Notícies anarquistes de més de 50 col·lectius catalans 🏴 Anarquia.cat L’Ajuntament de València proposa una reforma del PAI de Benimaclet allunyada de les demandes veïnals – Anarquia Catalunya 🏴\nL’Ajuntament de València proposa una reforma del PAI de Benimaclet allunyada de les demandes veïnals\nFebrer 24, 2021\t–\nEl passat 1 de febrer, Sandra Gómez, vicealcaldessa de València i regidora de Desenvolupament i Renovació Urbana, va presentar un projecte diferent del proposat per Metrovacesa –immobiliària controlada pel Banc Santander i BBVA– per al Projecte d’Actuació Integrada (PAI) de Benimaclet, sota el nom “Benimaclet 15” i emmarcat en l’agenda 2030. El projecte, segons la vicealcaldessa i portaveu del PSPV a l’Ajuntament de València, és “sostenible” i té en compte “les demandes de les veïnes”, afirmacions que tant les veïnes del barri com diversos col·lectius neguen.\nDes de la plataforma veïnal Cuidem Benimaclet, que a desembre de 2018 va presentar 1.345 signatures –tantes com habitatges es pretenen construir– a l’alcalde de València, Joan Ribó, i ha tret al carrer milers de persones en protesta contra el PAI, denuncien que mai han sigut citades per la regidora d’Urbanisme per dissenyar un nou projecte, malgrat les diverses sol·licituds que s’han presentat formalment des de novembre de 2019. Tanmateix, Gómez recorda que es va fer “un procés participatiu que va tindre en compte tots els col·lectius i associacions del barri”, i que es va plasmar en l’Estratègia integral participativa per al barri de Benimaclet a la ciutat de València, un document en què van quedar plasmades les necessitats del veïnat, que reivindica un centre de dia, un centre social polivalent, més equipaments sanitaris, un parc inclusiu, la reglamentació dels horts urbans o la recuperació d’alqueries per a l’ús públic.\nManifestació contra el PAI de Benimaclet |Lucas Guerra\nEl projecte anunciat per la vicealcaldessa –de la mateixa manera que va ocórrer en els intents de construir sobre els terrenys els anys 1992, 1999, 2003, 2007 i 2014– ha trobat l’oposició del veïnat, associacions i col·lectius del barri, que es posicionen en contra de la urbanització dels terrenys d’horta productiva i denuncien l’especulació immobiliària inherent. En concret, segons l’anunci de Gómez, la reformulació del projecte consistirà a rebaixar les altures dels edificis i reduir el parc d’habitatges, que passarà a tindre’n mil. Així, pretén destinar més sòl a ús terciari, per a oficines i empreses d’innovació. Per tant, la nova proposta no desclassifica ni un metre quadrat de sòl, ni redueix l’edificabilitat, només la transforma. En canvi, des de Compromís han defensat una desclassificació del 35,5% de la superfície per a mantenir-la com a horta productiva, un parc de 720 habitatges i baixar les altures màximes de tretze a huit.\nLes membres de l’Associació de Veïns i Veïnes (AVV) del barri de Benimaclet –que fa set anys que treballen al voltant de la qüestió del PAI– consideren que la reforma presentada per Sandra Gómez “no és acceptable”. Elles es posicionen a favor de la reducció de l’edificabilitat a un 25% –els 1.345 habitatges plantejats es reduirien fins a 350. A més, han desenvolupat el projecte “Benimaclet, porta a l’Horta”, que planteja, entre altres qüestions, el soterrament parcial de la ronda nord.\nEn relació amb la proposta veïnal, Gómez considera que “no contempla dotacions públiques, el col·legi i poc més, per la qual cosa el debat no és qui ho paga, sinó la mateixa existència de les dotacions”. En contraposició, Arturo Sanz, arquitecte i membre de la Junta General de l’AVV de Benimaclet, denuncia “la campanya mediàtica que s’està duent a terme per tal d’executar el PAI amb tota la seua edificabilitat”, ja que es presenta com a condició sine qua non perquè el barri puga rebre les dotacions que necessita. I afegeix: “Les dotacions no les paga la promotora, les paga l’administració”.\nDes de Cuidem Benimaclet, aposten per desclassificar el sòl, la qual cosa permetrà construir dotacions per al barri alhora que se salva l’horta, un espai que “no està fora de la ciutat, perquè encara forma part d’ella”\nCuidem Benimaclet, que va nàixer amb l’objectiu d’apropar l’urbanisme a les veïnes, i que així aquestes participaren en el disseny de la ciutat; considera que la revisió del PAI “només pinta la cara de l’especulació de color verd”. A més, segons la plataforma veïnal, encara que empren el mot “sostenibilitat”, “es preveu la urbanització total del sector, amb una redistribució d’usos, altures, zones verdes i qüestions menors que en cap cas aborden la problemàtica d’arrel”.\nCom a alternativa, proposen abordar la qüestió tenint en compte els paràmetres estructurals. Des de Cuidem Benimaclet, aposten per desclassificar el sòl, la qual cosa permetrà construir dotacions per al barri alhora que se salva l’horta, un espai que “no està fora de la ciutat, perquè encara forma part d’ella”. Com a conseqüència, naix “Repensem Benimaclet”, un procés de participació impulsat per l’Assemblea Feminista del barri. Carlos Marco, membre de Cuidem, explica que “Repensem” proposa “una visió holística del barri” i inicia un procés amb què “poder fer barri des del barri”. “No sols és no fer el PAI –incideix Marco–, és fer possible un urbanisme diferent, en què les persones estiguen al centre de la planificació”. I conclou: “No volem verd artificial”.\nGómez, per contra, no entén com es pot dir que la proposta del PSPV no canvia res si encara no està dibuixada, perquè “el que hem aprovat són criteris que han de ser respectats per qualsevol proposta que es presente”. “Convide –continua– qualsevol veí o associació a dir-nos quin dels criteris aprovats no és adequat”. I postil·la: “És cert que els criteris no inclouen la desclassificació ni la reducció de l’edificabilitat, però dubte que qualsevol puga estar en contra de qualsevol d’ells”.\nTant l’AVV com Cuidem Benimaclet consideren que l’Ajuntament de València té l’oportunitat perfecta per a passar “de les paraules als fets”, deixar-se “d’escenografia i maquillatge”, i intervenir en el sector fent possible un model urbanístic per i per a la gent que habita el territori, i no per i per als promotors immobiliaris.\nLes dades d’un PAI innecessari\nEl model dels PAI va nàixer en 1994, amb la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, per regular l’activitat urbanística i substituir al propietari del sòl per la figura de l’agent urbanitzador. Aquest model, que va ser copiat per la resta de comunitats autònomes de l’Estat espanyol, va esdevindre un dels pilars de l’urbanisme valencià, aquell que la Comissió Europea va titllar de corrupte i il·legal.\nEl PAI de Benimaclet s’empara en el Pla General d’Ordenació Urbana (PGOU) de 1988, amb el qual, la constructora Metrovacesa pretén construir 1.345 habitatges amb torres de fins a vint altures. Aquest fet, segons explica Marco, “suposa per al barri la creació d’un ‘Benimaclet 2’”, ja que, fent una estimació amb una mitja de tres persones per habitatge, suposaria 5.000 persones més en el barri, “quasi una cinquena part de l’actual barri”. A més, les veïnes, associacions i col·lectius de Benimaclet que lluiten enfront de l’especulació urbanística denuncien que el PGOU de 1988 està obsolet i ja no respon a les necessitats de la població.\nGómez també reconeix que els paràmetres urbanístics del PAI han caducat. Així i tot, defèn que el PAI estableix una densitat de 75 habitatges per hectàrea, mentre que l’Organització de les Nacions Unides (ONU) recomana que se situe entre 120 i 150\nGómez també reconeix que els paràmetres urbanístics del PAI han caducat. Així i tot, defén que el PAI estableix una densitat de 75 habitatges per hectàrea, mentre que l’Organització de les Nacions Unides (ONU) recomana que se situe entre 120 i 150, tenint en compte criteris de sostenibilitat que responen a qüestions de densitat poblacional. Per tant, segons Gómez, basant-se en “el que diu l’ONU, el Ministeri, o qualsevol organisme que parle de sostenibilitat a l’urbanisme, el nou dibuix del PAI és ecosostenible”. Les expertes de la cooperativa El Rogle –especialitzades en recerca, mediació i advocacia– assenyalen que aquest argument de Gómez és “fal·laç”, perquè la urbanització “ha de ser densa i consolidada”, no “expansiva i dispersa”, i el PAI de Benimaclet urbanitza terrenys rurals, per tant, comporta una expansió de la ciutat. A més, també apunten que cal tindre en compte que les àrees de transició a l’horta no poden tindre la mateixa densitat que les àrees centrals.\nL’obsolescència del PAI de Benimaclet també respon al fet que la ciutat de València no ha crescut segons les previsions de fa quaranta anys, que auguraven l’augment poblacional en més 300.000 persones. De fet, segons reflecteix un informe elaborat per la Universitat de València, l’increment de població des de 1982 fins al 2017 és d’un 1%, el que representa tan sols un 0,03% anual en tot el període. Açò ha suposat que a València hi haja projectes urbanístics sense desenvolupar –o sols parcialment– que evidencien el sobredimensionament de l’oferta de sòl urbanitzable a la ciutat.\nGómez, per la seua part, assegura que és “un error vincular la necessitat de vivenda, únicament, a l’augment poblacional”, ja que el nombre de persones que viuen soles “ha crescut un 20% en 15 anys”. A més, remarca que l’any 88 no existia el fenomen dels apartaments turístics, “que consumeixen milers de vivendes en la ciutat”, ni la demanda d’immobles per a estudiants, tant espanyols com Erasmus, que no figuren en el cens.\nL’increment de població des de 1982 fins al 2017 és d’un 1%, el que representa tan sols un 0,03% anual en tot el període. Açò ha suposat que a València hi haja projectes urbanístics sense desenvolupar\nDes de la cooperativa El Rogle, però, consideren que el fet que hi haja més persones soles no es pot prendre com a argument per edificar una casa per a cada persona de la ciutat, ja que açò suposaria “un greu problema en termes de sostenibilitat”. En relació amb les vivendes per a ús turístic (VUT), apunten que, precisament, són aquestes les que resten opcions d’habitatge a la ciutadania. Per tant, la resposta “no pot ser construir nous habitatges perquè hi haja més gent en apartaments turístics, sinó limitar aquest tipus de vivendes”. Segons les dades publicades a la web Inside Airbnb, a la ciutat de València, s’anuncien 6.552 VUT, de les quals 132 s’ubiquen a Benimaclet.\nPel que fa a la quantitat de pisos buits que hi ha a la capital del Túria, és una dada que es desconeix. L’última estimació la va fer l’Institut Nacional d’Estadística (INE) el 2011, i no s’actualitzarà fins a l’any que ve. Segons El Rogle, “la inexistència d’aquest cens –que sí que existeix en altres ciutats– i d’eines i iniciatives per mobilitzar-los, ja és un argument per no construir”. Per últim, apunten que el pla d’habitatge no recomana la nova construcció, ja que es recomana mobilitzar habitatges construïts. A banda, amb els projectes urbanístics que hi ha en procés ja es projecten un total de 20.000 nous habitatges.\nL’equip jurídic de Cuidem Benimaclet, enfront d’aquest argument, assenyala que les expectatives urbanístiques no s’indemnitzen, si aquestes s’alteren per decisió de l’administració pública\nUn altre argument que s’utilitza des de regidoria d’urbanisme per a dur a terme el PAI és el pagament d’indemnitzacions. En paraules de la regidora i vicealcaldessa, “fins i tot l’informe encarregat pels veïns estableix uns costos d’uns 14 milions que l’Ajuntament hauria de pagar”. I afegeix: “Ningú entendria donar milions d’euros a un promotor per no moure un dit”. L’equip jurídic de Cuidem Benimaclet, enfront d’aquest argument, assenyala que –tal com han sentenciat els magistrats del Tribunal Suprem i d’instàncies superiors en altres casos– les expectatives urbanístiques no s’indemnitzen, si aquestes s’alteren per decisió de l’administració pública. “Sense patrimonialització no hi ha dany causat, i sense adquirir drets urbanístics en forma d’execució i adjudicació, no cap ni un euro d’indemnització”, defensen a través d’un comunicat. I conclouen: “Si segueixen mentint, nosaltres seguirem lluitant. De moment, li enviarem un manual de dret urbanístic a la regidoria de Desenvolupament Urbà”.\nLa llei i la jurisprudència diuen que no cal indemnitzar Metrovacesa, perquè no s’han materialitzat els seus drets urbanístics. Les indemnitzacions sols respondrien als 69.153 metres quadrats d’horta que van ser expropiats per fer la ronda nord, ja que, als propietaris dels terrenys corresponents, en compte de ser indemnitzats, se’ls van oferir drets per la futura edificabilitat del PAI. Correspondrien, doncs, entre 11,5 i 14 milions d’euros –i no 20 milions, com preveia l’Ajuntament de València, ni 50 milions, com demanava Metrovacesa–, segons l’informe de la Universitat de València i impulsat pels col·lectius del barri. Aquest informe, els dos de Manuel de la Torre, secretari d’urbanisme de la ciutat de València i els dels servicis jurídics de l’Ajuntament de València, coincideixen en el fet que no s’ha d’indemnitzar per reduir o eliminar l’edificabilitat del PAI, perquè no s’ha començat a urbanitzar.\nDignificació popular d’espais degradats\nArturo Sanz no dubta en afirmar que “els terrenys del PAI són un exemple de responsabilitat ciutadana”. I és que, el que eren descampats plens d’escombraires –que abans eren horta productiva, però que, segons Marco, han sigut degradats “intencionalment” per a justificar l’execució del PAI–, gràcies a la implicació veïnal, ara són horts col·lectius o individuals, i terrenys nets que la gent utilitza per a passejar. Un exemple notori és el jardí Lluerna, un espai que les veïnes han condicionat i enjardinat.\nUn altre exemple és el Centre Social Okupat i Anarquista (CSOA) l’Horta, des d’on es dona suport a la campanya i a la proposta de Cuidem Benimaclet. L’existència d’aquest centre cultural no seria possible sense la patrimonialització popular sorgida arran de la necessitat d’intervindre en uns espais abandonats, dignificant-los i fent d’ells llocs de trobada veïnal intergeneracional. Per això, les membres del CSOA demanen que es respecten els espais que ja tenen un ús col·lectiu, i que si hi ha necessitats públiques, que s’utilitzen els terrenys encara degradats. Per a elles, aquest és el moment de mostrar “el muscle del veïnat enfront del capital”.\nEl Pacte de Toledo proposa una nova retallada de les pensions La victòria contra el PDU Gran Via de l’Hospitalet impulsa les lluites veïnals i ecologistes del Baix Llobregat Un brot de coronavirus-19 afecta 10 persones usuàries i 4 treballadores d’una residència de Sant Joan de les Abadesses Una de les persones afectades ha mort i a tres més se les ha traslladat a Orpea, a Girona TRAMUNTANA VERMELLA MAIL Sant Joan de les Abad Comunicat: demandes del col·lectiu de sanitaris i sanitàries “És més fàcil endeutar-se que enfrontar-se a les elits amb una gran reforma fiscal” L’Ajuntament de València investiga l’entitat que gestiona la casa d’acollida de Rocafort pel presumpte tracte racista a les famílies Per diumenge al migdia la CUP de Viladamat convoca una concentració en defensa del territori i per la derogació del Decret Llei 16/2019, amb una manera diferent de tractar les energies renovables Les persones crítiques de covid-19 segueixen per damunt del mig centenar a la Regió Sanitària de Girona, on la transmissió i el rebrot creixen, com també les persones hospitalitzades amb una defunció en el decurs de les darreres hores Les encaixadores de taronja del País Valencià convoquen vaga contra una jornada de deu hores diàries Les encaixadores de taronja del País Valencià convoquen vaga contra una jornada de deu hores diàries. Ester Fayos, Directa 11/12/20 Desallotgen el CSOA l’Horta del barri de Benimaclet Finalment l’Ajuntament de Girona habilitarà una zona de la Devesa per a les parades d’entitats per Sant Jordi


