Extractes del dietari de confinament #2 - El Temps de les Arts\nAjuntament de Boston. Gehrard Kallman, Michael McKinnell, arquitectes (1968). Autor de la foto: Daniel Schwen.\n22 abr. 2020 per Jaume Prat Ortells\nCafè amb llet. Bar. Escriure. Mataria. Per. Anar. Al. Catalunya.\nProcuro mantenir el meu contacte amb l’actualitat sota mínims, però, burro de mi, de vegades hi caic de quatre potes. Llegeixo més d’un article sobre com seran les ciutats del futur ara que no podem ni gaudir de les del present: projectes instantanis d’aquests que surten en calent, en el millor dels casos benintencionats, en el pitjor, oportunistes. Un meu parent, criat a pagès, s’estimava tant els animals que, de petit, abraçava els pollets tan fort que els ofegava i els matava. I després plorava. No hi havia cap mala intenció. Només era excés d’amor. Sento que aquests articles són l’equivalent arquitectònic d’aquesta abraçada de l’ós.\nLlegeixo també un arquitecte que escriu sobre museus virtuals que no haurien d’existir des de la seva perspectiva de tiu (amb u) blanc hetero posseïdor d’un cert nivell econòmic que li permet visitar aquests museus cara a cara quan no hi ha confinament, s’entén. Un tiu (amb u) que, senzillament, està reclamant feina per a ell. Com a curador d’un museu real, que sempre toques més virolla.\nM’adono, també, i potser l’anterior és conseqüència d’això, de molta gent que malda per mantenir-se ocupada: fer, fer, fer. Qualsevol cosa. Fer. Cosir. Dibuixar. Escriure. Molts dies no faig res. No puc. Aleshores em miro la paret, una paret enguixada, blanca, sense quadres, i comença a vibrar, i és aleshores que entenc què va fer en Soulages amb les seves pintures negres. Fins ara les entenia, les apreciava, les estimava, em deixava submergir en les seves profunditats, en la densitat dels canvis de llum, de les textures, de tot allò que fa que les retinguis. Ara sé que no són pintures abstractes. Són la representació d’aquesta paret blanca primigènia, de les seves microvetes que només apareixen quan mires fixament. Rere una paret blanca hi ha un món. Res místic ni esotèric. Qüestió d’esperar a que la densitat aparegui.\nMiro cinema freak. Cinema d’evasió. Pel·lícules que hom sol menysprear, qualificar de dolentes o, senzillament, deixar-les estar mirant amb condescendència qui les consumeix. He descobert Tremors, una de cucs gegants de terra que apareixen sota els teus peus i se’t mengen. Menys si ets el protagonista, que aleshores fallen per dos metres. A la 2a part els cucs queden convertits en una mena de barreja d’aparell d’aquells que tira pilotes de tennis + un bulldog + un cadell hipertrofiat de velociràptor i rius molt. M’he mirat The thing. I The expendables, que surten d’una frase de Rambo II (que, per cert, no es deia Rambo II i que va escriure James Cameron) que m’he cregut massa i així em va. I Snakes on a plane, que és infumable-infumable i no dóna la volta perquè és realment infumable. Em distreuen. Després m’adono que tots aquests monstres són la versió contemporània de Rabelais. I, aleshores, em fixo en les arquitectures que els contenen. A Tremors 2 treuen molt partit d’un edifici que és només una façana. Els fonaments són importants. En general, molta paret de llauna. A Tremors 4 la solera dels fonaments és desmuntable. És la revisió dels Tres Porquets, però amb monstres. I ara resulta que el primer Porquet és l’ecològic. Fins que no vingui un cuc de terra carnívor i se’l jali, a ell i a la casa, que compta com a amanida.\nTambé m’adono de la quantitat de llibres que són d’arquitectura sense que ho sabem. És, de fet, d’on n’he après més. Hi ha molta arquitectura en Dostoievski. En Edith Warton. En Raymond Chandler. Sí, en Shakespeare. I també n’hi ha molta en na Rodoreda. Cal estimar la Rodoreda. I si la estimes ja, estimar-la més encara. Però, tornant a la literatura freak, aquests dies penso (qui sap si rellegiré per cinquena o sisena vegada) en el Ciclo Barroco de Neal Stephenson, una preqüela del Criptonomicon en tres volums que comença en la pandèmia que va canviar la història del pensament occidental l’any de la pesta de Londres, 1640, quan Defoe va escriure el seu Diari de l’any de la pesta i van passar tantes coses. Al llibre hi surt Newton descobrint el càlcul diferencial, barallant-se amb Leibniz, i, al marge d’aquestes anècdotes, es descobreixen les beceroles del mètode científic, desenvolupat precisament durant aquesta quarantena. Stephenson, ben assessorat històricament, desenvolupa com ningú el concepte d’arquitectura incremental. I els vòrtexs representatius i la manera de treballar de Wren i si tot això es condensés ves que no en sortís una optativa interessant.\nAprofito la reedició de El Horror Cristalizado, d’En Pep Quetglas, per part d’Ediciones Asimétricas per rellegir el llibre. El mestre Quetglas critica del general al particular i a l’inrevés. Una cantonada, un desfasament de deu o quinze centímetres entre una paret i el terra que la suporta són suficients per a canviar tota la filiació artística del Pavelló de Barcelona, aquest que van reconstruir i segueixen dient que si és de Mies van der Rohe i Lilly Reich quan està demostrat per activa, per passiva i per perifràstica que no és així, que és un pastitx contemporani que n’adapta lliurement les seves idees pervertint-ne completament les intencions. Creuo aquesta lectura amb la mort per coronavirus de l’arquitecte Michael McKinnell, un dels artífexs del famós Ajuntament de Boston, suposada obra mestra del Brutalisme. Anem per parts: obra mestra sí, però què vol dir que sigui brutalista? L’edifici: un sol material que permet resoldre estructura i tancaments flota sobre una base de totxo que crea la plaça i depressions i torres d’ascensor i grades i mobiliari. És el xoc d’aquests dos elements, la seva tensió, el que formalitza un edifici que es porta el seu propi espai públic. Voladissos, cossos solapats, piràmides invertides, ombres. La cosa va d’espai, no de material. Es podria folrar amb paper d’alumini, pintar de rosa, omplir-ho de cartells lluminosos de propaganda de Wallmart i seguiria funcionant. En aquest cas el detall, el material, ha passat per sobre d’allò que caracteritza de debò aquesta construcció.\nSeguim llegint malament els edificis.\nEl confinament s’endureix. M’arriben mostres d’arbitrarietat policial, també a Barcelona. I penso que un activista, en la seva voluntat de raó moral, té l’ànima totalitària.


€24.19 (VAT incl.)\n€22.16 (VAT incl.)\n€26.22 (VAT incl.)\n€21.30 (VAT incl.)\n€25.41 (VAT incl.)\n€24.01 (VAT incl.)\n€23.55 (VAT incl.)\nCamisola Mujer SANTORO 51345\n€23.38 (VAT incl.)\nBraga+Bote de Metal de Regalo SANTORO 41323\n€5.81 (VAT incl.)\nBraga+Bote de Metal de Regalo SANTORO 41321\nBraga+Bote de Metal Estrella de Regalo ADMAS 41322\n€5.14 (VAT incl.)


Morir a l'estiu - Compra ebook na Fnac.pt\nLançado em setembro de 2012 (ePub) em Catalão\nNovel·la que explora l'educació sentimental d'uns adolescent en una ciutat del sud d'Estats Units, als anys 80. Amenaçats per molts perills, i units de la manera indestructible pròpia dels nens, aquell estiu marcarà les seves vides per sempre.\nOpiniões dos nossos clientes Morir a l'estiu


Nano Romia: Un Kankurang a la franja de ponent.\nTotes les sectes, associacions i/o grups de gent solen tenir un ritual d'iniciació. Nosaltres, els ciclistes i més concretament els Beteteros, no podem ser menys. El Kankurang, que és un ritual mandingo, seria una bona comparació del que solem fer. Ells disfressen a l'iniciat i li fiquen una màscara, nosaltres li fem ficar la roba de torero i el casc. Ells els deixen al bosc per veure com es desenvolupen, nosaltres els portem a la muntanya i els fiquem a prova.\nAvui l'iniciat a estat Pep, la ruta escollida una mica dura potser per ser el primer cop que tocava una bici de muntanya, i la companyia...... bé, no ficaré calificatius, suposo que ell ens hagués definit com UNA COLLA DE CABRONS.\nPep, Dani, Sergi, Xavi V., Bolado, Aleix, Mòdol i jo a les 7:07 arrancàvem del Portal de Seròs en direcció al pont del riu per anar a pujar la costa del Picado i acabar arribant al refugi per les valletes del conde, mas de Giromba i la pujada de davant del refugi dels caçadors. El ritme no ha estat gens malament, en 50 minuts havíem arribat.\nEnlloc de parar a justificar els 5 minuts emprats en fer l'entrepà d'esmorzar hem decidit seguir tirant en direcció a Montmaneu i avituallar-nos passada l'hora de pedal.\nPujada de Biernos, bosquet (on ens hem trobat a Manel), costa del bocadillo i per fi parada a menjar. El ritme cada cop anava sent una mica més lent i Pep cada vegada estava més cansat i amb les cames més entumides (cosa normal tenint en compte la ruta d'iniciació), tots els altres suposo que devíem anar bé, és el que suposa tenir algú que porta un ritme inferior al que tu estàs acostumat. Quatre bromes i quatre rialles, i continuem cap al mas de la monja i pujada cap a montmaneu.\nAl desviament per anar a fer la S, la cabra i/o el boc ens hem partit, tots els Fixipoyes han anat a acabar de coronar Montmaneu i cap a casa per la senda Clàssica (havien de ser aviat a casa que tenien dinar de colla) i els altres 4 (Aleix, Manel, Bolado i jo) hem anat a fer la S, hem remuntat la cabra, baixat el boc i pujat l'espessa balaguera. Això que he escrit en una línia suposa 9 kms i uns 400 m de desnivell positiu, uns 300 de negatiu, i ens ha costat 70 minuts.\nAquí hem decidit d'anar a fer la trialera que baixa fins la Granja d'Escarp i desprès, depenent del temps, arribar fins a Montllobé per acabar de rematar el dia. Tot el tram fins al principi de la trialera ha estat a ritme bo i constant. La trialera com sempre, té el seu tram ràpid, el seu tram més tècnic i el tram curt però difícil de les pedres. Al començar la part final li he dit a Bolado que s'abancés amb la càmera de fotos per agafar-nos als altres baixant - que si no jo no surto enlloc- i al baixar de golut he donat una llantada (llantasso) amb la roda de darrera que he esquinçat la coberta i no hi ha hagut líquid sellant que tingues valor de tapar-ho. 2 càmares i 20 minuts desprès ho hem arreglat ( he d'agrair a Bolado i Aleix les càmares, ja que jo confiava plenament amb el tubeless i anava amb una mà davant i una altra darrera, pel que fa a càmares de recanvi, i a tots la paciència). La pèrdua de temps i el fet de no tenir més recanvies per si punxava algú més ens ha fet decidir de tornar a Seròs per la pista.\nAl final han sortit 39,5 Kms, 800m de desnivell positiu i 1800 Kcal consumides. La mitjana de pulsacions no ha estat molt alta ( 129) però ja està bé.\nHe passat un dia molt entretingut i aliè, per repetir, llàstima de la punxada final.\nAleix 11 de juny de 2012 a les 9:27\nMolt bona crònica, Nano. Desconeixia el ritus d'iniciació (pobre Pep!).\nP.D: Tens més fotos de la jornada?\nXavier 11 de juny de 2012 a les 10:55\nus deixo quatre dies i me foteu un desvarajuste del quinze\niniciacio deura de pensar suplici Pobre Pep\nva que vincccccccccccccccccc\nNano 11 de juny de 2012 a les 11:59\nHola Aleix, lo tema del ritual dis-li com vulguis; ritual, tradició, enjaumada.....\nDe fotos en tinc més sí, ja les ficaré a la galeria amb el mateix titol que l'entrada al blog. Ahir no vaig tenir temps de tant.\nMolt bones Cunyaoo!!\nbenvingut a la terra ferma una altra vegada.


