Corredor de Falles: de juliol 2015\nDia 17 de Març- Caminant extramurs– L’eixample “obrer”– (Botànic)-Arrancapins- la Roqueta\nEl matí del 17, representà un trajecte curt des del campament base de l`Olivereta fins una de les falles més singulars de València, que a més a més dona nom a tot un barri, parle de la Falla Arrancapins. El més curiós es que no està en el sector Arrancapins-La Roqueta, com el seu propi nom hauria d`indicar, sinó en Botànic-La Petxina, cosa que no s`entén. A banda de no tindre president/a o fallera major, es l`únic cadafal que junt a la Falla de la Plaça de l`Ajuntament no entra en concurs. El barri d`Arrancapins, -una imitació de l`eixample, però amb classes més baixes, de finals del XIX i principis del XX- te reminiscències de la mitologia valenciana, d`un gegant castellonenc que podia carregar pedres i fins i tot... arrencar pins! Segur que si hui dia apareguera en falles, Arrancapins podria plantar falles de Secció Especial\nPerò tornem a un passat més recent, eixia de l’estació de metro d’Angel Guimerà, al carrer encara es podia olorar la flaire de la pólvora, de la recent Despertà, un acte propi que sobreviu a dures penes, a conseqüència de les cada vegada més dilatades revetlles nocturnes.\nA un parell de carrers, tenia Sempre Toca? el primer cadafal del dia, el de la centenària Falla Arrancapins, confeccionat des de fa molts anys per la comissió, amb una forta càrrega crítica. Enguany al ser de cicle electoral, era inevitable la referència política i així estava plasmat en una estructura que representava una fira amb diverses atraccions, situant-se al centre-remat una sènia, on els diferents vagons o carrusels feien de partits, coalicions o agrupacions polítiques.\nDalt de tot, estava Podemos, que experimentava un subidon,-que després en la realitat no s`ha plasmat-, més avall a una banda teníem al PP, que iniciava el camí del descens- en la realitat, més que descens, hi hagut caiguda lliure- per l`altra banda un carrusel que pujava era del Compromís- en la vida real, no es que haja pujat es que ha trencat les enquestes- també apareix el carrusel del PSPV-PSOE afonat a la part de baix-com tots sabem, ha tingut un caiguda important, però no tant gran, de fet te la presidència de la Generalitat Valenciana- , quan rode la falla comprove que també hi havia una referència a EU, en aquest cas, les previsions pessimistes si que s`han complit. Una escena de cotxes de xoc, feien de metàfora de les baralles internes d’aquesta força política.\nL`escena central, una tómbola, era una metàfora de les eleccions, on entre altres premis, hi havia des de l`escola pública, fins la reforma laboral, passant pel Tractat Transatlàntic de Comerç i Inversió (TTIP).\nTot i no aparèixer el carrusel, si apareixia el que era el seu líder a València, Toni Cantó, o una caseta de fira de Compromís plena de samarretes, o la del PP que era la que tenia més productes, tots de liquidació. La niña de Rajoy, el bigot d`Aznar, els raigs Uva de Zaplana, la jaqueta de Camps, la peineta de Barcenas, etc,... la falla tenia a més a més explicació en braïlle, no recorde si algú l`havia fet desaparèixer o simplement l`havia girat del faristol. També hi havia com sempre la falla infantil, com la gran també fora de concurs i feta per la pròpia comissió.\nVaig tornar pel carrer Angel Guimerà, a l`arribar a la confluència amb Erudit Orellana, només calia girar a l`esquerra. La Falla Palleter-Erudit Orellana, era la següent, -encara en el Botànic-Temps Moderns era un cadafal d`una fidelitat estètica sense fissures al seu propi guió, com en el mític film del cinema mut, també la falla era un joc de blanc i negre. Una proposta arriscada, la dels Germans Garcia Ribas, perquè l’ús de tonalitats tant antagòniques, no admet rectificacions. Cal dir que almenys amb la llum de les primeres hores del dia, el resultat fou fructífer. Un Xarlot de mirada trista i perduda, pròpia de 1936, en plena gran depressió dels anys ’30, que amb alguns retocs podria situar-se en la gran depressió que pateix la nostra societat actual vuitanta anys més tard.\nPotser el ninot acolorit, que hi ha al costat del gran Xarlot, siga una metàfora del xarlot actual, envoltat no de maquines que feien treball en sèrie –Taylorisme o Fordisme- com en aquella 2ª Revolució industrial, sinó de les noves tecnologies que estan fent començar la 3ª... això sí, de forma incompleta fins que no s`arriben a utilitzar totalment les energies renovables, substituint les fòssils pròpies de la primera i segona.\nLes comparacions entre els invents de la 2ª revolució industrial i l`actual, es succeeixen per tot el cadafal, com la telefonista aclaparada i els mòbils que es riuen d`ella, un altre canvi enorme ha estat la globalització, que més que culturitzar-nos ens moltoneja a tots i totes per igual, en una incultura comuna. La gastronomia també ha canviat amb la desconstrucció, almenys a la alta cuina i fins i tot els confessionaris s’han mecanitzat.\nCapítol a banda mereixia el ninot candidat a l’indult, una escena històrica del cinema, la de Chaplin i el xiquet. Una falla molt completa, amb una composició diferent, molt coherent amb la temàtica i original, en una categoria que no sol ser prioritària entre el turistes, però que valia la pena visitar, aconsegueix el 3r Premi i el 3r d`Enginy i Gràcia de la secció 3-B\nRetallables era tot el contrari de la falla gran de Palleter-Erudit Orellana el color inundava tota la composició de Diego Palacios, contrast enorme. Per si això fora poc, també l`estil s`allunyava molt del model clàssic naturalista del ninot, cosa que en falles infantils, ja no es cap novetat degut a la revolució que s’ha produït en la darrera dècada, en plena crisi. La senzilla composició, tenia un fil conductor, el color rosa dels cabells. De l’altra banda destacava la mida uniforme dels ninots principals o millor dit ninotes, perquè eren totes xiquetes. L’ús de la tela o la cuidada decoració que envoltava la falla eren també punts destacables, d`altra banda, aquestes falles tant modernes d’última generació, pequen totes del mateix: molt disseny i poc modelat. Al remat un 14é premi a la secció quarta infantil.\nCreuava el carrer Angel Guimerà cap al sud, hi havia poca activitat fallera perquè era l’hora d`esmorzar, un moment ideal per visualitzar falles. El cadafal que tenia a continuació era el de la Falla Gran Via Ferran El Catòlic- Angel Guimerà, ara si que estava oficialment en Arrancapins, davant una falla de composició massissa, construïda per José F. Espinosa. El gran remat femení no deixava clar quin era el lema, el cos central i les escenes de base, anaven aplanant dubtes: el lema era Rebaixes. La primera escena portava una crítica amb una profunditat extra, la següent amb una crítica implícita a la rebaixa de la dignitat humana de programes tele-fem com els que presenta Jorge Luís Vázquez.\nEscenes amb ninots comodí, que gràcies a bons guions i jocs de paraules aconsegueixen un efecte satíric, com la de dos dones que tenen a l’aparador marques com Miss Puton, Mango-neo, Residual, etc, ...Les rebaixes laborals, apareixen representades amb un anunci que presenta el president de la CEOE, Juan Rossell, el qual ens ven uns supositoris amb lubricant.......la secció de cosmètics, no tenia pèrdua, vaig trobar també un cartell de l`actuació de una tal Rita la Cantaora.\nLa millor escena des del punt de vista estètic, pel seu modelat, potser el ninot que més transmetia, la mirada trista i perduda d’una xica jove molt guapa, que ha d`exercir la prostitució i a més a més fent rebaixes. Es dur dir-ho per això son les falles, humor però també crítica de vegades molt acida i amarga. Menys ambivalent, era l`escena dels provadors i les talles, provocava la riallada fàcil i no calien explicacions. Irregular en quant a modelat de les grans figures del cos central-remat, millorava a les escenes, també tenia una pintura més vistosa, la crítica molt completa li donava vida, però potser les errades d`acabat en punts tant visibles com el remat i el cos central, la deixaven sense premi a la disputada secció 1-B\nFernando Garcia Ribas era l`artista de la falla infantil, de composició de iaio llegidor o contador de contes, amb un remat molt obert, amb l`accent del risc posat en la bruixa, que s’aguantava per la granera. Al risc-composició, calia afegir l`acabat, amb un modelat de línies planes i una pintura en general suau. Sense tindre cap element a destacar per damunt el conjunt, hi havia gran regularitat. Un factor clau per aconseguir entrar en qualsevol concurs amb bon peu i que els donava un discret 10é premi a la secció tercera infantil.\nContinuava la ruta devorant un entrepà, mentre baixava carrer palleter avall i girava després a la dreta pel carrer Conca, la temperatura augmentava però menys que dies anteriors. Em vaig detindre primer, davant la falla infantil de Mario Pérez per a la Plaça Bisbe Amigó-Conca el seu projecte més ambiciós del 2015, Paraules Compostes que presentava una composició bigarrada i amb cert horror vacui, que al mateix temps no cansava a la vista. El secret? Mario utilitza distints recursos, risc no general, sinó de diversos ninots, sensació de moviment i sobretot expressivitat de totes les figures, les quals sol humanitzar.\nPer a que la falla tinguera eixa vida pròpia, calia dotar-la també d’una dermis, uns colors propis, la veritat es que no es fàcil trobar un color que predominara per damunt els altres i en general llevat d`alguna excepció harmonitzaven cromàticament. Precisament quan mirava el remat, em vaig adonar, del perquè del lema i vaig descobrir una nova virtut, no era necessària molta lletra, amb un xicotet cartell amb la paraula composta hi havia prou, per tant la falla era també didàctica.\nA més a més tampoc li faltava humor. I com no, un ninot corredor! El cadafal s`emporta un novè premi de la secció primera infantil, que sap a poc, però que també es comprensible, pel gran nivell existent, s`emporta també el 3r Premi infantil de Superdeporte a la falla que millor representa l`atletisme.\nA on anem era la falla elaborada per l`equip d`Alberto Ribera per a la Plaça Bisbe Amigó-Conca, un cadafal sensiblement minvat respecte anys anteriors, amb un disseny totalment nou, que compensa eixa sostracció. Donava la impressió que al cadafal li hagueren llevat la base, percepció que minorava quan t`acostaves a la falla i creixia quan et distanciaves. La sensació que donaven el remat i cos central –com un tot- era de moviment, inestabilitat, grans ninots amb moviments oscil·lants entre la verticalitat/horitzontalitat, expressions d`inquietud, que reflectien que fins i tot l`alta societat es sent insegura amb la crisi.\nSi es visualitzava per darrere, es percebia més clarament la sensació que la falla s`enfonsava en l`asfalt, com si fora una superfície aquàtica, un efecte òptic que no se si el jurat tingué en compte. Per un dels costats, era magistral, un ninot amb certa expressió d`angoixa que buidava amb un poal , la barca que s`enfonsava. Les escenes es disposaven en un plànol obert, un matrimoni que es trobava per internet, metàfora de les fredes i artificials relacions actuals, mitjançant pàgines webs sobre relacions personals, més pròpia de l’humor negre era l`escena dels joves llicenciats i enginyers espanyols, que havien de fugir del país, especialment durs i colpidors alguns cartells.\nMés divertits eren els que es clavaven amb els polítics, eixos essers que mai tenen crisi, cartells de Merkel amb Rajoy, ensenyant-li fins on s`havia de menjar certes reformes, Magrita, Torrente 6, etc,...i no podia faltar Pablo Iglesias que ix ja fins en la sopa. Com ningú sap cap a on pegar, apareixen la Ruta Ere, la de Barcenas, apareix també l`expresident Camps-que prompte s`han oblidat d`ell en moltes falles-, la Pantoja- amb un ninot prou fidel-, la ruta gurtel amb walking dead inclòs.\nCom ve sent de rigor en moltes falles des de que tinc ús de raó, apareix una crítica sempiterna a tot lo que vinga de Catalunya, un clàssic que no passa de moda des de la transició, sobretot en certs barris i certes comissions de València, en aquesta ocasió la pedrea li havia tocat a Oriol Junqueras i el premi gros a Mas, vestit de Hitler, el qual s`emportava la crítica més forta de tot el cadafal. Obtenen el 8é premi de la secció 1-B, un guardó al meu parer un poc baix, que tindria explicació per la falta de volum de la base i un remat molt baix per a la categoria.\nI ara vaig a fer el flashback més animal de tota la meua existència com a cronista de falles, la nit anterior després de visitar el sector Camins al Grau, encara em quedava energia per visitar alguns falles del sector Roqueta Arrancapins, per allò d’avançar faena, venia de l`estació de metro d’Amistat i vaig desembarcar en la parada de Bailèn, per anar a peu la Gran Via Ramon y Cajal, fins la falla Ramon y Cajal-Pintor Benedito, més coneguda per Falla Plaça Espanya, la única d`eixa nit del 16 que visitava a la Roqueta.\nEl seu lema era Com hem canviat, un cadafal amb molt de material refregit, que no obstant per la part davantera guardava una coherència temàtica amb el barroc, tant amb el remat amb figures humanes, com en l’escena amb gats vestits amb casaques i gorgueres. També acompanyava un orgue-instrument que tingué el seu moment d`esplendor al barroc-, no es podia dir el mateix de l`escena amb xineses de darrere, que poc o res tenien que vore. Anava amb preses i amb una falla que en principi no tenia en ruta, reconec que no em vaig aturar massa a contemplar els acabats, tot i que la pintura tenia uns colors foscos, però harmònics, llàstima no haver pogut vore totes les escenes el seu artista David Sanchez llongo aconsegueix per a la comissió el 4rt premi de la secció 4-C.\nLa falla infantil d’Enrique Burriel Morro, estava enquadrada a la secció vuitena infantil, de tonalitats clares i modelat clàssic, era un gran cos central amb ninots minúsculs en les escenes, la falla no obté premi. El temps se’m tirava damunt i vaig decidir anar a la falla que estiguera més llunyana de la ruta, creuava la Gran Via Ramon y Cajal, per entrar ja en Arrancapins pel carrer Jesús i allí estava com sempre al costat de la Finca Roja, la Falla Pintor Segrelles una de les més estables en categories altes, enguany realitzada per l’equip de José López “Selfa”, amb el guió de Javi Tejero, director del Turista Fallero, a qui no conec però compartisc afició pel ciclisme i de David Mas.\nNo es per mi, es per València era el lema d`una falla amb una composició espectacular o que buscava l`espectacularitat amb un cos central, format per una fallera asseguda a una cadira-tro i un faller amb un peu damunt un dels reposa braços i l’altre en la base. Dos xiquets al remat estirant una banda, provocant un dels jocs de forces més interessants en quant a remats del 2015, un sol rialler i un colom feien de coronament. A banda d`un modelat molt aconseguit, el contrast entre els diferents colors de la pintura ajudava a visualitzar millor el conjunt.\nUn gran policia municipal vestit de gala feia de contra remat acompanyant un ninot de Rita Barberà, situat dalt del balcó de l`ajuntament. En una de les escenes apareixien representants del periodisme faller en paper o en radio i televisió, curiosament apareix el propi Javi Tejero, junt a Tormo i Bronchud. I voilà em torne a trobar a Angel Romero, de l’equip de Cendra Digital, com a únic representant del món digital faller en el cadafal- llàstima no haver tret altres companys com Distrito Fallas, que porta quasi 15 anys informant, Malalt de Falles que porta més de 9 o de Planet Fallas més de 4, per posar alguns exemples de companys ja veterans de la ciutat de València.\nUna escena costumista, però presentada amb cert vis còmica, es la de l’albuferenca que porta a bord unes pescadores molt ben modelades i vigilades de prop per uns orientals. Com moltes vegades he recordat, els cartells amb sis o set línies cansen al personal i llevat de quatre freakys com jo, poca gent més ho llig. Una qüestió que em va quedar en l’aire es si enguany havien posat l`explicació en braïlle com els últims anys, jo almenys enguany no ho vaig vore. Retornen al Top Ten amb una falla un poc costumista d`humor blanc amb un 7é premi a la secció 1-B, a banda del 2º premi d`Enginy i Gràcia.\nPapi ja arribem?? Era el lema de la falla de Paco Burgos, sembla mentida el suc que se li pot traure a eixa frase tant temuda pels pares, quan fan viatges familiars. Una falla amb una composició molt treballada, per a començar el cos central l`està aguantant un os que està jugant amb el xiquet que va en el cotxe que agarra l`os. Al remat un tigre tanteja els integrants del vehicle, a vore si se`ls pot berenar, mentre al costat va un nadó, més tranquil que un pescador de canya llarga, fins i tot rient-se i tot. Però a més a més la baca on anaven el tigre i el nadó, semblava un tren de Bengala, de lo ple que anava.\nEscenes còmiques pels voltants, des de xiquets cavalcant taurons, passant per esquiadors, per no parlar del xiquet creatiu que li pega per fer un castell d`arena, amb son pare dins! Una falla molt divertida, la infantil de la Plaça Pintor Segrelles, que alberga altres valors, com una composició risc interessant, un modelat molt aconseguit, sobretot en figures humanes. S’emporta el 15é premi i el 3r premi d`enginy i gràcia de la secció quarta infantil i jo m’emporte un bon sabor de boca, no tot ha de ser didactisme en les infantils.\nGirant els meus passos, tornava carrer Jesús enrere per acostar-me a uns metres a Stupid Olimpics el cadafal de Sergio Musoles que enguany feia la seua primera falla per a Jesús-Sant Francesc de Borja-Zenete, no era fàcil substituir a Paco Giner, però el de Borriana es un habitual de l`especial de València i sap fer bones falles amb pressupostos exigus. Tota la falla era un acudit, des de la flama olímpica que esta ofegant un ninot pel coll al remat, fins el més xicotet detall de base.\nD’esquema piramidal, com un podi esportiu, al centre hi havia el ninot que feia de cos central amb els dits en senyal de victòria, Nicolau Tarrós Caldós, campió de tot el que acabe en -ing, al costat Sento Golafre i Fartó, plusmarquista mundial del “torne en cinc minuts” i Bi-Campió mundial en esmorzar, entre altre títols i a l`altra banda un faller més carregat que un camell dels reis mags, amb una crossa i un braç embenat Josep d’arrel i soca, un supervivent. Es difícil trobar quines son les escenes més representatives, caldria començar per la que explica com València pot arribar a ser seu Stupid olimplica, perquè te un llarg historial fent el borinot i amollant cacaus, com en la Copa Amèrica, la Formula u, la visita del Papa, etc,\nUn tal Montoro que ens dona grima a tots, una tal Botella que passa olímpicament, amb un agent del COI o l`escena més hilarant de totes: Els recordman mundials, Sergio Ramos campió de llançament de copa, David Bisbal campió de twitter sub 21, Juan Carlos I campió de tir olímpic,etc,...i ens quedem amb el pare de l`actual cap d`estat per vore, la modalitat olímpica del relleu, on Felip VI es menja el marró reial i ho fa vestit de corredor, llegiran Corredor de Falles en la Sarsuela?\nUn cadafal, amb un guió on cada cartell es un acudit i cada escena podria passar com a sketch d`un programa d`humor, que a més a més també te, sobretot a les escenes ninots molt ben caracteritzats. El resultat es un 2º premi a la secció 2-A, a banda del 2º premi d`enginy i gràcia, de la secció. Si fora un opositor, diríem que Musoles trau la plaça de funcionari quasi amb un 10.\nCansat, molt cansat, però satisfet vaig decidir que per l`hora que era acabaria amb la infantil de Jesús-Sant Francesc de Borja, Estem en Bavia, i embovat em vaig quedar allí mirant l`obra d’Ivan Tortajada, allò no era normal i això que venia de vore la falla de Monterrubio a Duc de Gaeta-Pobla de Farnals. Confesse que en aquella nit del 16 de Març, jo em pensava que era d`especial infantil, amb una estructura compositiva, barroca i amb cert horror vacui, però que no cansava- i jo portava quasi 60 falles eixe dia!- on destacaven dues figures femenines, tant per la seua grandària com situació.