Neonatologia Vall d’Hebron consolida el projecte Quasiacasa | InfoICS\n← L’Ajuntament de Tarragona acull la presentació del projecte “Art solidari. Maternitat amb esperança”\nLa Unitat del Dolor de l’Hospital Dr. Josep Trueta compleix 30 anys →\nNatalia Joaqui i Daniel Piñeros amb el seu fill, Ignacio, i el Dr. Fèlix Castillo.\nEl Servei de Neonatologia de l’Hospital Maternoinfantil Vall d’Hebron ja ha consolidat el projecte Quasiacasa, que permet als pares i mares de nadons amb diverses patologies consolidar les cures que els han d’aplicar al seu domicili, cures que han après durant la seva estada a l’Hospital. La iniciativa, integrada a les instal·lacions del servei a la segona planta de l’edifici infantil, ha permès a mig centenar de famílies preparar-se per al moment en què l’infant pot deixar el centre per marxar cap a casa. I fer-ho en un entorn on es responsabilitzen de les cures que ha de rebre com si estiguessin al seu domicili.\nEl projecte implica tot el personal de Neonatologia i, en ell, els pares poden conviure amb el seu fill en un espai habilitat per fer-ho. En aquest període, no superior a 48 hores, han de demostrar que estan preparats per aplicar les habilitats que han après durant el període d’hospitalització del seu fill. Sempre ho fan sota supervisió. Es poden beneficiar del Quasiacasa els nounats amb patologies complexes i amb previsió de rebre l’alta, però que necessiten cures específiques, sense que la família pugui ser inclosa en el programa d’Assistència Domiciliària per la seva llunyania amb el centre hospitalari.\nPacients amb patologies complexes\nEls nadons inclosos al projecte Quasiacasa tenen necessitats com ara tractaments especials de continuïtat ambulatòria (ventilació mecànica, cànules de traqueotomia, sondes de gastrostomia, nutrició parenteral), suport i foment de la lactància materna o bé cures específiques. Per poder-se’n beneficiar han de reunir una sèrie de requisits. Han de presentar un bon estat general amb absència d’apnees i un guany de mida i pes correcta i adequada a la seva edat.\nUn espai per a nadons i pares\nEls pares i nadons disposen d’un espai on poden conviure en total intimitat. En què hi ha un llit, un bressol i l’equipament necessari per preparar l’alta de l’infant. La persona que n’està al càrrec no es considera ingressada a l’Hospital, però gaudeix dels avantatges de la sala de pares situada al mateix Servei de Neonatologia.\nL’objectiu del projecte Quasiacasa és que els pares assoleixin la seguretat i les nocions necessàries per poder encarregar-se de les cures que necessitarà el nounat un cop rebi l’alta. Així, es confia que es podrà assolir un millor desenvolupament de l’infant i de la relació dels pares amb ell. També del grau de satisfacció i seguretat dels progenitors. El cap de Servei de Neonatologia, el Dr. Fèlix Castillo, reconeix que la iniciativa “estalvia angoixa als pares” i serveix per anar normalitzant el ritme de vida familiar. La iniciativa també afavoreix la lactància materna i el creixement del nounat. Potencia l’autonomia dels pares a l’hora de practicar-li les cures i permet reduir els dies d’estada a l’Hospital. El Dr. Castillo assegura que “tothom hi surt guanyant”.\nEl Servei de Neonatologia de l’Hospital Vall d’Hebron\nEl Servei de Neonatologia forma part de l‘Hospital Maternoinfantil Vall d’Hebron. Al llarg dels anys s‘ha consolidat com a centre de referència en l’àmbit nacional en la patologia perinatal. El seu objectiu és realitzar una pràctica assistencial humanitzada, de qualitat, segura, sostenible i eficient, centrada en el pacient i el seu entorn familiar.\nDisposa de 24 llits d’hospitalització convencional, de 25 punts assistencials a la Unitat de Cures Intensives i 20 a la Unitat de Cures Intermèdies. En total, 45 punts assistencials, el que converteix la Unitat de Neonatologia de l’Hospital en la més gran de l’Estat. A la vegada, disposa d’un servei d’hospitalització domiciliària, amb 12 llits virtuals, i per la qual passen més de 200 nadons cada any.\nVegeu la notícia sobre el Projecte Quasiacasa, al web de l’Hospital Vall d’Hebron.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícia i etiquetada amb Hospital Universitari Vall d'Hebron, neonatologia, Quasiacasa. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Ajuntament de Celrà - El Servei d'Ocupació de Catalunya atorga 27.045,54 euros per a la contractació d'un nou AODL\nEl Servei d'Ocupació de Catalunya atorga 27.045,54 euros per a la contractació d'un nou AODL\nPublicat el 29/12/2014\nEl Servei d’Ocupació de Catalunya ha atorgat una subvenció de 27.045,54 euros a l’Àrea de Promoció Econòmica i Desenvolupament Local de l’Ajuntament de Celrà per a la contractació d’un agent d’Ocupació i Desenvolupament Local, en el marc dels Programes de suport al desenvolupament local de 2015. Els objectius generals del Pla de treball de l’AODL emanen de la línia 1.3 definida en el Pla Estratègic del territori Ter-Gavarres (Recuperació de l’activitat primària i el foment de la producció de productes agroalimentaris de proximitat i artesanals).\nDurant el 2013 es va portat a terme el Pla Estratègic de la Llera del Ter en l’àmbit del desenvolupament econòmic local i l’ocupació de la Llera del riu Ter 2013-20. I el 2014 es va treballar en el Pla d’acció per la diversificació econòmica a partir dels recursos endògens i en el Pla d’acció per la dinamització de les zones d'activitat econòmica.\nEl marc geogràfic del Pla estratègic se situa en els 10 pobles de l’est de la comarca del Gironès (Bordils, Celrà, Juià, Sant Joan de Mollet, Sant Martí Vell, Madremanya, Flaçà, Sant Jordi Desvalls, Viladasens i Cervià de Ter).


La cadena de supermercats Mercadona dona 13.500 litres de llet sencera al Banc dels Aliments de Girona - Garrotxa Digital\nGirona/Olot - Publicat a les 11.48\nComentaris tancats a La cadena de supermercats Mercadona dona 13.500 litres de llet sencera al Banc dels Aliments de Girona\nLa situació de crisi social que ha creat el COVID ha provocat que moltes famílies necessitin ajuda per poder adquirir aliments de primera necessitat.\nJustament avui la cadena de supermercats Mercadona ha entregat 13.500 litres de llet sencera al Banc dels Aliments de les Comarques de Girona.\nA més d’aquesta donació, les 28 botigues que la cadena té a les nostres comarques, dues de les quals es troben a Olot, fan donacions diàriament a entitats socials de productes que estan propers a la data de caducitat i són aptes pel consum.\nAmb aquesta donació Mercadona elevat a 170.000 els quilos de productes de primera necessitat entregats durant els primers 8 mesos de l’any.


El domini .cat arriba als 71.000 registres i creix un 16% durant el 2013\nEl domini .cat arriba als 71.000 registres el 2013 i la Fundació puntCAT, aspira a arribar als 100.000 dominis operatius a finals d'aquest 2014\nRedacció 20/04/2014 - 11.36 Actualitzat 20/04/2014 - 15.02\nLa Fundació puntCAT vol arribar als 100.000 dominis .cat el 2014.\nEl domini .cat arriba als 71.000 registres i creix un 16% durant el 2013. L'entitat privada sense ànim de lucre que gestiona el domini, la Fundació puntCAT, aspira a arribar als 100.000 dominis operatius a finals d'aquest 2014.\nEl president de la Fundació, Santi Ribera, ha valorat el creixement que ha fet l'empresa des dels seus inicis. "Som un domini jove perquè només fa vuit anys que som al mercat, el nostre entorn competitiu que és ".es" o ".com" porten més de vint-i-cinc anys, però aquests dominis no creixen amb un ritme tan elevat com el nostre i nosaltres seguim creixent".\nDes del seu naixement, l'any 2006, l'objectiu del domini ha estat ser una referència en la promoció de la llengua i la cultura catalanes.\nRibera també creu que les grans multinacionals, com Youtube o Danone, han entès la importància de tenir una versió .cat dels seus webs.\nDavid Costa, Country Manager a Catalunya de l'empresa registradora Nominalia, ha explicat l'únic requisit que la Fundació posa per obtenir el domini. "L'única restricció és que el contingut d'una web que tingui el domini .cat ha de ser en català. La Fundació punt CAT fa controls periòdics en aquest sentit."\nEl .cat permet registrar-s'hi amb lletres pròpies del català, com la "ç" o la "l·l". A més, és el primer i únic domini dedicat a una comunitat de parlants.


