Passió per emprendre amb Albert Bosch - Josep Carrizo\nAhir dijous vaig tenir la sort d’assistir a una motivadora xerrada de l’ @Albert_Bosch al Tecnocampus de Mataró.\nI qui és l’Albert? us preguntareu alguns de vosaltres, doncs un “xalat” com alguns el definirien, un xalat que planifica i organitza molt bé cadascún dels seus projectes professionals o personals. Entre els seus projectes d’aventura es destaquen els 1.200 kilòmetres que el van portar durant 66 dies fins al Pol Sud, la major part dels quals els va recórrer en solitari, el projecte 7 cims que va fer acabant amb l’ascensió al cim més alt del món, l’Everest o les diferents proves de resistència a les que s’ha sotmès, com el Dakar pel que fa al món del motor o alguna que altra ultramarató. Estic pràcticament convençut de què no sap el que és un sofà!\nA nivell personal sempre em fa una especial il·lusió poder acostar-me fins el Tecnocampus, doncs va ser a l’EUPMT (Escola Universitària Politècnica de Mataró) on vaig cursar els meus estudis en Enginyeria Tècnica en Informàtica, uns anys especials durant els quals vaig tenir la sort de conèixer grans persones i bons professors, entre els quals voldria recordar el desaparegut Santiago Ortego, un mestre de les bases de dades.\nLa xerrada formava part de la presentació del programa InnoEmprèn, un programa d’acompanyament i assessorament a emprenedors/es que estan en la fase inicial dels seus projectes. Mitjançant aquest programa d’alt rendiment, com el defineixen els seus creadors, i que té com a objectiu convertir idees en empreses, els emprenedors passen per diferents etapes que els ajudaran a madurar els seus projectes per fer-los finalment una realitat.\nEn el vídeo de presentació vaig alegrar-me de veure algun ex-company de classe o a algun alumne que vaig conèixer en una sessió del Master en Emprenedoria i Innovació del mateix centre. Des d’aquí els felicito per haver fet realitat els seus projectes!\nUn cop fetes les presentacions li va arribar el moment a l’Albert. Jo vaig sentir a parlar d’ell per primer cop mentre feia recuperació a La Mútua de Granollers , en un article a una revista de la Fundació Oncovallès, on parlava de l’actitud davant l’adversitat (encara guardo aquest retall al suro de casa). Des d’aquell moment vaig començar a seguir-lo discretament i no va ser fins ahir que vaig tenir la oportunitat de conèixe’l en persona.\nL’aventurer i emprenedor va començar parlant de la importància d’aprendre del fracàs, fent menció del concepte del Curriculum Fracassional (on es recullen els diferents fracassos i motius pels quals s’ha fracassat), un concepte que fa temps que escolto i que em va arribar en primer lloc de la mà d’@AlbertRiba\nVa seguir parlant del moment en què ens trobem a nivell político-econòmic, especialment a Espanya, un dels països amb més dificultats per començar una empresa i segons el Banc Mundial, per darrera de països com Afganistan, Zambia o Albània (quasi res!).\n“Sabeu quants presidents dels EEUU han estat empresaris abans d’arribar a ser presidents? 8!!!!! i ara em podeu dir quants presidents espanyols han estat empresaris abans de ser presidents? ZERO!!!!!” amb aquesta pregunta l’Albert ja ens fa reflexionar des d’un bon principi sobre la cultura d’emprenedoria que es viu en aquest país, ja sigui Espanya o Catalunya.\nM’agrada com l’Albert juga en tot moment amb el símil d’aventura i emprenedoria, de fet, ens va recordar la definició de la RAE de la paraula “AVENTURA: Empresa de resultat incert o que presenta risc”.\nJa per acabar us deixo amb alguna frase que em vaig anotar:\n“Emprendre no és només una feina, si no que és un compromís” , “Oblidar-se de l’objectiu final si està molt lluny, i centrar-se en assolir la següent etapa”, “És molt important cel·lebrar-ho tot!”, “Hi ha 3 tipus de persones: les destructives, les neutrals i les constructives” i per últim i més important per mi “Sempre fer coses coherents amb els teus valors”.\nEspero que tingueu la oportunitat de conèixer aquest aventurer en persona, doncs transmet un bon rollo i energia brutal.\nEstic convençut de què amb ell compartiré alguna aventura, ja sigui amb moto, amb esquís o amb BTT. Només cal posar data i no em costarà gaire de convèncer.\nGràcies Albert i gràcies Tecnocampus!


L'Ermita de la Mare de Déu de Montgoi / Francesc Cortiella i Òdena\nEn: Espitllera : Revista d'informació montblanquina. Montblanc, Núm. 56-57 (agost-setembre 1986), p. 81-84 : il. (Les ermites de la Conca de Barberà)\nMatèries: Ermita de la Mare de Déu de Montgoi\nCronologia: [1400 - 1986]\nTemps recents passats : [Festa major de Vilaverd. Any 1948]\nEn: El Foradot. Montblanc, núm. 71 (març-abril 2012), p. 43 : il.\nMatèries: Fotografies ; Festes majors\nAccés: https://xacpremsa.cultura.gencat.cat/pandora/viewer.vm?id=0000496387&page=1&search=&lang=ca&view=premsa [Exemplar complet]\nUna Mica de problemàtica metodològica entorn als ramblers, fires i mules que surten al fons Cortadellas de l'Arxiu Històric Provincial de Tarragona / Núria Sales\nEn: 210077 Segon Col·loqui d'Història del Camp de Tarragona, Conca de Barberà i Priorat. Tarragona : Hemeroteca Caixa de Tarragona, 1980. p. 138-143\nMatèries: Arxius històrics ; Fonts documentals ; Traginers ; Ramaderia\nItinerari : de Vilaverd a Rojals\nEn: Vilaverd parla. Vilaverd, Núm. 42 (desembre 1999), p. 23\nÀmbit: Vilaverd ; Rojals - Montblanc\nVilaverd i els seus màrtirs / Àngel Bergadà i Escrivà\nEn: Vilaverd parla. Vilaverd, Núm. 43 (desembre 2000), p. 13\nPublicat també a: Diari de Tarragona. Núm. 4675 (2000, 18 de maig), p. 60.\nMatèries: Guerra civil espanyola ; Màrtirs\nMatèries: Plassa i Estil·les, Xavier M. ; Sanromà Solé, Jaume\nEl Fons sacramental de Vilaverd a l'Edat Moderna. Confirmacions i compliment pasqual / Per Valentí Gual Vilà\nEn: Vilaverd parla. Vilaverd, Núm. 41 (desembre 1999), p. 27-28\nMatèries: Fonts documentals ; Documentació eclesiàstica ; Edat moderna ; Sagraments ; Llibres parroquials


Jordi Turull afirma a Granollers que ‘tenim l’obligació de persistir en les nostres aspiracions perquè tenim la fórmula per guanyar aquest Estat’ - Junts per Granollers\nEl conseller de Presidència de la Generalitat, destituït per l’aplicació de l’article 155 de la Constitució espanyola, participa en l’acció setmanal de protesta contra la repressió política que des de fa setmanes es fa cada dimarts al centre de Granollers.\nMolta expectació hi havia avui per l’assistència de Jordi Turull a Granollers en aquesta nova cita de la plantada de deu minuts que es fa des de fa setmanes, sota el lema ‘Prou repressió’. Acció que organitza l’Assemblea Nacional Catalana, Òmnium Cultural, els CDR’s i el Consell per la República, amb el suport i col.laboració dels partits polítics independentistes de la ciutat, com Junts per Granollers, que com es pot observar en la foto de capçalera hi ha tingut la representació de tots els membres del grup municipal, bona part de l’executiva local i diversos associats.\nEl conseller Turull, al centre de la fotografia, just darrera de la capçalera\nUn cop acabada l’acció, la responsable de l’Assemblea Nacional Catalana, Assumpta Redondo, ha fet una introducció per destacar que ‘aquest dimarts celebrem tres coses: l’aniversari de la independència de Guinea Equatorial d’Espanya l’any 1968, la declaració d’independència del Paraguai l’any 1813 i la presència a Granollers de l’honorable conseller Jordi Turull’.\nJordi Turull en plena intervenció en l’acte d’aquesta tarda\nEn mig dels aplaudiments, i en una intervenció que ha fet expressament curta per disposar de temps per parlar amb moltes persones que el volien saludar, Turull ha dit ‘que tenia ganes de venir per agrair personalment tot el suport que ens heu dispensat i per ser-hi sempre. Des de la presó, quan veiem aquesta reacció, ens adonàvem que no teníem dret al desànim’. Ha parlat del moment actual i de la feina que encara queda per aturar la repressió política que patim i ha recordat que ‘ens han donat un indult revisable, condicionat i parcial i que fins que aquí no puguin venir també tots els companys i companyes que pateixen l’exili no serem lliures’ i ho ha fet extensible igualment a ‘les més de tres mil persones persones represaliades des de l’1 d’octubre del 2017’. Ha acabat la intervenció assenyalant que ‘tot i tenir una llarga inhabilitació política, vull refermar el meu compromís amb les meves conviccions i objectius polítics que compartim’ i ha afegit, convençut, que ‘tenim l’obligació de fer-ho perquè disposem de la fórmula per guanyar aquest Estat, junts i sense por’.\nLa plantada fa diversos moviments: aquí, mirant cap al nord\nEl lema addicional de l’acció d’avui: 12 d’octubre, res a celebrar\nMaria Glòria Casanovas, en representació d’Òmnium Cultural, i abans de tancar l’acte amb el cant d’Els Segadors, ha recordat que ‘a Catalunya, el 12 d’octubre, no tenim res a celebrar’, el lema addicional en la protesta d’aquesta tarda.