\nSi no fora perquè se que es un artista jove, diria que eixa composició on els ninots principals semblava que suraven, era pròpia d`un veterà experimentat. Afegim els jocs de mirades, el modelat de línies planes que busquen un ninot del segle XXI, un ninot diferent, uns colors que buscaven subratllar les diferents parts de les figures, les zones d`ombra, els clarobscurs, etc,.....Però hi havia mes detalls de qualitat a descobrir a Estem en Bavia, senzillesa, expressivitat, harmonia cromàtica, originalitat i coherència temàtica-argumental.\nAltres característiques que sorprenen en un artista tan jove a banda de l’execució, es la personalitat dels seus ninots, en uns anys ha creat un estil propi, sobretot en els rostres de forma ovalada, que no s`assemblen a res del que s`haja creat abans, amb uns acabats d`una pulcritud absoluta. En els colors hi havia molt d`atreviment, pinzellades soltes combinant colors forts amb suaus i un detall curiós, a l`igual que Monterrubio, Tortajada també utilitza les pigues en les cares dels ninots, la introducció d`un cert cubisme facial, que en part recorda a Gallego, o els jocs de colors forts i d’ingravidesa d`Amar.\nEstem davant un superdotat de les falles infantils, capaç d`absorbir el millor de tots i processar-ho en un estil propi? Te assessors que han estudiat Belles Arts? Quina es la seua formació? Potser no puga entendre la forma de fer falles d’aquest artista de Benifaraig, simplement perquè es nova. Una creativitat que ha begut possiblement de tota l`experimentació que porten generant les falles infantils, la darrera dècada, un cresol de coneixements concentrats en un artista que possiblement atresora coneixements teòrics i que te el do, de poder plasmar-los tridimensionalment. Amb Estem en Bavia, ha donat el salt definitiu, aconseguint el 1r premi de la secció primera infantil a banda del millor ninot de la secció, per a Jesús-Sant Francesc de Borja-Zenete. L`any que ve jugarà en la Champions, per favor no li carreguem massa pressió, seria una llàstima.\nUn nou salt espai temporal, com si estiguera en el Ministerio del Tiempo, em retorna al dia 17 de Març, torne a la Plaça del Bisbe Amigó, on després de vore els seus cadafals avançava pel carrer Conca, fins a la Gran Via Ramon y Cajal, abandonava Arrancapins per incorporar-me a la Roqueta, l`altre barri del Sector. A l`alçada de la Plaça de Vannes, territori de la Falla Espartero-Ramon y Cajal, em trobava de nou amb una obra de Julio Monterrubio, Necessitem mims una creació cuidada fins el mil·límetre, on es percebia verticalitat, un efecte aconseguit pels cubs de rubic, que feien de base de quasi totes les figures, així com d`unes flors amb llargues tiges, intercalades per tot el cadafal.\nTambé aconseguien l'efecte cromàtic d'il·luminar una part del cadafal, sovint la més fosca, amb colors vius. Més que remat, hi havia uns grans ninots al centre de la falla que omplien l`espai del cos central i el remat de l`estructura clàssica. De nou l’oposició de colors, un ninot amb ratlles blaves, l`altre roges, un de cabell ros i l`altre morat...d’esquenes l`un a l`altre com el deu Janos. Parelles de ninots, que transmetien estima i cura d`un a l`altre, amb una absoluta fidelitat amb l`argument que es pretenia mostrar: la mare amb el fill, el xiquet amb el gos, el xiquet i les plantes, el faller i la fallera, etc,... combinacions de colors. Els acabats eren tant bons, que donava la sensació que uns dibuixos animats hagueren cobrat vida.\nUn altre detall que no podia quedar fora era la universalitat del cadafal, uns xiquets representaven els cinc continents, mostrant diferents emocions, una característica que només te l’espècie humana. Els colors forts dels cubs de rubik en contrast amb les tonalitats pastís dels ninots, feien que semblaren que les cares estigueren més que pintades, dibuixades....les primeres falles que vaig conèixer de Monterrubio foren les infantils d’Espartero fa vora 25 anys, el més sorprenent no es que continue fascinant-me, es que a més a més, ho ha fet sense deixar d`evolucionar i això emociona. El jurat li ha atorgat el 4rt premi de la secció primera infantil, la competència enguany era enorme però tècnicament es mereixia molt més, un altra cosa es que altres artistes tingueren més pressupost, fet molt evident en les tres falles del podi.\nLa banca no sempre guanya era el lema de falla gran d’Espartero-Ramon y Cajal, que enguany ha construït Rafa Cheli. Amb una estructura prou vertical, formes rectangulars a la base, disposava de doble remat, la cabaretera que fumava asseguda sobre el piano i el pianista que feia un escorç amb un peu al piano i un altre en l`aire, se`n eixia prou de l`eix central, provocant cert risc. La primera escena que veia amb un màquina escura butxaques assenyalava una crítica més profunda que l`econòmica, hi havia un transfons social.\nEsforç, estalvis, deutes, etc,...al costat, una ruleta on es critica com la banca s`ha jugat els nostres estalvis especulant, banquers i polítics bavosos i gàngsters,...dona gust llegir crítiques així, després de portar tants anys llegint crítiques blanques i condecents amb els poders fàctics. Un Einstein que no acabava de convèncer pel modelat, ens parlava de la relativitat de la fallida dels bancs. Una Rosita Amores, ben modelada però que no s`assemblava gens , ballant damunt una paella trencava una miqueta el fil argumental.\nTampoc l`aspecte per darrere, tot massís i amb colors foscos feia molt gràcil el cadafal, apareixia un homenatge al periòdic Las Provincias, que enguany fa el seu 150 Aniversari. Un monstre molt lleig volia donar crèdits, per després esperar que caigueren en desgràcia els seus creditors o uns malfactors xocaven intentant fugir de la justícia. Els valors estètics del cadafal, no eren molt destacables, amb un modelat irregular, des de els remats –prou ben feta la cabaretera, no tant el pianista-, passant per la base i les escenes, el més positiu podria ser la pintura, però era també discreta. El millor el risc d`un dels remats i una composició que augurava una bona cremà, així com una molt bona crítica, en resum crec que podien sentir-se més que satisfets, amb el 7é premi a la secció 2-B.\nAl carrer del costat com aquell qui diu, la falla Cervantes-Pare Jofre, havia plantat I la grillà...soc Jo? de Manuel Martínez Reig, la globalització ens ha fet que perdem el sentit comú, així ho mostrava la cabra boja del remat, que per si fora poc estava pujada a una arruixadora, d`eixe objecte eixia un acompanyant, Pepito Grillo, amb una mirada a la cabra entre divertida i condescendent. A l`altra banda un bust de Juana la Loca, que ens feia preguntar-nos si encara creiem que estava boja o ho feren creure per a impedir que fora reina. El plantejament del cos central era fàcil d`entendre amb uns acabats ben resolts, que encara podrien haver segut millors si la arruixadora haguera tingut un color menys estrident.\nA les escenes de nou ens trobàvem amb la mateixa dinàmica, molt ben argumentades, amb uns acabats més que dignes, però sempre amb una part molt més desenvolupada, es el cas de Dalí i Ripollés, el primer no estava malament, el segon era d’un realisme de museu de cera, fantàstic ninot de M. Martínez Reig. De nou amb el ninot d`Armiñana, el nivell tornava a baixar, i així en forma de serra, puja, baixa, puja, baixa, vaig percebre el nivell d`aquell cadafal, de composició clàssica, molt bon guió i errades d`execució lleus o molt lleus, amb un cadafal que tampoc arriscava molt, el qual aconseguia un 11é premi de la secció 3-A, es a dir en posicions mitjanes.\nAmics imaginaris era el lema de la falla infantil de Juan Lluch Martí, el de Benicarló repetia en Cervantes-Pare Jofre, enguany amb més volum que l`any passat, però també unes línies una miqueta més clàssiques. Acolorida com poques, cal esforçar-se per trobar l`estructura interna de la composició de la seua falla, per davant una gran balena feia de base, amb una espècie d’arc o finestra darrere, no hi havia massa sensació de risc, percepció que canviava totalment quan es rodava la falla, amb vora tres o quatre ninots en l`aire.\nA un modelat més que correcte, cal afegir una de les millors paletes de pintura de la categoria, la predilecció pels forts contrastos es pot apreciar entre el color càlid de la balena i el fred de l`arlequí del remat, la pluja de la nit del 15 al 16, havia deixat tocades algunes figures, però eixes arrugues no podien tapar la seua bellesa. Un detall que em va deixar estranyat fou la dicotomia entre els ulls minúsculs dels ninots del grup candidat a l`indult i la resta de ninots, que no desmereixia, però li treia cohesió. Dol escriure açò, d`un dels artistes d`infantils que mes em fan gaudir, però enguany amb aquest cadafal, crec que Lluch ha fet un retrocés, que espere i desitge siga puntual, el resultat fou un 13é premi a la secció cinquena infantil.\nLa foto no està presa al carrer Sant Vicent Martir, sinó al carrer Pelayo\nA mesura que m`acostava al carrer Sant Vicent Martir, escoltava més i més fort, el soroll de desenes de bandes de música que tocaven Amparito Roca, Lo Cant del València, El Faller o Xàbia, eren l`avançada de les ufanes comissions que arreplegaven el seu guardó. La banda sonora d`una pel·lícula amb milers d`extres, que omplien els carrers d`una ciutat que per uns dies semblava la capital de la mediterrània, que per uns dies recordava dies feliços, quan l`atur era una paraula estranya i la pobresa un record d`eixa postguerra que a banda d`estudiar havia escoltat dels meus majors. Fou inevitable que alguna llàgrima aguaitara fora dels meus ulls incapaços de contindre les emocions que havien restat closes dins meu massa temps.\nAvançava pel carrer Matemàtic Marçal quan encara no eren ni les 12h del mati i ja estava ple de gom a gom, un xamfrà mític el de la confluència entre Convent Jerusalem-Matemàtic Marçal que te com a encarregat del seu cadafal des de fa anys, un artista que prové d’una nissaga també mítica com son els Santaeulàlia. El ocàs dels deus era el lema del cadafal més voluminós dels que enguany s`han plantat a València, que es com dir al món. Amb un espectacular remat em rebia la falla de Pedro Santaeulàlia, sostinguts per un enorme Poseidó, que era clarament cos central i anima del cadafal, una figura massissa, potser massa, sobretot si ho comparem amb altres propostes de la categoria reina.\nLa foto reflecteix una expressivitat que molts pocs artistes son capaços de reproduir en el suro\nEl treball més minuciós del deu grec de la mar, estava en el rostre i en alguns elements del vestuari com els braçalets, però no hi havia una profusió de detalls, com si hi hagut altres anys. La qüestió relativa al risc-composició, també baixava punts respecte anys anteriors, tot i que un principi semblava que els braços de Poseidó, suportaven tot el pes del remat, quan t`acostaves veies, que també el cap, equilibrava el pes fent de punt de recolzament. Així i tot, cal dir que hi havia una certa inclinació de la barca o cistella, -on estaven els semidéus guerrers del remat- cap avant i cap a un dels costats, però que tampoc abandonava molts graus l`eix vertical.\nDe fet els ninots del remat estaven situats de forma molt estratègica, el més gran i pesat que sostenia el trident estava situat en la vertical, mentre que els altres quatre amb clarament menys pes, estaven situats a dreta i esquerra. Si s`observava atentament es veia com hi havia un al centre que estava exactament damunt del cap, però també un darrere, lògicament son moltes tones de pes, que no es poden carregar a l`atzar.\nEl modelat Santaeulàlia, es sobradament conegut –ha plantat fins i tot a Xina!- per la seua qualitat, es difícil millorar-lo, però la temàtica del cadafal i sobretot el disseny condicionaven a romandre a banda de en la caricatura, en una certa tosquedat, que no s`observava en anys arrere. La pintura mereix un capítol a part, com el modelat, també estava influït pels factors anteriorment descrits, configurant una paleta de tonalitats fosques –i això que el 17 encara lluïa el sol, amb creixent nuvolositat- predomini absolut de colors freds, amb alguna excepció molt residual d’algun fragment de tonalitat càlida.\nFora del cos central, però molt relacionat estava el contrarremat del guerrer que en solitari presentava batalla des d`una roca amb una enorme espassa, amb característiques semblants als seus companys de remat. Només les grans i belles sirenes situades a l`altre banda del cos central, suavitzen un cadafal d`una temàtica dura i decadent, amb unes expressions més amables i amb un color més càlid, son el contrapunt perfecte, l’oasi enmig d’un cadafal que representa el moment actual de decadència i lluita per la supervivència.\nNous Messies sorgeixen en temps de sotsobra, que aprofiten la caiguda dels deus de la política que intenten salvar-se de la tempesta, les cares dels polítics son probablement les millors modelades del 2015, sempre amb el permís de Manuel Algarra. Mentre que alguns van en canoa, com Pedro Sanchez, altres com Rosa Diez, només tenen flotador, ...el propi Rajoy també en canoa, ací no se`n salva ningú! Els submarins de Cs, ataquen els supervivents, els peixos del tripartit ataquen a la Si-re-Rita. No podien faltar les referències futbolístiques, un catxalot anomenat Mobi-Lim, representa el valència, el qual ha comprat , al costat guerrers del Barça i el Madrid.\nRodant ja per la part de darrere, apareixia un Felip VI, penedit d`haver alçat l`estora, la seua cara era un poema. A l`ocàs de la monarquia, segueix l`esportiu, tombes, amb cartells referents a esports i esportistes caiguts en desgràcia i enmig un Gassol i un Del Bosque, -grup candidat a l’indult-que encara que hara siga cendres, passarà a la història de les falles com a icona representativa dels temps actuals. Com en moltes altres falles, la crítica a la política catalana també està present, en el cas del molt honorable que passà a molt impresentable, més que justificada i sota dos dracs, un de Convergència i Unió i un altre d`Esquerra, el catalanisme feia un castell, on l`enxaneta era Pujol i la base Junqueras i es que de la corrupció no se`n ha lliurat cap territori.\nQuan hi ha tempesta els taurons eixen a per víctimes, la crítica als bancs no podia faltar, així com als desnonaments. L’escena fallera, anava dedicada a dos coneguts jubilats de les falles, Armiñana i Barrachina, que després de set i sis primers premis, han decidit descansar, envoltats de unes Sirenes que els separen de la resta de desgràcies actuals. Per dins el cadafal, hi havia altres escenes, com la de Blesa, Julián Muñoz, Isabel Pantoja o Carlos Fabra en la presó, alguns ninots vistos de prop semblaven quasi reals, on hi havia el contrapunt de l`escena apologètica o homenatge, en aquest cas al periòdic Las Provincias, que enguany fa el seu 150 Aniversari.\nL`especial es una categoria molt dura, per guanyar a banda de pressupost –aquesta falla el tenia- has d`encertar en la composició-risc, en les escenes, modelat, pintura, guió....i el cadafal era molt bo, però no podia competir en risc amb el de l`antiga – una falla molt semblant però amb més risc, polèmiques de ferros a banda- ni amb la pintura i el cos central dels mims del Pilar. Malgrat haver obtingut el 3r premi de la Secció Especial, era probablement la més regular, però amb xicotets molt xicotets descensos en tots els apartats i això en la Champions es paga. L’any que ve, tot i no haver guanyat, tornaran a ser favorits, una vegada més.\nLe jardín de l`amour era l’obra de Javi Fernandez, una falla molt pastís, modernitzada i passada per l`estil propi de l`artista, com per exemple els grans ulls dels ninots. Abundància de figures del sexe femení, xiquets i iaios, en una estructura redona i jeràrquica, les dones manen, com mostren les dues grans figures femenines, en un segon plànol estaven els iaios a la part de darrere i finalment els xiquets, l’única figura masculina jove estava agenollada, als peus d`una jove demanant-li la seua ma.\nPreferència pels colors càlids, de tonalitats suaus, amb perfecta transició d’uns colors a altres, expressivitat perfecta dels rostres dels ninots, mostra d`un treball minuciós, des del modelat, passant, per l’escatat, etc,... i finalitzant per la pintura. Un exemple d’això es l`escena del xiquet, que està besant a una xiqueta i ella envermelleix les galtes. La millor de les infantils d`estil clàssic, a l’igual que la gran te una regularitat de ferro, i aconsegueix un 5é premi a la Secció Especial Infantil per a la Falla Convent de Jerusalem-Matemàtic Marçal.\nA menys de cinquanta metres, al carrer del costat, el carrer Pelayo, seu de la catedral de la Pilota Valenciana, el Trinquet de Pelayo, es plantava i es planta des de fa més de 100 anys, la Falla Pelayo-Matemàtic Marçal, que enguany ha fet Vicent Albert Garcia amb el lema Del cel a l`infern apareix un cos central en forma d`arc celestial, a la que s`accedia per una escala, allí dalt un angel cercant gent de bé, però només troba corruptes. Dalt al remat uns escolans repassaven la llista per saber qui anava al cel, mentre baix Sant Pere tenia les claus plenes de teranyines de no gastar-les, perquè ara s`obrin amb comanament a distància.\nI la veritat es que no em donà temps a més, la composició estava molt proporcionada, amb un remat una mica desproporcionat front el cos central i a més a més pintat amb uns colors més vius, per destacar més-fins i tot el color de les casulles, era complementari amb les façanes dels voltants-. Una llàstima no poder rodar-la ben rodà, perquè aconseguí el 2º premi de la secció 5-A.\nSi vaig contemplar una miqueta millor, Un colp sonat de Francisco Gisbert Picó, una falla amb una imaginació desbordant, on la barca de Noe, semblava que duia a banda d`animals petroli, un tauró tacat mirava a la barca amb cara de pocs amics. En el remat un núvol anunciava un diluvi universal que deixava caure gotes humanitzades, i apareixia també un pare noel. Una historia esbojarrada, amb un disseny original, compost per una gran quantitat de xicotets elements, com per exemple unes bases tant planes com les pizzes.\nVertaderament una composició renovadora, on no es podia tindre en compte el modelat, sinó la enorme creativitat, d`una forma de fer falles amb un estil fins ara mai vist. A nivell de pintura, predominaven colors clars i vius, però sense un predomini clar de càlids o freds. Donava una sensació de falla infantil, molt infantil valga la redundància que li ha valgut a Pelayo-Matemàtic Marçal, tornar a guanyar un 1r premi, enguany en la desena secció infantil.\nFugia d`un bullici i entrava en un altre quan arribava al carrer Xàtiva, el kilòmetre 0 del món faller, a poc més d`una hora per la mascletà, quasi em costa més vore la Falla Bailen-Xàtiva (Ferroviària), que la de Convent, vertaderament Memorandum, s`alçava en un lloc estratègic. Un dels cadafals de l`any, construït pels Germans Rafa i Raul Martínez Chuky, creat com a monument solidari per a ajudar als malalts d’Alzheimer i homenatge a la iaia dels artistes. Poques vegades es veuen falles didàctiques de comissions adultes. Una falla que desgraciadament vaig haver de vore de passada. El remat i cos central, un cap d`una dona major, excepcionalment ben fet, sorprenia a locals i forasters.\nEls que estem una miqueta dins d`aquest món, de seguida apreciàrem que era un projecte amb col·laboracions de luxe, com la del dibuixant Paco Roca, amb el còmic Arrugas, en una falla contra l’oblit no podia faltar l`homenatge a Anfós Ramón, un dels mes grans poetes fallers de la història recentment desaparegut. També apareixien fotografies d`Stella Blasco i altres persones de diferents àmbits de les arts i la cultura que desgraciadament no em vaig poder detindre a observar, com tampoc la seua falla infantil de Paco Real El Gran Ibáñez, però fou un digne final per un gran sector. Merescut 1r premi d`enginy i gràcia i 6é de la Secció 5-B d’una falla que ens feu reflexionar a molts i sorprendre a tots.\nUns minuts més tard, ja em trobava caminant per un altre sector....pero això ja es una altra història, fins la propera!\n Vore Dia 17 de Març- Extramurs . Iª Part: La Roqueta-Arrancapins\nPublicat per Corredor de Falles a 11:07 Cap comentari:\nCRÒNIQUESFALLERES 2015 Dia 17 de Març- Caminan...\nCRÒNIQUESFALLERES 2015 Dia 16 de Març- Impulsat...