Comerç - Serra\nComerçBenestar Social Sostenibilitat Ambiental i Agricultura Educació i Infància Seguretat Ciutadana Turisme i Patrimoni Cultura Esports Festes i Tradicions Joventut Comerç Urbanisme, Territori i Serveis Economia i Hisenda Urbanitzacions Participació, Igualtat i Transparència\nL’impuls de les polítiques encaminades al foment del comerç local és el principal objectiu de la regidoria de Comerç de l’Ajuntament de Serra. La regidoria treballa colze a colze amb l’Associació de Comerciants i Empresaris de Serra per tal de dinamitzar l’activitat i el teixit comercial al municipi a través de campanyes, formació i assessorament.\nLa regidoria de Comerç, a través del servei de l’ADL i del Pacte Territorial d’Ocupació de la Mancomunitat (https://www.mancomunitatcampdeturia.es/) ofereix informació , formació i assessorament per a comerciants i emprenedors.\nPacte Territorial d’Ocupació de la Mancomunitat


MENA: vulnerables i estigmatitzats - El triangle\nEs preveu que cap a l’estiu arribaran 5.000 MENA més, que la Generalitat és incapaç d’assumir i integrar al sistema. Fer centres a correcuita no evitarà el col·lapse d’unes institucions que ja estan sobresaturades\nEls nens al carrer són protagonistes de violència, cosa que fa que la societat els estigmatitzi.\nHan estat en boca de tots els partits polítics a les passades eleccions municipals: que si cal integrar-los al sistema, que si cal fer-los fora, que si cal condicionar més llocs per poder acollir-los… Aquests que si cal han quedat oblidats en plena ressaca electoral, on els polítics tenen la ment convertida en una calculadora de pactes i els MENA, menors immigrants no acompanyats, no sumen. Una promesa més que es dilueix.\nCada setmana fugen del sistema d’acollida uns 18 MENA, als quals la Generalitat no sap ni controlar ni oferir una sortida. Tot i que alguns tornen als centres d’acollida, 4 de cada 18 no ho fan mai i formen part del paisatge urbà que es viralitza a les xarxes: menors enganxats a una bossa de cola, baralles a ganivetades al Raval, nois dormint a Montjuïc en un campament il·legal o fins i tot joves okupes que són capaços de fer pujar els colors a la Guàrdia Urbana ocupant un pis al davant d’una comissaria.\nLa Generalitat i la direcció general d’Atenció a la Infància i l’Adolescència (DGAIA) estan desbordats i no saben què fer amb els MENA que hi ha a Catalunya, en especial a Barcelona, ni tampoc com fer front a l’allau dels 5.500 que es preveu que arribaran a la ciutat abans de l’estiu. “Tenen pocs recursos i en destinen menys encara”, assegura Albert Parés, advocat de Noves Vies, col·lectiu especialitzat en la representació d’aquests menors. “No poden dormir ni als jutjats ni a les comissaries dels Mossos , això és il·legal i vulnera els seus drets. Cal una política efectiva i real que acompanyi aquests menors i els doni una oportunitat. Veuen Europa com la manera de sortir de la pobresa i fins i tot la mort, però ¿algú pensa que volen viure en una barraca feta amb quatre canyes i un plàstic? És absurd”, afirma.\nLa Generalitat anuncia la construcció de nous centres a la Zona Franca i a Rubí, i pretén augmentar en més d’un 200% les places previstes, fins arribar gairebé a 5.000. Bones intencions que topen amb la realitat que expliquen des dels sindicats. Fonts d’UGT asseguren que els centres actuals estan sobresaturats i des de la Taula del Tercer Sector es reclamen els 40 milions d’euros que encara els deu la Generalitat, deute que ofega la gestió dels centres.\nPrevTorra exige a Sánchez la excarcelación los dirigentes ‘indepes’ presos\nDret a viure, però també a morir


Antiblavers / Hi ha 2 banderes independentistes??\nPàgines: 1 2 3 4 5 … 7\n» Hi ha 2 banderes independentistes??\n#41 07-02-2007 19:33:27\nRe: Hi ha 2 banderes independentistes??\nBó ja basta, que ni haja un bon ambient ostia ja!! L´únic que crec es que deuriem de posar-nos d´acord en deixar clar quina es la bandera ofifial dels PPCC.\nei olocaui, anares a la trobada!! NO AL PAI- NO A LES CONSTRUCCIONS ILEGALS...\n#42 07-02-2007 20:07:24\nNo vaig anar...pero aques cap de setmana anire a la reunio de veins a vore lo que hi ha\n#43 08-02-2007 20:30:49\nTrobada d´escoles en valencià. Olocau- Camp de Túria 2005\n#44 09-02-2007 13:30:00\naaaaaaaaaaa la trobada... es clar que vaig anar!! per a alguna vegada que al poble hi havia vida, jejeje\nTu vius alli o vas els caps de setmana? Estic molt content de trobar a un olocaui que defensa la nostra cultura i llengua!!\n#45 09-02-2007 15:30:19\nFrase interessant de Leibniz (Gottfried Wilhelm von Leibniz (1646-1716) filòsof i científic alemany) pel començament del Segle XVIII:\nEls mapes fan conéixer les fites dels Estats, però no de les Nacions, que surten, al contrari, de l'harmonia de les llengües\nFrases interessants de nacionalistes europeus del començament de S.XX:\nLa llengua és tota la nació\nLa llengua és la mateixa nacionalitat\n#46 11-02-2007 01:21:41\nVaig allí els cap de setmana i quan hi ha vacances.\n#47 11-02-2007 01:43:24\nDoncs per a mi, la nostra bandera quatribarrada, la de l'antic regne de valència, la de l'àngel custodi, ja ho representa tot. Que si amb triangle blau, que sense triangle blau, que amb l'estrela roja, blava, carabassa, bla, bla... què voleu que us diga. Quin embolic. Amb una ja en tenim prou. En fi, espere conservar la vostra amistat cibernètica després d'aquesta intervenció. Au, bona nit, que demà me'n vaig de bon matí a conéixer país.\n#48 11-02-2007 01:45:37\nPotser tingues raó.\n#49 11-02-2007 20:06:31\nLes banderes independentistes no han de ser motiu de trencament o discussió. Per història tenim una senyera quatribarrada i després diferents colectius han tractat de reflectir la seua lluita o pensament mitjançant el simbols, per exemple, el primers que varen crear una senyera independentista van agafar l'estel blanc com a simbol de llibertat (i també per influència dels cubans) i després l'esquerra va crear una amb un estel roig per que era un símbol de la mateixa. La senyera d'EV encara que porta franja blava, és d'una época anterior al blaverisme i té altres connotacions. Per exemple, la senyera coronada acostuma a fer-nos fàstic per la seua utilització, però no oblidem que te una història i que dins de la seua utilització correcta no ha de ser un símbol de res negatiu.\nAra clar, banderes con la que estrelada blanca no tenen cap trellat però són, com les altres, simbols d'un determinat corrent de pensament.\nPD: Fora del tema, hem de mirar una mica pel nostre llenguatge, estic fart de vore "açí" i d'altres coses que ara no recorde. Jo escric com puc i com he aprés, però sempre amb cura de fer-ho bé.\n#50 11-02-2007 23:45:20\nDe fet Feralja_PV, en les manifestacions solen conviure vàries senyeres sense cap problema. Fins i tot en la manifestació contra el retallament de l'Estatut de Catalunya que es va fer el 2006 a Barcelona, vaig veure una senyera blava coronada , enmig de la gentada amb banderes quatribarrades-la històrica- i varios tipus d'independentistes.\n#51 11-02-2007 23:47:33\nNo vaig preguntar al portador de la coronada, quina era la seua adscripció política, però això demostra que si hi ha coincidències polítiques, les senyeres poden conviure.\n#52 11-02-2007 23:59:58\nLlavors, vaig a inventar-me'n una altra que tinga el triangle blanc i l'estrela groga, perquè com sóc cristià practicant i lector de SAÓ, doncs lluitarà per un país valencià cristià i nacionalista. jajajaja\nÚltima edició per Lobellcatalanescdelmon (12-02-2007 00:00:26)\n#53 12-02-2007 00:10:10\nTant de bo els cristians valencians, i sobretot els bisbes i arquebisbes valencians -Opus Dei, Legionarios de Cristo, Kikos- ho tingueren tan clar com tu. Visquen els cristians de base!!!\n#54 12-02-2007 16:39:47\nBe jo explicare segons ho he vist jo.\nEstelada amb triangle blau y estel blanc ----- Significa Independentisme per Catalunya y l´utilitza tan l´esquerra com la dreta.\nAquesta va ser la primera estelada que es va dissenyar, a principis de segle, i durant mig segle va ser l'únic disseny existent. Es la que onejava la multitud a la Plaça Sant Jaume quan en Francesc Macià va proclamar la República Catalana, tot i que en les imatges en blanc i negre no s'aprecii gaire bé (però la bandera oficial de l'efímera república va ser la senyera). Usada tradicionalment per independentistes de dretes. Actualment la fan servir Esquerra Republicana de Catalunya, el Partit per la Independencia, les Joventuts Nacionalistes de Catalunya i Estat Català.\nEstelada amb triangle blau y estel roig: Significa Independència i socialisme per tan es una bandera d ´esquerres.\nVa ser creada pel Front Nacional de Catalunya el 1968 i/o per Esquerra Catalana dels Treballadors (el primer partit polític catalanista de la Catalunya Nord). L'estel és roig perquè en el seu inici era utilitzada pels marxistes-leninistes. Usada tradicionalment per independentistes d'esquerres i adoptada pel PSAN (Partit Socialista d'Alliberament Nacional) el 1976. Actualment la fan servir la Plataforma per la Unitat d'Acció (PUA) i Maulets-Joves Independentistes Revolucionaris i Revolucionaries.\nEstrellada amb estel blanc: significa independència per el PV. Peró també la fan servir el grups blavers, per tan si alguna persona et veu amb aquesta bandera no sabrà de quin pal vas.\nEstrellada amb estel roig: Es la bandera independentista valenciana d´esquerres i per tan al ser d´esquerres es mes propera a un possible futur junt a Catalunya es a dir els PPCC.\nEspere haver aclarit algun dupte\n#55 12-02-2007 18:22:02\nJa em perdonareu, però no té cap trellat que després de décades de blaverisme i de tragar-nos el pegot blau a la senyera ens vinga ara una bandera independentista amb blau!\nSenzillament no ho entenc: Cóm es canta el "sense blau" amb eixa bandera?\nI l'altra pregunta és quina falta fa una bandera independentista. Qué no en tenim prou ja, de banderes, per fer-ne més?.\nSols hi ha una senyera: quatre barres roges en or: i n'és prou, d'independentista:són els colors d'una nació oprimida i dividida, és el símbol del meu país, i no li calen ni blaus, ni verds, ni morats,ni corones, ni escuts, ni estels, ni castells. Quatre barres i avant.\nSols faltava que ara li posarem blau (justament blau!) per demanar la independència. Ací entre nosaltres, si voleu posar un triangle amb una estrella ( que per altra banda és un símbol comunista, i no independentista) prefereixc el groc (que es difumina amb la senyera), y si no el fucsia, el negre nit, el marró merda o el verd poma, però no el blau, per l'amor de Déu! (el color de l'estrella em dona igual).\nVaig estar a la manifa del passat 9 d'octubre a València i tot eren banderes amb blau (triangles amb estels, si, però amb blau). Ja no sabia bén be on estava...\nDeixem-nos d'afegitons, que ja estem patint prou per ells.\n#56 12-02-2007 19:42:57\nAixó de que ´la bandera amb el triangle blau i l´estel roig es solament de catalunya es fals, si algúndia ens independitzem tots, crec que s´agafarà la quatribarrada i punt. Visca els ppcc!!!\n#57 12-02-2007 21:52:54\nla unica bandera independista de la nació valenciana compartida per a tots es eixa\n#58 12-02-2007 22:10:06\nQue no deixa de ser una quatribarrada amb afegitons, com totes. Amunt les quatre barres!\n#59 13-02-2007 14:10:55\nEls nostres avantpassats varen lluitar amb i a favor de les cuatre barres. Eixa es la verdadera bandera de els PPCC.Amunt les quatre barres!\n#60 13-02-2007 18:21:46\nTambé es d'esquerra valenciana la de l'estrella blanca, o siga que les dos son independentistes junt als PPCC o no, però al cap i a la fi catalanistes perque els seus creadors son catalanistes. Es el que porte explicant-li a Sogorb89 un bon temps, i pareix que no ho pilla.\nL'estelada blava es de 1928 i es va agafar com mena de copia de la bandera cubana, en senyal de l'agermanament entre Cuba i els PPCC.