Paleta parlamentària de Colors Tristos La República\nPaleta parlamentària de Colors Tristos\nA les acaballes de la Campanya electoral 2017 i observant a tots els candidats he de dir que ha estat una Campanya on no hi ha hagut colors vius perquè […]\nDolors Valls 20/12/2017\nA les acaballes de la Campanya electoral 2017 i observant a tots els candidats he de dir que ha estat una Campanya on no hi ha hagut colors vius perquè aquestes han estat unes Eleccions anormals. No hi pot haver color quan M.Rajoy imposa unes Eleccions a la força com un 155 i, no hi pot haver color després del dolor del l'1O.\nTot sembla, doncs, apagat, sense brillantor. Només hi ha hagut un color que ha sobresortit per damunt de tots els altres: el groc.\nEl groc ha esdevingut tot un símbol i un emblema en forma de llaç perquè la gent l'ha portat a la solapa de l'americana, als jerseis i a les bufandes. El groc ha estat la icona de la nostra reivindicació. El color de la dignitat, de la lluita per la llibertat dels nostres presos polítics.\nCap color no brilla, cap color no ha donat llum, només ens queda el color de l'Esperança que doni pas a la Justícia que tots ens mereixem. Va per vosaltres, valents, i va pels nostres fills que són i seran la llavor del futur i el fruit de la victòria final.\nEl 9è Fringe Festival reuneix 145 músics joves en 24 concerts a Torrella de Montgrí-L’Estartit\nLa CE autoritza els 27 a eliminar els aranzels i l’IVA a les importacions de productes bàsics destinats a ucraïnesos\nEls sindicats convoquen una vaga general a Repsol per reclamar no perdre poder adquisitiu


Trump-Putin: com d'amics i fins quan? - El Temps\nTrump-Putin: com d'amics i fins quan?\nNo són pocs els russos que celebren que Trump vulgui debilitar l'OTAN i veure-la reduïda a un simple instrument militar-administratiu per barrarel pas al terrorisme islamista i als refugiats. Però Trump i Putin són personatges impredictibles i aviat podria esclatar la tensió entre ells.\nPuc assegurar que Timothy Garton Ash, professor d'història de la Universitat d'Oxford i analista de les realitats postcomunistes europees, no té cap vocació d'endevinador ni de visionari. Amb tot, el maig passat, Garton Ash publica un article en el qual, per un moment, al llarg d'unes quantes ratlles, imagina el pitjor dels escenaris: Vladímir Putin al Kremlin, Donad Trump a la Casa Blanca i Marine Le Pen, a l'Elisi. El professor no pot evitar qualificar d'"horrenda amalgama" la hipòtesi que plana sobre el seu marc mental. Amalgama a la qual dóna el nom de "Putrumpen": una formulació que sis mesos després veiem com a premonitòria. Bé, hi falta Marine Le Pen de presidenta de França, que seria el pròxim i versemblant daltabaix. "Els pobles volen recuperar el poder sobre el seu destí: tota una lliçó de llibertat", escrivia Le pen a Twitter poques hores després de la victòria de Trump. I ho escrivia com anunciant que ella es diposa a recórrer l'última etapa del seu recorregut d'incorporació al "Putrumpen". Tots el moviments de Marine Le Pen tenen com a objectiu una aliança geostratègica anti-Unió Europea que ara la victòria de Trump reforça. Aliança que va ser visualitzada el març del 2014 quan la líder ultra va anar d'observadora internacional al referèndum d'annexió de Crimea a Rússia muntat per Putin. Al cap de poc el Front Nacional francès va tenir accés a un primer tram de nou milions d'euros d'un crèdit de 40 milions concedit pel First Check Bank, un banc de propietat russa.\nPerò és que mentre Marine Le Pen escenificava la seva devoció per la Rússia de Putin, l'entorm de Donad Trump feia temps que hi tenia relacions intenses, finalment destapades arran de l'afer dels 19.000 correus de Hillary Clinton capturats per hackers russos. Tot plegat guarnit amb afalagaments que plantegen la pregunta clau: d'on surt aquesta "simpatia immensa", aquesta "fascinació" que es professen Donald Trump i Vladímir Putin? Què hi ha darrere? Doncs d'entrada un nom clau: Paul Manafort. Un home vinculat al Centre per l'Interès Nacional -l'antic Centre Nixon- un laboratori d'idees que no amaga la seva vocació d'apaivagament envers el Kremlin tot i les sortides de to de Putin. Els papers, publicats a l'agost per The New York Times, i més tard reconfirmats per The Guardian, diuen que Paul Manafort s'hauria embutxacat uns dotze milions de dòlars fent de conseller del president pro-rus d'Ucraïna Víktor Ianukóvitx. Assessorament en matèria política però també econòmica: sobretot en fórmules per treure diners del país mitjançant companyies offshore. Un assessorament, el de Paul Manafort, que no va poder impedir que la revolta de Maidan obligués Ianukóvitx a fugir de Kíev i demanar asil a Putin. Conjuntura en què el nucli pro-Trump del Partit Republicà va pressionar prou per impedir que Obama enviés armes al Govern ucraïnès sorgit de la revolta. Finalment, quan l'agost passat es van descobrir les seves tèrboles activitats, Manafort va dimitir com a cap de campanya de Trump.\nLa consumació del "Putrumpen" l'esperen ansiosos tant el putinisme oficialista com l'extrema dreta amb entrada lliure al Kremlin. Un personatge que cal no perdre de vista o almenys no oblidar que existeix és Aleksandr Duguin, autor d'un opuscle-pamflet titulat "Per un feixisme roig sense fronteres". Duguin, format ideològicament al grup d'extrema dreta Pamiat -connectat amb Jean Marie Le Pen des de final dels 80- i després documentalista del KGB, i militant del PC rus, representa l'anomenada Quarta Teoria Política. Es tracta d'un corrent polític nacionalista que el Kremlin s'escolta pel que suposa de barreja de feixisme i comunisme, un esguerro present en el subconscient polític d'una gran part dels seus votants de Putin. Dies abans de les eleccions als EUA, el centre d'investigacions sociològiques Levada -l'únic independent que queda a Rússia- publicava que el 50 per 100 dels ciutadans eren indiferens a la cursa per la Casa Blanca. Però de l'altre 50 per 100 se'n treien conclusions interessants: el 38 per 100 apostava per Trump i només el 9 per 100 per Clinton. No són pocs els russos que celebren que Trump vulgui debilitar l'OTAN. Que la redueixi a un simple instrument militar-administratiu per barrar el pas al terrorisme islamista, i també als refugiats, i que -com assegura el president electe- deixi de ser una eina d'assetjament als interessos de Rússia. Però aquesta percepció d'assetjament atlantista de bona part de la societat russa no es correspon amb la visió també de bona part de la societat nord-americana. Als EUA milions de ciutadans, des de les elits econòmiques i culturals -molts dels lobbies que han donat suport tant a Trump com a Clinton-, fins a gent normal i corrent, continuaran vivint amb inquietud els moviments de Putin: saben què va passar a Crimea i el Donbass i desconfien de quines poden ser les seves intencions. El comandament de l'OTAN a Brussel·les observa com el Kremlin no treu els ulls de Moldàvia, ni del Bàltic, ni de Geòrgia. No és cap fabulació, doncs, assegurar que hi ha un autèntic consens negatiu: els ciutadans dels EUA continuaran tement l'expansionisme de Putin.\nI aquí sorgeix la qüestió clau: com d'amics i fins quan ho poden ser Trump i Putin. Fins quan tanta "simpatia immensa" i "fascinació mútua"? No falten think tanks avisant el Kremlin que la seva alegria està equivocada, que Trump podria donar sorpreses desagradables. També hi ha qui, com l'analista del New York Times, Ross Douthat, profetitza l'enfrontament: "El més probable és que Putin s'embutxaqui les concessions i continuï pressionant, i que en tot moment posi a prova el negociador de la cabellera de color taronja, i l'empenyi, molt perillosament, a sobreactuar o a semblar dèbil, que és el que menys li agrada". Aleshores el "Putrumpen" punxaria del tot i potser Europa podria respirar.\nI és que tant Donad Trump com Vladímir Putin són dos personatges impredictibles que recorden -salvant distàncies històriques- com els insults i amenaces entre Hitler i Stalin van mutar en retòrica aparentment responsable i cordial, i així poder bastir el pacte Molotov-Ribbentrop. Amb tot, repartir-se i trinxar Europa oriental no va evitar la confrontació a mort. Si alguna aportació analítica emergeix del fet de sobreposar el drama dels anys 30 a la contemporaneïtat marcada per l'arribada de Donand Trump, potser seria aquesta: que s'entenen millor els mecanismes psicosocials -emocionals, culturals, econòmics, generacionals- pels quals milions de ciutadans de la classe treballadora i mitjana es van lliurar el 1933 als deliris d'un tirà. I potser seria bo recordar aquest pensament de Stefan Zweig. "Els contemporanis mai no aconsegueixen adonar-se dels moviments de fons que determinen el seu temps".