Anuncis DIVERSOS I COMUNITAT SANT FELIU DE GUíXOLS | Classificats.net\nAnuncis / Girona / Baix Empordà / Sant Feliu de Guíxols / Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols\nDiversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols\nAnuncis de: Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols\nDe 1 a 0 de 0 anuncis de Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols\nAnuncis Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols\nConsulta anuncis classificats de Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols. Publica el teu anunci de Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols, és gratis a Classificats.net. Contacta amb els anuncis de Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols directament, per telèfon o correu electrònic.\nClassificats Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols\nConsulta tots els anuncis de Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols que han publicat els usuaris\nBusca i troba Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols\nEstàs a la secció de Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols del portal d'anuncis gratis. Busca, troba, compra, ven, demana, regala, informa, ajuda o coneix gent a Classificats.net. Tots els anuncis de Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols són gratis. Busca i contacta.\nGent interessada en Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols\nBusca, troba i contacta amb gent que ofereix: Anuncis de: Diversos i comunitat Sant Feliu de Guíxols


Barril de vidrio 5.000 ml de vidrio con tapa y grifo\nBarril de vidre 5000 ml amb tapa i aixeta\nBarril con tubuladura de 5 litros con grifo de vidrio esmerilado 29/32\nFabricado en vidrio borosilicato 3.3\nGrifo de vidrio esmerilado NS 29/32\nDiámetro boca 100 mm\nDisponible bajo pedido capacidad de 3 litros.\nMarca: SIMAX República Checa UE\nTemperatura de transformación 534º C\nTemperatura superior de recocido 550º C\nTemperatura inferior de recocido 494º C\nTemperatura máxima de trabajo 500º C\nDetalls del producte Barril de vidre 5000 ml amb tapa i aixeta\nVidre borosilicat 3.3\nDiàmetre interior boca\nAlçada sense tapa\nTapa amb pom de vidre\nTapa sense precinte de seguretat\nAlçada amb tapa / tap\nVidre esmerilat NS 29/32\n16 productes en la mateixa categoria que Barril de vidre 5000 ml amb tapa i aixeta\nFlascó vidre 3 ml comptagotes topazi\nFlascó comptagotes de vidre ambre amb tapa negra i pipeta de vidre de 3 ml de capacitat Pot de vidre especialitzat per a contenir, transvasar i...\nTapa rosca d'alumini color plata 55 mm\nPreu 0,30 €\nTapa d'alumini color plata amb disc interior per als nostres pots de boca ampla de 60 ml i rosca de 51 mm.Qualitat alimentàriaLa tapa té un disc...\nFlascó 100 ml rosca DIN18 tapa alumini verd\nDes de Preu 0,94 €\nL'ampolla de vidre verd i amb rosca 18mm és de qualitat farmacèutica. La tapa d'alumini de rosca i disc interior EPE garanteix un tancament...\nFlascó plàstic rentador graduat 500 ml\nPreu 4,76 €\nFlascó rentador o flascó netejador de plàstic fabricat en polietilè d'alta densitat, PEHD o PEAD, de 500 ml de capacitatAmpolla graduada en relleu...\nTapa metall blanca per a pot de 500 ml-1000 ml\nPreu 0,39 €\nAccessori per a pots de vidre amb tapa a rosca de boca ampla, capacitat de 500ml i 1000ml Tapa metàl·lica blanca tipus twist-offEsterilitzable a...\nPot vidre transparent 250ml tapa baquelita negra\nDes de Preu 2,36 €\nPot cilíndric de boca ampla en vidre transparent i tapa rosca negra de 250 ml de capacitat. És un envàs clàssic per a cosmètics naturals, cremes...\nFlascó 100 ml vaporitzador rosca DIN18 topazi\nAmpolla de vidre ambre de coll estret amb polvoritzador, 100ml Envàs per al sector farmacèutic, químic, alimentari, sanitari i cosmètic. Útil per a...\nTapa negra PP per a flascó Merck 15 ml\nPreu 0,22 €\nAccessori per a flascons de boca ampla de capacitat de 15 mlTapa de plàstic polipropilè (PP) negraLa tapa té un disc interior de polietilè expandit...\nPot i tapa amb rosca alumini 30 ml\nPreu 1,21 €\nPot rodó d'alumini plata de 30ml i amb tapa a rosca. El disc interior de la tapa garanteix el correcte tancament, evitant fuites i conservant...\nTapa comptagotes rosca 18 mm pipeta vidre 50mm\nTapa comptagotes negra de rosca de 18 mm, sense precinte de seguretat amb pipeta de vidre de 50 mm de longitudTanca per als nostres flascons...\nObturador per a flascó rosca boca ampla 30 ml\nPreu 0,12 €\nAccessori per complementar el tancament de la tapa a rosca i protegir el contingut de la humitat de l'ambient. Obturador fabricat en plàstic...\nPot vidre 370 ml tapa rosca metàl·lica\nPreu 0,97 €\nBote rosca 370 ml con tapa Twis-Off metálica 110 Pote con tapa rosca frabricado en vidrio Soda-Cálcico, Clase Hidrolítica tipo 3Capacidad 370mlLa...\nTapa rosca DIN18 negra amb anell d'abocament\nTapa negra con precinto y anillo de vertido para frascos de vidro de rosca DIN18 Cierre hermético para botellas de vidrio con rosca de 18 mm...\nPot vidre rosca 60 ml transparent amb tapa d'alumini\nDes de Preu 0,87 €\nPot cilíndric de boca ampla de 60 ml en vidre topazi i amb tapa a rosca de baquelita negra Clàssic envàs per a cosmètica natural o crema casolana....\nPreu 223,85 €\nFlascó dispensador vertical 10000 ml aixeta de vidre\nPreu 326,70 €\nBarril de vidre 10000 ml amb tapa i aixeta\nPreu 259,75 €\nFlascó dispensador vertical 20000 ml aixeta de vidre\nPreu 502,15 €\nBarril de vidre 20000 ml amb tapa i aixeta\nPreu 391,42 €\nClip plàstic per a esmerilats NS29/32\nPreu 1,27 €\nClip de plástico para juntas esmeriladas NS 29/32 Color rojoAbrazadera fabricada en polioximetileno (POM): El POM se caracteriza por su alta...