La Mancomunitat Camp de Túria posa a la disposició dels veïns el Punt d’Atenció a l’Emprenedor – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nLa Mancomunitat Camp de Túria ha posat a la disposició de les veïnes i veïns de la comarca, el Punt PAE.\nEls Punts d’Atenció a l’Emprenedor (PAE) s’encarreguen de facilitar la creació de noves empreses, l’inici efectiu de la seua activitat i el seu desenvolupament, a través de la prestació de serveis d’informació, tramitació de documentació, assessorament, formació i suport al finançament empresarial.\nAixí, el PAE té una doble missió:\nPrestar serveis d’informació i assessorament als emprenedors en la definició de les seues iniciatives empresarials i durant els primers anys d’activitat de l’empresa\nEls PAE poden dependre d’entitats públiques o privades, col·legis professionals, organitzacions empresarials o cambres de comerç.\nAquests centres han de signar un conveni amb el Ministeri d’Indústria, Comerç i Turisme per a poder actuar com a tals. La Direcció General d’Indústria i de la xicoteta i mitjana empresa disposa d’un cercador per a localitzar el PAE que més li convinga a l’emprenedor.\nEls PAE es recolzen en el CIRCE per a crear empreses, i en concret en un dels components que ho formen: el Sistema de Tramitació Telemàtica (STT). En aquest sentit, quan un emprenedor opta per iniciar els tràmits de creació d’una empresa des d’un PAE, implícitament està utilitzant el sistema CIRCE.\nSi tens una idea i vols emprendre un negoci contacta amb per email en aquesta adreça: empresa@mancomunitatcampdeturia.es o per telèfon: 96 279 81 50. També et pots acostar a la seu de la Mancomunitat Camp de Túria en C/Pla de l’Arc s/n, Llíria.


LEGO Movie Maker: fem pel·lícules d’animació! | Petits Clicks\nnov 7, 2014 • 18:36 1 comentari\nPotser heu vist la pel·lícula de LEGO que es va estrenar l’any passat i heu cantat junts “que fantástic és tot”, però, sabíeu que ara podeu fer les vostres pròpies pel·lícules d’animació protagonitzades pels homenets grocs i el seu univers de rajoles de plàstic de colors?\nEl primer que cal fer és descarregar l’app LEGO Movie Maker (disponible per a iPhone, iPad i iPod touch) i pensar entre tots un guió per a la història que volem explicar. Qui seran els protagonistes de l’aventura? Quins escenaris has de construir per a que hi passi l’acció? Qui serà el bo? I el dolent? I com acabará tot plegat?\nUn cop decidit, comencem el rodatge. Poseu les figuretes en la primera posició i seguint les instruccions de l’aplicació feu una fotografia. Ara volem que aixequi el braç? El movem i fem una altra fotografia…i així fins que tinguem uns quants fotogrames que després quan els animem ens faran veure els personatges en moviment.\nÉs més fàcil del que sembla gràcies a les instruccions de la app i per tenir un resultat espectacular podreu afegir-hi textos, efectes especials, banda sonora amb música o els vostres propis efectes de so. Quan domineu la tècnica potser podeu experimentar i afegir a la pel·lícula altres joguines o objectes… l’únic límit és la vostra imaginació! Un cop gravat, ho podeu guardar a l’àlbum del vostre dispositiu i compartir amb qui vulgueu.\nAquí podeu veure algunes escenes gravades amb aquesta app per un usuari de YouTube. Ara et toca a tu!:\nTags: cinema, LEGO, vídeo\nAnteriorGeocaching: juguem a trobar tresors en família SegüentHumor: "It's like they know us", la visió menys realista de la paternitat\nGuanya una Instax Share per a imprimir fotos des del mòbil | Petits Clicks diu:\n[…] LEGO Movie Maker: fem pel·lícules d’animació! […]


ipads – Blog EP\nPublicat a Febrer 1, 2018\nMOLTES MANERES DE CALCULAR L’ÀREA\nDurant les últimes dues setmanes, els alumnes de 4EP hem vist diferents maneres de trobar el mateix: l’àrea d’una figura. Vam començar comparant les mides “a ull nu”, després vam retallar polígons de paper, a continuació vam descobrir com és de fàcil contant quadradets…\nAra us mostrem algunes fotos de l’activitat final abans del control: l’App “AREAS“.\nPublicat a Novembre 17, 2016 Novembre 17, 2016\nTRANSLACIONS, GIRS I GEOGEBRA\nLes eines tecnològiques ens poden ajudar a entendre alguns conceptes que de vegades resulten feixucs. Un exemple és el programa Geogebra, amb el qual els alumnes de 5EP estem fent transformacions geomètriques. Un cop que el programa ens dóna el resultat, fer-ho a la llibreta resulta molt més senzill.\nPublicat a Octubre 24, 2016 Octubre 21, 2016\nPublicat a Octubre 21, 2016 Octubre 21, 2016\nAquest any participem a la Codeweek 2016 preparant per als alumnes de 3EP a 6EP unes sessions per iniciar-se en el món de la programació gràcies a la web code.org on de manera lúdica, unint peces de puzle, els nens i nenes han d’aconseguir superar un seguit de reptes ambientats en temes com Frozen, Star Wars, Flappy Bird, entre altres. Els alumnes de 6EP fins i tot fan un curs sencer de programació. Fins a quin nivell podran arribar? Aviat ho esbrinarem.\nSi voleu programar de manera senzilla i divertida no dubteu a entrar al següent enllaç i feu algun dels 4 cursos. Tothom en pot aprendre, fins i tot, aquells i aquelles que no coneixeu res de res d’aquest entorn.\nPublicat a Octubre 6, 2015\nA la caça de les figures!\nAquests dies els alumnes de 6EP hem estat explorant el mapa d’Olesa per descobrir els diferents tipus de figures que ens podem arribar a trobar al nostre voltant. Tancades i obertes; amb costats rectes o corbs; amb 3, 4, 5 o més costats; amb costats paral·lels o sense…\nTotes aquestes característiques són les que ens determinaran de quin tipus de figura estem parlant. Quins tipus de triangles hi ha? Què és un trapezi? I un paral·lelogram? Són els cercles part de la família dels polígons?


Puigdemont acusa l'Estat d'"asfixiar" financerament els catalans - Empordà\nPuigdemont acusa l'Estat d'"asfixiar" financerament els catalans\nEl president de la Generalitat garanteix diàleg i voluntat d'arribar a un acord per tal de poder culminar el procés cap a la independència\n11.09.2016 | 06:30\nPuigdemont, en ple discurs institucional, ahir a la nit. diari de girona\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, va acusar ahir l'Estat, en la vigília de la Diada de l'11 de Setembre, de "desconnectar-se" dels seus compromisos amb Catalunya i d'"asfixiar" financerament els catalans. En el seu primer missatge institucional com a president de la Generalitat amb motiu de la Diada, Puigdemont va destacar que Catalunya està "sortint" de la crisi "amb l'esforç de tots", encara que "sense la col·laboració del Govern espa?nyol, que continua ignorant les necessitats dels catalans". En tot cas, el president de la Generalitat va garantir diàleg i voluntat de pacte per tal de culminar el procés cap a la independència\n"En els últims mesos s'ha evidenciat com la desinversió crònica en infraestructures no només afecta l'economia, sinó també el dia a dia de la gent, amb un servei de Rodalies inacceptable, que s'afegeix a l'oblit crònic del corredor mediterrani", va denunciar el president en la seva al·locució. Segons Puigdemont, "l'Estat s'està desconnectant dels seus compromisos i obligacions amb Catalunya, desatenent els serveis que per llei està obligat a prestar als ciutadans". "I tot això sense haver resolt tampoc l'asfíxia financera premeditada que fa dècades que suportem", va afegir. Mentrestant, "continua la paràlisi institucional i política a l'Estat espanyol, on els partits són incapaços de posar-se d'acord per governar".\nDavant els que insisteixen a la Generalitat que segui a negociar una sortida política que eviti el "xoc de trens" amb l'Estat provocat pel procés sobiranista, va destacar que "sense política es fa difícil dialogar, sobretot amb qui no vol i només fa servir la justícia per intentar resoldre un problema que és polític".\n"Calla qui hauria de parlar i parla qui hauria de callar", va afirmar, en al·lusió a la fiscal general de l'Estat, Concepción Madrigal, que dimarts passat va obrir la porta que actuïn els "tribunals penals" per frenar el procés cap a la independència.\nPuigdemont va destacar que els catalans no s'han negat "mai" al diàleg, sinó que han estat "capaços de pactar des de les opcions ideològiques més diverses per tirar endavant el país". En els "moments decisius", va assenyalar, els catalans han sabut crear un "clima de confiança per culminar els objectius".\nSense arribar a fer referència explícitament a l'objectiu independentista, Puigdemont va assenyalar que "afortunadament Catalunya és un país que té un projecte de futur que construirem amb el diàleg i la convivència que sempre ens ha caracteritzat".\nPuigdemont va remarcar que "aquesta Diada Nacional és important no només per reafirmar aquesta voluntat de ser com a poble sinó per encarar un curs polític en què caldrà prendre decisions que garanteixin que Catalunya pugui escollir en llibertat el seu camí".\nDesprés de reiterar el seu compromís de "portar a terme els objectius que els ciutadans ens van encarregar per a aquesta legislatura", va deixar clar que el seu executiu "governa per a tots els catalans, sense distincions".\nConscient dels recels que desperta el procés sobiranista català a moltes capitals europees, va dir que Europa "demostra flexibilitat i pragmatisme quan li convé, enterrant els discursos immobilistes", i es va mostrar convençut que el futur del continent passa per enfortir el paper de la UE i "rebaixar" obstacles que suposen els "vells estatismes" del segle XX.\n"Catalunya és i vol continuar sent part d'aquesta Europa, amb els seus defectes i les seves virtuts, però vol ser-ho com a actor i no com a simple espectador", va apuntar Puigdemont, tot reivindicant més paper "institucional" per a Catalunya en l'àmbit internacional.\nBany de masses\nEl president de la Generalitat havia escalfat motors per als actes de la Diada (avui serà a la manifestació de Salt) passejant per la 34a setmana del llibre en català i fent-se fotografies i amb totes les persones que li ho van demanar. "Som de Girona!", li va dir un home abans de retratar el també gironí amb la seva filla petita, que va posar amb un còmic sota del braç. Puigdemont tampoc se'n va anar amb les mans buides, ja que alguns firaires el van obsequiar amb llibres de diferent tipus: des d'un conte de la caputxeta vermella per a les seves filles bessones, fins a títols com Les coses tal com són, de Màrius Torres; El Nadal que no vam tornar a casa, de Quim Torra, i Des de França, carta del senyor Macià.\nEl president es va aturar a totes les parades per les quals va passar, i va fer constants aturades per fer-se fotos o rebre missatges d'ànim.


Àlex d’Espona – Comunicació BANC\nEl sector i la fase on es troba l’empresa són clau a l’hora de decidir on buscar uns diners que cal tenir molt clar a què es destinaran “El primer que s’hauria de trobar són clients i facturar. Quan ja… Continue Reading →\nL’Àlex d’Espona, coordinador de BANC, va presentar el passat dimarts dia 5 al programa “Balanç” d’Onda Cero Catalunya, el Programa INVER. Business Angels Network de Catalunya (BANC) i la Fundación Biodiversidad, del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente, posen… Continue Reading →\nL’Àlex d’Espona, coordinador de BANC, ens explica en aquest vídeo les característiques de la figura del Business Angel…… Font: BANC\nL’experiència pilot que ha suposat el programa d’alt rendiment per a emprenedors amb projectes de base innovadora, InnoEmprèn, s’ha tancat amb uns bons resultats. Dels quinze projectes participants, ja n’hi ha set que s’han constituït com a empreses. L’Innoemprèn es… Continue Reading →


The Tatoo Show: de la pell a la paret de l'espai AktivitÄt bcn | Barcelona Cultura\nDe dilluns a dissabte, de 18 a 22 h\nThe Tatoo Show: de la pell a la paret de l'espai AktivitÄt bcn\nUn local del carrer del Topazi que es diu AktivitÄt bcn acull fins al 28 de setembre la mostra The Tattoo Show, que trasllada al paper tot d'obres d'art pensades per ser dibuixades sobre la pell.\nAktivität bcn és una associació cultural que vol oferir espais a la cultura i servir d'altaveu a artistes, col·lectius de creadors i associacions de tota mena amb projectes interessants que ensenyar. És, a més, una plataforma que posa en contacte artistes diversos amb interessos comuns.\nHo han fet un cop més amb The Tatoo Show, una experiència que posa en comú la feina i els interessos d'un seguit d'artistes del tatuatge, entre els quals la tatuadora de Blue Cat Studio Adriana Maluquer o la saragossana Chikita.\nAtenció, però, perquè entre les obres exposades hi ha algunes que escapen al territori més estricte del tatuatge com les que presenta el també pintor Emilio Cerezo o les obres d'un artista del qual ja us hem parlat alguna vegada: Ramon Maiden. Ell es basa en figures clàssiques de la història de la pintura i les omple, amb el seu bolígraf, de prodigiosos tatuatges.\nMés artistes de tota mena, entre els quals Allan Graves, Chivo Tattoo 19, Cisco KSL, Napol, Turkesa, Tutzo, Uf o Víctor Chil Tattoo completen la llista dels creadors presents a la mostra.\nSi voleu saber més sobre The Tattoo Show, consulteu el Facebook de l'esdeveniment o el web de l'espai Aktivität bcn.


