui, la imatge que doni l'equip i les possibilitats que ofereixi el mercat decidirà si contracta o no a un nou entrenador.


Flora (mitologia) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFlora era la potència vegetativa que feia florir els arbres, i d'aquí passà a presidir tot allò que floria. Es representa com una jove coronada de flors i que sosté poms de flors a les mans. El seu equivalent a la mitologia grega era Cloris.\n"Flora", de Louise Abbéma.\nFlora i Zèfir, de William Adolphe Bouguereau.\nLa llegenda diu que va ser introduïda a Roma juntament amb altres divinitats sabines per Tit Taci. Era honorada arreu d'Itàlia, tant per pobles llatins com no llatins; els sabins fins i tot li varen consagrar un mes, el corresponent a l'abril romà.\nA Roma tenia un sacerdot particular, un dels dotze flamines menors que es consideraven instituïts per Numa. En el seu honor se celebraven les Floralia, jocs en què hi participaven les cortesanes.\nOvidi la fa protagonista d'una llegenda tal vegada invenció seva: un dia de primavera Zèfir (déu dels vents) la va veure passejant pels camps, se n'enamorà i la va raptar, tot i que després va celebrar convenientment el matrimoni. En recompensa, i per l'amor que sentia, li va concedir el do de regnar sobre les flors (tant les de jardins com les dels camps de cultiu). Ella va donar als homes la mel i llavors de flors. Segurament Ovidi es va basar en el rapte d'Orítia per Bòreas.\nUn altre aspecte llegendari també relatat per Ovidi la lliga al naixement de Mart: Juno, que estava molesta pel naixement de Minerva directament del cap de Júpiter, va voler concebre un fill sense haver de copular amb una entitat masculina. Va demanar ajuda a Flora qui li va donar una flor el simple contacte de la qual era capaç de fecundar una dona. Així Juno va poder donar a llum el déu que dóna nom al primer mes de la primavera.\nEn l'àmbit artístic hi ha representacions d'aquesta deessa a la Flora Farnese del Museu de Nàpols i en el relleu de Carpeaux, El Triomf de Flora, al Petit Palais de París.\nGRIMAL, P., Dictionnaire de la mythologie grecque et romaine. París: Presses Universitaires de France, 1951\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Flora_(mitologia)&oldid=21780246»\nDarrera modificació: 23 ago 2019 a les 17:51\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 ago 2019 a les 17:51.


Els alumnes de 4t de l’ESO tampoc han faltat aquest any a la cita del Gran Recapte.\nEls nens i les nenes de Cicle Inicial, després d’ajudar a la científica Tu Youyou a investigar els problemes de contaminació de l’aigua, hem rebut uns textos secrets que ens ha enviat ella mateixa. Els Llegiu més…\nEl passat dimarts 5 de novembre, els nens i les nenes de 1r de Primària vam anar a passar el matí a la Ludoteca. Ens va agradar molt. Vam descobrir nous jocs i els vam Llegiu més…\nPer a Tots Sants… Panellets!\nEl passat dimarts 30 d’octubre, dia de la Castanyada a l’escola, els nens i les nenes de Cicle Inicial vam fer de cuiners durant tot el matí. Primer vam repassar i escriure la recepta dels Llegiu més…


La Primitiva Sorteo 82, sábado 10 de octubre de 2015 - Valencia Noticias\n11 de octubre de 2015 by Redacción\tNo Comments\tCombinación ganadora 07 11 22 23 26 30 Complementario 04 Reintegro 0\n9 383 987\nEn el sorteo de La Primitiva de hoy no existen boletos acertantes de Categoría Especial (6 aciertos Reintegro), por lo que con el BOTE generado que se pondrá en juego en el próximo sorteo de La Primitiva un único acertante de Primera Categoría con Categoría Especial podría ganar 100.000.000,00 de euros. De Primera Categoría (6 aciertos) existen DOS boletos acertantes que han sido validados en la Administración de Loterías nº 1 de BENICARLÓ (Castellón), situada en Avenida Ferreres Breto, 29 y en la nº 323 de BARCELONA, situada en C.C. Mercabarna, L-1.\nApuestas recibidas: 18.263.762\nRecaudación: 18.263.762,00 €\nFondo para bote: 95.795.589,91 €\nPremios 10.045.069,10 €\nValencia noticias , licencia Creative Commons\tAcceder - Diseño Jose Cuñat - Designed by Gabfire Themes Leer entrada anteriorLa Diputación refuerza la formación de los equipos sociales para atender mejor a las personas mayores maltratadasLa Red de Innovación y Calidad Social liderada por la Diputación de Castellón está trabajando en mejorar la formación de...Cerrar