Concept Now Cosmetics, Santa Clara, CA\nCalifornia Business Directory » Services » Hair Salons & Barbers » Santa Clara » Concept Now Cosmetics\nSanta Clara, CA 95051-2154\nConcept Now Cosmetics on Cabrillo Ave in Santa Clara, CA is in the Beach California section(s) Cosmetics, Beauty Supplies, And Perfume Stores and Beauty Salons. The map of Concept Now Cosmetics shows the approximate location in Santa Clara, but you should call them at phone number (408) 248-0546 to verify their address is 3488 Cabrillo Avenue, Santa Clara, California 95051-2154 and to get hours and driving directions.\nOther Hair Salons & Barbers Nearby Concept Now Cosmetics, Santa Clara, CA\n3517 El Camino Real\n0.5 miles from Concept Now Cosmetics\nSanta Clara, CA 95051-2661\nPark Juun's Beauty Lab\n0.6 miles from Concept Now Cosmetics\nHanna's Skin Care\nArticles about Concept Now Cosmetics\nSearch Results: Concept Now Cosmetics\nDAY-BITING MOSQUITOES BREEDING NOW IN CALIFORNIA · Great White Sharks ... Neja Cosmetics Founder Provides Beauty Tips · Old Fashioned Soda ...... Daily Kansan Editor Doesn't Like California Beach Mall Concept · Catching Up on ...


Edicions Documenta Balear - Poesia per aconseguir l’alliberament nacional\n13/07/2009 Diari de Balears C.T.\nPoesia per aconseguir l’alliberament nacional\nEl primer poemari publicat per l’activista polític i militant d’esquerres Joan Alfons Marí i Torres ja es troba al mercat. La lluita i la supervivència són els eixos clau de La terra encesa, el primer poemari de Joan Alfons Marí i Torres, que acaba de publicar l'editorial Documenta Balear i que es presentà dijous a l'Espai de Cultura Can Alcover. El llibre no ha sorgit d'una vocació, sinó que des de principi dels anys vuitanta l'autor començà a escriure "perquè m'agradava". "No m'havia passat mai pel cap editar-ho, però el 2005 em vaig decidir a mostrar els meus poemes a gent de confiança i ells em varen encoratjar perquè ho publicàs", afirma.\nJoan Alfons Marí i Torres, nascut a Palma el 1963, ha estat des de ben jove activista polític i cultural i militant de l'esquerra nacionalista. A més, ha col·laborat en les publicacions Mallorca socialista, El Llamp i La Nau. El recull, que es titula La terra encesa, consta de dues parts. La primera, que rep el nom del llibre, s'ambienta en l'edat mitjana i inclou onze poemes. La segona és formada per vint-i-vuit poesies i du el títol de Passadís d'ombres. Aquesta secció transcorre en l'actualitat i a la nostra terra.\nLes lletres ens parlen de com sobreviure dins aquest entorn en el qual estam submergits. El poeta hi dispara versos de combat "per obrir espais de llibertat", ens explica. Una manera més de combatre per aconseguir l'alliberament nacional dels Països Catalans. "Es tracta de poesia política, tot i que m'agrada més utilitzar el terme poètica de combat", comenta l'escriptor. "Són temes dels quals molta gent no s'atreveix a parlar", afegeix.\nJoan Alfons Marí dedica aquest poemari a Jaume Serra i Obrador, president honorari del JEN-PSM i militant del PSM, amb qui té una especial afinitat. "Em vaig prometre que si editava mai cap llibre, el dedicaria a Obrador", aclarí.\nLa poesia de combat, una de les manifestacions artístiques més antigues, és la via que utilitza l'autor per manisfestar el que sent mitjançant les qualitats estètiques del llenguatge. Joan Alfons Marí i Torres no ha fet més que començar el seu camí i encara li queda molt per recórrer. "Tenc més poemes escrits a casa que no he inclòs en aquest recull", manifesta.