OUAT 2017 Entrance Results. B.Tech/B.Sc (Agril. Engg)/Horticulture / B.V.Sc & A.H


COMENÇA EL CINEMA LLIURE DE BARCELONA, EL FESTIVAL MÉS REFRESCANT DE L’ANY\nCinema Lliure a la platja es planteja com el festival dels festivals, un aparador de pel·lícules que han estat seleccionades pels festivals catalans més importants celebrats al llarg de l’any i que troben el seu espai durant l’estiu barceloní, un moment ideal per gaudir de produccions poc convencionals, d’un incalculable valor cultural.\nEstiu, mar i cinema. No cal més que una bona pel·lícula i la platja per definir la filosofia del festival. Tots els dijous i diumenges fins al proper 16 d’agost arriba el cinema més suggeridor a la platja de Sant Sebastià, per gaudir del cel·luloide en un entorn inusual com a experiència col·lectiva, a la sorra i a l’aire lliure.\nLa iniciativa programarà continguts que no es veuen a la televisió o al cinema convencional: es seleccionaran curts i pel·lícules de festivals tant internacionals com el Festival de Cinema Fantàstic de Sitges, el FIC-CAT o el Mecal, així com certàmens tant emergents com són el D’A (Festival de Cinema d’autor), el Mecal, el Barcelona Visual Sound o el consolidat Filmets.\nEl certamen comença aquest dijous 9 de juliol amb la projecció de Morti el Màgic, l’animació guanyadora del Barcelona VisualSound, una comèdia satírica d’estil “cartoon” on la màgia construïda a base d’slapstick n’és la protagonista. Posteriorment es projectarà l’esperat documental Sobre la Marxa, de Jordi Morató, guanyador del premi del públic del D’A.\nAquí teniu la programació completa: http://www.cinemalliure.com/programacio2015


Barri de Pedret Girona AnioL Resclosa\nSegurament una de les cites més recordades de l’escriptor Josep Pla contingudes al volum «Girona, un llibre de records», sigui aquella que descriu la seva arribada a la ciutat provinent del seu Palafrugell natal a cavall d’un carruatge: «Anàvem passant el carrer de Pedret quan de sobte Girona se’ns presentà, sobre l’arc de la tartana amb tota la seva impressionant monumentalitat. Fou con una fuetada i em semblà que àdhuc l’euga alçà una mica les orelles davant de les ratlles verticals. Jo vaig quedar immòbil com una perdiu parada per un gos. Vaig quedar com clavat».\nEl barri de Pedret captivà l’escriptor de Llofriu que anys després recordaria aquella imatge de la nau imponent de la catedral i de l’agulla «finíssima i altiva» de Sant Feliu com l‘origen de la seva estada a l’Institut. Però Pedret és també l’entrada nord de Girona, el vell Camí d’Hèracles, la Via Augusta, el camí francès, l’indret on necessàriament s’havia de passar entre el Ter i els Congosts. Amb aquestes circumstàncies, la tria del lloc on s’alçà el nucli urbà de Gerunda només s’explica des de la voluntat de cloure els camins segons acurada definició d’Eduard Canal, Pere Freixas, Josep M. Nolla i Jordi Sagrera, autors del treball «El barri de Pedret. Dels orígens al final de l’edat mitjana», el volum tretzè de la sempre interessant col·lecció sobre la història urbana de la ciutat dels quatre rius que edita l’ajuntament de Girona. «Pedret, abans de ser Pedret, era part d’aquell camí, just en un punt ben estret on quedava encaixonat entre la muntanya i el curs fluvial». Pas d’entrada d’amics i d’enemics però també pas de sortida que emprengueren milers de refugiats, els vençuts de la guerra civil espanyola cercant nord enllà una esperança de seguretat de vida.\nLa denominació del barri de Pedret prové de la proliferació de pedreres que subministraven el material petri que es va utilitzar per a la construcció del temple de Sant Feliu però també del mateix Hospital de Sant Llàtzer avui seu del Centre Cívic del barri, així com per les obres de la nova catedral de la ciutat, aquesta ja dins el clos de la Força Vella. El treball històric i divulgatiu parla, efectivament, del nombrós col·lectiu de pedrers que hi havia en aquest indret, segurament el més important però no pas l’únic perquè a les cases que formaven el barri la diversitat d’oficis que s’hi havia instal·lat era força més gran, havent-se documentat la presència de ferrers, sabaters, teixidors, paraires, traginers, manobres i algun mercader, sastre o taverner que, segons els autors d’aquest opuscle «donaven al barri una fesomia menestral i variada». La quantitat i la qualitat de la pedra que s’extreia de les pedreres no només de Pedret sinó d’altres explotacions, va convertir Girona en un dels principals productors de l’Europa occidental en materials destinats a la construcció però també per a l’escultura monumental, esdevenint així la primera economia de la ciutat, circumstància que va romandre gairebé inalterable des dels inicis del segle XIV fins la primeria de l’època moderna! I, com no podria ser d’altra manera, de la pedra nummulítica emergeix un nom propi: Pere Sacoma (Cervià de Ter 1330 – Girona 1396) no només perquè n’era el propietari de dos explotacions sinó per la seva posterior contribució a obres rellevants de la ciutat com ho foren l’església de Sant Feliu, la catedral, les muralles, la torre de Sant Domènec o el pont de pedra sobre el Ter davant l’hospital pel qual el rei Pere III el Cerimoniós va concedir llicència als jurats de la ciutat un 5 de gener de 1352. De la catedral gironina sembla que durant un temps va dirigir l’obra del portal dels Apòstols però també va jugar un paper cabdal en la defensa del projecte de nau única en contra de l’opinió inicialment majoritària de fer-la de tres.


Alp - El camí a la Tossa d’Alp o pedró dels quatre batlles (sender 742) - Tot Cerdanya\nSenderisme · 2018/10/18\nAlp - El camí a la Tossa d’Alp o pedró dels quatre batlles (sender 742)\nDels més de 50km de senders senyalitzats i adequats al seu ús que trobem al municipi d’Alp, el que ens porta a la Tossa d’Alp és un dels més emblemàtics i bonics de tota la xarxa “Alp Senders”.\nOrigen: Pleta del Castany (1 hora de camí per arribar-hi des del Pla de Masella pel sender 743)\nDestí: La Tossa d’Alp\nRestriccions: No es pot utilitzar en èpoques d’esquí\nÚs: a peu, en BTT o a cavall\nEtimològicament, una tossa és una elevació del terreny ampla i ondulada. la Tossa d’Alp, amb 2.537m, és el cim més alt del municipi d’Alp. Aquest indret també és anomenat el Pedró dels Quatre Batlles, ja que es situa just a la confluència entre els termes municipals d’Alp, Bagà, Das i Urús.\nEl camí té el seu origen a la Pleta del Castany. Per arribar-hi, agafarem des del Pla de Masella el sender 743, Camí de Coll de Pal, el qual seguirem aproximadament durant 1 hora fins trobar les indicacions de l’inici del sender 742. Aquest, comença en direcció al Pla de Corda, Set Fonts i des d’aquí puja amb un fort pendent fins a la Tossa d’Alp, on es troba el Niu de l’Àliga, un refugi guardat amb capacitat per a 30 persones.\nVal la pena pujar en un dia clar que ens permeti gaudir de les espectaculars vistes que ofereix aquest indret, d’est a oest i de nord a sud. Durant l’ascensió, podem respirar l’olor de l’herba fresca i les flors alpines i relaxar-nos tot veient els pollins o els vedells que pasturen a les pletes, on es concentren els millors terrenys de pastura.\ntagPlaceholderEtiquetas: A peu, Baixa Cerdanya gironina, Masella, Alp, Fàcil, 5-10, mtb, A cavall