Nord-est Llibertari: MEMÒRIA PROLETÀRIA DEL NORD-EST: El 2 de mig de 1905 neix a Salt l’anarcosindicalista Jordano Pons i Tomàs\nMEMÒRIA PROLETÀRIA DEL NORD-EST: El 2 de mig de 1905 neix a Salt l’anarcosindicalista Jordano Pons i Tomàs\nFerroviari de la CNT-AIT va ser afusellat pel franquisme al cementiri vell de Girona el 15 de novembre de 1939 junt amb seu germà Isidre, també de la CNT\nJordano Pons i Tomàs:\nEl nét de Jordano Pons i Tomàs, Jaume Prat i Pons ha publicat ‘Sumaríssim d’urgència 1643. La Guerra Civil dels germans Clarà (i Piñol)’.\nEl 2 de mig de 1905 neix a Can Clarà, al carrer «dels 18 duros», ara carrer Indústria, Salt (Gironès) l’anarcosindicalista Jordano Pons i Tomàs. Eren una germana i tres nens. Estudià primària a l'Escola Pública de Salt.\nPrimer treballar a Salt de rajoler i més endavant entrà de ferroviari en l’antiga línea de tren de via estreta --dit el carrilet-- en la línia Girona-Olot. Es casà amb Dolors Abel Rodeja, nascuda al veïnat de Salt en 1907. S’afilià a la CNT-AIT.\nFreqüentava amb la seva germana, Teresa, i els seus germans el Centre Obrer de Cultura «Floreal», seu sindical de la CNT, Joventuts Llibertàries i FAI, redacció del periòdic "Despertar", també ubicava la Escola Racionalista de Salt en la seva planta superior ademés de disposar d'una biblioteca, d'un cafè on no es servia alcohol, d'un gran teatre i sala d'actes on s'hi feien conferències i mítings, cinema i es representàven obres de denúncia social on fou fundada per les Joventuts Llibertàries la companyia de teatre «Arte y Amor», la qual va assolir un notable èxit i realitzà gires.\nDurant la guerra, el 19 d'octubre de 1936 la seva germana va ser nomenada, en nom de la Confederació Nacional del Treball (CNT-AIT), regidora de Salt del Consell Municipal revolucionari, essent la primera dona regidora de les comarques gironines. A finals d’aquell mateix any, però, abandonà el càrrec i formà parella amb el també destacat anarcosindicalista aragonès Salvador Piñol Catalán. Ambdós s’exiliaren el febrer de 1939.\nEl seu germà més jove, Paco, --afiiat a la CNT-- fou executat el 1938 per un oficial stalinista en la Batalla del Merengue en negar-se a complir una segona ordre que significava la mort segura i militarment inútil del batalló que comandava a l'edat de vint-i-tres anys.\nAmb el triomf del franquisme va passar la frontera i fou internat al camp de concentració d'Argelers on optà per fugir de les infrahumanes condicions de subsistència i va retornar a la península, sent identificat, detingut i empresonat a Galícia amb el seu germà Isidre. Condemnat a mort en consell de guerra sumaríssim a Girona va ser afusellat el matí del 15 de novembre de 1939 en la tàpia del cementiri vell del municipi junt amb seu germà Isidre, també de la CNT. Era acusat de ser anarcosindicalista, membre del Comitè de Salt l’estiu de 1936 i per formar part del tribunal popular de Girona del Comitè Revolucionari de Justícia de Catalunya al judici als militars facciosos insurreccionats el 19 de juliol de 1936 a les casernes de Girona.


LES TIC I LA DISCAPACITAT: PROGRAMES EDUCATIUS - JOCS\nPROGRAMES EDUCATIUS - JOCS\n1--2--3 versió 1.0\nAquest programa està basat en el popular joc d'unir els punts numerats donant lloc a la formació de dibuixos. La seva finalitat és reforçar els continguts educatius relatius a la seqüenciació de números (1,2,3 ... 5, 10, 15 ... etc.), l'abecedari (a,b,c... A,B,C ...) i la seqüenciació de determinades paraules (gener, febrer, març .... Dilluns, dimarts ...).\nAquest és un programa d'iniciació a l'aprenentatge dels números|nombres. Els números|nombres que treballa són: 1,2,3,4,5,6,7,8,9. A través de diverses proves l'usuari es familiaritza amb la forma, el so i la quantitat que representa cada número|nombre.\nEs tràfic del clàssic joc del TA-TE-TU, en el que les fitxes de cada jugador són gossos i gats.\nABC Pint 2.0\nÉs un programa pensat per a qui s'inicia en l'escriptura. Consisteix a escriure els noms representats per fotos o dibuixos pintant les lletres en ordre. Les lletres poden ser pintades amb diferents colors després de fer click a la barra cromàtica. També permet a l'usuari conèixer els sons de les lletres, a més de preguntar-nos quina lletra correspon a cada so. Disposa d'imatges i animació.\nActivitats en LogoWriter\nEs tracta d'una sèrie d'activitats per a diversos nivells. Algunes van ser programades per a la presentació d'un tema (usant la pantalla com a pizarrón multicolor), altres per a l'exercitació abundant o per al repàs mesos més tard. En alguns casos els exercicis estan relacionats amb contes o cançons coneguts, per això no donen majors explicacions del text.\nEs tracta d'una barra d'eines per a Word, que té com a finalitat facilitar a l'alumne amb limitacions motrius la resolució d'exercicis bàsics de matemàtica aprofitant algunes de les possibilitats que brinda Word. Entre aquestes eines es troben: grillas, formularis de càlcul, col·leccions de problemes i calculadora. Web: http://www.xtec.es/dnee/satieee/0304/sessio3/adaptacions_mates.htm.\nJoc que consisteix a mantenir volant una avioneta pel desert el major temps possible, utilitzant el teclat per esquivar els obstacles.\nÉs una aplicació desenvolupada amb el programa Clic l'objectiu del qual és el suport en l'ensenyament de la lecto-escriptura a base d'ajuts gràfics. Les activitats més importants que incorpora són: relacionar síl·labes amb dibuixos, relacionar paraules amb dibuixos o viceversa, completar paraules amb les síl·labes que falten, formar paraules a partir de síl·labes donades, completar frases, associar paraules minúscules amb les majúscules corresponents, entre d'altres.\nVERSIÓ COMPLETA - Sol·licitar a:\nEs tracta d'una col·lecció de jocs que serveix per ensenyar didàcticament conceptes bàsics tals com a dalt-a baix, feliç-trist, com així també els colors i les formes, entre d'altres. El programa va ser desenvolupat en idioma anglès.\nVERSIÓ ON LINE:\nAquest programa intenta contribuir al desenvolupament de l'expressió oral de l'usuari, amb l'ajuda d'un suport visual important. L'aplicació es compon d'un conjunt d'activitats lingüístiques el nucli fonamental de les quals és la frase. Les frases es refereixen a accions realitzades per quatre subjectes (una nena, un nen, un gos i un colom) en cinc contexts diferents: el carrer, la cuina, el menjador, el dormitori i el jardí. Disposa de quatre nivells d'execució. Inclou activitats relacionades amb: Aprenentatge de la simbologia, Animar context, Leer frases, Completar frases i Construir frases.\nAquest programa té com objectivo potenciar la capacitat del càlcul bàsic: suma, resta, multiplicació i divisió. Per fer-ho més atractiu, el programa es desenvolupa en un entorn de competició, on dos jugadors hauran de mesurar-se la rapidesa que tenen fent operacions.\nAquest senzill programa pretén desenvolupar la coordinació visomotora, les operacions de classificació i seriació. Així mateix reforça el concepte de quantitat i ordenació.\nDivertit joc que consisteix a canviar les cares dels personatges utilitzant el mouse.\nÉs una plataforma per a la realització d'activitats educatives, com ser associacions, trencaclosques, exercicis de text, paraules creuades, etc. La versió més actual del programa és JClic, totalment compatible amb els materials creats amb Clic 3.0.\nAquest programa permet pintar, dibuixar línies i traçats rectes a partir de diferents dibuixos fent molt atractiu l'ús del mouse. És intuïtiu i fàcil d'usar. Permet canviar, eliminar i afegir nous dibuixos.\nVERSIONS ANTERIORS (preferides per alguns usuaris):\nEn aquest senzill programa l'usuari ha de reconèixer totes i cada una de les lletres que formen part de la paraula que apareix en la part inferior. S'ha de completar el major nombre de paraules en el temps assignat pel programa.\nDestroyer (Batalla Naval)\nAquest programa no és més que la versió informàtica del conegut joc d'enfonsar vaixells. En ell, apareixen dues quadrícules, en una de les quals haurem de situar la nostra pròpia flota. I en l'altra, on haurem d'efectuar els trets amb els quals enfonsar al contrari. Quan encertem, la casella es marcarà de vermell|roig i generarà una animació.\nEs tracta d'un programa d'iniciació al dibuix tècnic. Les seves característiques més destacables són: permet treballar 10 dibuixos alhora, treballa la simetria, té l'ajuda d'una reixeta i dibuixa polígons regulars i no regulars.\nEn dibuixa 1, 2, 3 i 4\nCol·lecció de dibuixos per acolorir. Aquests programes pretenen desenvolupar la coordinació visomotora i la de figura-fons, reforçant el reconeixement dels colors. La majoria de les operacions que es realitzen van acompanyades d'un reforç sonor.\nÉs un programa que genera dictats, i està pensat perquè l'usuari millori el seu nivell ortogràfic. Consisteix a escoltar la paraula o frase que ens diu l'ordinador per a després intentar escriure-la correctament. Permet canviar, eliminar i afegir exercicis. Disposa d'imatges i animació.\nVERSIÓ AMB VEU DE ROBOT:\nEn la versió que no disposa de la veu tipus robot, tots els exercicis han de tenir el seu so associat.\nVERSIÓ SENSE VEU DE ROBOT:\nAquest programa té com a finalitat la pràctica de la divisió. Ull, no ensenya a dividir, sí en canvi, ajuda a dirigir la pràctica de la divisió. Té tres nivells de dificultat segons sigui el divisor d'1, 2 o 3 xifres i dividend de 4, 5 o 6 xifres respectivament.\nAquest programa té com a objectiu que l'usuari descobreixi la imatge que hi ha oculta.\nAquest programa permet aprendre a escriure i a utilitzar un editor de texts. L'objectiu principal és el de funcionar com una eina informàtica per a l'aprenentatge de l'escriptura cal·ligràfica. Com|Com a objectius secundaris estan la correcció de text, impressió, inclusió de so, d'imatges, de vídeo, etc.\nAquest programa té com a objectiu, a través de diferents jocs amb les "fruites", desenvolupar la capacitat d'atenció, percepció, discriminació, memòria, i comprensió, així com estratègies d'exploració i tempteig. També pretén potenciar la capacitat de relacionar la representació gràfica amb la seva expressió escrita, augmentar el nivell de comprensió lectora i adquirir conceptes d'organització espacial, entre d'altres.\nEs tracta d'un senzill emulador d'aquest esport; tres contra tres, més l'arquer. L'àrbitre també juga. Es controla per teclat.\nUna versió amb scrolling del joc Fútbol 3, però de set contra set i sense àrbitre.\nGeo Pint 2.0\nÉs un programa de geografia. Consisteix a acolorir correctament les zones geogràfiques assenyalades prèviament (països, capitals, ciutats, etc.) en un mapa determinat (Europa, Amèrica, Àfrica, Espanya, etc.), permetent eliminar o afegir nous mapes i modificar tot el relacionat amb ells (banderes, imatges, i texts). El programa no només avalua sinó que a més ensenya d'una manera fàcil i intuïtiva.\nAquest és un senzill simulador d'aquest esport, amb 8 clots i qualificació final.\nÉs un entorn per a la creació, realització i avaluació d'activitats educatives multimèdia. És la versió actualitzada del programa Clic i està format per un conjunt d'aplicacions informàtiques que serveixen per realitzar diversos tipus d'activitats educatives: trencaclosques, associacions, exercicis de text, paraules creuades, etc.\nJCLIC: És el programa principal, i serveix per visualitzar i executar les activitats. Permet crear i organitzar una biblioteca pròpia de projectes, i escollir entre diversos entorns gràfics i opcions de funcionament.\nJCLIC AUTHOR: Aquesta eina permet crear i modificar projectes JClic, en un entorn visual molt intuïtiu i immediat. També ofereix la possibilitat de convertir el nou format els paquets fets amb Clic 3.0, i altres prestacions com la publicació de les activitats en una pàgina web o la creació d'instal·ladors de projectes.\nACTIVITATS DE DEMOSTRACIÓ: Des d'aquest link poden descarregar-les i integrar-les a la seva biblioteca de projectes\nJCLIC REPORTS: Aquest mòdul permet gestionar una base de dades en la qual es recopilaran els resultats obtinguts pels alumnes en realitzar les activitats dels projectes JClic. El programa treballa en xarxa i ofereix també la possibilitat de generar informes estadístics dels resultats.\nAquest programa té com objectivo potenciar i augmentar en l'usuari la capacitat de càlcul mental en les operacions bàsiques de suma, resta, multiplicació i divisió.\nEs tracta del famós joc de solitari oriental. L'objectiu consisteix a treure tots els mosaics d'una taula|post, per parells.\nAquest joc consisteix que un personatge atalli a la seva canastra|cistella els ous que les gallines llancen des de la teulada, desplaçant-se d'un costat a l'altre.\nAquest és un programa de trencaclosques. El sistema que utilitza consisteix a portar les peces amb el click del mouse d'un lloc a l'altre fins a completar la imatge. El programa té habilitada la possibilitat de seleccionar el nombre de divisions del trencaclosques a fi d'augmentar o disminuir la seva dificultat. A més, una vegada acabat el trencaclosques, el programa incorpora animació que pot ser editada per l'usuari.\nÉs una aplicació per controlar el moviment d'una marioneta per ordinador.\nMatemàtica Nacho 2.0\nÉs un programa que facilita la realització d'operacions matemàtiques dins de documents creats amb el processador de texts Microsoft Word. Aquest programa funciona dins de Word i, una vegada instal·lat, agrega un botó a la barra d'eines, amb l'ícono d'una carita groga i el títol Nacho. En realitzar un click sobre aquest botó s'obre una finestra que permet ingressar els operands i elegir l'operació matemàtica desitjada. Elegint el botó " = " d'aquesta finestra es dibuixarà automàticament una taula amb l'operació matemàtica indicada, encolumnando les xifres segons correspongui.\nEs tracta d'un programa que proposa a l'usuari problemes matemàtics que després ha de resoldre. Els problemes han de poder resoldre's amb les operacions bàsiques: suma, resta, multiplicació i divisió. El programa només corregeix el resultat del problema, i disposa d'una pissarra virtual per realitzar les operacions.\nAquest programa té com a objectiu la pràctica de la mecanografia. Compta amb els comandos estrictament necessaris per a un maneig fàcil i clar. Té també la particularitat d'informar-nos mentre escrivim sobre la velocitat expressada en pulsacions per minut.\nAquest és un programa que permet potenciar la memòria a través d'un joc amb imatges animades (gif). Es pot jugar sol o en parelles. Permet, a més de buscar imatges iguals, associar dues imatges que estiguin relacionades. Les dues imatges associades a més tenen un so associat. L'usuari pot canviar les imatges predeterminades per altres que desitgi (sempre que siguin gifs).\nAquest programa serveix per desenvolupar la memòria a través d'un joc amb imatges animades. La diferència entre MemMov i MemMov+ és que el segon té major nombre de parelles (20, 27, 35 i 44 semblants), el que fa que el jugador necessiti un gran nivell de memòria visual.\nEs tracta d'un divertit joc de mini-golf amb 5 clots i qualificació final.\nEn aquest joc un nen en monopatí ha d'esquivar les pilotes per no ser fet caure.\nEs tracta d'un joc tipus test en el qual cal reconèixer instruments pel seu so o per la seva imatge, així com els autors de peces de música clàssica o de música moderna.\nConsisteix en una adaptació del clàssic ping-pong amb alguns efectes de so.\nAquest és un joc de memòria en el qual cal aparellar números senzills a partir del dígit, de la quantitat o del nom en espanyol o en anglès.\nAquest programa té com objectivo ajudar a comprendre les nocions més bàsiques de les fraccions. Permet l'ensenyament i la pràctica de les operacions més elementals com la multiplicació, la divisió, simplificar, amplificar, la suma i la resta, a més de la representació gràfica d'una fracció. El sistema que utilitza exigeix que tot el procés es realitzi amb el mouse. Els números|nombres s'aconsegueixen prement els botons del programa.\nPlatets Voladors 1.0.11\nJoc dels Plats Voladors. És el joc clàssic en el qual s'ha d'anar disparant contra unes naus que van sortint per la part superior de la pantalla. La seva versió PlatetsVoladorsPerScan.exe és el mateix programa que funciona mitjançant un sistema d'escombrada automàtica.\nEs tracta d'un programa de sopa de lletres, que té com objectivo l'adquisició de vocabulari a partir de l'associació de les imatges i les paraules que es representen. La varietat de nivells permetrà adaptar-se a les exigències diverses de cada usuari.\nAquest programa és un trencaclosques pensat per a tot nivell d'usuaris. El sistema que utilitza consisteix en el desplaçament de files i columnes fins a aconseguir la imatge correcta. Tot un repte! També té habilitades les possibilitats per seleccionar el nombre de columnes i el nombre de files a fi d'augmentar o disminuir la seva dificultat.\nPublicat per Diversitat Funcional a 15:15