En aquest curs veuràs i analitzaràs totes les fases d'un pla de màrqueting, des de la visió estratègica fins a la campanya de publicitat i el llançament d'un producte al mercat.\nTotes les persones que, dins de l'organització empresarial, tenen influència en el seu desenvolupament comercial: direcció, vendes, I+D, direcció de la producció i/o logística, servei, etc. interessats en conèixer i aplicar les diferents escales d'un pla de màrqueting complert per al llançament de nous productes al mercat.\n2. El màrqueting analític\n3. El màrqueting operatiu\nT’interessa Pla de màrqueting tàctic (online)? Escriu-nos i podrem atendre’t


Trobades gestaltiques - Espai Sistèmic i Humanista · Carme Tuset & Equip\nLa teràpia Gestalt és una filosofia de vida, on el que és obvi, és l'important. És un adonar-se del que et passa, per sobre fins i tot, de ser un enfocament terapèutic.\nAmb les diferents dinàmiques que el terapeuta gestàltic proposa, pots arribar a prendre consciència del que et passa realment i identificar el que limita el teu present, tot i ser un conflicte relacionat amb el passat o provocat per la incertesa o por al futur.\nAdquiriràs eines suficients per entendre i resoldre aquells conflictes que t'impedeixen i limiten el gaudi de la vida al màxim. Aprendràs a deixar d'imaginar, centrant-te en la realitat, a esbrinar les teves veritables necessitats i a responsabilitzar-te que és teu deixant anar el que no et toca i et pesa.\nAmb l'escolta i la presència i acompanyat pel terapeuta, faràs el teu procés de creixement personal, donant-te compte de les estratègies que utilitzes per a l'autoengany, que sense ni la teva saber-ho t'impedeixen avançar d'una manera fluida i sana impossibilitant establir relacions sanes amb els que t'envolten.\nDos Dimarts al mes de 18:30 a 20:30h\nInici a Gener\n12 Gener; 2 Febrer; 16 Febrer; 2 Març; 16 Març; 30 Març; 13 abril; 27 Abril; 11 Maig; 25 Maig; 8 Juny; 22 Juny;\nPrèvia entrevista. Places limitades


Festes del Tura a Olot - Socpetit.cat\nDel 6 al 10 de setembre Les Festes del Tura a Olot, declarades Festes Patrimonials d’Interès Nacional per la Generalitat de Catalunya amb especial esment dels cavallets, els capgrossos, els gegants, el cap de Lligamosques i el correbou. Apleguen un ample ventall d’actes tals com cercaviles, actes religiosos, Cant de la Salve i ofrena floral a la patrona d’Olot, actuacions musicals, teatre, balls, sardanes, actes esportius, espectacles infantils i altres.\nEls Gegant, Nans i Cavallets\nEls Gegants d’Olot són els veritables protagonistes de les Festes del Tura, juntament amb els nans i cavallets. Són els que donen l’inici el primer dia de festa, tot sortint a 3/4 de 6 en punt de la tarda de la sala dels gegants de l’Hospici, lloc on ha estat esperant durant tot un any aquest moment i són els que, l’últim dia, donen per finalitzades les fetes, tornant al seu lloc. T’aconsellem que si els vols veure, sobretot en els 3 balls que fan a la plaça Major (coneguda popularment per la plaça dels Gegants), siguis puntual per trobar lloc, doncs l’espai s’omple de gom a gom i després és complicat observar-los bé. I sobretot el ball de nit de l’últim dia, es fa amb tots els llums tancats de la plaça i il·luminats només amb la llum d’espelmes. Estigues al cas sobretot si portes mainada.\nConsulteu aquí el programa de les Festes del Tura a Olot »\nFesta de la Fil·loxera a Sant Sadurní d’Anoia, l’Alt Penedès\nFesta de la Fil·loxera a Sant Sadurní d'Anoia, l'Alt Penedès


Els republicans afusellats durant la Guerra Civil foren lloats a Son Coletes\nEls presents criticaren la negativa del batle a posar un mural en record dels morts\nMargalida Fuster | 17 abril 2000\nEl cementeri de Son Coletes de Manacor es va omplir, ahir al migdia, amb l'assistència d'unes dues-centes persones que varen voler retre un homenatge al gran nombre de republicans d'aquesta ciutat i d'altres pobles de la comarca que moriren afusellats, al mateix lloc, a mans de soldats feixistes durant la Guerra Civil espanyola.\nL'acte, organitzat per Andreu Frau i Joan Rosselló, es va impregnar d'emotivitat. Es pot dir que després de 16 anys que se celebra aquest homenatge, ahir va ser el dia que va comptar amb més participació.\nLa celebració va servir també per retre un merescut homenatge a l'amo en Miquel Suñer, comunista rellevant de Manacor, recentment desaparegut. El començament de l'acte va ser molt emotiu. La soprano manacorina Maria Antònia Gomila va cantar «Imagine», de John Lennon, constatant amb la lletra d'aquest singular compositor les ganes de canviar aquest món de guerres per un de pau.\nDesprés, abans d'anar als parlaments dels convidats, es va llegir una carta de l'actual batle de Manacor, Miquel Riera (ALM-UM), que intentava justificar la seva negativa a instal·lar un mural realitzat per Adreu Frau en memòria dels que moriren durant la Guerra Civil.\nAny rere any, Frau sol·licita per escrit a l'Ajuntament de Manacor que s'ubiqui vora la fossa comuna el seu mural, considerant que és de justícia que els que moriren per la República tenguin també un monument que els recordi.\nAra, pel fet de tenir un equip de govern progressista, semblava que la petició de Frau es podia fer realitat. Però no va ser així, i les excuses exposades pel batle Riera, que ni tan sols es va personar en l'homenatge, no convenceren ningú, ben al contrari, fou durament criticat.\nJaume Santandreu va presentar els convidats, que llançaren emotius parlaments. Aquests són personalitats destacades en l'àmbit polític o gent que ha patit la pèrdua d'algun familiar durant la Guerra Civil, i conten la seva experiència. L'edil Maria Antònia Vadell (PSM), plorant, va demanar disculpes a Frau per no haver pogut complir la seva paraula de permetre la col·locació del seu mural al cementeri. L'acte va finalitzar amb la cançó Abril 74, de Lluís Llach, interpretada pels germans Terrassa.


75.000€ per realitzar obres d’arranjament als accessos a nuclis de la comarca\npirineus.territoris.cat 13:24 03/11/14\nEl Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça ha iniciat aquesta setmana diferents obres de millora en els accessos a nuclis de la comarca amb un import total de 75.000 euros, les quals està previst finalitzin abans d’acabar l’any.\nals ribagorça alta per consell comarcal\nAccessos a nuclis de l'Alta Ribagorça.\nAquesta partida està vinculada a la recent signatura d’un conveni que el Consell Comarcal ha signat amb el Departament de Territori i Sostenibilitat, tot i que des del Consell Comarcal no es descarta que es pugui aconseguir finançament addicional.\nEls accessos als quals es realitzaran les actuacions de sotejament, neteja, reparació i construcció de cunetes, i instal·lació de biondes, entre d’altres, són els següents: carretera de Gotarta, Sarroqueta, la pista Castellars-Erta, Pinyana, Llesp, Durro, Senet, Cóll i Cierco, entre d’altres.\nAquestes actuacions completen les realitzades durant els mesos de primavera, en les quals, els participants en el programa del Consell Comarcal “Treball i Formació”, finançat pel Fons Social Europeu, van condicionar les cunetes de diferents accessos a nuclis de la comarca.\nEl Govern constata que el TSJC no qüestiona la potestat de la Generalitat de posposar les eleccions per la pandèmia\nVal d'Aran | 22/01/2021\nAlt Urgell | 22/01/2021\nTaurus invertirà 4 milions d'euros per duplicar el seu centre logístic d'Oliana i dotar-lo amb intel·ligència artificial\nLa Confraria de Sant Antoni de la Seu d'Urgell dona aliments al projecte Aliments per la Solidaritat\nTrenta-sis nous positius per coronavirus en les últimes hores a l'Alt Pirineu i Aran\nMor Jordi Fàbregas, músic, activista cultural i fundador de l'Escola Folk del Pirineu\nEls hotelers de la Ribagorça vendran forfets de Boí Taüll\nS’obre la convocatòria de la 10a edició del Premi Jove Emprenedor de l’Alta Ribagorça\nLa Vall de Boí substitueix els contenidors d’emmagatzematge de sal\nEducació manté a l'escola de la Vall de Boí la mestra substituta


SETMANA SANTA DE MATARÓ: Comença la processó Maria al Peu de la Creu\nComença la processó Maria al Peu de la Creu\nLa Mare de Déu dels Dolors al Pas Processional\nLa Llum de les espelmes enlluernen la foscor.\nLa Processó de Maria al Peu de la Creu ja s'ha posat en marxa. El seguici processional ha sortit a les 19:30 en punt de l'interior de la Basílica Mil·lenària de Santa Maria, en un moment on els Armats de Mataró es preparen per la Missa també en honor a la seva patrona.\nUna plaça Santa Maria plena de gom a gom esperava la primera de les processons de la Setmana Santa 2012 que ha començat oficialment avui. La Germandat es posa a caminar.\nA continuació us deixem unes imatges de l'interior de la Basílica.\nEls angelets amb l'encens subjecten la M de Maria.\nEls portants preparats per iniciar la Processó.\nLa Creu de Guia, la candeleria i l'estandard.\nEtiquetas: setmana Santa 2012, Venerable Congregació Dolors