El primer català a la Lluna El primer català a la Lluna – El Món\n"En el fons, això del "Newspace", va d'això: de saltar-se els controls estatals i els grans conglomerats d'interessos industrials emparats pels estats."\nJoan Rovira 08/11/2020 8:23 pm\nQuan et falten metges i infermeres i mestres, i tantes altres coses bàsiques, és una mica agosarat pensar en astronautes, satèl·lits, estacions espacials a Mart… o muntar una NASA catalana amb quatre duros.\nÉs fàcil, facilíssim, fer-se un tip de riure amb els neguits preelectorals del conseller Puigneró, a qui podem imaginar ansiós de fer anuncis espaterrants per seduir els terrícoles catalans que, si el coronavirus ho permet, haurem d’anar a votar el dia dels enamorats de 2021.\nPerò després de fer una mica de conya (merescuda) amb l’Agència Espacial Catalana, anunciada com si fos un bolet galàctic, anem a pams.\nComencem pels nostres futurs veïns de la península ibèrica. Ras i curt: els ha faltat temps per descollonar-se d’aquesta sorprenent iniciativa. El mateix que van fer, fa uns anys, d’una altra idea lluminosa, però poc treballada i molt boicotejada: la república digital. Un altre castell de focs, bonic però efímer, perquè ja és tradició catalana apuntar bé, però fallar en el tret.\nTanmateix, una excel·lent idea: el món digital, que ja comença a ser tan real com el món físic, és una fantàstica escletxa per escapar-se “una mica” d’Espanya. Puigneró apuntava cap a una estratègia alternativa molt interessant, no tan diferent de la que han dissenyat tantes iniciatives privades digitals i virtuals: a la xarxa hi ha oportunitats de construir identitats tan sòlides i viables com les que aparentment són “de tota la vida”. L’homo sapiens és un expert en això: en el fons, tot és una construcció del nostre cervell, assumida per una majoria suficient de persones.\nPerò anar a la Lluna o construir ciutats a Mart o vés a saber a quina lluna de quin sistema planetari de quina llunyana galàxia no té res de virtual.\nPer això mateix, si un projecte potent i innovador és català, a Espanya el presenten com un projecte espanyol.\nI si a sobre sembla que Catalunya se’ls escapa per on menys s’haurien pogut imaginar, per l’espai, doncs fotem-li ironia i humor, per desacreditar una idea realment innovadora, disruptiva, possibilista i coherent amb la realitat del sistema educatiu i empresarial català, així com amb les oportunitats d’obrir la cursa espacial a petites o mitjanes empreses, a projectes no controlats pels estats…\nEn el fons, això del “Newspace”, va d’això: de saltar-se els controls estatals i els grans conglomerats d’interessos industrials emparats pels estats.\nD’anar a la Lluna o a Mart per lliure, dintre de la millor tradició de la lliure empresa, del liberalisme-capitalisme. de la iniciativa privada (amb una empenteta pública).\nIntolerable, per descomptat, que un projecte com aquest no el presentin Pedro Sánchez o el ministre-astronauta, Pedro Duque, aspirant a presidir d’Agència Espacial Europea.\nProblema? Voler fer-ho amb quatre duros i a partir del pressupost de la gestoria autonòmica de la Generalitat. I a sobre, amb presses electorals, que solen ser flors que no fan estiu.\nA canvi, hi ha prou exemples al món (Virgin, Tesla i tants altres), i prou sector aeroespacial i aeronàutic a Catalunya, com perquè sigui molt, molt més interessant, mirar més cap a la Lluna que cap al dit d’un conseller.\nJa que “estarem espanyols” encara per una temporada, cal adonar-se que és la primera vegada en molt de temps que en aquest Estat surt una idea, molt primària, poc esbossada, feble, tot el que es vulgui, però enfocada intel·ligentment cap a un futur diferent: en comptes de més cambrers, bars, resorts turístics, “quelis” i paletes, tenim una oportunitat de pensar en naus espacials, astronautes, colònies marcianes i negocis seriosos.\nLa revolució industrial del XIX va començar exactament així. També feien molta conya amb l’electricitat, el vapor, els trens o el automòbils… La qüestió és passar de les ocurrències a les idees de veritat, i saber-les convertir en oportunitats i realitats, més enllà de les gracietes preelectorals.\nLuisnomeacuerdo 08/11/2020 8:45 pm\nY lo que ibais a fardar los lazinazis con un astronauta tocado con una barretina y una faja amarilla asando calzones en el mar de la tranquilidad al lado de su nave puigtoston XXVII, ahí es na, el mundo admirado aplaudiendo. Por cierto joan , toma más fibra en el desayuno que te noto mala cara, como de estreñio.\nGonzalo 08/11/2020 9:31 pm\nTranquilos, laZis.... No os hagáis ilusiones.... Vuestros vecinos seguirán siendo los franceses, los portugueses, los andorranos, los maroquies y los colonos británicos de Gibraltar.\nEntendre les coses 08/11/2020 11:10 pm\nL'articulista no ha entès de què va això, va de formar un cluster industrial vers una activitat que tindrà fort creixement privat.\nDoctor Strangelove 09/11/2020 9:04 am\nA veure nen, la idea del conseller aquest, amb pinta de persa, és només enviar merda a l'espai! O sigui que menos lobos caperucita! Doc.\nciutada del mon 09/11/2020 11:37 am\njajajaja ara els 2 millions de indepres dels condadets volen colnitzar l'espai la lluna mart, i les este.lles llunyanes jajajaj a veure si contacten i contracten algu alienigena mes avancat que nosaltres deu mil exactament per que apoien el pruses i la indapandenchia jajaja per aixo ho fan.\nNarcís ( en lloc de dir tant de bo pugui ser .. fos només per a seguir Catalunya prenent vol .. ) 09/11/2020 11:58 am\nNo acabo d' entendre bé el text .. és en contra perquè hi ha despeses més importants ? n'és dit tot amb retret/ burla perquè creu no ser factible ? aquest estat no ens ho permetrà de fer perquè no volen prenguem cap avançada ? si de cas ho féssim país veí s'ho faria seu amagant la veritat ( per variar ! ) ? PD : de debò l ' actitud o acció de l' Hble. Sr. Jordi Puigneró i Ferrer mereix ' aquest tracte ' ?


Esports Archives - Pàgina 5 de 43 - el 3 de vuit\nLa cursa d’orientació Vallmoranta se celebrarà el dissabte 23 de novembre\nEn aquesta edició s’afegeix una cursa familiar pels voltants del poble, per tal que els més petits de la casa també tinguin l’oportunitat de participar Ja estan obertes les inscripcions per la novena edició de la Vallmoranta, la cursa d’orientació solidària de Sant Pere Molanta que se celebrarà el dissabte 23 de novembre. Aquest any s’estrena un […]\nRedacció | 12/11/2019 - 08:32h\nAlejandro Villarino i Marta Segura van guanyar la cursa de muntanya a Lavern\nRadouane Nour i Merce Guerra van guanyar la 10 K i Luis Manuel Alvarez i Henar Etxeberria la 5 K Diumenge es va celebrar la Cursa de les Caves i la cursa de muntanya de Serralats, amb 450 participants es va batre el rècord de participació. A la cursa de muntanya, a l’apartat masculí, el guanyador va ser Alejandro Villarino (1h17 ’48”), per davant de Thomas Fortin (1h18 ’56”) i Adrià Colomer (1h19 ’14”). A l’apartat femení, va guanyar Marta […]\nRedacció | 06/11/2019 - 11:26h\nRedacció | 05/11/2019 - 17:08h\nA més de la cursa també hi ha una caminada popular La novena edició de la Cursarroca se celebrarà diumenge, amb sortida a les 9:30 del matí al final de la Rambla de Catalunya de Sant Martí Sarroca. A diferència d’altres edicions la Cursarroca d’enguany ja no estarà organitzada pel Club Esportiu Fent Amics, l’entitat […]\nRedacció | 05/11/2019 - 14:20h\nEl Nou Digittecnic Vilafranca debuta dissabte a casa contra l’Oviedo\nPer història i per nom, el club lluitarà un any més per l’ascens a l’OK Lliga\nXavi Gonzàlez | 25/10/2019 - 10:58h\nNoia Freixenet i Calafell puntuen en els desplaçaments a Caldes i Girona\nDissabte el Noia Freixenet avança el seu partit davant del Reus Deportiu (12.30) i el Calafell rep al Taradell (20.30) al pavelló del Vendrell, pendent d’estrenar el Joan Ortoll Els dos equips comarcals van jugar els partits corresponents a la cinquena jornada aquest dimarts. Els dos van empatar, el Noia Freixenet a la pista del […]\nRedacció | 24/10/2019 - 08:47h\nVendrell i Digittecnic Vilafranca s’enfrontaran al Sant Cugat i Oviedo\nEls Vendrell va guanyar a Las Rozas (3-1) i el Digittecnic Vilafranca va empatar a Galícia (2-2) A la jornada inaugural de l’OK Plata, el Vendrell va guanyar al conjunt madrileny de Las Rozas i el Digittecnic va esgarrapar un punt a la pista del Liceo B (2-2).Aquest cap de setmana és jugarà la segona jornada de l’OK Plata.El Vendrell es desplaça a la pista de l’equip del Sant Cugat, l’equip que prepara Joan Carles Vadillo es […]\nRedacció | 24/10/2019 - 08:29h\nEl diumenge 10 de novembre se celebrarà la Cursarroca\nLa cursa és de 16 quilòmetres i també hi ha una caminada i cursa per parelles La Cursarroca a Sant Martí Sarroca se celebrarà el diumenge 10 de novembre. Els interessats en participar en la 9a. edició de la Cursarroca, la caminada i la cursa de muntanya ja es poden inscriure, presencialment a la Llibreria-Papereria Cal Pujadó de Sant Martí o bé en línia a https://webtretzesports.wixsite.com/cursarroca/inscripcions […]\nRedacció | 24/10/2019 - 08:26h\nA continuació es van classificar les escoles Mas i Parera i Baltà Elias, les dues també de Vilafranca Diumenge, l’escola Dolors Piera de Vilafranca, es va proclamar guanyadora del 14è campionat Gegant Escolar d’Escacs. Hi van participar 18 escoles de la comarca de l’Alt Penedès, amb una participació de 53 jugadors. La cita la va acollir el […]\nRedacció | 24/10/2019 - 08:23h\nRedacció | 22/10/2019 - 14:33h\nEnquadrats en diferents grups només els primers pujaran i els segons promocionaran\nEn aquesta jornada el Noia Freixenet va apallissar al Taradell (6-1) i el Calafell va perdre davant el Liceo (1-2) en partit jugat al Vendrell Aquest cap de setmana hi haurà parèntesi a l’OK Lliga, el motiu son les competicions europees, tant la Lliga Europea com l’Europe Cup, l’antiga Copa de la CERS.El Noia Freixenet […]\nAra cal passar pàgina, diumenge a les 12 del migdia el Vilafranca rep al Figueres, un altre equip empordanès visitarà el municipal Al futbol no sempre s’emporta el premi l’equip que més domina. Suma punts l’equip que marca més gols. El Vilafranca es va desplaçar a la comarca de l’Alt Empordà, amb la ferma intenció de […]\nRedacció | 14/10/2019 - 13:14h\nDiumenge se celebra la Cuabarrada de Canyelles\nLa cursa de BTT tindrà dos recorreguts, de 30 i 40 quilòmetres Aquest diumenge s’organitzarà l’onzena edició de la cursa de BTT la Cuabarrada a Canyelles. En aquesta edició es mantindrà la fórmula dels últims anys i es proposen dos circuits a escollir. D’una banda, un d’uns 40 quilòmetres adreçat als més exigents, amb més desnivell i […]\nRedacció | 10/10/2019 - 08:29h


El Govern Municipal ha doblat la partida destinada als Plans d’ocupació per a contractar quatre persones aturades per al manteniment i neteja viària. També hi ha previst augmentar de 7 a 8 el nombre d’efectius policials el que permetrà intensificar la vigilància al poble.\nEl pressupost inicial per al 2015 també contempla invertir en millores al servei d’aigua amb la substitució de les canonades d’aigua al Passeig Torre Tavernera (40.000€) i del carrer Alella (16.000€), el que suposarà minimitzar les incidències relacionades amb talls al subministrament.\nD’altra banda, la proposta econòmica també recull invertir en noves antenes de TDT (40.000€) per solucionar els problemes de recepció del senyal televisiu.\nLes despeses i ingressos previstos per a la regidoria d’esports s’incrementen arran de la gestió directa de la Zona Esportiva municipal. Quant a despeses, es passa dels 28.000€ de 2014 als 62.000€ de 2015. Per altra banda, la previsió d’ingressos augmenta dels 1.000€ de 2014 als 45.000€ de 2015. També el pressupost preveu noves pistes de pàdel a la Zona Esportiva (30.000€).\nLa proposta econòmica també preveu una partida de 10.000€ destinada a un espai de dinamització per als joves, l'urbanització i reparcel·lació de Can Rabassa (90.000€) i la revisió i adequació del projecte d’urbanització de Can Corbera (50.000€).\nD’altra banda, fonts del Govern Local han assenyalat que es preveu realitzar un seguit d’inversions que es finançaran amb el romanent de la liquidació de 2014.\nEntre altres: reasfaltat de carrers i voreres, millores al clavegueram del carrer Salvador Dalí, millores en l’enllumenat del carrer Vista Alegre, obertura d’un camí entre l’escola Els Tres Pins i la Joiosa, mesures de seguretat viària i instal·lacions per a la recepció de WIFI.