L'IGTP i l'IJC obren les portes a estudiants de batxillerat | Notícies | IGTP\nTRs Can Ruti Campus\nDilluns, 6 d'agost de 2018 - Campus Can Ruti, Institucional\nSis dels alumnes han estat a l'Institut de Recerca Germans Trias i Pujol (IGTP) on han estudiat temes de diverses especialitats, incloent el paràsit de la malària Plasmodium vivax, l'obesitat, el rol dels exosomes en les malalties del cor o la diabetis. Els altres cinc alumnes han pogut estudiar diversos aspectes entorn de la leucèmia, des del diagnòstic al funcionament dels assaigs clínics, a l'Institut de Recerca de la Leucèmia Josep Carreras.\nTots els investigadors que han participat d'aquest projecte amb estudiants coincideixen en la importància de trobar temps en el seu dia a dia per oferir aquesta oportunitat als estudiants. "Són els científics del futur", valora David Sánchez-Infantes, investigador del grup d'Obesitat i Diabetis Tipus 2. Per la part dels estudiants, la Berta Gavanach, de Badalona, valorava molt positivament l'experiència, "és la primera vegada que he entrat en un laboratori, ha sigut realment molt interessant".\nEls alumnes han rebut assessorament en els seus respectius treballs de recerca, un projecte que és obligatori per a tots els alumnes durant el batxillerat. Han après sobre l'especialitat escollida, a més d'aprendre el mètode científic, la proposta d'hipòtesis, i fer una cerca assessorada de bibliografia. Per part de l'IGTP, hi han participat els grups de recerca en Obesitat i Diabetis tipus 2 (biologia del teixit adipós), Immunopatologia, Recerca en Plasmodium Vivax i Exosomes (PVREX) i el grup de Recerca en Malalties del Cor. A l'IJC, els grups que han acollit estudiants han estat el grup de recerca en Leucèmia Limfoblàstica Aguda (ALL), Genòmica Regulatòria Endocrina i el grup de recerca en Síndromes Mielodisplàsics.\nAquest projecte amb estudiants s'ha fet en col·laboració entre l'IGTP i el comitè organitzador de les Jornades Centífiques de Badalona, en què hi participa l'Ajuntament, representants de la Generalitat i professionals de les escoles Marina i Natura. L'IGTP també col·labora amb el comitè coordinant-se en l'organització de les activitats de la Setmana de la Ciència a Badalona, el mes de novembre.\nEls grups de l’IGTP que han participat son:\nObesitat i diabetis tipus 2: biologia del teixit adipós\nPlasmodium vivax y exosomes (PVREX)


kika's log: stardate: es vol i prou!\nAquest costum tan català de jsutificar-nos per tot, de demanar l'aprovació de tothom i de mirar de quedar be és un dels principals obstacles que ens posem nosaltres mateixos.\nde juny 05, 2013 7:40 a. m.\nllavors si un dia ens fem independents aquest dia serà festa? quina festa haurem de treure a canvi?\nde juny 06, 2013 3:27 p. m.


Cura de peus - Entrenosotros | Consum\nSe’t clevillen els peus i se’t fan durícies amb els canvis d’estació? Et donem uns consells perquè els cuides i els hidrates amb delicadesa.\nSi la calor, l’exposició al sol, l’ús de sabates obertes i els banys en el mar i piscines són factors que ens ressequen els peus, la falta d’oxigen per l’ús del calçat tancat durant els mesos de tardor i hivern també sol ressecar-los. Hem de recordar que la pell dels peus és molt sensible, per això cal dedicar-los atenció per a mantindre’ls sans i poder lluir-los ben bonics quan s’arrime la temporada estival.\nCom hem de cuidar els peus\nUtilitza aigua temperada per a llavar-los. L’aigua molt calenta els pot irritar i fer que la pell perda hidratació.\nLlava’ls cada dia i torca’ls en profunditat. Assegura’t de rentar bé els turmells, les plantes, les ungles i els espais que hi ha entre els dits. L’excés d’humitat, la calor i les restes de sabó són l’escenari perfecte per a fongs i bacteris.\nExfolia’t la pell dels peus una vegada a la setmana per a mantindre a ratlla les cèl·lules mortes. Pots aprofitar i, al mateix temps que t’exfolies el cos, parar atenció als peus, però, si vols dedicar-los un poc més de temps, fes-ho amb una exfoliant específica per a peus i fes-te un bon massatge.\nHidrata’t la zona cada dia quan t’apliques la crema a la resta del cos. Fes un xicotet massatge per tota la superfície, amb una dedicació especial al taló, a la planta, a l’empenya i als turmells.\nCuida’t les ungles i no les deixes créixer en excés. Talla-les sempre amb una forma recta o quadrada per a evitar problemes quan cresquen.\nInclou en la dieta aliments que continguen proteïnes d’alt valor biològic, vitamines dels grups A, B i C i minerals com el calci, el zinc i el iode, per a mantindre les ungles ben fortes.\nSi no és precís, evita l’esmalt durant l’època que portes els peus tancats perquè l’ungla «respire».\nFinalment, fixa’t bé en el calçat. Intenta que siga ampli, còmode i obert o transpirable en estiu.\nCom podem hidratar els peus clevillats?\nEls peus clevillats poden ser l’inici de dolors molestos, ferides difícils de curar i, fins i tot, sagnats no desitjats; per això, hem d’evitar l’aparició d’estos clevills amb les cures anteriors. Però si ja els tenim, hem d’extremar les mesures d’higiene i hidratació:\nVisita un podòleg perquè et faça un diagnòstic de l’origen dels clevills. A més, et farà una primera neteja i cura que hauràs de mantindre.\nAplica’t cremes específiques per a talons tallats i embolica’t la zona amb paper transparent, perquè la hidratació i la nutrició siguen més efectives.\nDe tant en tant, passa’t la pedra tosca. Fes moviments circulars al voltant dels talons o on solen aparéixer les lesions cutànies perquè siga més efectiva l’eliminació de durícies i callositats. No t’oblides d’hidratar-los i nodrir-los després d’este pas, és important perquè la pell es regenere i es mantinga hidratada.