El llegat de Pere Casaldàliga a Sabadell - Diari de Sabadell\nPere Casaldàliga va iniciar-se de sacerdot a la ciutat, on va despertar part de seva inquietud per l’acció social. Hi va trobar amistats i hi va deixar petjada ideològica\nRere unes ulleres rodonetes, la mirada intel·ligent d’un jove esprimatxat, d’espatlles punxegudes, busca un edifici a prop de la plaça del Doctor Robert. Està a punt de trobar la que serà casa seva durant 6 anys, l’església de l’Immaculat Cor de Maria. De fet, encara no ho sap, però la ciutat on es troba, Sabadell, serà molt més que això. Serà el seu primer amor.\nPere Casaldàliga (1928-2020), reconegut arreu del món per la seva defensa dels drets dels més desafavorits com a missioner religiós, va descobrir part de la seva inquietud per les causes socials a Sabadell. Molts anys abans de ser anomenat internacionalment com el Bisbe de tots els pobres, a raó de la defensa dels drets dels indígenes de la regió de l’Araguaia, al Brasil.\nVa espetegar a la ciutat el 1952, amb 24 anys, per fer-hi de professor claretià i de sacerdot per primera vegada, un any després de ser ordenat. Però la seva acció a la ciutat va orientar-se, també, als barris de Ca n’Oriac, Torre-romeu i Can Puiggener, que en aquella dècada s’erigien marginals i insalubres. “Va arribar sent un desconegut. Va marxar deixant empremta a moltíssimes persones de la ciutat. Era un home avançat al seu temps”, recorda el sabadellenc Josep Forns, qui l’any 1952, de casualitat, va donar un cop de mà a aquell jove escardalenc per trobar l’església de l’Immaculat Cor de Maria. Van acabar teixint una amistat íntima, més enllà dels anys que Casaldàliga va ser a la ciutat.\nUn temps durant el qual Forns, juntament amb molts altres joves, va ajudar-lo amb la seva acció a les barraques dels barris de la perifèria: “Hi anàvem a fer catequesi, però ens centràvem a fer tasques socials. Buscàvem feina a les fàbriques per a les famílies, ajudàvem a llegir i a escriure”.\nCasaldàliga va formar espiritualment i intel·lectualment molts joves de la ciutat, tant de dretes com d’esquerres, despertant-los inquietuds. “Vaig tenir l’oportunitat de mantenir-hi una relació intensa, en activitats de tipus juvenil i apostòlic. Em va ajudar a prendre decisions importants”, expressa Josep Oriol Garriga, també amic íntim del religiós, amb qui va col·laborar en la revista Eufòria i van compartir un viatge de peregrinació a Arantzazu.\nPeregrinatge al Santuari d'Arantzazu. D'esquerra a dreta: Pere Casaldàliga, Fray Vicente Aldazábal, Oriol Garriga, Manuel Corominas, Lluís Clapés i Joan Casals / Oriol Garriga - Arxiu Històric de Sabadell (AHS)\nEl llegat, obrir camí\nEl pas d’aquell jove per Sabadell perdura en el temps. Va deixar petjada a la ciutat: “Hi va haver una generació de sabadellencs que pertanyien a una església tancada, nacionalcatòlica, ultraconservadora. Va ser capaç de viure la vida cristiana de manera diferent i obrir un camí que en aquell moment era impensable. És una generació a qui el guiatge de Casaldàliga va conformar una determinada manera de viure, de pensar. En la gent cristiana del moment va tenir una influència importantíssima”, destaca l’historiador Jordi Serrano. “Era una persona molt revolucionària”, afegeix.\nEl seu caràcter transgressor, que a l’hora d’ajudar els altres no li va permetre mai discriminar per ideologies, va fer pujar la mosca al nas el clergat més encarcaradament conservador de l’època. Fins i tot, Casaldàliga es va atrevir a reformular la penitència a Sabadell, que en el llibre Yo creo en la justicia y en la esperanza titllava d’anguniosa. “No li agradava el confessionari. Preferia posar una cadira a davant de l’altra persona i enraonar. En acabar, li preguntava si se’n penedia i, després, en nom de Déu la perdonava. Hi anava gent de totes les idees, falangistes o d’esquerres, i a tots els feia pensar”, explica Forns.\nL’aleshores sacerdot, des d’una finestreta al convent de la plaça del Doctor Robert, atenia tothom qui ho requerís. Hi ha una anècdota que mai abans no ha transcendit: una matinada es va presentar un baliga-balaga al convent de la plaça del Doctor Robert, avergonyit després d’haver sortit d’un bordell, i va insistir fins a no poder més perquè l’atengués personalment. Casaldàliga, pacient, es va llevar i, amb la sotana descordada, va baixar per escolar-lo i tranquil·litzar-lo.\nLa rebel revista ‘Eufòria’\nD’acord amb els seus principis, l’any 1957, Casaldàliga va fundar la revista Eufòria. Una publicació cristiana i editada per la Congregació Mariana, però “rebel, fermentadora, optimista a contrapel”, que tenia una “bona mala intenció”. I que, en el primer número, ja augurava que s’hauria d’enfrontar a “les irritacions de la discòrdia” –tal com explica la portada que el D.S. recull de manera inèdita–.\nPrimer número de la revista Eufòria / AHS\n“Era una revista aparentment religiosa, però tocava temes polítics i socials encoberts. En el primer número, el censor ja va actuar. I quan això passava, Casaldàliga deixava l’espai en blanc. Finalment, la van acabar prohibint. La censuraven perquè feia pensar a la gent, i això no agradava al règim”, detalla Garriga, qui va participar-hi. Finalment, la persecució va deixar la revista arruïnada: “Va morir rebel als vuit números, sense taques ni diners”, exposa un text de comiat de la publicació.\nL’altra petjada, les amistats\nDes del 1971 nomenat bisbe de São Félix do Araguaia, Casaldàliga predicava la teologia de l’alliberament: l’aposta per un model d’església renovadora, compromesa amb la transformació social i política. L’any 1988 va ser citat al Vaticà per donar explicacions sobre les seves posicions heterodoxes i per no haver fet les visites obligatòries que el seu càrrec requerien a Roma. Hi va viatjar des del Brasil, i allà l’esperaven amics de Sabadell, a qui no havia vist des que havia marxat de la ciutat. Forns hi era: “Ratzinger, aleshores cardenal, l’havia de processar. El Papa de Roma, al principi, no el va voler rebre. Ens vam reunir en un local, en vam parlar i el vam aconsellar”. Al final, quan eren a l’aeroport, els van comunicar que, finalment, Joan Pau II tindria una audiència amb ell.\nColla d'amics sabadellencs es retroben amb Casaldàliga a Roma / Oriol Garriga - Arxiu Històric de Sabadell (AHS)\nLa ciutat va ser important per a ell i ell ho va ser per a la ciutat. De la mateixa manera que les amistats que hi va conrear: “La relació amb la gent de Sabadell mai no es va acabar, van continuar escrivint-se i mantenint el contacte”, referma Glòria Casaldàliga, neboda del bisbe. Ja ho va deixar escrit ell mateix en una de les seves obres, que mai no oblidaria la ciutat: “Sabadell va ser el meu primer amor”.


Vi solidari de Lagravera, Mas Blanch i Jové i Terrer de Pallars convoquen veremes col·laboratives | Cupatges\nVi solidari de Lagravera, Mas Blanch i Jové i Terrer de Pallars convoquen veremes col·laboratives\nEls dies escollits per a les veremes són els dies 16 , 23 de setembre, i 7 d'octubre\nLa intenció és fer un cupatge de tres raïms diferents de cada una de les tres subzones de la DO Costers del Segre\n5 vins refrescants aptes per a totes les butxaques\nRedacció | 12/09/2017 a les 08:25h\nArxivat a: Denominacions d'Origen, Vi solidari, Veremes col·laboratives, DO Costers del Segre\nEls cellers Lagravera d'Alfarràs, Mas Blanch i Jové de la Pobla de Cérvoles, i Terrer de Pallars de Figuerola d'Orcau, la consultoria de comunicació enogastronòmica Como Pomona, i la distribuïdora de vins Casa Badio, impulsen una associació sense ànim de lucre per elaborar un miler d'ampolles d'un vi solidari i col·laboratiu d'aquesta collita 2017.\nLes persones que vulguin ser amigues del projecte podran col·laborar comprant una ampolla o, fins i tot participant en la verema d'alguns dels 400 quilos que aportarà de forma altruista cada celler. El vi, que encara no té nom, es farà amb un cupatge de tres raïms diferents, un per a cada celler. Tres varietats diferents, de tres subzones diferents de la DO Costers del Segre (Segrià, Garrigues i Pallars). Els organitzadors convoquen tres veremes col·laboratives pels dies 16 de setembre, en Lagravera; el 23 de setembre, en Terrer de Pallars, i 7 d'octubre, en Mas Blanch i Jové.\nJordi Hortet, de casa Badio; el director i l'enòleg de Lagravera, Sergi Garcia i Ivà Gallego, respectivament; els propietaris i elaboradors de Terrer de Pallars, Núria Bigorra i Jordi Ruiz; Sara Jové, de la família propietària de Mas Blanch i Jové; i el periodista Rafa Gimena de Como Pomona; van celebrar aquesta setmana una primera reunió per fixar les bases de l'associació que donarà personalitat jurídica al projecte.\nLes veremes col·laboratives que han convocat els cellers tindran un cost de 20 euros i seran activitats enoturístiques de matí que inclouran, visita del celler i les vinyes, tast de vins, esmorzar i participació en aquesta verema. Les persones que vulguin reservar alguna de les ampolles solidàries que s'elaboraran amb el raïm veremat aquell dia podran fer-ho aquest mateix dia.\nLa Generació 'Millennial' és exigent i vol gaudir al màxim del seu temps d'oci | OpenTable ha fet un estudi i revela als restaurants què busca aquesta generació quan surt a menjar\nWinemakers Lab, o aprendre a fer el teu propi vi utilitzant tecnologies de fabricació digital\nEl projecte WineMakers Lab utilitza el vi com a eina d'apoderament ciutadà | Qualsevol podrà, utilitzant tecnologies de fabricació digital, fer el seu propi vi assolint també coneixement tecnològic | Barcelona és la ciutat del renaixement digital i alhora la capital d'un país de vins


Una crida solidària: ‘La justícia ens reMATa’ | El Dimoni de Santa Eugènia de Ter (Gironès)\nSóc conscient que parlar de solidaritat en aquesta societat líquida pot resultar bastant anacrònic, antic, propi d’una altra època. La solidaritat entesa com un valor que alimenta el compromís voluntari i desinteressat envers la causa d’altri fins a involucrar-nos de forma activa té la màxima expressió en les lluites del moviment obrer i les filosofies llibertàries que li donen un sentit ètic i universal. La solidaritat internacionalista entre la gent treballadora és, doncs, una conseqüència de la seva consciència de classe. I té molt poc a veure amb declarar-se solidari «del gènere humà» en general reclamant una «societat solidària», tan de moda avui. I res a veure amb la caritat en les seves diverses formes que mai s’interpel·la sobre les causes que generen les desigualtats, ni les denuncia, ni les combat. Quan parlo de solidaritat, doncs, s’ha d’entendre que solidaritzar-se té un fort contingut ètic i polític i implica un alt grau de compromís en accions que promoguin la justícia, la igualtat de drets i l’equitat.\nNo cal dir, però, que parlar de justícia en aquestes latituds és una broma de mal gust. Fins i tot a mi em fa por quan sento en boca de segons qui mots com justícia, estat de dret, democràcia, legalitat… teatre. Doncs, des de la carnavalesca història dels dos titellaires empresonats i acusats d'”enaltecimiento del terrorismo”, arrel d’un cartell amb la inscripció GORA ALKA-ETA, que va motivar la meva penúltima demanda de solidaritat, doncs la última, La Montfollet ni tocar-la!, s’inclouria més en l’apartat d’espectacles infantils, a l’actual estrena segurament inspirada en el millor Kafka de la Fiscalía de la Audiencia Nacional sol·licitant un total de 375 anys de presó pels vuit joves del poble navarrès d’Altsasu processats per terrorisme després de la baralla amb dos guàrdies civils fora de servei amb resultat de lesions -62 anys a un, 50 anys a sis més y dotze anys i mig per a l’octava processada, tela, no!- passant per les diàries sessions del Constitucional a casa nostra, fins i tot el teatre teatre ja no és allò que era. Dit això vaig al gra.\nT66: Judici de Molt Alta Tensió!\nFa tres anys i mig, exactament el 8 de gener de 2014, va tenir lloc una acció més contra la línia de Molt Alta Tensió (MAT) de les moltes que s’han dut a terme arreu les comarques gironines. En aquest cas va ser una acció de desobediència i resistència pacifica contra la T66, la torre de la MAT situada a 17 metres d’una masia habitada al poble de Fellines, Viladesens, el Gironès. Recordem que la MAT està impulsada i construïda per la REE (Red Electrica de España). Diverses persones solidàries i sensibles a la destrucció del territori, el clima i el paisatge, conseqüència dels dictats de l’oligopoli elèctric a governs titelles d’un país d’engreixades portes giratòries, van participar en l’acció. I com ja és habitual en aquest estat tan justicier la resposta de l’Estat ha estat encausar a sis participants amb penes de presó que sumen 36 anys de res. I recentment hem sabut que els jutges condemnen a l’entitat IAEDEN-Salvem l’Empordà, que actua en representació de la plataforma ciutadana No a la MAT a pagar les despeses d’aquests judicis -als advocats de l’Estat i de Red Eléctrica Española- per un import, com a mínim, de 17.601,20€. Més tela, no? La justícia ens reMATa ens diuen i demanen la nostra solidaritat.\nA Santa Eugènia diem Les elèctriques ens roben!\nDoncs tenim clar que són un dels pols de l’espoliació, robatori planificat i corrupció que des dels grans grups que remenen les cireres -banca, constructores…- estan empobrint la majoria de la població. I l’amic Paco i la resta de companyes han popularitzat una adaptació solidària del mandat d’en Jordi Vilamitjana amb el seu: què fas aquí parat?\nRecordo tot això per justificar la meva crida solidària: informeu-vos si us plau [https://iaeden.cat/la-justicia-ens-remata] i feu alguna aportació econòmica en la mesura de les vostres possibilitats.