Fosbury » Les Notes » Les notes del cap de setmana esportiu Paola Amilibia s'endú la matrícula d'honor del cap de setmana\nCom cada dilluns fem un cop d’ull a les actuacions més destacades del cap de setmana esportiu. La matrícula d’honor és per a la fita de l’amazona Paola Amilibia i les mencions destacades se les enduen Albert Torres, Gemma Triay i Lucía Sainz, Vicente Romero i Sheila Avilés.\nMatrícula d’honor: Paola Amiliba\nA la 56a ha anat la vençuda! La barcelonina s’ha proclamat aquest cap de setmana campiona d’Espanya de salts, una de les modalitats més espectaculars de l’hípica, després d’imposar-se al certamen disputat a Madrid. L’amazona catalana ha triomfat dalt el cavall Gaudí i s’ha convertit en la primera dona de la història en guanyar el concurs absolut de salts en una disciplina mixta. Amiliba s’ha refet de la decepció de quedar-se fora dels Jocs Olímpics de Rio de 2016, en què fins i tot va arribar a renunciar a la plaça de suplent.\nQue el menorquí té un idil·li amb el velòdrom és un fet incontestable. I malgrat que d’ell n’esperem sempre les millors actuacions, el paper dut a terme aquest cap de setmana és impressionant. El menorquí ha tancat els campionats d’Espanya amb cinc medalles d’or en cinc proves disputades. Divendres es va imposar en les proves de persecució i de puntuació, dissabte en l’Scratch i aquest diumenge ha guanyat el madison i la puntuació per equips. El campió mundial d’òmnium viu el millor moment de la seva carrera.\nLa catalana va aparèixer per primera vegada a aquesta secció fa una setmana i repeteix presència 7 dies després. En la traca final de les Skyrunner World Series ha competit a Limone Sul Garda i després d’acabar en cinquena posició ha assegurat el títol de campiona del món de les Sky Classic per davant de Laura Orgué i Ragna Debats. Un trio català d’envergadura en les curses de muntanya que demostra el potencial dels esportistes de casa nostra en aquesta especialitat més enllà de l’extraordinari talent de Núria Picas o Kilian Jornet.\nGemma Triay i Lucía Sainz\nLa parella formada per la menorquina i la catalana s’enfilen al tercer lloc del rànquing mundial després de vèncer el seu primer esdeveniment World Tour d’aquest any a Granada. Un torneig perfecte sense cedir ni un sol set davant algunes de les millors parelles del món. A la final, contundent 6 a 2 i 6 a 4 davant el duo format per Marta Marrero i l’argentina Catalina Tenorio. Un triomf de prestigi per a Triay i Sainz per a continuar mirant endavant.\nJa sabeu que, de tant en tant, a les notes del cap de setmana ens agrada reconèixer el talent i la persistència d’esportistes en categoria màster. Que l’esport brilla molt a l’elit però té molt mèrit des de qualsevol edat i condició. Avui li arriba el torn al veterà Vicente Romero. El valencià s’ha proclamat campió del primer mundial de pesca mar-costa màsters disputat a Peníscola. Malgrat la proximitat de la platja local, Romero va superar pescadors vinguts d’arreu d’Europa i d’alguns països més llunyans com Sud-àfrica.\nAlbert TorresCiclismeCiclisme en pistaCurses de MuntanyaDestacatGemma TriayHípicaLes NotesLucía SainzPàdelPaola AmilibiaPescaSheila AvilésVicente Romero


Cevagraf és una Impremta Cooperativa d'Arts Gràfiques\nA Cevagraf cuidarem del teu projecte, perquè sabem el que és important per a tu.\nPerquè tenim molt en compte el que necessites.\nPerquè no som només una Impremta Online més. Som Servei i Qualitat.\nCEVAGRAF SCCL és producte d'un somni fet realitat a través de l'esforç diari, la inquietud pel coneixement, la persistència i la il·lusió.\nTota una aventura per als 5 fundadors que van iniciar el projecte el 1986 amb la finalitat de cobrir les seves necessitats econòmiques i socials del moment. Eren 5 joves desocupats amb el lideratge de José Mª Sierra promotor de la idea de negoci.\nJosé Mª Sierra comptava amb l'experiència del treball a la cooperativa de butaques de cinema i cadires del poble, Ezcaray, amb el seu pare. El paradigma era diferent en aquest cas: Barcelona, amb 5 joves en un sector desconegut sense experiència, tot un repte. I per què no? Mai no va dubtar del sistema cooperatiu, ja que el treball en equip sempre dóna bons resultats. Era el motor que els donava la força per a continuar endavant!\nD'un petit taller en un local i amb l'ajuda d'amics i familiars el projecte va anar creixent a poc a poc, i tota aquella il·lusió es va anar materialitzant. Era un projecte social que havia esdevingut una impremta d'èxit!\nA CEVAGRAF SCCL som una família, un equip, que manté els ideals i principis cooperatius tenint molt present el seu origen i motivació.\nSeguim endavant, junts, perquè cooperar sempre és millor opció que competir!\nEl nostre fundador, Jose Maria Sierra, treballant a la primera seu de Cevagraf al carrer València.\nEnfocament i objectius\nSom una empresa Jove i Moderna. Volem crear, innovar, aportar al mercat idees noves, i alhora, ser fidels a les nostres arrels i els nostres valors.\nLa nostra raó de ser és la suma del nostre esforç i coneixement per a continuar creixent dia a dia i donar-te un millor servei. Som un equip.\nLa cooperació és la base del nostre treball i el motor del nostre servei.\nAportem un model diferent d'empresa prioritzant la part social, per això som una cooperativa. Difonem una forma de treball més ètica i moral en el món empresarial.\nCooperem no competim.\nT'oferim una atenció personalitzada per part de tot l'equip. El nostre servei integral d'impressió ens proporciona una major supervisió i control del resultat mitjançant un seguiment exhaustiu en totes les fases de producció.\nMés de 3.000m2 d'instal·lacions\nUNA IMPREMTA AMB UN GRAN PODER DE PRODUCCIÓ\nAmb més de 3.000m2 d'instal·lacions distribuïts en 5 naus comptem amb un ampli parc de maquinària de propietat que ens permet donar-te un servei integral des de de la recepció i assessorament dels teus arxius fins a la logística i lliurament de la teva comanda.\n0 Metres quadrats\nUNA EXPERIÈNCIA D'IMPRESSIÓ ÚNICA\nPosa-li color als teus projectes per a fer una millor impressió!\nQualitat en Impressió Òfset\nDisposem de 2 màquines d'impressió òfset de la marca Heidelberg, amb un total de 14 cossos d'impressió, que ens permeten imprimir en alta qualitat.\nTotes les nostres màquines a la impremta disposen de sistemes de mesurament automàtic del color Axis Control, la qual cosa garanteix la uniformitat i estabilitat durant tot el procés d'impressió òfset.\nComptem amb 2 màquines d'impressió digital per a una major qualitat fotogràfica d'alta definició per a petites produccions a un preu molt competitiu.\nSón màquines connectades 100% al procés del Disseny i de la Pre-impressió, permetent una flexibilitat en el tractament dels originals d'una manera molt eficient.\nSom especialistes en enquadernació! RÚSTICA, GRAPA, WIRE-O, ESPIRAL I TAPA DURA!\nEl millor acabat a les nostres instal·lacions. Disposem de 3 plegadores:\n2 Trens de grapa:\nPer a les teves rústiques i tapes dures, el parc d'enquadernació:\nUn equip bolcat en els seus clients\nSom prop de 50 persones. No sabem si són moltes o poques, però sí que tractem de donar el màxim perquè acabis al·lucinat del nostre servei.\nSi vols conèixer-nos una mica més, ens presentem:\nLa Sandra va créixer envoltada de tintes i paper. Més tard va estudiar Dret i Administració d'empreses. Quan no ens està dirigint, li agrada practicar Ioga i perdre's per la naturalesa.\nDes de petitó, el David ha estat entre teclats i bits. Coordina el departament de màrqueting, comercial i de desenvolupament. Si som capdavanters, és per alguna cosa!\nL'Albert és un relacions publiques nat. Tota la seva vida ha estat enganxat a un telèfon, movent fils, per aconseguir el millor per a la producció.\nLa nostra nova directora d'administració està donant una aire nou al departament. Conscienciosa, detallista i professional. Molt professional.\nDirector Impressió Òfset\nEl nostre expert en impressió òfset. L'Oscar es mou com a peix a l'aigua entre màquines. Cuida que la qualitat del teu treball sigui exquisida. I a més és manetes!\nRes no s'escapa a l'ull de la Sara. S'encarrega que el taller vagi com la seda i del control de qualitat en finalitzar la comanda, per a què tot quedi com esperes... o fins i tot millor!