Bona nit i tapa't: Play\nMireia 23 de gener de 2011 a les 7:54\nSi les paraules no et surten però és d'alegria , ja n'hi ha prou...no cal que diguis res més.\ngarbi24 23 de gener de 2011 a les 10:17\nSi el motiu es l'alegria......cap problema, sortiran tard o d'hora les paraules\nAssumpta 23 de gener de 2011 a les 10:57\nT'ha tocat la loteria!! :-DDD\nDoncs, va... Play... i moltíssima sort!! ;-))\nMolon labe 23 de gener de 2011 a les 11:00\nmentre no acabi amb un ".. it again Sam..."\nelur 23 de gener de 2011 a les 11:27\nDoncs va, juga, però si és amb foc fes el fotut favor d'anar molt en compte, è?!\nuna abraçada molt sentida, estic molt contenta de saber que estàs content!!!\nNits 23 de gener de 2011 a les 11:57\nDoncs PLAY!!!! i disfruta aquest moment, no pensis en cap cosa negativa que hi pugui dur (prohibit!) et mereixes disfrutar-ho 100%. M'alegro que et passin coses bones. I encara que no t'agradin les emoticones aquesta va per tu :D\nElfreelang 23 de gener de 2011 a les 12:45\nIntueixo alegria darrere d'aquest play! doncs això endavant i les paraules, de vegades, no ho són tot...el cel avui és blau i net i el fred és viu però convida a l'apropament humà!\nAnònim 23 de gener de 2011 a les 13:19\nUna bona notícia! A gaudir al màxim del que sigui i que duri quant més temps millor!\nGemma Sara 23 de gener de 2011 a les 14:23\nMillor "play" que "rewind", no?\nAnònim 23 de gener de 2011 a les 16:12\nMillor "play" que no pas "Fast Forward". Gaudeix del moment, sigui el que sigui!\nkweilan 23 de gener de 2011 a les 16:38\nNomés puc dir-te que me n'alegro. Sigui el que sigui!\nCarme 23 de gener de 2011 a les 18:10\n:) Doncs Play! No has oblidat cap enllaç a Play? je, je, je...\nM'alegro que estiguis content. I que ho comparteixis aquí!\nmaria 23 de gener de 2011 a les 19:23\npati di fusa 23 de gener de 2011 a les 20:49\nles paraules no sempre serveixen ni calen. i si t'ha sortit posar "play", doncs a ballar... o a jugar! però sobretot, passa-t'ho molt bé!\nNatàlia 23 de gener de 2011 a les 21:10\nSi es per alegria, felicitats i gaudeix del moment, de vegades en els millors moments sobren les paraules, diuen.\nLa vida són petits moments que guardem i oblidem o volem oblidar...\nEl porquet 23 de gener de 2011 a les 22:01\nDoncs "press play". A engegar, a jugar, en definitiva, a començar a divertir-se amb el que t'hagi feliçment passat.\nI si, en acabat, et venen les paraules, ens ho expliques. Aquí estarem amatents...\nAgnès S. 23 de gener de 2011 a les 22:09\nApa doncs! Play !!! :-)\nfanal blau 23 de gener de 2011 a les 23:14\nPlay, Xexu, play...amb alegria!\nLa Senyoreta Reykjavík 23 de gener de 2011 a les 23:38\n:D de vegades no calen paraules. Juga i gaudeix, però guarda't un às a la màniga per si de cas. Un bes!\nrits 24 de gener de 2011 a les 0:17\nres d'estar a la banqueta. Toca ser titular.\ni res de callar, eh!\nAdbega 24 de gener de 2011 a les 0:22\nshshshsh! Queda't callat i no diguis res per si de cas!! Tu només apreta el PLAY i a jugar!!\nmurga 24 de gener de 2011 a les 12:25\nbenvinguda sigui i esperem que es quedi, l'alegria. val més un play que mil paraules.\nJoan 24 de gener de 2011 a les 14:17\nDe vegades es poden dir moltes coses amb molt poques paraules. Fins i tot sense. Un somriure ample i sincer, tal vegada una clucada d'ull. O posant un disc i prement el play, clar. O la tecla com a metàfora de l'inici de tot, d'un nou inici, esplèndid, dinàmic, ple de ritme. L'orquestra és a punt. Endavant.\nRedCrash 24 de gener de 2011 a les 14:45\nJoana 24 de gener de 2011 a les 16:52\nUn Play i una estona de silenci...va bé per escoltar-te :)\njomateixa 24 de gener de 2011 a les 17:56\napa! i ens deixes amb la mel a la boca... doncs molt bé estem contens de que estiguis content, però no pateixis que si ens ho expliques tampoc molestes... jeje\nAnna Tarambana 24 de gener de 2011 a les 18:43\nDoncs, res, tu, Play, play i play!!!\nDeric 24 de gener de 2011 a les 20:28\nDoncs Play i a jugar!!!\nAlbert 24 de gener de 2011 a les 21:22\nJo per 'Play' entenc 'juga' o Playstation. Sens dubte, una paraula fantàstica i que darrerament he hagut de deixar de banda.\nGaudeix dels bons moments!\nmyself 24 de gener de 2011 a les 22:03\nSi no et surten les paraules de l'alegria que sents em quedo molt tranquil·la, la veritat. Juga, juga i juga, que s'han d'aprofitar els bons moments!\nòscar 25 de gener de 2011 a les 14:36\nJugar (a jugaaaaaaaaaaaaar, com deia aquell) sempre és motiu d'alegria. Guanyar, guanyar ha de ser l'hòstia.\nOlguen Dalmasas 25 de gener de 2011 a les 17:22\nIxos moments són els millors...Encara que fot molt no poder expressar-se tal i com un voldria...\nDe totes formes, per a Play, millor XBOX (diuen).\nSalut i somriu, que pareix ser que hi tens ganes.\nXeXu 25 de gener de 2011 a les 19:24\nEspero que no us molesti que avui no contesti de manera individual, més o menys tots dieu el mateix, i el que sí que vull és agrair-vos que sigueu aquí, els vostres ànims i la vostra empenta en tot moment. De vegades es pot parlar de coses més alegres, no sempre, però quan es pot també s'ha de dir. Moltes gràcies per comentar aquest post críptic i de poques paraules, és genial que sigueu aquí.\nAssumpta 25 de gener de 2011 a les 21:10\nVeus? Es nota que ets Sagitari... ja ho comences a veure tot des d'un punt de vista més optimista hehehe\nSí, sí, aquest post "PLAY" marca el punt d'inflexió entre l'ex-Capricorn i el nou Sagitari :-DD\nsànset i utnoa 26 de gener de 2011 a les 10:26\nAra em diràs infantiloide... però quan això ém passa jo també faig "play". És a dir, "playstation". Va bé per desconectar...\nI per remprimir els instints assassins.


COPIB - Albert Sesé, guardonat amb el prestigiós Lifetime Career per la seva contribució científica a l'estudi de l'estrès\nAlbert Sesé, guardonat amb el prestigiós Lifetime Career per la seva contribució científica a l'estudi de l'estrès\nEl doctor Albert Sesé, professor titular del Departament de Psicologia de la Universitat de les Illes Balears, ha estat guardonat amb el premi a la trajectòria científica Lifetime Career per la Societat de Recerca en l'Estrès i l'Ansietat, STAR, en les seves sigles en anglès (Stress and Anxiety Research Society).\nAquest prestigiós premi internacional s'atorga anualment per a honrar a investigadors amb una prolongada i distingida història de contribucions científiques en una o més de les àrees de l'estrès, el seu afrontament, emocions i salut. La contribució de Sesé se centra en aplicar models estadístics i psicomètrics avançats a la recerca sobre l'estrès, l'ansietat, el trauma, la resiliència i altres emocions.\nLa Junta de Govern del COPIB vol traslladar la seva felicitació al doctor Sesé, un referent per a tot el nostre col·lectiu pel seu excel·lent treball en el camp de la recerca i una persona excepcional que ha brindat sempre el seu suport al Col·legi.


Venda d'Alaskan Purple Auto de Seedsman\nAlchimia us presenta la Alaskan Purple Auto de Seedsman, la versió autofloració de la Alaskan Purple , que és un encreuament Purple Alaskan x Kush x Brasilian Sativa, ara disponible al catàleg de genètiques automàtiques feminitzades d'Alchimiaweb.com.\nCultiu de la Alaskan Purple Auto\nAquesta genètica autoflorescent principalment Indica permet obtenir resultats molt interessants en un mínim temps. La collita d'aquesta varietat es pot fer després de 2 mesos de cicle complert.\nPer la seva herència Indica, l'Alaskan Purple Auto de Seedsman es queda petita, pel que es una opció ideal per als cultivadors que busquen la discreció. Malgrat la sevamida i la seva rapidesa de floració, aquesta genètica ofereix collites interessants que poden arribar a 450g/m2 en interior i 200g/planta en exterior.\nConsum de l'Alaskan Purple Auto\nLa influència Kush es molt notable en el resultat d'aquest encreuament amb sabors afruitats, dolços i terrosos que es queden molt de temps a la boca. Els aromes són espessos i penetrants, una olor agradable de cànnabis envairà la cambra on es consumeix.\nL'efecte és potent per a una genètica d'autofloració, amb nivells de THC que poden arribar fins al 20%. La relaxació física i mental és profunda, ideal per recuperar després d'un dia difícil o després d'una sessió esportiva.\nCaracterístiques de la Alaskan Purple Auto de Seedsman:\nLlavors de cànnabis autoflorecents feminitzades\nGenètica: Alaskan Purple x Ruderalis\nFloració: 43-63 dies\nCollita interior: 400-450gr/m2\nCollita exterior: 40-200g/planta\nPropietats de Alaskan Purple Auto\nOpinions de Alaskan Purple Auto i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Alaskan Purple Auto o preguntar sobre aquest producte?


Receta de estrellas. Mikel Agirregabiria Agirre. http://www.mikelagirregabiria.tk/\nPublicado en Gaur Egun (29-5-2004), CyberEuskadi (Columna diaria, 29-5-2004), Kaos en la Red (29-5-2004, comentarios), El Debate (IblNews, 29-5-2003, comentarios), Foro Republicano (29-5-2004), Sr. Director (29-5-2004), Vistazo a la Prensa (29-5-2004), Portal Miami (29-5-2004), Vorem ('Veremos' en valenciano, 31-5-2004), Empresa E-Familiar (30-5-2004), El Confidencial Digital (30-5-2004), Foros EITB (29-5-2004, sección Boulevard Abierto), Uribe Kosta Digitala (Colaboración diaria, 24-5-2004), Revista Pangea (Colaboración continuada, 1-6-2004), Carta-Traca nº 105 (Sección propia en Galicia Información 31-5-2004), Ecología Social (25-5-2004), La Flecha (Colaboración continua, 31-5-2004), Periodismo Católico (Colaboración frecuente, 31-5-2004), Ávila Red (4-6-2004),...


Productes - NOVAPRACOSA\nProduïm i comercialitzem fruita de pinyol, amb una capacitat d’oferta continuada des de la setmana 23 fins a la setmana 40. La innovació varietal, les millors tècniques de cultiu i les mesures per obtenir un producte saludable i que compleixi la normativa de seguretat alimentària són tres pilars de la nostra producció.\nComercialitzem al voltant de 17 milions de quilos de nectarina de carn groga, amb una oferta continuada durant quatre mesos. La incorporació gradual de noves varietats garanteix un producte de característiques gustatives similars durant tot l’estiu.\nComercialitzem al voltant de 10 milions de quilos de préssec de carn groga, amb una oferta continuada durant quatre mesos. La incorporació gradual de noves varietats garanteix un producte de característiques gustatives similars durant tot l’estiu.\nDestaca perquè és fàcil de menjar i pel seu característic gust dolç i refrescant. En comercialitzem al voltant de 15 milions de quilos i en podem garantir el subministrament des de la setmana 26 fins a la setmana 35, és a dir, durant més de dos mesos.\nDolça i aromàtica, de carn dura i sucosa, té una agradable textura al paladar. Agrada al consumidor perquè és de mida petita i té la pell delicada i brillant. La seva presència als nostres mercats és relativament recent. En comercialitzem al voltant d’1 milió de quilos, des de la setmana 26 fins a la setmana 35.\nProduïm la pruna a Extremadura, zona en què hi ha la producció més gran d’Espanya. És fonamental per a la nostra oferta de fruita de pinyol perquè complementa a la perfecció la nostra gamma de productes. La nostra oferta és continuada, i això fa que la presència al mercat sigui constant.\nEn els últims anys s’han potenciat noves varietats d’albercoc que han anat aconseguint notorietat en els mercats internacionals. Comercialitzem al voltant d’1 milió de quilos d’albercoc per temporada, i en podem garantir el subministrament des de la setmana 25 fins a la setmana 33, durant una mica més de dos mesos.