La sinceritat és humilitat – Parròquia Sant Pere de Rubí\n05/11/2017 | By Mn. Santi In Full Parroquial\nNo crec que hi hagi ningú que necessiti tant de l’ajuda i gràcia de Déu com jo. De vegades em sento impotent i feble. Crec que per això Déu m’utilitza. Ja que no puc fiar-me de les meves forces, em fio d’Ell les vint-i-quatre hores del dia. I si el dia tingués més hores més necessitaria la seva ajuda i la gràcia. Tots hem d’aferrar-nos de Déu a través de l’oració. El meu secret és molt senzill: l’oració. Mitjançant l’oració m’uneixo en l’amor amb Crist. Comprenc que pregar-li és estimar-lo… La gent està necessitada de la paraula de Déu perquè els doni pau, unitat i alegria. Però no es pot donar el que no es té, per la qual cosa és necessari intensificar la vida d’oració. Sé sincer en les teves oracions. La sinceritat és humilitat i aquesta solament s’aconsegueix acceptant les humiliacions. Tot el que s’ha dit i hem llegit sobre la humilitat no és suficient per ensenyar-nos la humilitat. La humilitat solament s’aprèn acceptant les humiliacions, a les quals ens enfrontem durant tota la vida. I la major d’elles és saber que un no és res. Aquest coneixement s’adquireix quan un s’enfronta a Déu en l’oració. En general, una profunda i fervent mirada a Crist és la millor oració: jo el miro i Ell em mira. I al moment en què et trobes amb Ell cara a cara adverteixes sense poder-ho evitar que no ets res, que no tens res. (Santa Teresa de Calcuta).\nLes paraules de l’evangeli d’avui ens recorden la novetat que porta Crist a la terra: que la Revelació ve en definitiva només de Déu, i que els homes, en aquest cas els fariseus, com a ensenya sant Pau només poden ser servents d’aquesta veritat, i alguns mers administradors dels misteris divins. Els mestres de la llei pensaven que la successió de generacions els donava el dret d’eixamplar l’ensenyament de Moisés, que va ser profeta del Senyor precisament per les seves dificultats a l’hora de parlar i per la seva fe en el nom del Déu veritable. Els rabins es creien successors directes de Moisés, fins al punt de deformar tota la Llei, i com els va objectar el mateix Crist, de fer-ho absolutament tot només perquè els altres els veiessin. Crist ens ensenya que tots som fills d’un mateix Pare, Déu, i que la Revelació la rebem tots encara que amb diversitat de ministeris i de carismes. El nou apòstol del Senyor no és amo de la doctrina sinó que la transmet, i aquí entra forçosament la vida, és a dir, les accions, i després la legítima llibertat de cada fidel al fet que, dins del ramat de l’Església, visqui la doctrina en el camp en el qual estigui sent ell responsable de la seva pròpia salvació i de la seva pròpia consciència, que ha de formar segons les pautes de la moral de l’Església.\nSegons el testimoniatge de la Mare Teresa de Calcuta, nosaltres estem cridats a descobrir que res som, res realment tenim en propietat. Els homes, que viuen en comunitat des de sempre, necessiten donar-se un dret (respectant sempre el dret natural i també el diví), i per això la propietat privada és quelcom que està en el mateix principi de supervivència de l’ésser humà. Però, la vida mateixa, és a dir, la Providència, ens va ensenyant a força d’humiliacions que no som més que terra, pols. Fixeu-vos, només reconeixent la nostra gran necessitat de l’oració, per les nostres pobreses, podrem l’impossible, i veurem l’increïble.\nPrevious StoryUn bell florilegi de Sants\nNext StoryLa responsabilitat personal en la salvació


Calvet: “Invertim al Logis Empordà, generem confiança i facilitem la instal·lació d’empreses”\n· El conseller Calvet presenta la urbanització de la segona fase delLOGIS Empordà, els treballs de la qual començaran al setembrevinent, i inclouen tota la vialitat del sector, amb un pressupost de5,7 milions d’euros · Quan finalitzin les obres, CIMALSA posarà al mercat més de328.000 m2 addicionals de sòl logístic urbanitzat que permetrà laimplantació d’entre 12 i 15 empreses logístiques · L’actuació permetrà generar uns 200 milions d’euros d’inversióprivada i uns 2.000 llocs de treball nous\nLa col·laboració públic-privat permet promoure actuacions per la millora de la mobilitat dels treballadors/es i l’atracció de nou talent CIMALSA y CIAC han finalitzat l’estudi de mobilitat sostenible del col·lectiu treballador en els polígons i zones logístiques de Catalunya, després de l'acord aconseguit l'any passat pels presidents de totes dues entitats Enric Ticó i Josep Maria Vall. En aquest sentit, l’acord va promoure un estudi de mesures i actuacions en els diferents àmbits territorials, industrials i logístics de Catalunya per millorar la problemàtica en la mobilitat dels treballadors/es i en l'atracció de nou talent. Els diferents grups de treball d’ambdues entitats juntament amb l'empresa Lavola, especialitzada en assessorament en sostenibilitat, han estat elaborant tres documents d'aquest estudi.\nAprovada l’Agenda d'Acció Climàtica de CIMALSA\nEl Consell aprovà també la inversió de més de 8M€, per col·laborar en la recuperació econòmica En l’últim Consell d’Administració de CIMALSA que es va realitzar de manera telemàtica el 18 de juny, es va aprovar l'Agenda d'Acció Climàtica 2020-2025 que està centrada en diferents eixos estratègics i molt especialment en la promoció de la multimodalitat.\nEl Consell Assessor per a la Internacionalització de la Logística de Catalunya incorpora tres nous integrants\nEl Consell Assessor per a la Internacionalització de la Logística de Catalunya ha incorporat recentment tres nous membres: El Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports; el Col·legi Oficial d'Enginyers Industrials de Catalunya i el Clúster Railgrup, que s'han sumat a aquest òrgan.


Nestlé crearà a Barcelona el seu centre mundial de serveis digitals\nLa multinacional suïssa formarà un equip de 70 persones especialitzades en noves tecnologies per abordar l'estratègia global\nLaurent Dereux, director general de Nestlé a Espanya, al centre de la foto en una imatge d'arxiu. PERE VIRGILI\nBarcelonaLa futura seu central de serveis digitals de Nestlé serà a Barcelona. La multinacional suïssa ha triat la capital catalana per establir-hi un equip de professionals experts en noves tecnologies i confia a acabar l'any amb 70 empleats que donaran servei al grup a tot el món.\nLa funció d'aquest 'global digital hub' –com l'anomena Nestlé– serà dissenyar tota l'estratègia de comunicació amb el client, que és i serà cada cop més a través de les xarxes socials i les plataformes digitals.\nPer això, el perfil dels treballadors que incorporarà a aquest nou departament seran joves, amb coneixements sobre digitalització i experts tant en posicions tècniques (informàtics o enginyers de telecomunicacions) com en màrqueting i gestió de projectes digitals, ha explicat Nestlé en un comunicat.\nFonts de l'empresa han destacat que l'ecosistema d'empreses amb un marcat perfil tecnològic que hi ha a Barcelona i l'efervescència que viu el sector actualment ha jugat a favor per triar-la entre altres ubicacions per concentrar aquest nou departament.\nFins ara, existia una petita unitat dedicada a aquestes tasques a Suïssa, però cada mercat desenvolupava pel seu compte l'estratègia que ara Nestlé vol potenciar a nivell global per donar servei a totes les seves filials. L'equip que naixerà a Barcelona s'ubicarà a les instal·lacions que Nestlé Espanya té a Esplugues de Llobregat i arribarà a les 70 persones cap a finals d'any.\nNo és el primer cop que la multinacional suïssa aposta per Catalunya en la seva estratègia de creixement internacional. L'any passat, ja va anunciar una ampliació de la fàbrica que té a Girona per centralitzar la producció de cafè soluble a Europa.


Societas Historicorum Coronae Aragonum – Page 2\n5% discount in purchasing books, previously getting in contact with the Publisher (publicacions@uv.es)\nLlibreria Universitat de València\n5% discount in purchasing books, previously getting in contact with the Publisher (llibreria@uv.es)\nCortijo Antonio University of California at Santa Barbara Late Medieval Literature\nCoulon Damien Université de Strasbourg Economic and Business Relationship in Mediterranean, specially in Perpignan and Barcelona\nLópez Carrera Maria Universitat de Lleida Economic History\nMattone Antonello Università di Sassari Legal History\nVitolo Paola Università degli Studi di Napoli Federico II Art Patronage, Representations of Power, Sacred Spaces, Digital Tools for the study of Medieval Art History\n25 June 2018. Premsa UdL. La UdL impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. dBalears. Impulsen la creació d’Historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. Vilaweb. La Universitat de Lleida impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. Sóller.cat. Impulsen la creació d’Historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. Laciutat.cat. La UdL impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. La Vanguardia. La Universitat de Lleida impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. 324. La Universitat de Lleida impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. Directe!cat. La Universitat de Lleida impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. Aldia. La Universitat de Lleida impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. La Mañana. La UdL impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n25 June 2018. Europapress. La Universitat de Lleida impulsa una asociación de historiadores de la Corona de Aragón\n25 June 2018. El Periódico. La Universitat de Lleida impulsa una asociación de historiadores de la Corona de Aragón\n25 June 2018. 20minutos. La Universitat de Lleida impulsa una asociación de historiadores de la Corona de Aragón\n25 June 2018. Bolsamania. La Universitat de Lleida impulsa una asociación de historiadores de la Corona de Aragón\n26 June 2018. elEconomista. La Universitat de Lleida impulsa una asociación de historiadores de la Corona de Aragón\n26 June 2018. Lleida.com. La UdL impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n26 June 2018. Racó Català. La Universitat de Lleida impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n26 June 2018. Segre. La UdL impulsa una associació d’historiadors de la Corona d’Aragó\n18 December 2018. Aragón Radio. La Torre de Babel (from minute 1:30 to 9:20).\nCambridge, 7-8 January 2022\nParis-Online, 5-7 January 2021\n2022 International Congress on Medieval Studies\nKalamazoo-Online, 9-14 May 2021\nXVIII Encuentros Internacionales del Medievo\nEl uso social del espacio en la ciudad medieval europea\nNájera-Online, 25-26 November 2021\nEl notariat públic a la Corona d’Aragó a l’Edat Mitjana: organització, pràctica i activitat en els territoris peninsulars\nBarcelona-Online, 10-11 November 2021\nLeeds-Online, 4-7 July 2022\nCongreso Internacional: “Protestar, negociar y persuadir. La comunicación política en el Mediterráneo Occidental (siglos XIV y XV)”\nZaragoza, 10-11 May 2022\nEmerging Diplomatics Studies\nMilan-Online, 30 June -1 July 2022\nThe Forty-Seventh Annual Sewanee Medieval Colloquium\nSewanee, 8-9 April 2022\nSant Louis, 20-22 June 2022\nIII Congrés Internacional IRCVM: Digitalitzar l’Edat Mitjana\nBarcelona, 5-7 October 2022


Del 17 al 20 de febrer de 2022\nEl festival Sâlmon celebra la seva 10a edició amb 10 dies de propostes d’arts vives en 4 espais de la ciutat de Barcelona.\nAquesta edició, totalment presencial, vol connectar-se novament amb la ciutat. La programació s’ha dissenyat en diàleg amb els equips de continguts dels espais que acolliran les propostes, en consonància amb els contextos i esperits de cada lloc. Els artistes faran dialogar les seves peces amb els espais on seran programats, adaptant-s’hi a nivell d’espai escènic i conceptual. Així mateix, diverses propostes es vinculen amb comunitats locals específiques convocades pel Sâlmon, ja sigui a través de tallers o de la participació en la creació de les mateixes peces.\nEl Mercat de les Flors ha estat casa per al Sâlmon des dels seus inicis i és una peça clau de l’entramat del festival. Per aquesta edició, han traçat una pregunta que estarà present en cada racó de l’edifici, sobre com accionar espais per a la transmissió i el pensament crític de pràctiques i sabers en les arts vives avui dia. Per això el festival proposa quatre jornades on es posi en moviment aquesta qüestió a través de propostes artístiques de format variable, converses i espais de trobada, que han treballat conjuntament amb Silvia Bottiroli i Mårten Spångberg.\nAquesta 10a edició torna a comptar amb Sofia Asencio, Iñaki Álvarez, Bea Fernández i Ariadna Rodríguez com a equip de comissariat, i està coorganitzat novament per quatre espais referents de les arts vives a Barcelona: Antic Teatre, La Caldera, Graner i La Poderosa.\nPROGRAMACIÓ FESTIVAL SÂLMON AL MERCAT FLORS\nDijous 17 de febrer – 11 h – Hall\nGratuït – Inscripció\nDijous 17 de febrer – 12.30 h – Foyer\n5 € – Compra la teva entrada\nDijous 17 de febrer – 18 h – Hall\nDijous 17 de febrer – 20.30 h – Sala MAC\n12 € – Compra la teva entrada\nDijous 17 de febrer – 13.45 h – Hall\nDivendres 18 de febrer – 13.45 h – Hall\nDissabte 19 de febrer – 13.45 h – Hall\nCOMMENT SOMMES-NOUS TOUCHÉ.E.S, AFFECTÉ.E.S PAR CE QUE L’ON FAIT ? – Anne Kerzerho en conversa amb Jocelyn Cottencin i Pol Pi\nDivendres 18 de febrero – 11 h – Hall\nDivendres 18 de febrero – 12.30 h – Hall\nDivendres 18 de febrero – 18 h – Foyer\nDivendres 18 de febrer – 20.30 h – Sala PB\nDissabte 19 de febrer – 20.30 h – Sala PB\n10 € – Compra la teva entrada\nISO ASA INOX – Fernando Gandasegui en conversa amb Júlia Rúbies Subirós i Salva Sanchis\nDissabte 19 de febrer – 18 h – Sala SG\nCONVERSA OBERTA – Idoia Zabaleta, Miguel Martínez, Fernando Pérez, Aimar Pérez Galí, Carolina Campos, Víctor Ramírez, Xavier Bassas, Choro (FOC) i equip curatorial del festival\nDissabte 19 de febrer – 11 h – Hall\nSESSIÓ D’ESCOLTA – Tutu\nDissabte 19 de febrer – 22 h – Hall\nUNA OTRA CONFERENCIA-PERFORMÁTICA (MÁS BASTARDA QUE BARATA) – Caterina Mora i conversa posterior amb Victoria Pérez Royo\nDiumenge 20 de febrer – 18 h – Sala PB\nDiumenge 20 de febrer – 20.30 h – Sala MAC