Concentració davant del Parlament per reclamar que el 25% del pressupost de Salut es destini a l’atenció primària - Social.cat\nConcentració davant del Parlament per reclamar que el 25% del pressupost de Salut es destini a l’atenció primària\nEls manifestants han denunciat la manca de recursos i el gran desgast que pateixen els professionals\nDijous, 5 de maig de 2022 | 11:45 h\nEls assistents han reclamat una major transparència a l'hora de desglossar els pressupostos | Carles Martín (ACN)\nUna vintena de persones de diferents entitats s'han concentrat aquest matí davant del Parlament de Catalunya per reclamar que el 25% del pressupost de Salut es destini a l'atenció primària. Els manifestants –d’entitats com Amnistia Internacional de Catalunya, FoCAP, Marea Blanca i Medicus Mundi Med– han fet coincidir la protesta amb la reunió de la Comissió de Salut.\nDes de la FoCAP (Fòrum Català d’Atenció Primària), Blanca de Gispert ha declarat que l’actual pressupost de l’atenció primària —que és el 17% del de Salut—, és “insuficient”, i ha lamentat la manca de recursos i el desgast que pateixen alguns dels seus professionals.\nDe Gispert, que també és metgessa de família, ha explicat que tot i que la situació d’abans de la pandèmia “ja era bastant precària”, amb l’arribada de la Covid-19 “ha empitjorat molt”. Entre altres aspectes, ha declarat que els professionals han assumit “moltes noves tasques”.\nLa sanitària també ha assegurat que “la part més important de resposta a la pandèmia ha recaigut sobre l’atenció primària” i, segons afirma, aquesta situació no ha estat acompanyada ni “d’un pressupost suficient” ni tampoc “de personal ni material suficient”.\nA més, de Gispert ha avisat que els professionals de l’atenció primària es troben “molt desgastats”. En concret, han incrementat els casos d’estrès, frustració i salut mental, segons detalla. D’altra banda, ha lamentat que cada vegada n’hi ha més que es plantegen deixar la feina o treballar a l’estranger. De Gispert considera que aquest és un fet “molt preocupant tenint en compte que ja hi ha moltes dificultats per trobar professionals i que l’atenció primària està infradotada”.\nFinalment, ha expressat la seva confiança en què rebran “una resposta positiva” per part dels partits polítics.\nUn altre dels reclams dels assistents a la concentració ha estat una major transparència a l’hora de desglossar els pressupostos. En el manifest de la campanya, asseguren que el desglossament de les partides és “insuficient”.\nL’exconsellera de Salut Alba Vergés ha intercanviat algunes paraules amb ells. Vergés ha expressat que “el pressupost va baixar amb les retallades”, però que “ho han intentat revertir”.\nDurant l’acte, els manifestants han fet algunes proclames en defensa de la sanitat pública, com ara ‘La sanitat no es ven, es defensa’ i ‘No a la privatització’.


Emili Piera, l’escriptor polifacètic de Sueca - Levante-EMV\nEmili Piera, l’escriptor polifacètic de Sueca\nL’últim, «Diari de la plaga»: un relat íntim del seu aïllament pandèmic\nPiera, als jardins de la Biblioteca Valenciana, a la primavera de 2020. | LLUÍS CASTELLANO\n«I morir deu ser deixar d’escriure», deia el seu paisà Joan Fuster. El periodista Emili Piera (Sueca, 1954) confessa que viu l’ofici amb la mateixa intensitat. «De tots els vicis possibles, la literatura és allò que em genera més satisfaccions». Es dedica diàriament a l’escriptura, ara produeix més que mai. Té quatre llibres en marxa, cadascun a una velocitat de cocció diferent.\n«Hauria de moderar-me un poc», reconeix, però postil·la amb sornegueria: «Com que soc jubilat, tinc tot el temps del món. Només he de pagar la quota de jubilat, que és anar a comprar a Mercadona».\nPer a Piera, la pandèmia ha estat «l’esdeveniment més periodístic del món», perquè abraçava una serie de «categories humanes molt grans i profundes». Un lector el va convéncer perquè escrivira sobre la pandèmia. Així és com va gestar el seu ‘Diari de la plaga’ (El Petit Editor), una retransmissió del seu aïllament amb flaixos de reflexió. «La intimitat és una dimensió que la resta de gent no veu i mostrar-la té una força extraordinària. I jo volia despullar-la sense trair els meus».\nL’escriptor suecà no duia barba des de 1981 i durant el confinament la va deixar créixer. A banda dels pèls a la cara, va recuperar sensacions que havien quedat en l’oblit. Amant de la meditació, quan es posava a fer ioga assegut al terra de la seua habitació, de sobte el soroll habitual del trànsit era substituït pel cant dels ocells.\nPiera té la capacitat d’anar més enllà dels fets. Els analitza i relaciona amb qüestions de fons, a partir del seu bagul de saviesa. «He llegit molt i sense manies; em diverteix entrar a un jardí on no m’han convidat. De sobte, trobe una qüestió lateral i m’hi llance. És el meu caràcter: derivar per vies secundàries a veure què passa». Quan era menut, va devorar els tebeos i diaris que el seu pare portava a casa fins que va trobar la seua primera gran lectura: una biografia del mestre Serrano, de qui sa mare era parent llunyà.\nÉs un polifacètic. «No puc amagar-ho», confessa. Ha tocat tots els gèneres de la literatura, però especialment sent predilecció pel dietari perquè li «discuteix la ment». Quan s’ha llançat a la piscina de la narrativa, segons revela, no hi ha hagut massa gent que l’haja avalat. «He seguit escrivint-la perquè no m’importa massa el que diguen. Si tinc una cosa a contar, la conte». Piera gaudeix en el format de la faula, per a ell el relat de ficció esdevé un al·licient divertit.\nPel que fa al medi ambient, el periodista suecà n’és un expert. Ara, que la qüestió ambiental està cada vegada més present en l’àgora pública, Piera creu que «se n’està parlant massa»: «Caldria anar urgentment i directa al canvi de conductes».\nHo exemplifica amb la polèmica amb el «chuletón» de Pedro Sánchez arran de la campanya del ministre Garzón per la reducció del consum de carn. «És evident que tots no podem menjar carn i peix cada dia, és insostenible», considera Piera. En eixe sentit, segons explica, la gastronomia valenciana està evolucionant: «Als restaurants cada vegada hi ha més dietes veganes i vegetarianes».\nAra ja no viu a Sueca, es va traslladar a València per qüestions de feina. «Estic molt orgullós d’haver-me criat a Sueca, és el lloc on millor m’ho passe», exhala amb un somriure d’enyor en forma d’aire. Emili Piera voldria viure en un lloc on tinguera un tros de terra per a poder llaurar-la. Amb tot, segueix agradant-li la cuina: li dedica temps i passió. Quan penge la telefonada es posarà el davantal i farà un arròs de crancs i galeres amb un toc picant. No sempre cuina plats igual d’elaborats. Hui té convidats a casa. I en res es possarà a escriure. També alimenta.\nEl periodista veterà va dedicar una obra, ‘Oficio de lance’, on va analitzar l’estat de salut del periodisme. Les reflexions que hi abocava resten actuals i les seues preocupacions pel futur de la professió, també.\n«En una societat d’equilibris, com és la democràtica, és extremadament perillós que no hi haja una premsa que puga valdre’s per si mateixa sense les assistències dels governs», reflexiona.\nSobretot, incideix en una idea: «El periodisme sempre és polític, encara que estiga parlant d’una xica guapa que has vist pel carrer».\nEll, que va començar en l’ofici durant els anys setanta, ha viscut en primera persona tots els canvis i declivis de la premsa. Actualment, segons denuncia, s’ha esfondrat la connexió intergeneracional. «S’han perdut les figures dels aprenents i dels veterans. Els joves estan sense faena i als vells els prejubilen als 50 anys. És demencial».\n«L’estructura mediàtica valenciana no té suficient autonomia ni veu pròpia», sosté Piera. Es mostra, però, esperançat perquè ara «hi ha unes condicions perquè el País Valencià, Illes Balears i Catalunya, els tres països que tenim el català com a llengua pròpia, tinguen un pes en la governació de l’Estat. I més pes polític significa més pes periodístic, sense dubte».\nDesprés d’esta anàlisi, per si de cas, matisa: «No soc independentista, és evident que el poder de l’Estat és desigual, no està distribuït en racions alíquotes: uns territoris influeixen molt i altres no pintem res».\n«El poder de l’Estat és desigual: hi ha territoris que no pintem res»\nPiera creu que ara el País Valencià té l’ocasió de tindre «més pes» en la governació d’Espanya


Els Pirineus que es desplomen en el mar, creant un conjunt harmònic de planes, platges, cales i roquissars meravellosos. El fet que la tinguem tan a prop fa que a vegades no la valorem com cal, però malgrat els nyaps urbanístics, continua tenint alguns dels racons més bonics del món. Li vaig dedicar el meu llibre Viatge per la Costa Brava.