Nous serveis a la Mitja de Sitges. 9 gener 2011. | Atletisme Català\nInici General Nous serveis a la Mitja de Sitges. 9 gener 2011.\nNous serveis a la Mitja de Sitges. 9 gener 2011.\nLa Mitja de Sitges que ja ha arribat als 2.000 inscrits afegeix nous serveis pels participants: Aparcament a la zona blava del sector Vinyet i Terramar a 1 Vàlid pel diumenge, 9 de gener de 2011 de 8 a 14hores. Cal demanar en el moment de retirar a la Fira del Corredor el dorsal-xip i bossa del corredor/a, el tiquet per col·locar juntament amb el tiquet de la zona blava tarifa resident a linterior del cotxe, en el vidre del davant, per tal que el cotxe no sigui sancionat. Preu: 1 de 8 a 14hores| Aparcament a la Avda. Sofia i Plaça Espanya (Continental Pàrking) Vàlid pel diumenge, 9 de gener de 2011, durant 5 hores a partir de lhora dentrada. Forma de pagament: Els corredors/es al entrar al pàrking, canviaran el tiquet de l\_’entrada per un altre tiquet que els permetrà la sortida lliure sense tenir que tornar que passar per la cabina de control. Preu: 7 Aparcament a la zona blava del sector Vinyet i Terramar a 1 Vàlid pel diumenge, 9 de gener de 2011 de 8 a 14hores. Cal demanar en el moment de retirar a la Fira del Corredor el dorsal-xip i bossa del corredor/a, el tiquet per col·locar juntament amb el tiquet de la zona blava tarifa resident a linterior del cotxe, en el vidre del davant, per tal que el cotxe no sigui sancionat. Preu: 1 de 8 a 14hores Aparcament a la Avda. Sofia i Plaça Espanya (Continental Pàrking) Vàlid pel diumenge, 9 de gener de 2011, durant 5 hores a partir de lhora dentrada. Forma de pagament: Els corredors/es al entrar al pàrking, canviaran el tiquet de l\_’entrada per un altre tiquet que els permetrà la sortida lliure sense tenir que tornar que passar per la cabina de control. Preu: 7 Servei de dutxes al Poliesportiu de Pins Vens Sortida dautocars-llançadera des de lAvinguda Sofia (davant de la farmàcia) al poliesportiu de Pins Vens i tornada al lloc dorigen. Primera sortida: 11,15h ininterrompudament cada 15 minuts. Darrera sortida: 14h des del poliesportiu de Pins Vens. Obsequis. Tots els participants que hagin formalitzat correctament la seva inscripció a la Mitja de Sitges rebran en recollir el seu dorsal a la Fira del Corredor, una bossa amb obsequis dels col·laboradors i patrocinadors que conté: * Una motxilla esportiva disseny exclusiu. * Una samarreta tècnica per córrer la Mitja de Sitges. * Barretes energètiques i obsequis dels patrocinadors / col·laboradors.


Visita Pastoral a les Parròquies de Godall i Ulldecona – Obispado de Tortosa\nVisita Pastoral a les Parròquies de Godall i Ulldecona\nInici/Crònica Diocesana/Visita Pastoral a les Parròquies de Godall i Ulldecona\nContinuant la Visita Pastoral que està realitzant a l’arxiprestat Montsià-La Tinença, el Sr. Bisbe, Dr. Enrique Benavent, s’ha fet present en els primers dies del mes de maig a les parròquies de la Transfiguració del Salvador de Godall, i de Sant Lluc evangelista d’Ulldecona, que vivien d’aquesta manera i amb molta senzillesa un temps de gràcia molt especial.\nDimecres, 3 de maig, començava la Visita als vols de migdia amb el desplaçament a l’Aj untament d’Ulldecona per saludar l’alcaldessa, Sra. Núria Ventura. En acabar, D. Enrique va fer una primera ronda de visites als malalts en els seus domicilis fins l’hora de dinar. A la tarda, va fer-se present a l’Ajuntament de Godall per saludar igualment el seu alcalde, Sr. Francisco Aguiar, i una representació de la Corporació Municipal. Continuà visitant alguns malalts godallencs. Retornat a Ulldecona, tingué una trobada amb la comunitat de Monges Agustines, on a continuació va celebrar l’Eucaristia, que va servir també per donar gràcies a Déu pels 90 anys de vida de Mn. Juan José Millan, sacerdot emèrit fill del poble, “vicari” de la nostra parròquia. Per posar punt final a la jornada, en el locutori de les Monges vam tenir un piscolabis que serví de trobada entre els feligresos i el seu Bisbe.\nDiumenge, 7 de maig, Jornada del Bon Pastor, vam tenir el goig d’acollir el que és el nostre Pare i Pastor per celebrar les misses estacionals: a les 10,15 h., i en absència del rector, va ser rebut pel Consell de la parròquia de Godall, celebrà la Santa Missa i dedicà un temps per rebre les salutacions dels fidels que hi van participar. A les 12 h., missa estacional de la Visita Pastoral a Ulldecona, on va desgranar les virtuts del Bon Pastor en l’homilia, i les va posar en pràctica en rebre l’afecte de les seves ovelles en acabar la missa.\nDimarts, 9 de maig, va ser l’últim dia de la Visita, però també el més intens. A les 11 h. començaven amb la celebració de l’eucaristia pels ancians de la residència L’Onada en els locals que generosament ens va cedir l’Associació de Jubilats i Pensionistes d’Ulldecona i els Barris. En acabar , vam completar les visites domiciliàries als malalts que no s’havien pogut fer el primer dia. Sobre les 16 h. visita a Radio Televisió d’Ulldecona, on va concedir una entrevista per la tele local i pel programa de ràdio de la parròquia, “Amb la força de l’amor”. A les cinc, trobada amb els xiquets i xiquetes que han de fer la comunió aquest mes de maig, i amb una petita representació de la catequesi de postcomunió. A les sis i mitja, trobada amb els joves dels dos cursos de Confirmació. I, finament, reunió amb els col·laboradors de les diferents realitats parroquials en els àmbits de l’anunci de la fe (catequistes, equip encarregat dels diàlegs prematrimonials, colònies Talita Cum), del servei de la Caritat (Mans Unides, caritas parroquial, Pa de Sant Antoni), i de la celebració de la fe (Adoración Nocturna, cor parroquial, equip de lectors, neteja del temple) i la religiositat popular (Majorals del Santíssim, Confraries del Sant Sepulcre, de la Pietat, del Sagrat Cor i del Carme), així com també amb els membres del Consell. A les 21,30 h. acabava la reunió i, amb ella, aquesta Visita Pastoral que, pensem que positivament, ha acostat la figura del Bisbe als fidels per animar-los i engrescar-los a ser testimonis de vida cristiana , i ha mostrat al Pastor l’afecte de les seves ovelles. Que sapiguem aprofitar aquest temps de gràcia per créixer en la fe, l’esperança i l’amor.\nRev. Blas Ruiz\nMitjans de Comunicació2019-03-21T22:36:05+02:00


La convocatòria de Del Bosque no mostra seqüeles de la batalla dels quatre clàssics seguits\nEl seleccionador espanyol ha convocat tots els jugadors del Barça i el Madrid habituals, i només en queden fora Puyol per la lesió i Xavi per poder descansar. Busquets sí que és a la llista, cosa que significa que no anirà al juny a l'Eurocopa sub-21, classificatòria per als Jocs Olímpics\nREDACCIÓ Madrid Actualitzada el 25/05/2011 13:11\n260x366 David Villa i Álvaro Arbeloa van mantenir fortes discussions. / M.A. MOLINA / J.C. CÁRDENAS / EFE David Villa i Álvaro Arbeloa van mantenir fortes discussions. / M.A. MOLINA / J.C. CÁRDENAS / EFE\nLes fortes picabaralles entre Villa i Arbeloa o entre Sergio Ramos i Piqué durant els quatre Barça-Madrid consecutius del mes passat feien augurar que la selecció espanyola se'n ressentiria. De fet, el mateix Vicente del Bosque va avisar que si els jugadors no eren capaços d'oblidar aquests problemes dins la selecció, algun es quedaria fora. Però no ha sigut així, almenys aparentment. El seleccionador espanyol ha donat avui la convocatòria per als dos partits amistosos de principis de juny (el 4 de juny amb Estats Units i el 7 amb Veneçuela), i tots els jugadors habituals del Barça i del Madrid hi són, amb l'excepció de Puyol pels problemes al genoll i de Xavi Hernández perquè necessita que el seu turmell descansi.\nQui sí que és a la llista de Del Bosque és Sergio Busquets, cosa que vol dir que està descartada la seva presència a l'Eurocopa sub-21 d'aquest mes de juny, classificatòria per als Jocs Olímpics de Londres. Els que sí que hi aniran són Mata i Javi Martínez.\nPorters: Casillas, Reina i Valdés.\nDefenses: Albiol, Arbeloa, Capdevila, Iraola, Marchena, Piqué i Sergio Ramos.\nMigcampistes: Xabi Alonso, Sergio Busquets, Iniesta, Cazorla, Bruno i Borja Valero.\nDelanters: Manu del Moral, Silva, Llorente, Negredo, Fernando Torres, Pedro i David Villa.


7è FESTIVAL DE MÚSICA ANTIGA DELS PIRINEUS. CATEDRAL DE LA SEU D’URGELL. 1 DE JULIOL DE 2017 – Esbart dansaire de rubi\nEn un vespre de temperatura més aviat primaveral, la Seu d’Urgell es vestia de gala per inaugurar la 7a edició del Festival de Música Antiga dels Pirineus (FeMAP). Una proposta originalment musical que, amb el pas de les edicions, s’ha revelat com una de les propostes més exitoses per promoure també el turisme de muntanya i cultural a l’estiu als Pirineus. Si la primera edició eren només 11 localitats les que s’aplegaven sota el paraigua de l’aleshores experimental i tendre FeMAP, enguany ja en són 34, incloent-hi poblacions d’Andorra i, fins i tot, de la Cerdanya francesa. Una proposta, doncs, internacional, que des dels inicis va tenir clars dos objectius que s’han mantingut al llarg del temps i que el doten d’un segell identificador: la promoció dels valors musicals del país i la invitació cada any a un país o regió cultural a presentar la seva música al festival pirinenc. Enguany és el País Valencià qui es presenta al FeMAP en un nombre destacat de propostes del gruix dels 49 concerts que configuren la cita cultural del nord de Catalunya.\nEl dissabte 1 de juliol passat la catedral de la Seu d’Urgell, coneguda perquè és l’única catedral romànica de Catalunya, acollia la proposta inaugural del FeMAP, una recuperació del programa “Cants i danses del Llibre vermell de Montserrat” que el pare Ireneu Segarra, monjo de Montserrat, el dramaturg Fabià Puigserver i el coreògraf Albert Sans, van presentar fa gairebé quaranta anys al mateix monestir de Montserrat. Va ser l’any 1979, amb la participació de l’Esbart Dansaire de Rubí, el conjunt Ars Musicae i l’Escolania de Montserrat. Find love using online dating services on alaska people dating. La proposta, aleshores, tenia l’al·licient interessant de presentar una reproducció –basada en els estudis de recuperació realitzats– de les danses i músiques que els pelegrins que pujaven a Montserrat realitzaven en arribar-hi. Enguany, amb la col·laboració conjunta del Cor Francesc Valls –titular de la catedral de Barcelona–, la formació especialitzada en música medieval Magister Petrus, i novament l’Esbart Dansaire de Rubí, la proposta tornava a veure la llum amb gran lluïment.\nLa descoberta del manuscrit medieval, del 1399, conservat al monestir de Montserrat va suposar un abans i un després per a l’anàlisi de la música popular religiosa i és, de fet, un dels pilars de la música antiga europea. De les matèries conservades al denominat com a Llibre vermell, el més conegut són cants i danses oferts a la Mare de Déu de Montserrat, que devien ser interpretades i ballades pels mateixos pelegrins que arribaven de romiatge a l’abadia. La publicació realitzada pel pare Suñol fa just cent anys, el 1917, va contribuir a la popularització i difusió d’aquest repertori patrimonial català, ja que es tracta de la primera anotació coreogràfica de la qual es té notícia al món. Dels deu cants que hi consten, tres són cànons a tres veus, dos són cants polifònics i cinc són danses “a ball redon”. La transcripció i interpretació instrumental i coreogràfica actual està basada en l’estudi del musicòleg pare Gregori Estrada.\nProva de l’interès que encara desperta aquesta música fascinant, també popularitzada per les versions i enregistraments que Jordi Savall va realitzar-ne als anys vuitanta, és el fet que la catedral de la Seu d’Urgell es va quedar petita per acollir el nombrós públic que assistí al concert. Circumstàncies meteorològiques van obligar els organitzadors a traslladar el concert inicialment programat al claustre de la catedral, a l’interior de la basílica, que malgrat no estar prevista com a escenari va ser ràpidament condicionada a aquest efecte.\nLa distància entre el púlpit i el públic –separats per la tarima on es situaven els dansaires– va posar distància acústica a l’audició. Malgrat això, cal lloar la magnífica prestació donada pel Cor Francesc Valls, eficaçment conduït per Pere Lluís Biosca. Amb grans solistes individuals, encarregats de diversos solos al llarg dels cants proposats pelLlibre vermell: “O virgo splendens”, “Stella splendens”, “Laudemus Virginem”, “Mariam matrem”…, la partitura va prendre vida gràcies al també ric acompanyament instrumental de Magister Petrus, liderat per Mauricio Molina. Orgue, gaita, percussió i diversos tipus d’instruments de corda van enriquir la partitura, tot marcant fermament el ritme als membres de l’Esbart Dansaire de Rubí, eminentment joves, que oferiren una actuació satisfactòria amb unes danses que compensen la rigidesa del tronc i el cap amb l’agilitat de les cames i els peus en els diversos moviments coordinats.\nEl concert, que el FeMAP va programar en doble audició: l’1 de juliol a la Seu d’Urgell i el 2 de juliol a Berga, es podrà veure també als festivals Dansàneu (dimecres, 6 de juliol, a l’església de Sant Vicenç d’Esterri d’Àneu) i ÉsDansa (27 d’agost a l’església de Sant Martí del Corb) aquest estiu. A la tardor es podrà tornar veure aquest espectacle a la 20a Fira Mediterrània de Manresa, a l’abadia de Montserrat, el divendres 6 d’octubre, lloc on sorgí la idea original de l’espectacle ja fa quaranta anys i on es conserva el preuat manuscrit.\nNota de prensa · Revista Musical Catalana · Mercedes Conde Pons\n7è FESTIVAL DE MÚSICA ANTIGA DELS PIRINEUS. CATEDRAL DE LA SEU D’URGELL. 1 DE JULIOL DE 2017.\nCor Francesc Valls. Dir.: Pere Lluís Biosca. Magister Petrus. Dir.: Mauricio Molina. Esbart Dansaire de Rubí. Dir.: Jordi Rubio. “Cants i danses del Llibre vermell de Montserrat”.Obres d’Alfons X el Savi i anònims del segle XIV.\nEsbart Rubí\t2021-03-10T19:15:31+01:00