Joves autores i autors d’Europa i la Mediterrània: Paraules per a la Participació, la Democràcia i la Ciutadania | Xarxa Mediterrània Periodistes Visió de Gènere\n← La dependencia emocional: Una cárcel invisible\n“Para Todos la 2″ de TVE i la visió de gènere als mitjans promoguda per la Xarxa Internacional de Periodistes amb Visió de Gènere →\nJoves autores i autors d’Europa i la Mediterrània: Paraules per a la Participació, la Democràcia i la Ciutadania\nPosted on Desembre 21, 2011 by tonagusi | Deixa un comentari\nPer Tona Gusi, Barcelona\n“Un mar de paraules” és un concurs literari de relats, organitzat per quart any consecutiu per l’ IEMed i la Fundació Anna Lindh, amb l’objectiu d’estimular i difondre l’obra de les joves i el joves talents literaris d’Europa i la Mediterrània en una temàtica comuna. En la darrera convocatòria es demanava en els relats la inclusió dels més febles a la vida quotidiana, a la resolució de conflictes socials i al respecte dels principis de justícia social i igualtat (llegiu la crònica de La Independent).\nEl concurs s’ha centrat enguany en el lema “Participació, Democràcia, Ciutadania”, com no podia ser d’altra manera per anar de bracet amb l’actualitat de les revoltes àrabs.\nVint dels 165 joves autors i autores de 32 països euromediterranis que van participar en el concurs foren seleccionats pel jurat internacional del certamen i vingueren a Barcelona del 28 de novembre a l’1 de desembre per ser premiats i participar en un Taller.\nSón: Atiqa Belhacene, d’Algeria; Lyuba Guerassimova, de Bulgària; Katerina Horová, de la República Txeca; Yasser Kashef, d’Egipte; Marine Ronzi, de França; Antonia Asimakopoulou i Georgios Ampatzidis, de Grècia; Pnina Geffen i Ayelet Goshen d’Israel; Razan Majdalawieh i Raneem Tayeh, de Jordània; Laura Lapia de Letonia; Gintar Laurinavi, de Lituània; Ilija Urovi, de Montenegro; Hanane Oulaillah-Jazouani, del Marroc; Alaa Almalfouh i Ayah Bseisy, de Palestina; Odagescu Bogdan Vasile, de Rumania; Vesna Hauschild, d’Eslovènia; M. Ihsan Kaadan, de Síria; i Bihter Esin Yücel de Turquia.\nLa quarta edició del concurs se centrà en el tema de la ciutadania activa (participació, democràcia i ciutadania) amb motiu de l’Any Europeu per a les activitats de voluntariat. El certamen literari, organitzat des de 2008 per l’IEMed i la Fundació Anna Lindh, es dirigeix a escriptors de fins a 30 anys i residents en qualsevol dels 43 països de l’àrea euromediterrània.\nEl jurat internacional està integrat per la crítica literària Elisabetta Bartuli (Itàlia) i les esriptores i escriptors Najwa Barakat (Líban), Jamila Hassoun (Marroc), Pere Antoni Pons (Espanya) i Alfredo Zucchi (Itàlia), guanyador de l’edició 2010 del concurs.\nLa cerimònia de lliurament de premis tingué lloc a la imponent sala de l’Institut d’Estudis Catalans amb les intervencions d’Andreu Bassols, director general de l’IEMed, Dimitrios Cavour de la Unitat de Coordinació de la Xarxa de la Fundació Anna Lindh i Elisabetta Bartuli, Coordinadora del Jurat Internacional. Ma. Àngels Roque, directora d’Estudis de les Cultures de la Mediterrània de l’IEMed a actuà com a mestre de cerimònia i Alfredo Zucchi, guanyador de l’edició de l’any passat fou l’encarregat de llegir el relat guanyador.\nAndreu Bassols exemplificà la necessitat de vetllar i de treballar conjuntament per la democràcia a través d’un relat sobre els dos personatges Demos i Acràcia. S’interrogà sobre la conveniència o no de “ substituir la democràcia per la tecnocràcia, tal i com s’ha fet en algun país de la Mediterrània Nord.”. Animà a les i als joves a aconseguir el que es vol col·lectivament i d’una manera pacífica. Explicà que hi ha poques obres literàries sobre la democràcia i en canvi n’hi ha moltes sobre els règims autoritaris. Felicità als 20 joves escollits per llurs obres i celebrà que es poguessin trobar presencialment per reunir-se i debatre: “ Que hi hagi desacord forma part de la democràcia” asertà alhora que animà a tothom a buscar les similituds més que no les diferències.\nPer la seva banda Elisabetta Bartuli es mostrà convençuda que premiats i premiades aconseguiran el mutu coneixement a través de les seves obres. Ma. Àngels Roque va destacar la diversitat de països presentats i de les obres premiades i el fet que enguany les noies hagin estat més premiades.\nLes paraules premiades\nEn una llarga conversa amb La Independent, la periodista i guanyadora del primer premi, la marroquina Hanane Oulaillah-Jazouani, de 30 anys i resident a Casablanca ens explica l’argument. El seu relat Le cadenas (El cadenat) narra les vicissituds per les que passa el cinquantenari Khalid, que ha estat escollit membre d’una mesa electoral, durant la primera jornada electoral democràtica i neta d’un país que surt de 50 anys de dictadura d’un autòcrata anomenat Aliens explicà la seva evolució.\nNascuda a França, filla de mare i pare del Marroc, i havent estudiant durant 5 anys a Anglaterra, decideix junt al seu marit viure al país dels seus orígens familiars i s’instal·la a Casablanca. Aquesta escriptora novella, que treballa a la ràdio local “Casa Atlàntica” , on fa un programa sobre la vida de persones originàries del Marroc migrades arreu del món, ha escrit un relat sobre el món àrab situat en un país imaginari que no s’anomena. Allí s’hi produeixen però fets coneguts per a tothom com els que han succeït a Tunísia o Egipte.\nLa gúspira que va encendre la redacció d’aquesta obra fou el record impactant que té l’autora del primer cop que votà al Marroc, ara ja fa 3 anys i des de la mirada de la relitat europea. “La urna on havia de votar era en una escola increïblement bruta, mancada de tot, amb finestres tancades … molt més semblant a una presó que a un espai on la quitxalla aprèn.”, diu amb passió Hanane Oulaillah-Jazouani. Aquest disgust, que encara avui la corprèn, fou la llavor d’aquest relat que va escriure araig i que ha merescut el primer premi d’ ”Un mar de paraules” 2011.\nComa a persona jove i implicada en el futur dels seu país, diu que defensa la nova Constitució del Marroc i alhora el moviment, bàsicament de la joventut marroquina, del 25 de Febrer. Per a ella l’impuls dels joves és molt important. Com aconseguir que s’apliqui la nova Constitució, creu que és per a la majoria de joves del Marroc el moll de l’ós de la qüestió. “ Dona la impressió que el govern es troba en fase d’inactivitat, ja que no hi ha avenços reals per al poble. El govern ha de concretar les coses més urgents avui per al nostre poble” i ho argumenta explicant que el salari mínim és de 200 euros, que hi ha poquíssims llocs de treball per a joves amb qualificació ( metges, científics, etc.) i que és urgent trencar amb un funcionament de la societat molt clientelista.\nCom a dona analitzant el moment actual de els dones al seu país, opina amb rotunditat que el principal problema del Marroc i de la seva població femenina és l’analfabetisme. També la manca d’igualtat salarial entre la gent jove i també, en part els rols en la vida de família. Però: “ sens dubte- afirma- les coses bàsiques com la manca d’un bon sistema de salut, la corrupció i l’analfabetisme són els greus problemes d’aquest país que estimo tant i pel qual vull més democràcia per canviar a millor i tenir més esperances; més justícia per millorar les condicions de vida; i més igualtat d’oportunitats en el treball.”.\nHanane Oulaillah-Jazouani té molta confiança en el futur dels seu país i està convençuda que tot moviment serà per canvis en positiu. “M’estimo molt el meu país”, repeteix amb força.\nEl segon premi va ser per a Ilija Djurovic de Montenegro. Aquest jove reservat de 21 anys, curiosament treballa també de periodista, en el seu cas en un diari d’abast nacional. Ha escrit el relat THC and LCD en la llengua propia del país i explica a La Independent que a la seva obra hi podrem trobar la història contemporània de Montenegro.\nEl tercer premi se l’ha endut Gintare Laurinaviciuté, lituana de 17 anys, amb Playing Democracy or a Girl from the Room Republic. L’obra es desenvolupa en plena transformació política i socials dels països Bàltics després de la independència. Aquesta jove de Lituània malgrat la seva edat ja està acostumada a guanyar premis literaris allà, al seu país. Pero aquest ha estat ben especial, el seu tutor de l’Institut li va proposar de participar-hi i ara exclama a La Independent. ” Uf!! quin disgust hagués tingut si no hi hagués pogut participar… Estic molt contenta d’haver guanyat aquest premi i haver pogut viatjar a Barcelona. Ho té clar, ella continuarà escrivint.\nEntre la resta de premiats i premiades, Lyuba Guerassimova, de Bulgària es va acostar a La Independent per explicar amb complicitat que treballa en un magazine femení i que la seva obra tracta de la vida actual i de les necessitats de les dones de Bulgaria. Antonia Asimakopoulou de Grècia ens explica que el seu relat ens apropa als fets molt violents succeïts al seu país. I, com a curiositat la guanyadora del segon premi de l’any 2011, Ayelet Gundar d’Israel ha tornat a ser seleccionada.\nBen segur que totes i tots 20 han escrit bones històries que podrem llegir en forma de llibre o revista especial de la col·leció Quaderns de la Mediterrània de l’ l’IEMEd a la propera convocatòria del premi. Tal i com ara ja podem gaudir dels relats premiats de l’any 2010.\nLes diferents vessants del Taller. Literatura i : diàleg, identitats culturals, traduccions i coneixement social\nEl llenguatge literari com a instrument de diàleg fou la primera temàtica del taller i s’encarregà d’impartir-la: Ma. Àngels Roque, antropologa i directora d’Estudis de les Cultures de la Mediterrània de l’IEMed, Dimitrios Cavour de la Unitat de Coordinació de la Xarxa de la Fundació Anna Lindh i Elisabetta Bartuli, que és traductora a banda de ser la Coordinadora del Jurat Internacional d’aquest premi.\nA continuació fiu el torn de L’art de l’escriptura per a la representació de les identitats culturals, temàtica impartida per Najwa Barakat, integrant del jurat i escriptora, el també escriptor i membre del jurat Pere-Antoni Pons i el guanyador de l’edició anterior, el jove escriptor italià Alfredo Zucchi.\nPeter Bush, professor i traductor, fou el ponent de la sessió El treball amb un traductor com a eina de comunicació i diàleg. Sessió que comptà amb un debat molt animat conduït per Elisabetta Bartuli . Bush feu una classe magistral sobre les relacions entre autores i autors, responsables de traducció i finalment responsables d’edició. La feina del o de la traductora inclou també la seva consciència crítica i la seva consciència intel·lectual. Moltes vegades “haurà de recomanar i fins i tot defensar una tria davant l’editor” – diu – “…i de totes aquestes causes s’en desprèn la necessitat de signar les traduccions o de negar-ne la signatura si el resultat no fos el de la seva voluntat”. Aquest ofici també té el poder d’escollir les autories que voldrà traduir, en el seu cas ha escollit a diversos autors prohibits com és el cas de l’exiliat Goytisolo, o d’en Josep Pla quan la llengua catalana estava prohibida. Justament una anàlisi practica de la seva traducció d’ “El Quadern Gris” fou objecte de debat i controvèrsia entre la tria a la fidelitat a l’autoria original o la convicció sobre l’opció de la traducció.\nPer Bush, és important – si pensen treballar en traduccions- formar part d’un col·lectiu de traducció professional, tenir assessorament legal, etc. i que escriptores i escriptors es familiaritzin amb el món de l’edició.\nLes i els joves autors feren moltes preguntes sobre els drets de còpia, les correccions, els criteris de les editorials sobre la inclusió en els llibres de pròlegs del o la traductora i els estudis actuals de traducció a les facultats. Peter Bush opina que a l’acadèmia hi ha problemes actualment ja que la immensa majoria de professorat de traducció no han fet mai aquest ofici.\nAltres temes sobre els que es desenvolupà el debat foren: la influència dels mitjans tradicionals i la de bloquistes que s’estan revelant com a autoritats en la critica de llibres. La mancança de traduccions àrabs a altres llengües i la influència de l’11S en més volum de traduccions. Bush responguá a aquests seguit de qüestions. “Malgrat algunes traduccions més massives com ara la novel·la negra escandinava, normalment aquests augments són excepcionals ja que el mercat per altres llengües és molt minoritari i a més la crítica és molt conservadora”. I d’altra banda ell està convençut que “és un mite pensar que les traduccions a l’anglès seran una porta oberta a la resta de traduccions” .\nI finalment la vessant social de la literatura, la lectura com una eina de coneixement, amb les intervencions de Jamila Hassoun, feminista, escriptora, llibretera i bibliotecària capdavantera d’una experiència de biblioteca itinerant per Marroc i, finalment, la periodista que signa aquesta crònica, com a integrant de la Xarxa Mediterrània d’Informació i Comunicació amb Visió de Gènere. És a dir, la tasca de difusió que fan les xarxes socials, o en aquest cas les periodístiques, el seguiment de temes que els mitjans tradicionals no hi fan esment, la visibilització de les dones i de la diversitat, etc. Tot l’intercanvi d’informació, per exemple, de i sobre les “primaveres àrabs” des de la visió de les dones i els joves mitjançant blocs, agències alternatives, etc. (Llegiu newsletter de la Xarxa Mediterrània) http://donesiconflicte.wordpress.com/)\nLa responsable de “La caravane du livre” del Marroc, Jamila Hassoun, explicà aquesta meravellosa experiència d’aquesta llibreria- biblioteca itinerant que funciona tant i tant be i que ha fet una gran tasca de suplència al Marroc. Hassoun es pregunta: com la generació jove pot desenvolupar un esperit crític? i exposà la problemàtica de l’analfabatisme, la mancança de bibliotèques, i de literatura infantil propia, el treball a partir de llibres en llengua francesa, etc. I volgué destacar també l’éxit del treball en xarxa, la necessita de col·laboració amb autores i autors de literatura, així com amb especialistes en història, pensament, etc..\nAquesta entrada s'ha publicat en Cultura i etiquetada amb alaa almalfouh, algeria, Antonia Asimakopoulou, Atiqa Belhacene, Ayah Bseisy, Ayelet Goshen, Bihter Esin Yücel, Bulgaria, Egipte, eslovènia, Katerina Horová, marine ronzi. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Neix un nou club esportiu a la comarca: l'Associació Esportiva Gimnàstica Olot - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Neix un nou club esportiu a la comarca: l’Associació Esportiva Gimnàstica Olot\nLa gimnàstica és un esport clarament en creixement a la Garrotxa i un fet que ho demostra és que a partir d’aquesta temporada Olot ja compta amb dos clubs de gimnàstica artística. Fa pocs mesos, ha nascut l’Associació Esportiva Gimnàstica Olot, formada per 65 gimnastes i cinc entrenadores que ja fa dies que entrenen al pavelló firal.\nPep Sala, president Associació Esportiva Gimnàstica Olot: Aquest club va néixer per un grup de pares i entrenadors compromesos. Vam fer una reunió a finals de juliol, sobre la necessitat de fer aquest club. I vam treure’n la conclusió que sí, que havíem de fer aquest nou club aquí a Olot. Vam mirar si teníem els recursos per fer-lo, i vam veure que fins a certs nivell, sí que podíem engegar-lo. I així ho vam fer.\nPrecisament, l’objectiu de totes aquestes famílies, era fer un club completament garrotxí, a més de formar una nova família gimnàstica a la comarca amb l’ànim de fer activitats més enllà d’aquest esport.\nAra mateix el club té grups de gimnastes en edat escolar i fins al nivell base 4.\nCristina Mora, directora tècnica Associació Esportiva Gimnàstica Osona: Aquí ens estructurem en tres grups diferents: minis, que hem tingut una gran demanda i una allau d’esportistes, i que hem hagut de dir prou, perquè no teníem més material i instal·lacions per cobrir-ho; després tenim el grup de mitjanes, amb nenes a partir del 2008 que s’inicien en aquest esport, que aquí sí que tenim més cabuda; i llavors el grup de nenes de competició.\nUn dels reptes de l’equip és créixer estructuralment, sobretot pel que fa material i instal·lacions, per poder tenir gimnastes de nivells superiors i poder encabir la forta demanda que hi ha.\nPep Sala, president Associació Esportiva Gimnàstica Olot: Llavors amb el temps, haurem d’anar-nos moment per adquirir material. L’Ajuntament d’Olot ens ha ajudat molt,. I sí que és cert que l’ajuntament té un projecte de fer un annex al pavelló municipal, que seria exclusivament per la gimnàstica. I creiem que ara seria el moment perquè això tirés endavant i nosaltres també volem ajudar-hi perquè això sigui possible.\nA banda de formar gimnastes, el club està formant, també ajudants d’entrenadores, per tal de tenir el màxim de professionals possibles per ensenyar aquest esport que ofereix sempre unes imatges espectaculars.