El PSG serà el rival del Barça d'handbol a la Champions | betevé\nEl PSG serà el rival del Barça d’handbol a la Champions\nLa final a quatre de la Champions de la temporada passada es disputarà els dies 28 i 29 de desembre a Colònia\nRedacció Esports | dimarts, 10 de novembre del 2020, a les 13.12\nEl Barça ja sap quin serà el seu rival a les semifinals de la Champions de la temporada passada. El conjunt blaugrana s’enfrontarà amb el París Saint-Germain en el primer duel d’una Final Four que se celebrarà els dies 28 i 29 de desembre. El sorteig, celebrat aquest dimecres a Viena, ha decidit que l’equip de Xavi Pascual lluiti per un lloc a la gran final contra el conjunt de Raúl González. L’altre semifinal enfrontarà el Kiel alemany i el Vészprem hongarès.\nHorari i ordre per determinar\nLa final a quatre de la Champions 2019-20 es jugarà a Colònia els dies 28 i 29 de desembre. La màxima competició europea es va veure afectada la temporada passada per la pandèmia de la covid-19 i va haver de ser ajornada. Des de l’organització de la Champions es va decidir que els dos primers classificats de cada grup lluitarien pel títol en la nova Final Four. Més endavant, es determinarà l’horari i l’ordre de les semifinals i de la final.\nEls blaugrana tindran al davant un conjunt que ha perdut el seu jugador de referència, Nikola Karabatic, que va patir una lesió al lligament encreuat anterior del genoll dret. El Barça, en canvi, afronta el repte amb bones sensacions, ja que en la Champions actual no ha concedit cap derrota. De fet, ha sumat cinc victòries en cinc partits disputats.\nAmadeo Montero, “Lele”, última incorporació del Muntanyesa\nEls promotors del vot de censura demanen eleccions al Barça al més aviat possible\nAnsu Fati, operat amb èxit del menisc intern del genoll esquerre\nEl Sant Andreu, primer club català en emetre un partit per Twitch\nCarles Aguilar culmina el projecte del Barranc de l’Infern a favor de l’Alzheimer\nGolàs a l’últim segon del Juvenil A de l’Europa per empatar contra el Barça\nLa contracrònica de l’Europa-Muntanyesa: un derbi de ratxes oposades\nA Ansu Fati l’operaran de la ruptura al menisc\nVictòria “in extremis” del Sant Andreu contra el Banyoles


L'Ajuntament de la Seu d'Urgell contracta cinc joves a l'atur a través del programa Joves per l'ocupació - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Ajuntament de la Seu d'Urgell contracta cinc joves a l'atur a través del programa Joves per l'ocupació\nv.g.la seu d'urgell 05.07.2015 | 07:37\nL'Ajuntament de la Seu d'Urgell ha contractat cinc persones que es trobaven en situació d'atur a través del programa Joves per l'ocupació, una iniciativa del Servei d'Ocupació de Catalunya de la Generalitat que té com a objectiu oferir a joves amb baixa qualificació les eines educatives i professionals necessàries perquè puguin inserir-se en el mercat de treball amb garanties.\nAquests joves urgellencs treballen des del passat mes de juny en el servei municipal de Parcs i Jardins on portaran a terme durant sis mesos tasques de jardineria en els diferents espais públics i jardins de la ciutat.\nEl programa Joves per l'ocupació és una proposta que combina formació educativa amb experiència pràctica en empreses adreçada a persones joves d'entre 16 i 24 anys i menors de 30 anys, en el cas de les persones amb un grau de discapacitat igual o superior al 33%. Joves per l'ocupació està finançat pel departament d'Empresa i Ocupació de la Generalitat, el ministeri d'Ocupació i la Unió Europea.\nPel que fa a la comarca de l'Alt Urgell, s'hi ha implantat a través del Consell Comarcal. Gràcies al pla Joves per l'ocupació 2013-2015, 20 joves urgellencs han rebut un assessorament personal per trobar feina.


El Real de Gandia: un passeig entre la cultura i la natura | infoniu\nEl Real de Gandia: un passeig entre la cultura i la natura\nSeguim descobrint el patrimoni natural i artístic d’este municipi de la Safor que el converteixen l’escenari perfecte per gaudir d’una jornada de turisme tranquil\nEl Real de Gandia és un municipi de la comarca de la Safor que està situat a l’horta de Gandia en una plana sedimentària situada entre el riu Serpis i els contraforts primers de la serra del Montdúver. Una ubicació que ha marcat la seua història i que hui per hui ens ofereix un sorprenent patrimoni artístic i natural per descobrir.\nL’Esglèsia Parroquial de la Visitació de la Nostra Senyora\nSi comencem la nostra passejada pel terme urbà, podrem descobrir l’església parroquial de la Visitació de la Nostra Senyora, que és , sense dubte, l’edifici més emblemàtic del Real de Gandia. Està situada sobre la que era una antiga mesquita i la casa de l’aljama. Es tracta d’un edifici de planta de creu llatina, cobert per una volta de canó articulada per arcs. En el seu interior destaca l’altar de la Mare de Déu del Roser, la capella dedicada a la Mare de Déu dels Desemparats, la del Crist de l’Empara, esculpida entre els anys 1956-1957 per l’escultor José Justo Villalba i la del patró del municipi, el Beat Carmel Bolta.\nSorprenen els murs del temple que estan enlluïts i presenten una policromia recentment restaurada propis del barroc discret i contingut de la segona meitat del segle XVIII, amb l’altar de fusta perfectament restaurat; hi destaquen també les pintures murals a l’exterior de la cúpula de l’església.\nLa Cova de l’Autopista\nUn altre punt d’interès és la Cova de l’Autopista, considerada com la cavitat subterrània més gran de la Comunitat Valenciana, en la qual trobem una xarxa davisiària i laberíntica. Es tracta d’una cova de gran valor mediambiental i paisatgístic que ha estat amagada fins a la realització de les voladures en 1984 que n’han permés la troballa fortuïta. Per això, atés que en la seua formació es va mantindre segellada i en condicions estables, l’interior de la cova ens oferix diversos tipus de concrecions i formacions cristal·lines d’una bellesa i una raresa incomparables.\nLes rutes de l’aigua\nEl Real de Gandia compta amb una ruta turística interessant els «Fils de l’aigua», que ens descobreix els elements que durant aquest mil·lenni els humans hem emprat per a canalitzar-la i fer-la servir. La ruta recorre el terme del Real a través dels fils de la xarxa, el gran sistema de reg que és la séquia del riu Vernissa, amb una antiguitat de més de mil anys. L’itinerari comença al parc de la plaça de la Llibertat i recorre punts d’interès, com el Sifó i el Molí de Dalt, un dels dos molins que es conserven i daten del segle xviii; també visita els partits d’aigua de la séquia Mare, la casella, que era la casa on vivia l’encarregat d’arreglar l’antiga carretera, la partida de Benissacareig, i, finalment, la Casa de Cultura.\nCom hem vist, el Real de Gandia disposa d’un patrimoni artístic i natural molt interessant que ens permetrà gaudir d’una jornada en la que podem redescobrir el nostre territori. Si volem posar el punt i final perfecte, no podem deixar passar l’oportunitat de gaudir de la seua gastronomia tradicional, amb l’arròs al forn com a plat estrella. Sense dubte, l’excusa perfecta per a acostar-nos a este sorprenent municipi de la Safor.\nTags:Ajuntament de Real de Gandiareal de gandiaturisme\nL’Ajuntament d’Oliva es reuneix amb Jordi Juan i Huguet, secretari autonòmic d’Innovació i Transformació Digital


La futura llei de comerç no permetrà obrir centres comercials fora dels nuclis urbans - Diari de Girona\ngirona/barcelona | o.p./acn 01.12.2011 | 02:49\nLa possibilitat que IKEA s'implanti a Salt o Fornells de la Selva, ubicacions en els que havia negociat la compra de terrenys, s'allunya cada vegada més. Fa unes setmanes el conseller d'Empresa i Ocupació, Francesc Xavier Mena, no es va voler mullar sobre aquesta possibilitat. Ahir, fonts de la secretaria general de Comerç, van descartar gairebé totalment aquesta opció. I és que la futura llei de Comerç i Serveis no permetrà cap excepció a la implantació de grans superfícies fora dels nuclis urbans.\nSegons va transcendir ahir, per al govern de CiU, el criteri de"trama urbana consolidada" és clau en l'ordenació comercial del territori, per motius mediambientals i perquè va en contra del model comercial de proximitat, que és el que es vol potenciar. Malgrat que aquest principi està ja recollit en la norma actual -un decret llei aprovat pel tripartit a finals del 2009 que CiU va votar en contra- la futura llei serà més estricta i no permetrà cap excepció que permeti la implementació de nous establiments comercials als afores de les ciutats o municipis.\nEn aquest apartat, el Govern també preveu reconsiderar els actuals llindars que es podrien canviar a la baixa per evitar un efecte "devastador" sobre el petit comerç. Actualment la implementació de grans establiments comercials territorials, aquells de més de 2.500 metres quadrats de superfície, només poden ubicar-se en trames urbanes consolidades de municipis de més de 50.000 habitants o capitals de comarca. Mentre que els grans establiments comercials, de fins a 2.500 metres quadrats, només poden instal·lar-se en municipis a partir de 5.000 habitants.\nD'aquesta manera, no s'escoltaran les reiterades peticions dels ajuntaments de Salt i Fornells -on la multinacional sueca ha negociat possibles ubicacions- perquè la Generalitat flexibilitzi l'actual normativa. Els dos consistoris (ambdós en mans de CiU) al·leguen que la ciutat de Girona, on sí que es podria construir el centre comercial, no té sòl disponible suficient. Cada gran magatzem d'Ikea sol generar la creació de 400 llocs de treball directes.\nEl Departament d'Empresa i Ocupació preveu tenir llesta la nova llei entre finals del 2012 i principis del 2013. El nou text, que unificarà en una sola norma la regulació del sector, encara està per redactar i el seu contingut s'està debatent amb el sector. El Govern ha promogut un debat amb les quatre patronals representatives del sector.\nEl Govern té previst iniciar després de les festes de Nadal la redacció de la futura llei general de Comerç i Serveis que té com a objectiu simplificar en una única norma tots els decrets i lleis vigents en l'actualitat, així com incloure les noves necessitats i realitats d'un sector dinàmic. Encara està tot per escriure però el Govern manté dos criteris prioritaris i en principi inamovibles.\nA banda del criteri sobre les grans superfícies, el Govern també s'oposa a la liberalització dels horaris comercials. La intenció del Govern és mantenir l'actual regulació d'horaris comercials així com del nombre total de dies festius de l'any en què els establiments poden romandre oberts. Aquesta regulació ja està garantida i no es modificarà, segons va explicar el director general de Comerç, Josep Maria Recasens, durant una trobada informal amb els mitjans de comunicació.\nEl Govern argumenta que els horaris comercials actualment legislats són suficients per atendre els necessitats de compra dels ciutadans i les puntes de demanda en els moments de l'any que es produeixen.