Filed under GULMER …\nRT @DieOpheliac: Por si lo queréis, la cover del Blue Monday con el que está cortado el tráiler de #WonderWoman1984 youtube.com/watch?v=Qxwt5d…… 14 hours ago\nRT @tribudeWakanda: Bueno pues vistos los primeros tráilers de #BlackWidow y #WonderWoman1984 .Veamos hacía donde se decanta la balanza del… 14 hours ago\nRT @LasBloodyGirls: En “Arrival” (2016) el lenguaje se convierte en piedra angular de la relación de la humanidad con visitantes extraterre… 15 hours ago\nRT @TomatazosCom: Con la llegada del tráiler de #WonderWoman1984, #WarnerBros. confirma un spin-off para las #Amazonas de #Themyscira, algo… 15 hours ago\nRT @WonderWomanFilm: Talk about an entrance! Our Wonder Woman, @GalGadot, takes the stage at #CCXP! #WW84 💫 https://t.co/ahUUt7kgW3 15 hours ago


El cost social de les primeres etapes de la malaltia d'Alzheimer supera els 4.000 dòlars | afabaix\nLa revista The Journal of Alzheimer 's Disease ha publicat els resultats basals de l'estudi Geras-US, que examina els costos socials associats a el deteriorament cognitiu lleu, a la demència lleu i a la cura dels pacients d'Alzheimer, i que, segons anuncia la companyia farmacèutica Lilly, és el primer del seu tipus a mostrar com les primeres etapes de la deterioració cognitiva tenen un impacte econòmic en els pacients i en els seus cuidadors, calculant que supera els 4.000 dòlars als Estats Units.\n"La malaltia d'Alzheimer és una malaltia devastadora i mortal que genera una crisi de salut", posa de manifest aquest laboratori. Això últim passa "tant per als propis pacients com per les seves famílies i la societat", ressalta.\nDes de la Confederació Espanyola d'Afectats i Familiars d'Alzheimer, la seva presidenta Cheles Cantabrana, assenyala que "aquest estudi Geras ve a confirmar bona part de les reivindicacions que, des de fa temps, venim posant damunt de la taula en relació amb la necessitat d'avançar cap a el diagnòstic d'hora i precís, i d'articular els mecanismes de suport necessaris que permetin a les famílies, especialment a qui exerceix la responsabilitat principal de la cura d'una persona amb demència, afrontar de la manera més digna possible l'atenció a una malaltia extremadament cara i costosa. En moments de crisi com els actuals, recordar aquestes situacions a través d'un estudi d'aquest tipus és una cosa especialment valuós ".\nAquesta avaluació transversal va utilitzar dades basals de Geras-US, un estudi de cohort longitudinal prospectiu de 36 mesos centrat en Estats Units, que inclou a 1.327 pacients diagnosticats amb malaltia d'Alzheimer primerenca i que reben assistència continuada per a la pèrdua de memòria. Els pacients amb demència lleu causada per Alzheimer tenen uns costos socials totals significativament més alts a el mes que els pacients amb deteriorament cognitiu lleu provocat per Alzheimer; concretament de 4.243 dòlars en el primer cas davant els 2.816 dòlars, si es parla de deteriorament cognitiu lleu. Les diferències es deuen, principalment, a la major necessitat de suport de l'cuidador.\nGrup amb demència\nDe el mateix estudi es desprèn que, en el grup amb demència lleu, el 45 per cent dels costos totals són informals per a cuidadors, mentre que en el grup amb deteriorament cognitiu lleu, el 39 per cent dels costos totals van ser metges directes. A més, el temps dedicat pels cuidadors a activitats bàsiques en l'assistència a activitats de la vida diària (com anar a comprar, cuinar, netejar, rentar la roba o la presa de medicaments i la seva supervisió) va ser el doble d'alt per al grup de pacients amb demència lleu que per al grup amb deteriorament cognitiu.\nAquesta investigació indica, així mateix, que la fisiopatologia de la malaltia d'Alzheimer comença dècades abans que els símptomes comencin a manifestar-se. La patologia es diagnostica actualment pels símptomes i la seva progressió. Els resultats d'aquest estudi suggereixen que el seguiment de la malaltia d'Alzheimer hauria d'evolucionar amb la inclusió d'eines o mètodes estàndard que permetin avaluar la patologia subjacent i permetre que aquestes dades de referència siguin recollits en els sistemes de salut.


Més de 300 persones, a la Escape Room de la Casa de les Aigües - La Veu - Cultura\nMés de 300 persones, a la Escape Room de la Casa de les Aigües\nEl Museu inclourà l'activitat a la programació estable de l'equipament de cara a la propera temporada\n24/05/2021 - Laura Grau\nLa Escape Room organitzada a la Casa de les Aigües els dies 22 i 23 de maig en el programa Fem Montcada va atraure més de 300 persones. La proposta, destinada al públic familiar, ha tingut tan bona acollida que el Museu Municipal –coordinadora de l’activitat– ha decidit incloure-la a la programació estable de l’equipament de cara a la temporada vinent i fer-la com a mínim dos cops a l’any.\nAmb el títol ‘El tresor de la Casa de les Aigües’, els participants havien de resoldre sis enigmes per localitzar un potet d’aigua que, segons una antiga llegenda, atorga felicitat i prosperitat al seu propietari. La proposta, dissenyada per una empresa especialitzada, va ser valorada positivament pel públic, que va recòrrer els diferents espais del recinte modernista seguint el joc de pistes.


You voted 5. Total votes: 7076\nTotal votes: 11396\nYou voted 4. Total votes: 41418


cae hacia el norte. 13 [escaure's en tal temps] caer. 14 [afectar] caer, sentar. No sé com els caurà la negativa, no sé como les sentará la negativa. 15 mar [un vaixell] caer. 16 [el vent, el mar] caer, amainar, calmarse pron. 17 fig [sucumbir] caer, morir. 18 fig [en la misèria, en oblit [...]


Descripción: El grup d'havaneres Xató va néixer a Vilafranca del Penedès la primavera de l'any 2000. És, per tant, un grup novell dins el panorama d'aquest estil de música, tot i que això no vol dir que els components no tinguin una ...\nPublicado el 03/09/2008 18:17:09 | 3403 visitas\nEl grup d'havaneres Xató va néixer a Vilafranca del Penedès la primavera de l'any 2000. És, per tant, un grup novell dins el panorama d'aquest estil de música, tot i que això no vol dir que els components no tinguin una àmplia experiència en el món musical.\nAquests quatre amics, bàsicament i per damunt de tot, gaudeixen cantant. No són professionals del cant però degut a les moltes actuacions que tenen tot l'any (principalment a l'estiu, durant les Festes Majors i de barris) fa que la seva activitat esdevingui tot sovint una tasca que requereix un esforç addicional però amb un encant especial. Això els ha permès conèixer nous indrets, pobles i sobretot molts amics en cada un d'ells, que han anat fent en les seves actuacions, a banda de recórrer milers de kilòmetres per tota la geografia catalana.\nDisposen d'un extens i variat repertori (uns 65 temes entre havaneres, valsos, balades, boleros i sardanes) i cal destacar el treball de recerca que estan duent a terme actualment per tal d'anar recuperant partitures d'havaneres inèdites a fi de poder-les donar a conèixer.\nFins al moment han enregistrat dos treballs en format CD que tenen al mercat el primer des de l'estiu del 2001 (Xató i Rom) i el segon des de l'estiu de 2004 (Més Xató).\nAquest grup Vilafranquí, a l'hora de buscar un nom, va voler anar una mica més enllà dels noms convencionals de temàtica marinera i meteorològica. Els va fer gràcia el de XATÓ, perquè aquest sol nom abraça alhora les tres comarques que formen el Gran Penedès (l'Alt i Baix Penedès i el Garraf). Són doncs uns bons ambaixadors allà on van d'aquest esplèndid plat tan nostre.\nOpiniones de Xató


Art. nr.: 741411 SKU: 10120616 | EAN: 4011376708724\nAntal rækker2Indhold1 stkKontaktmaterialeFosforbronzeKontaktoverfladeForgyldtMål, bredde47.38 mmMål, længde4 mmNominel spænding250 V/ACNominel strøm0.5 APoltal2 x 34Poltal hver række34Produc.-delnr.10120616Produkt dimension, højde5 mmRastermål1.27 mmSamlet antal poler68Stik-type (kategorisering)StiftlisteStikforbindelse-konstruktionStiftlisteTemperatur (maks.)+105 °CTemperatur (min.)-40 °CTilslutning (komponenter)Skære-klemmeType (producenttype)10120616\nTeknisk informationPFOSTEN VERBINDER 2 X 34 VERGOL R de en Ver. 1


ACORD PROVISIONAL SOBRE ELS REQUISIT MÍNIMS PER A LA REUTILITZACIÓ DEL AIGUA – Ecoindustria\nLes noves normes, propostes per la Comissió al maig de 2018, han d’establir uns requisits mínims harmonitzats de qualitat del aigua per a la reutilització segura al reg agrícola de les aigües residuals urbanes tractades.\nEl text recull aspectes com els nivells de microbis a l’aigua o la freqüencia i característiques dels controls de qualitat del aigua. La nova normativa establirà que les aigües urbanes residuals, que ja hauran tingut un tractament d’acord amb la reglamentació comunitària sobre aquest tipus d’aigües usades, seran sotmeses a tractaments addicionals per tal de respectar els nous paràmetres mínims de qualitat i poder, d’aquesta manera, utilizar-se en agricultura.\nVirginijus Sinkevicius, comissari de Medi Ambient, Oceans i Pesca, ha declarat que “amb aquest acord provisional estem dotant a la UE d’una potent eina per fer front a alguns dels problemes que planteja el canvi climàtic. Juntament amb les mesures d’estalvi d’aigua i eficiència en l’ús dels recursos hídrics, l’ús d’aigües regenerades en el sector agrari pot realitzar una funció important a l’hora de fer front a l’estrès hídric i la segura i garanteix, a el mateix temps…., la seguretat dels nostres ciutadans”.\nEn l’actualitat, la reutilització del aigua és una pràctica establerta en molt pocs estats membres, que s’està explotant molt per sota del seu potencial. Les normes recentment acordades facilitaran i estimularan la generalització d’aquesta pràctica beneficiosa, que pot garantir un subministrament més previsible d’aigua, no contaminada als agricultors de la UE i ajudar-los a adaptar-se a el canvi climàtic i als mitigar-ne els efectes. Mitjançant l’establiment d’uns requisits mínims, les noves normes han de garantir la seguretat d’aquesta pràctica i augmentar la confiança dels ciutadans en els productes agraris que es troben al mercat interior de la UE. Aquest enfocament harmonitzat també facilitarà el bon funcionament del mercat interior dels productes agraris i crearà noves oportunitats de negoci per a operadors i proveïdors de tecnologia.\nEn virtut de la nova legislació, les aigües residuals urbanes que ja s’hagin sotmès a determinats tractaments d’acord amb les normes de la Directiva sobre el tractament de les aigües residuals urbanes s’han de sotmetre a un tractament addicional per complir els nous paràmetres mínims de qualitat i, d’aquesta manera, seran aptes per al seu ús en agricultura.\nA més dels requisits mínims harmonitzats, la nova legislació estableix uns requisits mínims de seguiment harmonitzats; disposicions en matèria de gestió de riscos per avaluar els possibles riscos addicionals per a la salut i els possibles riscos per al medi ambient i fer-los front: i un procediment de concessió de llicències i una sèrie de disposicions sobre transparència, en virtut de les quals s’ha deposar a disposició de el públic la informació més important sobre qualsevol projecte de reutilització del aigua.\nL’acord provisional ha ara se aprovat oficialment pel Parlament Europeu i el Consell de la UE.\nDesprés de la seva aprovació el reglament es publicarà al Diari Oficial de la UE i entrarà en vigor als vint dies de la publicació.\nEl Reglament proposat per la Comissió contribueix a pal·liar l’escassetat d’aigua a la UE en el context l’adaptació al canvi climàtic. Ha de garantir que les aigües residuals tractades que es destinen al reg agrícola siguin segures, protegint així als ciutadans i a el medi ambient.\nLa proposta compleix un dels compromisos de el Pla d’acció pe a l’Economia circular i completa el marc jurídic vigent de la UE en matèria d’aigua i productes alimentaris. També contribueix a la consecució dels OBJECTIUS DE Desenvolupament sostenible de les Nacions Unides a la UE (en particular, l’objectiu núm 6, sobre aigua neta i sanejament), així com a la mitigació del canvi climàtic i l’adaptació a aquest fenomen.\nTagged aigua netaaIgües residualscanvi climàticmedi ambientproductes agrarisreutilitzacióriscossaluttratamentUE