Hotel Carlemany - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEntitat territorial administrativa Escaldes-Engordany (Andorra)\n42° 31′ N, 1° 32′ E / 42.51°N,1.54°E / 42.51; 1.54Coord.: 42° 31′ N, 1° 32′ E / 42.51°N,1.54°E / 42.51; 1.54\nL'Hotel Carlemany és un establiment hoteler i balneari de la parròquia andorrana d'Escaldes-Engordany. Està situat al número 4 de l'avinguda Carlemany d'Escaldes. L'edifici està protegit com a bé immoble inventariat per la seva significació en l'arquitectura de granit del principat.\nLes obres de construcció es van iniciar l'any 1948. Utilitza com a material el granit disposat en forma de niu d'abella força irregular. Aixecat a partir d'una marcada planta rectangular, és un volum arquitectònic d'importants dimensions, que destaca en el paisatge urbà d'Escaldes. Està format per una planta baixa, tres pisos destinats a habitacions i golfes caputxines. D'aquesta construcció cal comentar el marcat sentit estètic de la façana principal, definida per la composició simètrica i l'alternança de finestres i balconades. Les finestres s'obren a partir d'arcs de mig punt i estan emmarcades per maó; la combinació d'aquests dos materials (maó i granit) crea un joc visual que contribueix a l'embelliment estètic de l'edifici.\nL'Hotel Carlemany és un dels exemplars més representatius de l'anomenada arquitectura de granit i s'inscriu dins del conjunt dels hotels balnearis. A més dels valors arquitectònics, destaca per ser un dels testimonis del naixement d'una nova economia centrada en els serveis i el sector terciari que aprofita, a més, l'auge del turisme termal.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hotel Carlemany\n↑ «Hotel Carlemany». Patrimoni Cultural d'Andorra. Govern d'Andorra. [Consulta: 18 agost 2017].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hotel_Carlemany&oldid=26925621»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 abr 2021 a les 15:45.


Curs d'Iniciació al món de les Algues - ssi - Plancton Diving\nInici / Biologia Marina / Curs d’Iniciació al món de les Algues\nCurs d’Iniciació al món de les Algues\nLes algues són uns organismes marins fascinants que molta gent confón amb les plantes. Presenten un munt d’adaptacions molt interessants i formes molt diferents entre elles, i cada cop s’estan desenvolupant més aplicacions amb elles. Aquet curs proporciona una comprensió general del món de les algues pensat per a persones sense coneixements de biologia.\nEl curs consta de teoria presencial, sortida en snorkel a observar algues, observació a la lupa binocular i tast d’algues a un restaurant local.\nquantitat de Curs d'Iniciació al món de les Algues\nCategories: Biologia Marina, Cursos d’iniciació, Cursos de Biologia marina Etiquetes: Biologia Marina, Busseig, curs, principiants, Submarinisme\nCom a persones que estimem la mar ens agrada conèixer allò que veiem. Les algues tenen formes molt diferents i curioses, de manera que criden l’atenció a la gent, però la falta de coneixement sobre elles fa que siguin confoses amb plantes, coralls o la mateixa roca.\nAquest curs ens donarà unes pinzellades del món de les algues, com es classifiquen, quins tipus, quines són les més comunes a la Mediterrània i com identificar-les, si hi ha algues invasores i quins impactes poden causar, els seus usos, etc.\nUn dels usos amb més projecció és el culinari, de manera que acabarem el curs fent un tast d’algues a càrrec del Restaurant el Molí dels Avis, a l’Ametlla de Mar, que ens sorprendrà segur.\nCom a tots els cursos nostres rebràs una certificació d’assistència i un carnet digital al teu logbook digital SSI.\nLa formació la rebràs de part del Dr Simone Mariani, ecòleg marí de la Universitat de Barcelona i un gran divulgador.\nTutora sempre disponible per resoldre dubtes\nPersones practicants d'snorkel i interessades en la vida marina.\nDe 9:30h a 19h\nSigueu els primers a ressenyar “Curs d’Iniciació al món de les Algues” Cancel·la les respostes\nIdentificació de Peixos – Fish Identification\nSortida guiada Snorkel infants (8 a 16 anys)


COMITÈ DE SEGURETAT I SALUT LABORAL 18-12-2017 | USPAC - mossos d'esquadra\nCOMITÈ DE SEGURETAT I SALUT LABORAL 18-12-2017\nInici / COMITÈ DE SEGURETAT I SALUT LABORAL 18-12-2017\nEnviat per editor el Dj, 28/12/2017 - 12:36\nEl passat dia 18-12-2017 es va celebrar el Comitè de Seguretat i Salut Laboral de Mossos d’Esquadra, on es van tractar els següents temes:\n1. La USPAC va demanar sobre la “tardança” del temps de resposta per donar cita als Moss@s que es posen en contacte amb aquest servei. Ens responen que tarden entre 4 o 5 setmanes a respondre el correu i citar a la persona interessada. Si teniu que presentar una adaptació al lloc de treball, segona activitat o una pròrroga d’alguna de les dues, demaneu cita amb antelació a consulta@gencat.cat\n2. Protocol trasllats penitenciaris a centres mèdics. A l’últim Comitè de SSL ja vam demanar per aquest protocol, sembla ser que encara està en vies de preparació. Exigim que s’informi als Moss@s actuants sobre la salut del presoner i en cas que sigui de caire contagiós que el trasllat es faci amb un vehicle medicalitzat. Si us plau, vetllin per la nostra Salut i la de les nostres famílies!!!\n3. Avaluació de Riscos dels Moss@s de trànsit. Ens comuniquen que s’ha retardat aquesta avaluació i en un mes estarà llesta.\n4. Dades sobre l’absentisme laboral al nostres cos. L’administració ens va presentar certes dades sobre l’absentisme, dades que la USPAC no hi està d’acord de la seva distribució, ja que demanem que es faci la separació dels horaris on els Moss@s fan torns i nits, dels que no en fan, tant pel trastorn que això provoca com pels accidents que es produeixen. Considerem que són més elevats a l’horari a torns.\n5. Protocol activació Serveis Psicològics . Després de trobar-nos aquests últims mesos amb actuacions que poden provocar trastorns d’estrès posttraumàtic i altres, la USPAC va demanar un telèfon d’atenció psicològica a disposició dels Moss@s, ja que a la intranet està publicat un fixe amb horari partit de dilluns a divendres i divendres només pel matí. La sorprenent resposta va ser que no s’havien adonat que no sortia publicat un telèfon mòbil a la intranet, el número és 627 480 692 (atenció 24h)\n6. Adaptacions de distribució del pes al cinturó. A petició d’USPAC se’ns informa que en les pròximes setmanes, es dotarà a mode de prova als Moss@s que tenen pendent una adaptació de repartiment del pes del cinturó, d’uns tirants que es col·locaran a les esquenes i aguantaran el pes del cinturó. Estarem pendents d’aquest sistema i si resulta una bona solució per als companys que ho necessiten.\nUniformitat i material de dotació\n7. Comissió de materials. El passat CSSL de juny es va donar l’OK a la creació de la Comissió de materials al CME, per a que els sindicats participin en l’elecció dels materials amb els que es dotin als agents. Després de sis mesos, l’administració proposa reunions trimestrals, sense dir data ni funcionament d’aquesta taula de materials. Podem proposar ja un dia d’inici ?? Que poquet els interessa que participem els Moss@s en aquests assumptes, que tanta importància tenen per tots nosaltres.\n8. Jaquetes de paisà. De cara a l’any vinent es dotarà als efectius de paisà d’una jaqueta operativa, i en qüestió de segons ens permetrà identificar-nos com a Policies.\n9. Jaquetes per l’ARRO. Després d’haver fet algunes proves, l’any vinent es lliurar, a les ARRO, una jaqueta operativa de bones prestacions.\n10. Sala Regional de Tarragona. Ens informen que, actualment, la Sala Regional de Tarragona no presenta cap deficiència i que fa poques setmanes es van arreglar les llums de la Sala, posant-los als establerts per norma. Tant la climatització com la distribució dels espais ens comuniquen que és correcta.\n11. Comissaria Vilafranca del Penedès. Ens comuniquen que s’ha resolt el problema, i diuen que van trobar que la climatització no funcionava perquè les claus de pas havien sigut “manipulades”. El problema ja està solucionat, (en cas que no sigui així envieu un correu electrònic a uspac.cssl@gmail.com )\n12. Centre Penitenciari Ponent. La USPAC va denunciar de la manca de cadires adaptades als llocs de control on es troben Moss@s treballant, a l’igual que algunes mancances als accessos de les instal·lacions. Ens contesten que adrecem un escrit a Recursos Humans que es posarà solució al tema cadires. En quant a les instal·lacions, ho traspassaran al gerent del centre penitenciari, competent en aquesta matèria.\n13. Comissaria de Portbou. La USPAC ha fet constar en diversos CSSL, que aquesta dependència necessita una actualització, amb immediatesa, ja que no està preparada per a garantir un bon servei en aquesta destinació. L’Ajuntament és el gestor i propietari. En aquest cas, i a petició d’USPAC, se’ns informa d’una sèrie de millores que no creiem estiguin a l’alçada de les expectatives per una destinació tan important per la seva situació geogràfica.\n14. Comissaria Vilanova i la Geltrú. Després de petició expressa d’USPAC, s’ha arreglat el sistema de ventilació de la zona de custòdia.


jo també tinc un blog: dc-copenhagen\nA Copenhagen. Amb 100 metres caminats, m’he refugiat al primer cafè obert que he trobat. Els rellotges diuen que són les vuit del matí però per a mi són les dues de la matinada. Camino sobre la neu, en contra del vent... totalment grogui.\nL’estació de tren de Copenhagen m’ha semblat un pèl bruta i que feia una olor rara. Quatre mesos a DC, la ciutat més neta, pulcra i amb més flors per habitant que conec, m’han modificat els referents. Quan aquest vespre posi els peus al Prat, ja no sé què passarà.\nPerò bé, em sento una mica com si hagués tornat a la civilització. tot torna a ser de mida humana. Els carrers, els edificis, les proporcions. La gent no va amb malles pel carrer, les decoracions de nadal tenen una certa elegància, no se’ls pot aplicar allò de “tacky”.\nEl cambrer no m’ha preguntat tres vegades “how are you today?” ni m’ha vingut a interrogar per saber si “everything is ok?” però, després que jo em disculpés perquè el meu danès es limita a anar dient “Takk” a tort i a dret amb un somriure als llavis, hem mantingut una mini conversa sobre el temps, l’escuma del latte (el primer de la temporada) i Gaudí (of course!).\nHa passat prou temps per a què em comenci a fer Washington meu, per això em permeto començar a criticar-lo una mica (dels teus en diràs però no en sentiràs), però alhora, a la capital danesa, sento la nostàlgia del qui torna al poble al cap d’un munt d’anys i sap que no és el lloc on vol viure ara, però qui sap si d’aquí uns anys...\ndesprés de caminar una hora llarga per la ciutat. es veu que el dia 24 de desembre tot (tot!) està tancat, finalment he trobat un lloc on refugiar-me i fer un te.\n(pim, pam, feta amb la càmera de l'ordinador... no es poden demanar meravelles...)\nPublicat per Alba a 4:46\nQué vagi bé el reste del viatge!!\nT'espera el caga tio per donarte torrons i cava :)\n24 de desembre de 2010 a les 6:44