Dubrava Guest House Balakovo Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPrivolzhskaya Ulitsa 6, Balakovo, Balakovo, Rússia, 413800 - Veure al mapa\nAl visitar Balakovo, vosté es sentirà com a casa a Dubrava Guest House, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nDubrava Guest House també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Balakovo. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, esquí, spa, massatge, sauna estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Balakovo, faci de Dubrava Guest House la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (49) Parelles (12) Viatgers en solitari (14) Famílies amb infants petits (13) Famílies amb infants grans (3) Grups (7)


Solidàries/ Jane, el zorro y yo - Coordinadora d'ONG Solidàries\nJane, el zorro y yo,\nIsabelle Arsenault i Fanny Britt\nTeixell: NJ ARS\nMont-real, finals dels anys vuitanta del segle passat. La Hélène és una noia de dotze anys que inexplicablement ha estat deixada de costat per les seves antigues amigues, que ara es diverteixen humiliant-la en públic. El dia a dia de la protagonista és un infern i la seva autoestima es ressent fins al punt que arriba a assumir com a certs els insults rebuts. No vol recórrer a l'ajuda i comprensió de la seva mare, perquè la vida d'aquesta no és molt millor: sempre a la vora del col·lapse per esgotament, manté ella sola a la Hélène i els seus dos germans. L'únic consol de l'Hélène és la lectura de Jane Eyre, la novel·la de Charlotte Brontë, amb la desgraciada protagonista de la qual se sent identificada.\nUna novel·la gràfica que tracta temes que la nostra societat segueix sense superar, com l'assetjament escolar o la solitud. I ho fa d'una forma realista i sincera. Però sempre amb un raig d'esperança al final del túnel. I moments realment evocadors i poètics.\nUn llibre imprescindible per diverses raons: Primer, perquè no hi ha molts còmics dirigits a un públic preadolescent; segon, per la seva excepcional qualitat artística i literària; tercer, perquè serà apreciat per lectors de totes les edats; i quart, perquè pot ser una excel·lent eina per a educadors i professors, que haurien de recomanar-lo en les seves classes.


Qüestions puntuals de llengua: sàndvitx, sànduitx...\nLa forma estàndard adaptada del terme anglès sandwich 'entrepà de pa de motllo' que apareix als nostres diccionaris de consulta habitual és sandvitx, és a dir un terme agut, en contraposició amb la pronúncia anglesa i (crec) amb la pronúncia més habitual en català.\nNo tinc del tot clara la forma més adequada d'adaptació del terme al català, però comparteixo amb Eugeni S. Reig el criteri que s'hauria d'admetre o almenys tolerar la grafia anglesa en l'ús escrit, igual que whisky i una colla de mots anglesos més. Dit això, crec que si n'hi ha d'haver una adaptació gràfica catalana hauria de ser amb fidelitat a la pronúncia, i que per tant el mot fos pla, amb accent gràfic a la a. Al CTILC veig que al llarg de la primera meitat del segle vint n'apareixen formes híbrides que semblen indicar que en aquell temps es pronunciava com a mot agut, potser per intermediació del francès (v. aquí sota), però diria que la forma actual mínimament espontània és com a mot pla.\nIncloc aquí l'article d'en Reig i alguna altra referència:\n-Eugeni S. Reig, ¿Sàndwitx, sandvitx, sàngüitx o sandwich?, 11-VI-2013\n-Ocurrències de sandwich al CTILC (forma anglesa centenària en literatura catalana): Narcís Oller (Al llapis i a la ploma, 1918), Francesc Pujols (Concepte general de la ciència catalana, 1918), Josep Carner (L'elefant blanc, robat, 1918), etc.\n-Formes híbrides al CTILC: sanwitjos (en una publicació igualadina del 1922), samvitx (C.A. Jordana, Una mena d'amor, 1932), sandwitjos (La Veu de Catalunya, 1937), sandwitxos (Quaderns de l'exili, 1947)


El carrer de Sant Antoni celebra aquest dissabte la seua festa en honor al sant : Ajuntament Callosa d'en Sarrià\nInici » Festes » El carrer de Sant Antoni celebra aquest dissabte la seua festa en honor al sant\nEl carrer de Sant Antoni celebra aquest dissabte la seua festa en honor al sant\nadmin | 14 juny, 2018\nAquest dissabte, 16 de juny, els veïns del carrer de Sant Antoni celebren la festa del barri, que el seu vial ja llueix banderoles que anuncien la festivitat.\nCom a marca la tradició, la festa tindrà com a acte principal la processó i la missa en honor al sant. Així, a les 20.00 hores està prevista la missa en l’Església Arxiprestal de Callosa d’en Sarrià fins a on traslladaran la imatge de Sant Antoni en processó des de la seua ermita. Una vegada finalitze la missa, els veïns tornaran a l’ermita i en el carrer gaudiran d’un sopar de cabasset a l’aire lliure.\nL’Ajuntament col·laborarà amb l’esdeveniment amb la cessió de taules i cadires per a l’esdeveniment i les banderoles.\n« Agenda cultural Callosa d’en Sarrià\nLa capitania Navarros celebra aquest dissabte un Sant Fermín solidari a benefici de l’associació de pares amb xiquets amb càncer Aspanion »


L'Ibex 35 perd un 2,42% en la setmana i cau per sota dels 9.000 punts\nL'Ibex 35 ha posat fi a una setmana marcada per la volatilitat que l'ha portat a perdre un 2,42% ja col·locar-se en els 8.961,8 punts. Tot i això, ha experimentat una alça del 0,67% en la sessió d'aquest divendres.\nL'índex ha destacat també aquesta setmana per patir la caiguda més diària en dos anys, quan dimecres passat es va enfonsar un 2,77% pels mals resultats macroeconòmics, les tensions comercials i els canvis en les recomanacions d'alguns valors, a més del vist plau de l'OMC a EUA per imposar aranzels a la UE.\nPànic en el sector agrícola: els aranzels de Trump podrien enfonsar el vi i l'oli\nL'analista de XTB Francisco Sánchez-Matamoros ha destacat l'onada de vendes que ha patit l'Ibex 35 des de dimarts passat, generant pics de volatilitat i fent caure a les borses americanes des de zones de màxims.\n"Els catalitzadors negatius segueixen instal·lats en un mercat que dilata les compres fins reduir-lo. La guerra comercial, l'Brexit i, més recentment, el refredament de l'economia global, fan que, de nou, els bancs centrals comencin a moure la seva maquinària en termes d'expansió monetària", ha explicat l'expert.\nConcretament aquest divendres, els valors que més han pujat han estat Amadeus (+1,5%), Inditex (+1,42%), Ferrovial (+1,33%), Merlin Properties (+1,18%) i Endesa (+1,1%), mentre que en el costat contrari han destacat Ence (-1,9%), Mediaset (-0,89%), Siemens Gamesa (-0,81%) i Acerinox (-0,67 %).\nLa resta de principals places europees han finalitzat la jornada d'aquest divendres amb ascensos del 1,03% en el cas del FTSE 100 de Londres, del 0,74% pel Cac 40 de París i del 0,6% per al Dax de Frankfurt.\nDe la seva banda, el preu del barril de petroli de qualitat Brent, de referència per al 'Vell Continent', se situava en els 58,41 dòlars, deixant enrere les pujades generades per la incertesa geopolítica, principalment a l'Iran. El Wast Texas Intermediate (WTI) se situava en els 52,92 dòlars per barril.\nAl seu torn, la prima de risc espanyola es mantenia al voltant dels 71 punts bàsics, amb l'interès exigit al bo a deu anys en el 0,135, mentre que l'euro s'intercanviava a 1,0974 'bitllets verds'.\nSETMANA CARREGADA D'ESDEVENIMENTS RELLEVANTS\nLa setmana que ve arribarà carregada d'esdeveniments rellevants per als mercats, com la cimera entre EUA i la Xina per acostar postures que es produirà dijous que ve.\nAlhora, el primer ministre britànic Boris Johnson s'ha compromès a enviar una carta a Brussel·les demanant una extensió del Brexit més enllà del 31 d'octubre en cas de no arribar a un acord amb la UE en les pròximes setmanes.\nTambé estaran en el punt de mira dels inversors les actes del Comitè Federal de Mercat Obert (FOMC, per les sigles en anglès) i les dades d'inflació del país nord-americà, ja que donarà pistes sobre la possibilitat d'una nova rebaixa de tipus per part de la Reserva Federal (Fed) en la reunió a finals d'aquest mes.


Apartament 2 dormitoris, pàrquing, piscina, prop de la platja\nPis de 1 dormitori al centre d'Empuriabrava amb piscina comunitaria\nA-1451 Gran Reserva Empuriabrava\nMOLT BONA OPORTUNITAT!!\nApartament d'un dormitori en 2ª línia de mar, en un complex amb jardins i piscines comunitàries (el manteniment no s'inclou en les despeses de comunitat), en ple centre d'Empuriabrava, molt a prop dels comerços i de la platja.\nL'apartament disposa d'un saló menjador, un gran dormitori, cuina oberta, un bany i una terrassa d'uns 13 m2 molt agradable orientat al sudoest i amb vista a una de les piscines i està situat en una zona molt tranquil·la.\nEquipat amb aire condicionat. Possibilitat d'adquirir pàrquing en el mateix complex


Només un de cada quatre 'e-books' és comprat, a Espanya\nSegueix Ara Llegim\nL'any passat, el 73,1% d''e-books' es van baixar gratuïtament d'internet. Així ho reflecteix l'última entrega del 'Baròmetre d'hàbits de lectura i compra de llibres', elaborat per la Federació de Gremis d'Editors d'Espanya\nEFE Barcelona Actualitzada el 07/02/2012 14:18\n1 Comentaris Envia a un amic Imprimeix\n260x366 Dispositiu de lectura electrònica Dispositiu de lectura electrònica\nEl 6,8% dels espanyols majors de catorze anys va llegir l'any passat llibres electrònics, la majoria de les vegades a través de l'ordinador i només el 2,7% ho va fer mitjançant un ' e-Reader'. I el 73,1% d'aquest tipus de llibres es van baixar gratuïtament d'internet.\nAixí ho reflecteix l'última entrega del 'Baròmetre d'hàbits de lectura i compra de llibres', elaborat per la Federació de Gremis d'Editors d'Espanya (FGEE) amb el patrocini de l'antiga Direcció General del Llibre, les competències ha assumit ara la Direcció General de Política i Indústries Culturals i del Llibre del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport.\nSegons aquest estudi, encara que no arriba al tres per cent el nombre d'espanyols que declaren llegir en un lector digital, gairebé el 4% dels lectors asseguren tenir un e-Reader, el que suposa un increment del 129% respecte l'any 2010. Cantàbria (6,1%) i Madrid (5,2%) són les regions que mostren un major percentatge de lectors de llibres electrònics.\n"Significatiu" consideren també els editors que "el 73,1% dels llibres van ser baixats o descarregats gratuïtament d'internet" (inclosos els que ho van fer mitjançant "streaming"); del 37,3% se'ls van aconseguir familiars o amics i es els van passar per USB, CD, o mail, i un altre 36,9% els hi va descarregar d'internet pagant.\nEls editors han assenyalat que en aquest 73,1% estan inclosos tant els llibres els drets ja caducar com els que es "pirategen".\nA diferència del que passa amb el llibre de paper, els homes (59,9%) superen en 14 punts a les dones en l'ocupació del format electrònic.\nSegons aquest baròmetre, que es realitza semestralment i els resultats anuals s'obtenen a partir d'una mostra de 13.400 individus, el 61,4% dels espanyols majors de catorze anys va llegir llibres el 2011 en qualsevol format, el que representa l'1,1% més que el 2010.\nFederació de Gremis d'Editors d'Espanya\nTot a punt per vetar els cotxes més contaminants\nEl dilema diabòlic que afronta Junqueras\nLa Policia Nacional haurà d’identificar els agents de l’1-O\nItàlia retreu a Espanya haver votat per Amsterdam com a seu de l’EMA\nHa arribat un inspector (de Ciutadans)\nLa Xina demana explicacions a la UE pel seu posicionament sobre Catalunya\nArrimadas cediria el lideratge del futur govern si el 21-D ella no és la més...