L’oposició acusa Colau d’atiar la turismofòbia | betevé Web\nRedacció btvnotícies dilluns 31 de juliol, 2017 , 18.35\nL'atac a un autobús turístic, reivindicat per Arran, encara té encesa l'oposició a Barcelona. El grup Demòcrata, Ciutadans, ERC i el PP coincideixen a condemnar els fets. El PDeCAT i Ciutadans, a més, també han carregat contra la gestió que el govern municipal està fent del turisme i han reclamat que s'actuï amb fermesa davant d'actes com el de dijous. En un comunicat, el PP també ha acusat el govern de Colau de generar "turismofòbia", i critiquen el govern de la Generalitat, al qual ha demanat que actuï per garantir la seguretat a la ciutat.\nEl president del Grup Municipal Demòcrata, Xavier Trias, ha demanat aquest dilluns responsabilitats a qui va rebre la informació de l'atac i no va presentar denúncia. No entén per què no s'ha reaccionat més ràpid i considera que el govern municipal va ocultar els fets. Per això, Trias ha assegurat que "si ocultes fets vandàlics, els estàs justificant". Segons els demòcrates, el govern genera "un desgavell constant" per la seva gestió del turisme, que creu que "és perjudicial per a la ciutat".\nTambé Ciutadans ha criticat les polítiques municipals de turisme. El regidor Koldo Blanco ha titllat Colau d'"irresponsable" per "culpar el turisme dels problemes de Barcelona". De fet, assegura que és l'alcaldessa qui té la culpa dels problemes i "no el turisme". Blanco ha demanat "tolerància zero" amb els grups que promouen accions com la de dijous i ha demanat mesures per evitar que es torni a repetir.\nPer part d'ERC, Alfred Bosch ha qualificat els fets de "luddisme del segle XXI", en referència al moviment obrer que al segle XIX protestava destruint les màquines, que veien com a font de la pèrdua de llocs de treball. Pel líder dels republicans, "aquest atac no condueix a res i no ajuda a resoldre els problemes", i per això reclama un pacte ciutadà per a un turisme de qualitat.\nDesprés que Arran reivindiqués l'acció, el líder del PP, Alberto Fernández Díaz, ha demanat en un comunicat a l'alcaldessa que "posi fi a aquest turisme borroka" i ha recordat que abans de l'atac a l'autobús turístic ja hi va haver atacs a hotels del Poblenou i el Gòtic, i han proliferat pintades amb el lemes contra el turisme com "Tourist, go home". El popular demana que es convoqui una comissió extraordinària de seguretat per tractar el tema.\nEl Bus Turístic de Barcelona celebra 30 anys de servei


Veges tu!: Les mateixes pedres al camí\nLes mateixes pedres al camí\nEl destí pot ser molt cruel i irònic i en este pont ho ha estat amb mi al condemanar-me a redactar un treball sobre "El hecho regional de la II República" a partir del text constitucional de 1931 mentres altres celebraven la Immaculada Constitució.\nAmb tot l'anàlisi de la constitució republicana i de l'accés a l'autogovern de les diferents realitats nacionals de l'estat m'ha permés reafermar-me amb major base en algunes idees preconcebudes.\n- Una d'elles és valorar la importància de la definitiva incorporació de l'anticatalanisme a l'ideari del nacionalisme espanyol i les seues conseqüències. Paradoxalment al remat esta idea, contrària a les aspiracions autonomistes i tan propensa a acusar el greuge contribuix ja en aquell moment al "café para todos". Pareix ser així que a la II República allò de "Yo no lo quiero, pero si Cataluña lo pide, nosotros no vamos a ser menos" ja funcionava. Com quan Lizondo explicava el seu desig entorn al dret d'autodeterminació.\n- L'altra és com ,malgrat que la II República i la Constitució de 1931 no va satisfer les expectatives federals i confederals del moment, i molt menys les aspiracions sobiranistes de bona part dels nacionalismes perifèrics, si va servir com a pretext per a l'extrema dreta espanyola per a presentar-se com a garant de "la integridad nacional de España" i preparar el camí per a la guerra civil espanyola.\nPerò allò que he trobat més útil és l'anàlisi de les diferents aventures autonomistes que emprengueren bona part dels pobles de l'estat a la II República. Com podreu imaginar, malgrat que l'esclat de la guerra civil espanyola va evitar definitivament la materialització de l'Estatut d'autonomia valencià, li he prestat una especial atenció al nostre cas.\nSi l'ésser humà és l'únic èsser viu capaç de tropeçar dues vegades amb la mateixa pedra, el poble valencià deu ser un dels pocs de l'estat que davant la qüestió nacional pot fer-ho fins al punt de convertir la seua història en un infernal "déjà vu".\nPer que ja en la II República el blasquisme, d'estètica i gustos marcadament fidels als tòpics regionals, juga la carta de l'anticatalanisme contra el valencianisme contemporani (més catalanòfil en qualsevol cas que pancatalanista) per tal d'obstaculitzar l'accés a l'autonomia. Us sona?\nI per que ja en aquells temps, el valencianisme, malgrat la seua feblesa o a causa d'ella, es va deixar engolir per la dialèctica pròpia de l'eix esquerra-dreta en més ocasions de les estrictament necessàries i no va ser capaç de bastir un front únic mínimament visible pel que, d'altra banda confià les seues possibilitats en influir en els seus pols afins. Ens hauria de sonar també.\nPer sort en alguna cosa sembla que si hem avançat i és que el marc estatutari valencià de 1982, i reformant recentment, malgrat l'excessiva referència a las "tres provincias hermanas" respecta la integritat del territori valencià , que no és poca cosa si ho comparem amb bona part de les propostes d'aquella época.\nSiga com siga, una vegada més reitere la meua sensació de pesar al comprovar com paradoxalment, un moviment com el valencianisme tan acostumat a jugar a l'historicisme no aprofita la història en l'àmbit al meu parer més legítim i útil; aprendre d'ella per a no repetir-la.


Ciropèdia, vol. IV (llibres VII-VIII) ~ Ona Llibres\nInici ~ Botiga ~ Ciropèdia, vol. IV (llibres VII-VIII)\nMés de l'autor/a Xenofont


XviD - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nprogramari lliure i còdec de vídeo\nXvid (formalment "XviD") és una llibreria de còdecs de vídeo que segueix l'estàndard MPEG-4. Xvid és un dels principals competidors de DivX (XviD és DivX, llegit a l'inrevés). Mentre DivX és un software propietari, Xvid és gratuït i de codi lliure i, al contrari que DivX, pot ésser emprat en diverses plataformes i sistemes operatius. El format va ser creat com una alternativa lliure a altres còdecs comercials de vídeo. La seua qualitat i eficiència ho han convertit en un dels còdecs més populars. La reproducció de pel·lícules Xvid està suportada en els reproductors de DVD més moderns. El còdec Xvid fa possible comprimir una pel·lícula completa amb una qualitat propera a la de la font original perquè ocupe tan sols 700 MB (a vegades 1400 MB, depenent de la durada i altres factors). Les pel·lícules codificades en Xvid ofereixen vídeos d'alta qualitat en arxius de grandària reduïda, a més de dur menys temps la seua compressió que en MPEG-2 a causa d'un algorisme de compressió més avançat. El vídeo usualment es combina amb àudio MP3, o AC3 per a tenir àudio i vídeo d'alta qualitat. Aquests factors i el fet que el còdec es distribuïsca de forma lliure han contribuït a l'èxit d'aquest format. Quan s'instal·la el còdec de Xvid es proporcionen al sistema les instruccions i el suport específic per a comprimir i descomprimir vídeo en el format Xvid. Una vegada que s'ha instal·lat el còdec Xvid el sistema estarà preparat per a reproduir pel·lícules Xvid, usant Windows Media Player, qualsevol altre reproductor habilitat per a usar DirectShow o, en cas de Sistemes Operatius que no siguen de la família Windows, amb un reproductor preparat per a usar dita *codec com, per exemple, el programari de reproducció de vídeos multiplataforma VLC media player.\nÚs de B-frames, o fotogrames bidireccionals, que emmagatzemen entre dos fotogrames, un anterior i altra posterior, la seua compressió sol ser superior als quadres clau (keyframes) i p-frames.\nQuarter píxel (Q-pel), es treballa amb una precisió doble en els vectors de moviment dels blocs en la compensació del moviment, és més útil en resolucions baixes.\nGlobal motion compensation (GMC) o compensació global de moviment, que entra en joc en girs de càmera i zoom, consisteix a emmagatzemar els vectors de moviment de forma global (en relació a uns pocs) i aconseguint fer que molts valguen 0, reduint la seua grandària.\nEntrellaçat, ideal per a imatges entrellaçades com la televisió, ja que millora molt la compressió i el resultat final en aquests casos, ja que si es comprimeix un senyal entrellaçat com si no ho anara, les línies horitzontals adjacents, seran molt diferents en escenes de moviment, reduint la redundància espacial, que és un dels pilars de la compressió de vídeo.\nQuantización adaptativa, és una innovació psicovisual de Xvid, en ella s'empren diferents matrius de quantización per cada macrobloc, comprimint més forta aquells que són molt clars o molt foscs, ja que són menys notables per l'ull que en els de tonalitat mitjana.\nPoden usar-se matrius de quantización MPEG, H.263 i també personalitzades. MPEG, ofereix imatges més nítides, amb gran detall, ideal per a altes taxes de bits (per exemple en ripeigs a 2 CDs). H.263 ofereix imatges més suavitzades, permet dissimular la formació de blocs quan es necessita usar baixes taxes de bits, açò també es tradueix en una imatge més borrosa i de menor detall. Les matrius personalitzades permeten adaptar-lo a elecció de l'usuari, però només són recomanables per a usuaris avançats.\nUn detall important és que GMC i Q-pel no solen estar suportats pels reproductors de DVD amb MPEG-4 més antics i la compressió en general, no és suportada per DVDs que no admeten MPEG-4 ASP, ja que és un format d'aquest tipus.\nPàgina web oficial, en anglès\nStaxRip Arxivat 2009-03-16 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=XviD&oldid=26888497»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 abr 2021 a les 03:56.