Pau Arriaga, Horta-Guinardó\t| Actualitzat el 23 Gener 2018 a les 09:47\nEl moment de forma d’Arranz, clau per a l’Horta. Foto: FCF\nL’arrencada del 2018 no ha pogut ser més diferent per als dos principals equips de futbol del districte. UA Horta i Martinenc han començat l’any natural amb moments de forma i resultats gairebé antagònics, però que no allunyen cap dels dos equips dels objectius que estaven definits al començament de la temporada: la permanència a Tercera per als homes de Nacho Castro i lluitar per l’ascens per al conjunt de Miguel López.\nSIS DE NOU PER A L’HORTA\nEls millors resultats els ha obtingut, fins ara, la UA Horta, que continua sumant punts de mica en mica i va fent petites passes cap a la consecució definitiva de l’objectiu d’aquest curs: garantir-se la salvació i la plaça a la Tercera Divisió de cara a la temporada que ve. El conjunt hortenc ha sumat sis punts de nou en les tres jornades que s’han jugat (victòries a Figueres, per 1-2, i al Feliu i Codina contra el Santboià, per 2-1), mentre que només han perdut en la visita a les Grases, el camp del Santfeliuenc, per 2-0.\nEls de Castro són onzens amb 31 punts i el seu calendari més immediat passa per rebre la Pobla en el darrer partit del mes, visitar el líder, l’Espanyol B, a Sant Adrià per encetar el calendari del febrer i rebre l’Ascó al Feliu i Codina.\nPOLÈMICA AMB LA COPA\nPer altra banda, el passat dia 10 la Federació Catalana de Futbol (FCF) va donar la raó al Llagostera en la impugnació del resultat de la semifinal de la Copa Catalunya (que l’Horta va guanyar per penals contra l’equip gironí), de manera que, ara mateix, l’equip hortenc no jugaria la final contra el Cornellà.\nAquesta decisió ha causat indignació en el club i el president, Paco Carmona, explica a Línia Horta que ja l’han recorregut. “És injusta, i per això hem presentat un recurs a Apel·lació. I si cal, anirem al Tribunal Català de l’Esport o fins on calgui”, diu el màxim dirigent del club, que també retreu les paraules del president del Comitè de Competició, Josep Maria Teixeira, a Mundo Deportivo assegurant que “potser s’havia equivocat” en aquesta decisió. “La raó està de la nostra banda”, conclou Carmona.\nEL MARTINENC JA NO ÉS LÍDER\nPer la seva banda, el Martinenc ha perdut la seva condició de líder del grup 2 de Primera Catalana després de perdre dos partits i empatar-ne un en aquest mes de gener.\nAquests resultats han provocat que els del Guinardó visquin el pitjor moment (pel que fa als resultats) del curs i hagin cedit la primera posició, que ara ocupa el CP San Cristóbal amb dos punts més que els vermells. Almacelles (a Lleida), Balaguer (a casa) i les visites a les Borges Blanques i al San Cristóbal són els pròxims reptes dels vermells.


Política de privacitat | lliuretic.cat\n1.- Política de Protecció de Dades de Caràcter Personal:\nD'acord amb la llei de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic i en compliment del que disposa la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre de Protecció de Dades de Caràcter Personal, LliureTIC informa l'Usuari de l'existència d'un fitxer de dades de caràcter personal, fitxer que ha estat degudament comunicat al Registre General de l'Agència de Protecció de Dades.\n1.1 .- Consentiment de l'Usuari:\nL'Usuari accepta la inclusió de les dades obtingudes durant la navegació pel Portal, o proporcionades omplint de qualsevol formulari que hi aparegui, així com els derivats de les eventuals relacions comercials que puguin generar-se, en un fitxer automatitzat de dades de caràcter personal anteriorment descrit.\n1.2 .- Drets de l'Usuari:\nL'Usuari podrà exercir, respecte de les dades obtingudes, els drets reconeguts en la Llei Orgànica 15/1999 de Protecció de Dades i particularment els drets d'accés, rectificació o cancel·lació de dades i oposició, així com el de revocació del consentiment per a la cessió de les seves dades o per qualsevol dels usos descrits.\nEls drets als quals es refereix el paràgraf anterior podran ser exercitats per l'Usuari mitjançant sol·licitud adreçada a LliureTIC, Av. Ferrer i Domingo 17-19 1r 3a, 08191 Rubí, o bé mitjançant l'enviament d'un correu electrònic a l'adreça ([email protected]).\n1.3 .- Mesures de seguretat:\nLliureTIC declara haver adoptat totes les mesures de seguretat necessàries i adequades al que estableix el Reial Decret 994/1999, d'11 de juliol pel qual s'aprova el Reglament de Mesures de Seguretat dels fitxers automatitzats que continguin dades de caràcter personal.


MIRWAIS TORNA A L’ESCOLA – GivingTuesday\nMIRWAIS TORNA A L’ESCOLA\nEls clàxons dels cotxes sonen, les persones caminen juntes, xerrant, un venedor crida a uns nens per a comprar-los un entrepà, el timbre de l’escola està sonant. Però el nen no sent res de tot això perquè es troba massa ocupat buscant amb les seves petites mans entre la brossa, amb l’esperança de trobar alguna cosa valuosa com plàstic, ferro o paper. Alguna cosa a vendre, alguna cosa per menjar, com pa sec o un tros de fruita. La temperatura és de -9°C i el vapor surt de la seva boca quan respira. Les seves galtes estan vermelles i els seus dits es fiquen blaus, però tot i així, no hi presta atenció. Es concentra en trobar objectes per a ajudar a la seva família a sobreviure.\nEntre 8.000 i 10.000 nens a Herat renuncien a la seva infància\nUn gran nombre de nens i nenes afganesos camina pels carrers per pidolar, vendre articles insignificants, netejar sabates, recollir brossa… Entre 8.000 i 10.000 nens a Herat renuncien a la seva infància per a treballar al carrer i aconseguir diners per a sobreviure. No creixen a les escoles, creixen al carrer.\nDurant els últims tres mesos, la Mirwais, de 13 anys, va estar venent tomàquets en un carret des de les 7 del matí fins a les 7 de la tarda. Acostumava a recollir brossa, guanyant 70-80 Afs (1-1.5 dòlars) al dia.\n“Quan era treballant recol·lectant brossa pel carrer, un home em va preguntar si m’agradaria treballar per ell. Vaig acceptar i em va donar un carro. Normalment em dóna tomàquets per a vendre per 50Afs (0.50 dòlars) al dia”, explica la Mirwais, “que és millor que caminar pels carrers en busca de brossa”. La Mirwais és la filla gran de la família. El seu pare és porter, però l’edat i la malaltia li han dificultat poder treballar. La seva mare acostumava a collir festucs, però no ha pogut tornar a fer-ho des que la germana petita de la Mirwais es va posar malalta.\nEl Centre de World Vision proporciona subministraments a tots els nens que hi acudeixen\nWorld Vision s’esforça cada dia per a arribar a nens com la Mirwais, qui durant els últims dos anys, ha rebut suport a través del Centre de Nens del Carrer que World Vision ha instal·lat a Herat, Afganistan. Ella hi va gairebé cada dia, aprofitant la disponibilitat de serveis psicosocials, educatius i de salut. A més l’han ajudat a inscriure’s a l’escola. El Centre també proporciona subministraments a tots els nens que hi acudeixen, a més de materials escolars per a encoratjar-los a anar a l’escola. Només el 2.2% dels nens i nenes afganesos tenen accés a materials d’aprenentatge a la llar.\n“Abans no anava a l’escola”, diu, “però des que vaig arribar al Centre, vaig a l’escola pública cada dia.”


Som i serem comarca | VilaWeb\nSom i serem comarca\nEditorial aparegut al número 379 de LaRella\nMolts habitants del Lluçanès treballen dia a dia la idea de la comarca en diversos projectes i associacions. Pensen des del territori, des del col·lectiu i volen avançar conjuntament. Un exemple recent és l’ANC Lluçanès. Els pobles del Lluçanès units per empènyer la independència: junts tenim més força. Altres com el SOLC o la trobada de corals del Lluçanès han demostrat que alguns projectes culturals perdrien valor des d’una perspectiva municipal, i vinculen pobles veïns. La plataforma Lluçanès és Comarca és un altre exemple del bon funcionament per assolir fites comarcals. Units per uns objectius concrets. Pas a pas.\nFa uns mesos, els alcaldes del Lluçanès van creure convenient legitimar la comarca amb una consulta. Era un pas polític que reclamava la participació de tothom, però només amb el seu vot. Un vot afirmatiu que s’expressa en el dia a dia, en la vitalitat dels projectes entre pobles veïns, però que va escassejar el passat diumenge.\nPer assolir l’objectiu, semblava que tots els alcaldes del Lluçanès buscarien el Sí a la comarca. Però ha sigut així? A dia d’avui, molts dubtem dels objectius d’alguns alcaldes. Hem vist alts càrrecs dels Consells Comarcals d’Osona i el Berguedà fent campanya pel No en alguns pobles, en el marc de la campanya 26J Vota Lluçanès.\nEl resultat de la consulta és amarg: hem complert la norma que es va pactar amb Governació, però 5 municipis quedarien fora. Ara tots els alcaldes han dit que volen continuar el camí de la comarca junts, però no expliquen cap a on els dirigeix. Potser serà el nou Consell Comarcal del Lluçanès, potser una reinvenció del Consorci, o potser es pretén mantenir la incertesa durant els propers 4 anys.


INSITU · Tallers artesans del Poble Espanyol - Aula de públics\nINSITU · Tallers artesans del Poble Espanyol\nData de l'entrada 20/08/2021\nData de l’activitat: 22 setembre 2021 a les 18:30\nVisita als tallers artesans del Poble Espanyol\nSabies que dins el recinte del Poble Espanyol hi treballen més d’una vintena d’artesans cada dia?. El seu talent, el seu art en la creació de tot tipus de productes fets a ma i la seva concentració al Poble Espanyol els va fer mereixedors de la distinció de Zona d’Interès Artesanal.\nDe la ma del programa INsitu us convidem a visitar alguns dels tallers artesans per conèixer de primera mà què fan, com ho fan, què significa estar físicament dins del recinte del Poble Espanyol i la relació que hi ha entre ells.\nLa visita serà el dia 22 de setembre i es podran visitar tres tallers vinculats amb la ceràmica, el cuir i el tèxtil.\nPots reviure la visita aquí\nVoleu conèixer una mica més sobre els tallers i els artesans que visitarem al Poble Espanyol?\nLubesi (de la ma de Juan Becerra), és un taller terrissaire amb torn de ceràmica tradicional. Amb més de 30 anys d’ofici, treballa en peces d’ús domèstic i complements incorporant noves eines, tècniques i processos de cocció per oferir artesania creativa i de qualitat.\nSañudo (de la ma del Julián Sañudo), és un taller d’artesania en cuir creat en 1971 a Buenos Aires, i que es va traslladar a Catalunya el 1978. Des de 1997 estan ubicats al Poble Espanyol. És un espai de creació artesana que combina tècniques tradicionals amb dissenys innovadors i actuals. Dins el taller compta amb una galeria d’art amb obres úniques i originals.\nFlorkanela, (de la ma de la Montse Casas) és un taller d’artesania tèxtil en teler de baix lliç. Conserva els mètodes tradicionals de l’elaboració de teixits per a la creació de peces úniques, i els combina amb mètodes més lligats a l’experimentació i la innovació en el teixit contemporani.\n← Col·loqui postfunció Faune → De domini públic T1_E02


Calella-Sant Cebrià-Sant Pol | Storyteller.fit\nCalella-Sant Cebrià-Sant Pol\nDesprés de fer un cafè al bar que hi ha al costat de l'estació, sortim puntualment a les 10h i comencem a caminar pel passeig de Calella fins arribar a l'alçada de la riera de Capaspre. Pugem amunt per una pista envoltada de cultius fins arribar al Coll de l'Era d'en Mora.\nDes d'aquí baixem per una altra pista que dóna directament al poble de Sant Cebrià\nArribem fins al camp de golf i allà ens desviem per pujar fins al pont i baixar tot seguit fins al poble de Sant Pol. Després d'algunes fotos al parc seguim l'N-II fins al pont. Pugem fins a les Torretes i des d'allà es poden contemplar unes magnífiques vistes a Calella i el seu far.\nCom és hora de dinar decidim baixar i pel passeig marítim tornem de nou al costat de l'estació on molt amablement els del xiringuito ens deixar estar a la taula per poder menjar els entrepans\nUn dia esplèndid i una volta de 16 km amb poca dificultat que segurament tornarem a repetir algun dia en cap de setmana\nMore stories by Jordi Sanchez\nFast Walking (I)


El blog d'en Pere Nieto: Primer retrat, a la meva manera, de Joan Herrera\nPrimer retrat, a la meva manera, de Joan Herrera\nAvui ha sortit una entrevista al Periódico que li fan a Joan Herrera. De fet en Joan està ocupant aquest dies una atenció mediàtica especial, tenint en compte que tots els mitjans de comunicació aposten per ell com a més que possible successor de Joan Saura com a cap de llista de les properes eleccions catalanes. També fa gràcia que parlin d’ell com a “delfín” o com a persona de la màxima confiança de l’actual presidència, però els mitjans de comunicaciósón així. A mi m’agradaria fer un petit perfil de com veig jo al Joan Herrera, tot i que el primer que he de dir és que el Joan i jo som amics, com a mínim abans d’escriure aquest article, i que per tant potser no sóc objectiu del tot, però de fet qui és objectiu?\nEn Joan Herrera és, segons la meva opinió, el principal capital polític de futur d’ICV, sobretot perquè té una gran capacitat de connexió amb la gent que ens pot votar. No tan sols amb bona part de l’electorat més fidel a l’organització i que potser ens votaria al marge de la candidatura, sinó també en sectors que ens miren amb lupa i en funció de molts elements a valorar acaben decidint el seu vot, o no, a ICV. I per tant és molt important posar damunt de la taula una candidatura amb capacitat de generar bones vibracions amb sectors més allunyats de la política més institucional dins de l’àmbit de l’esquerra verda.\nI és que una de les principals virtuts del Joan Herrera és la seva capacitat per transmetre passió. És un polític que encara s’indigna, que no li rellisquen les coses, que té molt clar perquè vol estar en política. I això ho transmet. Per tant és un polític que acaba generant complicitats amb la gent que pot votar ICV i recels moltes vegades en la resta de votants. Per exemple se l’acusa sovint de ser massa “antisocialista”, jo no ho crec, el que passa és que encara s’indigna amb moltes polítiques que el PSOE fa dins dels paràmetres més neolliberals. Per tant la seva capacitat de confrontació no està en el fet de no confiar en altres forces polítiques, sinó en que vol ser molt fidel als seus principis polítics. I això està bé. M’agrada la seva capacitat de confrontació d’idees. No és un polític de matisos, sinó un polític de principis clars.\nDiuen alguns que potser és massa jove, no hi estic d’acord. En Joan Herrera no és un jovenent acabat d’arribar. Porta molts anys de militància. Encara recordo quan el vaig conèixer. Quatre joves (llavors sí que ho eren de veritat) es van acostar a nosaltres perquè volien militar a Sant Martí. Eren el Joan, el Gabi, el Jaume i el Xavi. I van militar, a Joves i l’agrupació. En Joan ha passat per tant per tots els estadis de la militància abans de poder seguir fent passes clares per aportar la seva gran capacitat a la política. Que ningú s’enganyi la capacitat d’en Joan Herrera és molt gran, no és una jove promesa, és un polític molt consolidat i que segurament seguirà revolucionant l’activitat parlamentària, ara segurament a casa nostra. Però sols cal recordar la seva feina com a diputat a Madrid, no ha estat la feina d’un jove que vol aprendre, sinó la d’un polític que pot donar moltes lliçons.\nI a nivell polític quina podria ser la seva principal mancança? Possiblement que mai ha governat. Ha jugat papers interns molt importants tant a les joventuts com a ICV, ha fet campanyes electorals molt bones i ha fet un magnífic paper com a diputat a Madrid. Ara però haurà de demostrar la seva capacitat de governar. I per tant no tan sols d’aportar la seva gran capacitat política sinó també demostrar capacitat de convèncer als aliats, de saber administrar les dificultats d’assumir responsabilitats i de saber dur a terme projectes concrets. Segur que ho farà bé, però no és senzill.\nI a nivell personal també vull destacar que en Joan Herrera és un bon amic, una persona entranyable i amb el que es pot confiar. Una persona a la que li agrada parlar, i sorprenentment en un líder, una persona a qui li agrada escoltar. I podria dir moltes més coses de la seva personalitat, de les seves aficions i de la seva forma de veure la vida, pe`ro ell és molt gelós de la seva intimitat i per tant miraré de respectar-ho.\nEstic d'acord en una part del teu article -encara, que no soc un gran conegut de Joan, el que només he vist en dues o tres ocasions, més o menys-. Tot i això, sense voler treure cap elogi sobre la figura de Joan Herrera, crec que vas massa ràpid al parlar que ho farà bé en el govern.\nNo dic que ens pugui anar bé les properes eleccions, si tenim un cap de llista amb la suficient capacitat de tornar a generar l'il.lusió que part de les nostres bases socials han perdut, ni que no ens pugui donar forces ideològicament parlant als descreguts -però encara militants a ICV-. Però, encara que Joan pugues fer tot això, que feina dura serà, queda generar el debat necessari sobre el futur govern d'esquerres que sortiria de les autonòmiques.\nEm sap greu que doneu per fet cosses que no crec que encara hagin passat pel debat de la militància suficient. Farem govern amb les mateixes condicions??, una altre vegada amb interior??, ens menjarem les polítiques liberals en l'àmbit del treball, de l'educació, de la salut??. Tot igual que ara??, sense canvis de transformació reals??.\nNo dic que no fem govern, però tindríem que plantejar-nos si ho farem a qualsevol preu.\nMaxi, jo no estic preveient quin serà el resultat, estic expressant objectius i suposo que aquí coincidim. Voldria estar al govern, perquè crec que és com es poden transformar millor les coses. Les condicions objectives per ser al govern no seran senzilles, primer per la previsió de resultats que hi ha i segon perquè a més és cert que cal un debat a fons sobre en quines condicions estarem al govern si es donen les circumstàncies. Tot i així permete'm que també expressi il·lusions.\n2 d’agost de 2009 a les 19:49\nPerdona Pere, si semblo que vagi de Troll en el teu bloc. Tens tot el dret a expressar les teves il.lusions, alegries o penes, a l'igual que allò que creguis convenient. Al cap i a la fi, és el teu espai personal de reflexió -per molt que sigui un espai obert-.\nEn quant a si compartim o no objectius, tant en quant al tema de transformar, crec que si. Potser amb matisos -ja coneguem la pluralitat política de l'esquerra-, però en principi compartim el camí a fer, i és prou ample, i hi han tantes pedres i obstacles a superar, que millor junts que per separat -i això val per a la resta de formacions que és cataloguin de transformadores-. Això no vol dir, que quant parlem de radicalitat, en ocasions penso que és un eufemisme de revolucionari, que sembla que esta ja marcat com a terme "tabu". Encara crec en allò que es deia del objectiu final revolucionari. Diguem nostàlgic, que no seràs el primer.\nPer últim, dir que penso com tu sobre Joan, i la seva capacitat per il.lusionar i reactivar espais de lluita perduts. Tornarà a ser ICV amb Joan un espai de lluita anticapitalista?.\n3 d’agost de 2009 a les 9:56


La crisi de la covid deixa el 21,3% de la població valenciana en situació d’exclusió social - À Punt\nMalgrat això, és l’autonomia en què menys ha crescut aquesta manera de pobresa, segons el primer informe complet sobre com ha afectat socialment la crisi de la covid a tot Espanya elaborat per Càritas\nImatge d'arxiu del banc d'aliments a l'exterior de l'estadi de Mestalla / À Punt NTC\n18 de gener 2022 - 21:30\nEl 21,3% de les persones que viuen a la Comunitat Valenciana estan en situació d’exclusió social, segons la primera radiografia social completa de la crisi de la covid-19 a tot Espanya. Un informe titulat Evolución de la cohesión social y consecuencias de la covid-19 en España, que ha elaborat la Fundació Foessa (Foment d’Estudis Socials i de la Sociologia Aplicada) i ha presentat Càritas aquest dimarts.\nL’informe diferencia entre un 9% de la població que pateix exclusió social moderada i un 12,3% que està en situació d’exclusió social extrema. Això significa que 1.075.650 de les 5.050.000 persones que viuen a la Comunitat Valenciana –segons dades de l’Institut Nacional d’Estadística (INE)– pateixen exclusió social, i d’elles 454.500 estan en situació d’exclusió social moderada i 621.150 greu. D’aquesta manera, la Comunitat Valenciana se situa com la setena autonomia d'Espanya amb un major percentatge de població en exclusió social, precedida de les Canàries i Catalunya (29,1%), Andalusia (26,3%), la Regió de Múrcia (25,4%), Castella-la Manxa (23,4%) i la Comunitat de Madrid (22,3%).\nNo obstant això, aquesta dada no reflecteix l’efecte que ha tingut la pandèmia sobre l’exclusió social al nostre territori, ja que de l’informe es desprén que l’impacte territorial de la covid-19 ha sigut molt desigual. Així, la Comunitat Valenciana és l’autonomia en què menys ha augmentat el nombre de persones en aquesta situació durant la pandèmia, ja que només ha crescut un 1,4% entre el 2018 i el 2021. Tan sols hi ha una comunitat que ha acusat menys els efectes de la pandèmia en aquest sentit: Astúries, on la població en situació d’exclusió social ha baixat un 13,6% en aquest període de temps. Per contra, les comunitats on més ha augmentat són Catalunya i Andalusia, on ha crescut un 73,2% i un 37%, respectivament. De fet, l’informe dedueix que el canvi més notable en la concentració de les persones en situació d'exclusió social és que se situen majoritàriment a l'est i el sud de la Península –a excepció de la Comunitat Valenciana– i, particularment, a Catalunya, on en 2021 es concentra el 21,8% de totes les persones en situació d'exclusió, enfront del 15,2% en 2018.\nMalgrat que en termes generals ha sigut la segona autonomia menys afectada per la crisi sanitària a efectes d’exclusió social, l’evolució d’aquest indicador de pobresa a la Comunitat Valenciana durant la pandèmia ha sigut irregular, perquè la incidència de les situacions d'exclusió ha crescut més que en el conjunt de l'Estat en algunes dimensions, com l'ocupació, i menys en altres, com la de l'educació. En tot cas, l’informe destaca l'increment en el percentatge de llars la persona principal de les quals té un treball d'exclusió o problemes greus d'inestabilitat laboral, el de llars en què tots els adults pateixen discapacitat, malaltia crònica o problemes greus de salut que els generen limitacions per a les activitats de la vida diària, i el de llars amb diverses problemàtiques relacionades amb el conflicte social (embarassos adolescents, antecedents penals, etc.).\nMajor diferència entre comunitats autònomes\nL'anàlisi de l'evolució de les situacions d'exclusió social des del punt de vista autonòmic que fa l’estudi de la Fundació Foessa també posa de manifest que la dispersió de les taxes autonòmiques d'incidència de l'exclusió social ha augmentat entre 2018 i 2021: és a dir, que els canvis socioeconòmics i sociosanitaris ocorreguts durant aquest període han impulsat una major divergència entre les autonomies quant a les taxes d'exclusió i han fet que la distància entre les comunitats amb taxes més baixes i més altes d'exclusió siga major.\nUna qüestió que cal tindre present a l'hora d'analitzar els canvis en la distribució de les persones en situació d'exclusió en les diverses autonomies i que puntualitza l’informe és que el creixement de la població no ha sigut el mateix en totes. Algunes han crescut per damunt de l’1,3% mitjà –com Múrcia (2,7%), Madrid (2,5%) i Catalunya (2,1%)–, mentre que altres, com Astúries, han experimentat una reducció del nombre d'habitants (-1,6%).


Catàleg Home Desigual. Tots els models a la Botiga Oficial Desigual\nHome / Lookbook Home\nAnterior Següent Reprodueix Tancar Home Sex, Fun & Love Hem decidit retre homenatge al nostre passat recent amb l'eslògan “La vida es chula (La vida és xula). I per demostrar que ocupa un lloc vital dins la marca, presentem tres línies que ho il·lustren perfectamente: Sex, Fun & Love. Veure la col·lecció\nHome Energia desbordada Arriba el què estaves buscant: gràfics potents, estampats, frases sense fi i esquitxos de color. Ideal per als homes extrems i vius! Descobreix la resta de la col·lecció Veure la col·lecció\nDona Descobreix la nostra col·lecció més fresca Home No pots perdre't la nostra col·lecció Accessoris Els millors looks per aquesta primavera Kids Descubre lo último en Kids Sabates Descobreix les novetats en sabates Cirque du Soleil Descobreix la nova col·lecció Desigual Shop