Una sèrie de reportatges sobre Figueres guanya un Rahola - Diari de Girona\nUna sèrie de reportatges sobre Figueres guanya un Rahola\nEl premi al millor treball informatiu en premsa escrita ha estat per a Josep M. Dacosta i Joan Manel Soldevilla\ngirona | acn 26.02.2015 | 21:23\nLa 6a edició dels Premis de Comunicació Local Carles Rahola ha tingut més emoció que mai. Cap dels premiats sabia el veredicte del jurat i, fins i tot, el conductor de la gala -el periodista Màxim Castillo- s'ha vist sorprès quan el seu treball a Ràdio Girona s'ha endut el premi. Els guardons han anat a parar a Pere Duran per les fotos de Jordi Pujol a Queralbs, poc després de confessar el frau fiscal. També s'ha reconegut el documental 'La Jonquera: 20 anys sense frontera' (Visual13), el recull de reportatges publicats a 'Setmanari de l'Alt Empordà': 'The Secret Life of Figueres' i el projecte de Mercè Sibina i Samuel Colomer titulat 'Temporada Alta: l'èxit de l'efímer'.\nEls guardons estan organitzats per la Diputació de Girona i el Col·legi de Periodistes, que enguany han optat per canviar la fórmula i no han donat a conèixer els premiats fins al mateix moment de la gala.\nEl primer premi de la nit, a la millor informació digital, dotat amb 1.000 euros, ha estat per a Marc Serena i Edu Bayer, per www.microcatalunya.cat. El jurat va pronunciar-se unànimement a favor d'aquest projecte perquè reivindica "la presència dels pobles petits de Catalunya amb un format jove, avançat i dinàmic que, a més, incorpora micromecenatge i pinzellades de comerç electrònic".\nEl premi al millor projecte sobre comunicació periodística, dotat amb 2.000 euros, ha estat per a Samuel Colomer i Mercè Sibina, per 'Temporada Alta: l'èxit de l'efímer', que s'ha de convertir en un documental sobre el festival. El jurat, que va ser unànime en la decisió, n'ha valorat "la qualitat dels materials recollits durant tota la història del Temporada Alta; l'impacte, la influència i la possibilitat que té el projecte de mostrar al món la potencialitat del festival a escala social, econòmica i cultural i, a la vegada, perquè serveix com a estímul per promoure les arts escèniques".\nL'altre projecte finalista que optava als premis era '#Tossudament, Converses sobre el procés"', de Joan Castro i Jordi Ribot (Iconna Comunicació).\nEl lliurament del premi Miquel Diumé al millor treball informatiu o divulgatiu en ràdio ha estat un dels moments més curiosos de l'acte, ja que el guanyador ha estat el conductor de la gala, el periodista Màxim Castillo. El jurat ha valorat per unanimitat que 'La carpeta de la SER - Ràdio Girona' es mereix el premi per "la concreció, la informació, l'agilitat i el dinamisme de les històries culturals que explica". El premi està dotat amb 1.000 euros.\nEls altres finalistes han estat Martí Masó i Josep Juscafresa, pel programa dedicat als esports minoritaris 'Sense pilotes', de Ràdio Banyoles, i Hugo Garcia i Marga Faixó, pel reportatge 'Bulli Foundation, sí o no?', de Ràdio Cap de Creus.\nEl premi al millor treball informatiu o divulgatiu en televisió, dotat amb 1.000 euros, ha estat per a Vicenç Asensio, director i guionista de 'La Jonquera: 20 anys sense frontera', produït per Visual 13 i emès al 'Sense ficció' de TV3. El jurat n'ha destacat "la manera com aborda alhora la singularitat i la complexitat de la realitat del dia a dia de la Jonquera amb un format àgil, dinàmic i modern".\nEls altres treballs finalistes en aquesta categoria han estat el reportatge 'RCR Arquitectes, des d'Olot a tot el món', emès al programa 'Tinc una idea' de La2 de TVE, dirigit per Miquel Peralta; i l'informatiu 'Al dia, comarques de Girona', de la Xarxa Televisions de Girona, que s'emet simultàniament a TV Ripollès, Olot TV, TV Costa Brava i TV Girona, amb Jordi Martí, Albert Brosa, Manel Rius i Àlex Martí com a responsables.\nEl premi al millor treball informatiu o divulgatiu en premsa escrita, dotat amb 1.000 euros, ha estat per a Josep M. Dacosta i Joan Manel Soldevilla, pel recull de reportatges 'The Secret Life of Figueres', publicat al 'Setmanari de l'Alt Empordà'. El jurat ha destacat "la seva originalitat i creativitat, i la presentació gràfica i fotogràfica", alhora que ha valorat el periodisme de proximitat amb valor literari que, a la vegada, "fa descobrir aspectes inèdits i fa estimar la ciutat de Figueres".\nEls altres finalistes d'aquesta categoria han estat Tura Soler, per 'Radiografia a la seguretat', publicat a la 'Revista de Girona', i Alfons Petit, per un recull de tres reportatges ('L'Erasmus dels savis gironins', 'Les vacances agredolces de Suárez a Begur' i 'Les dues vides de Ramona Albareda') que s'han pogut llegir al Dominical del 'Diari de Girona'.\nEl jurat també ha volgut fer una menció especial al número 5 de la revista 'El procés', dirigida i coordinada per Joaquim Armengol, pel "treball rigorós, la qualitat artística i l'ambició cultural d'aquesta publicació".\nEl darrer premi de la nit ha estat per a la millor fotografia publicada, dotat amb 1.000 euros, i l'ha guanyat Pere Duran per la sèrie de fotografies 'Pujol, caçat', publicada a 'El País'. El jurat n'ha valorat "la perseverança, la qualitat fotogràfica, i l'actualitat del personatge".\nEls altres finalistes en aquesta categoria han estat Jordi Ribot, per la fotografia 'Inundació a les vies del tren', publicada a 'El Punt Avui', i Carles Palacio, per la fotografia 'Festes de Sant Narcís', publicada al 'Nació Digital' i a 'Girona.Info'.


Francesca FERRO - A.I.PRO.S.\nMIC Marine Intelligence Consultants S.r.l.\nScali del Corso, 5 – 57123 Livorno LI


Inaugurat a Berlín un memorial en homenatge a les víctimes zíngares del nazisme | Treient l'entrellat\nInaugurat a Berlín un memorial en homenatge a les víctimes zíngares del nazisme\nPublicat el 30/10/2012 per eurosuso\nUn memorial en homenatge a les víctimes de la comunitat zíngara durant l’Alemanya nazi, ha estat inaugurat solemnement aquest dimecres 24 d’octubre a Berlín, amb assistència de les màximes autoritats de l’Estat, el president federal i la cancellera Angela Merkel, i del president del Consell Sinti i Romaní d’Alemanya, Romani Rose. També hi van assistir un centenar de membres del col·lectiu supervivents de l’extermini com Soni Weisz. Gairebé 70 anys després de la fi de la Segona Guerra Mundial, un monument, una fontana circular negre amb un triangle al mig, s’ha erigit al boscós parc de Tiergarten, prop del Reichstag, del memorial a les víctimes jueves assassinades a Europa obra de l’arquitecte nord-americà Peter Eisenman, del monument als homosexuals perseguits pel nazisme dels dissenyadors escandinaus Elmgreen i Dragset, del memorial soviètic esculpit pel rus Lev Kerbel i de l’escultura commemorativa dels 96 diputats assassinats pel règim hitlerià, en la gran majoria membres del partit comunista (KPD) i del socialdemòcrata (SPD). Veure galeria de fotos.\nLa inauguració, feta en un dia fred, gris i tapat, arriba després de debats polítics i diversos endarreriments i polèmiques sobre el disseny del memorial d’aquest col·lectiu oblidat entre les víctimes del nazisme, la seva ubicació i el seu cost. El memorial ha estat dissenyat per l’artista israelià Dani Karavan. El poema ‘Auschwitz’ de l’italià i activista romaní Santino Spinelli està gravat al voltant de l’estructura i el monument es complerta amb una cronologia de l’extermini nazi i una música de viola. Karavan és l’autor també d’obres tan diferents com el monument a Walter Benjamin a Portbou, el memorial a la Brigada Negev a Beerxeba o el memorial a la sinagoga de Regensburg.\nEl nazisme va classificar les persones de la comunitat zíngara, en particular els col·lectius romaní i sinti, com “a una raça inferior, paràsita, indesitjable i degenerada”. Fins a 500.000 persones zíngares, van ser assassinades pel Tercer Reich, un silenciat genocidi, conegut en llengua romaní com a ‘Porrajmos’. Des d’un bon principi el règim hitlerià ja va optar per “la lluita contra la plaga gitana”, va adoptar les Lleis de Nuremberg i va fomentar l’esterilització eugènica de la comunitat zíngara i de les persones afroalemanyes. Centenars de persones van ser deportades, castrades i assassinades per l’Einsatzgruppen, al gueto de Litzmannstadt i als camps de concentració de Dachau, Humboldtstraße, Mahrzan, Sachsenhausen, Buchenwald, Belzec, Treblinka, Lety, Jasenovac i Auschwitz. La neteja ètnica és va produir també, a instàncies de l’Alemanya nazi, a les zones controlades pels seus aliats i titelles, com a l’Hongria de Miklós Horthy i posteriorment de Ferenc Szálasi, la Croàcia d’Ante Pavelic i dels ústaixes, la Romania d’Ion Antonescu i la França de Vichy.\nL’Estat alemany no va reconèixer oficialment el Porrajmos fins el 1982 i el monument s’ha demorat 30 anys. La inauguració del memorial a la comunitat romaní i sinti coincideix amb l’aflorament del racisme institucional i arriba una setmana després que el ministre de l’Interior Hans-Peter Friedrich afirmés, apuntant directament a les comunitats zíngares de Sèrbia, Macedònia i Kosovo, que “el 100% de les persones sol·licitants d’asil d’aquests països abusen del tracte alemany i de les ajudes socials”.\nCom porten denunciant moviments socials, entitats zíngares i grups de defensa dels drets humans, el poble zíngar continua patint discriminació, marginalitat i persecució a tots els països d’Europa. L’antiziganisme -l’hostilitat, el prejudici, la xenofòbia i l’actitud i acció racista cap al poble romaní també és patrimoni de l’actualitat. L’any 1995, el llop solitari terrorista austríac Franz Fuchs va atemptar i matar a 4 persones romanís al poble d’Oberwart, Àustria, amb artefactes explosius improvisats. Belfast també va ser-ne testimoni quan el 2009 grups lleialistes van atacar la comunitat zíngar irlandesa, i tant Sarkozy com Berlusconi consideren a la població romaní immigrada com a “autors d’infraccions penals de manera col·lectiva”. Durant l’agost de 2010 els dos governs van iniciar les expulsions i deportacions de romanís immigrades cap a Romania i Bulgària. L’octubre de 2011, Hongria, Txèquia i Bulgària van veure’s immerses en greus enfrontaments, aldarulls i protestes contra el poble zíngar. Durant l’octubre de 2012, part del veïnat de Créneaux a Marsella, va calar foc a un campament romaní per tal d’explulsar-los. Les bregues de l’agost de l’any passat entre la comunitat romaní i la nigeriana al barri de Son Gotleu a Palma, també han esdevingut un espai propici perquè la dreta i l’extrema dreta instrumentalitzi el multiculturalisme i la immigració per treure’n rèdit electoral. Passa el mateix a Badalona amb l’alcalde Xavier García Albiol (PP) i la seva creuada contra la població romaní romanesa. El racisme contra la població romaní instal·lat en la societat és un consens social legitimat per la majoria de les elits governants i és ja històric emprar el sentiment antizíngar -i per extensió també l’antiimigració- per construir un discurs populista, himmlerià i demagog capaç d’enterbolir el conflicte social, desviar el debat públic de la corrupció i de l’acció política, i a voltes incitar al pogrom.\nMemorial en homenatge a les víctimes de la comunitat zíngara durant l’Alemanya nazi. Foto: Roger Suso\nL'entrada va ser publicada el Alemanya, Berlín per eurosuso. Guarda l'enllaç permanent.


Personal Archives - Sílvia Catalán - Psicologia i Sexologia\nSí. No m'he equivocat al teclejar l'any. Ja sé que el que hauria de posar al títol és "feliç 2019", però no. El títol correspon al resum més acurat del meu 2018. Un any feliç. Un any molt bonic que m'ha deixat un munt de coses per agraïr: Gràcies a l'equip de Meràkia per acollir-me fantàsticament i permetre'm passar consulta a Vic. És una nova aventura en la que em vaig embarcar una mica a cegues i que m'ha aportat moltíssim. Sobretot tenir la oportunitat de treballar amb dones psicòlogues d'alt nivell! :) Gràcies al servei de formació de\nHeu vist la campanya de Nadal de 2018 d'Ikea? Preneu-vos uns minuts per fer-ho. De debò. Val la pena. Ja? Què us sembla? Jo, cada cop que veig l'anunci ploro. Digueu-me sensibleta, o el que volgueu, però no puc evitar pensar que és tan real, tan cert, que coneixem tan poc a les persones que tenim al voltant... a aquelles persones més properes. Concretament jo penso en els meus quatre avis. En totes les coses que els preguntaria ara si encara fossin vius. Però ja no hi són. Van morir amb tot d'històries per explicar que ningú va voler/poder escoltar...\nAhir li deia a una pacient: "sóc molt de rituals, jo". I és veritat, m'agraden els rituals de traspàs, aquells que deixen enrere una etapa i n'obren una altra en la que hi ha coses diferents i, molt probablement, millors. Perquè cada etapa que tanquem ens deixa uns aprenentatges, unes lliçons que incorporem a la nostra vida i que ens permeten obrir la següent etapa sent més savis, més adults (en el bon sentit de la paraula) i més conscients. Així que, aquest any, he decidit compartir un dels meus rituals preferits amb vosaltres. Amb els que em llegiu i\nBy Sílvia Catalán|Dimecres, desembre 21, 2016|Categories: Personal|\nJo no havia estat mai una persona de riure. Sí de somriure, molt. Quan miro les fotos de quan era petita o alguns vídeos d'aquells en baixa qualitat que gravaven els meus pares, normalment hi aparec somrient. Però sóc més aviat una persona seriosa. Sempre m'havia costat molt fer una riallada. Hi havia poques coses que em fessin riure de debó. Fins que un dia vaig descobrir el poder del riure. Poc a poc, farà uns deu anys, o potser una mica més, vaig començar a fixar-me en la reacció dels altres quan jo reia. I era una reacció molt\nBy Sílvia Catalán|Diumenge, juny 9, 2013|Categories: Conductual, Gestió de les emocions, Personal, Psicologia|Tags: Comunicació no Verbal, Curiositats, Emocions, Psicologia|