PARTIT OK LLIGA ENTRE EL MORITZ CE VENDRELL CP VIC. | Regidoria d'Esports El Vendrell\nEl Moritz Vendrell guanya 8 a 6 el Vic\nEl partit va començar amb un gol en la primera jugada del Vendrell de Francesc Gil. Al minut 6 Cristian va marcar l'empat. En només dos minuts Romà va anotar el segon pel Vic de falta directa, ja que els àrbites van ensenyar targeta blava a Xixi Creus per protestar diverses jugades. Al cap de cinc minuts, Jordi Ferrer va tornar a empatar. Però no va durar gaire perquè en dos minuts el Vic amb un gol de Cristian Rodríguez va fer el 2 a 3. Fins al minut 17, el partit havia sigut molt igualat, però amb 3 gols (dos de Xixi i un de Jordi Ferrer) en 2 minuts el partit el va començar a dominar el Vendrell. A falta de 2 minuts Eloi Mitjans va allargar més les distàncies entre els dos equips.\nEl Vendrell a la segona part va marcar el 7è gol per ampliar encara més l'avantatge. Al minut 31 el Vic va arribar a la desena falta, però Gerard Camps va aturar el llançament de Xixi Creus. Un minut després, els àrbitres va ensenyar blava a Francesc Gil. Al minut 32 el Vendrell va arribar a la desena falta d'equip. Romà Bancells es va avançar i va xutar, però aquest cop Roger Molina va aturar el llançament. Al minut 37 Martí Casas va ajustar una mica el resultat. Després d'aquest gol, el Vic va tenir moltes oportunitats clares però Roger Molina va aconseguir mantenir el marcador en moltes ocasions. Al falta de menys de 10 minuts Edu Fernàndez va tenir una oportunitat molt clara de gol. Però en el minut 42 Martí Casas tornava a ajustar distàncies. En la següent jugada Cristian Rodríguez feia el 7-6 i el seu Hat-Trick. El partit que semblava haver acabat amb el 7-3 va tornar a ser igualat. Al minut 46 el dos equips estaven a cartorze faltes. El Vendrell va ser el primer en fer la quinzena. Martí Casas va ser l'encarregat de llançar la directa i va enviar la pilota a la creu de l'escaire. A falta de menys de 3 minuts Jordi Ferrer va fer el gol per tenir l'avantatge suficient per no haver de patir més durant el tram final. El resultat final va ser de 8 a 6.\nUn cop acabat el partit es va fer un comiat a Xixi Creus, Roger Molina, Francesc Gil i Sònia Sierio que no continuaran la propera temporada al CE Vendrell. Orgull Roig i Negre van desplegar-los una pancarta emotiva i de reconeixement als anys que han estat al club vendrellenc.


Pau Debon: "Seria incapaç de transmetre en castellà allò que transmet una lletra d'Antònia Font en català"\nPau Debon: “Seria incapaç de transmetre en castellà allò que transmet una lletra d’Antònia Font en català”\nEl quintet mallorquí retorna als escenaris vuit anys després d'haver-se separat\nLa dissolució d’Antònia Font, després de setze anys de carrera musical, va sorprendre tothom l’any 2013. El quintet mallorquí va fer el darrer concert el 27 de desembre al Teatre Principal de Palma i no va ser fins el 2018, en un concert a favor de la llibertat d’expressió, també a Palma, quan els vam poder veure reunits novament dalt d’un escenari. Pau Debon, el vocalista, explica que allà van sorgir les ganes de tornar a tocar junts. Uns quants sopars i moltes més converses després, van acabar posant en comú que era l’hora de recuperar els concerts i de fer un nou disc, tot mantenint l’essència que els caracteritzava. Barcelona, Palma i València són els primers concerts confirmats de la desena que faran el 2022. Debon ens rep virtualment en una oficina de Palma, un bocí de la nova vida que va començar lluny dels escenaris.\n—Antònia Font es va tornar a reunir per participar en un concert per la llibertat d’expressió l’any 2018 a Palma. Justament, aquesta setmana, la justícia belga ha denegat l’extradició de Valtònyc. Com vau rebre la notícia?\n—És una bona notícia per diversos motius, precisament per això vam fer aquell concert, per la llibertat d’expressió. Al final, que una persona se n’hagi d’anar d’un país per una cançó em sembla un fet tristíssim. I a més, que Europa qüestioni el que s’ha fet a Espanya. No conec personalment en Valtònyc, però sempre ha estat una persona que, com a mínim, ha tengut sentit comú amb el que feia i s’ha mantingut fidel als seus ideals i a la seva manera de fer, i ara li han donat la raó. Hem d’estar contents d’aquesta decisió.\n—Les lletres que feu no són polítiques. Heu pensat mai a incloure-hi més contingut polític?\n—Hi ha moltes maneres d’expressar què sents i de comunicar allò que tens ganes de comunicar. Hi ha gent que ho fa d’una manera més combativa, fent cançons de protesta, i em sembla fantàstic. La música i l’art són un bon mitjà per a expressar-te i rebel·lar-te i per a queixar-te de les coses que no t’agraden. Però també hi ha un altre camí per a comunicar altres coses. Nosaltres hem anat sempre per aquest altre camí.\n—Com a grup no dic que no pensem igual. Personalment, cadascú ha dit en públic què pensa, però com a grup hem dut un altre camí. Aquell concert i, sobretot, els darrers fets a Palma van coincidir amb la manifestació contra la llei d’educació que hi havia en aquell moment i ens vam posicionar, però no és el nostre modus operandi. Com a grup no tenim un missatge gaire polític.\n—La gent esperava el llançament del primer senzill, “Un minut estroboscòpica”. Com n’heu viscut l’èxit?\n—El llançament el vam viure amb expectativa que agradés i il·lusió. En general, ens agrada molt com ha quedat i vam veure molts missatges positius de gent que l’esperava. El que desprèn aquesta cançó et porta una mica a l’essència d’Antònia Font i és el que nosaltres intentàvem que passés.\n—Joan Miquel Oliver s’encarrega de la lletra de les cançons. Quan us va ensenyar la d’aquesta, què vau pensar?\n—Vam tenir aquesta sensació que deia. Ell ens ensenya la cançó amb la guitarra i veu. El resultat és diferent, òbviament, però la melodia i la lletra et transporten a una sèrie d’anys abans i a viure un poc allò que ens va fer pujar com a grup. La cançó base ja ho expressa, i des del primer dia sabíem que seria el senzill i la base del disc.\n—El darrer concert confirmat és a València. La idea inicial era publicar un disc i fer uns quants concerts o teníeu al cap de fer una ronda com les d’abans? Joan Miquel Oliver deia en una entrevista que per tornar a començar calia buscar l’essència. També ho penseu?\n—Hi ha moltes maneres de tornar, no hi ha una sola fórmula. El darrer disc, per exemple, va ser molt experimental i molt de joia. Vam decidir de provar coses que no havíem fet mai. I aquesta vegada vam coincidir que teníem ganes de fer un disc plenament conscients del que fèiem sense provar res. No sabíem gaire com sonaria. La primera idea de tornar va ser per reviure un poc allò de fa quinze anys. Intentar tornar a aquella època. I per fer-ho, calia tornar a l’essència d’allò que era Antònia Font.\n—Qui va decidir de tornar? És meditat?\n—La idea de tornar-nos a reunir va venir arran del concert de Palma del 2018. Ens vam ajuntar sense haver assajat. En Jaume era a Madrid i, per tant, vam escollir cinc temes i pràcticament els vam muntar damunt l’escenari. Va ser tan bestial, la connexió que vam tenir a la primera nota, que a mi em va impactar molt. Semblava que no ho haguéssim deixat mai. Després d’això, em va quedar una espina clavada, vaig sentir que la gent encara hi era. Quan s’acaba un grup, la gent t’enyora potser dos anys o tres, i aquí s’acaba, però en aquest concert molta gent va venir expressament a veure’ns i en tenia ganes. Això em va arribar.\n“Va ser tan bestial, la connexió que vam tenir a la primera nota, que a mi em va impactar molt. Semblava que no ho haguéssim deixat mai”\n—Però van passar tres anys.\n—Va ser un sopar, un d’aquests convits que fem cada any. Jo ho vaig comentar i a partir d’aquí vam xerrar un poc de la manera com podíem tornar. Si havíem de fer un disc, quaranta concerts… Quines condicions posàvem cadascú i, a partir d’aquí, intentar trobar una solució perquè tota aquesta comunió anés bé. Una fórmula on tots estiguéssim còmodes.\n—Va costar de decidir-ho?\n—La veritat és que en un primer moment no ens vam posar d’acord. Les condicions que havíem posat cadascú ballaven un poc. En Joan Miquel i en Jaume, que toquen junts, ens van proposar la fórmula d’un disc i deu concerts, així podíem seguir amb les nostres vides. Jo, per exemple, no volia deixar la meva feina, i fer quaranta concerts és possible però és complicat de conciliar-ho. Ens vam tornar a reunir i aquestes condicions ens van anar bé a tots.\n—Fa difícil de creure que sigui un retorn temporal.\n—No ho sé. És molt possible que fem deu concerts, no m’estranyaria gens, com tampoc m’estranyaria que després diguéssim que tenim ganes de continuar perquè ha anat molt bé. També podria ser que féssim un altre disc i deu concerts més en dos anys. Però podria ser que no. Entre els membres d’Antònia Font tampoc hi ha una amistat de tota la vida. No ho vàrem deixar perquè ens baralléssim, però tampoc ens hem vist cada mes. Dic això perquè és molt important tenir ganes de fer una cosa. Si acabat aquest disc i la petita gira no hi ha prou material per a fer-ne un altre o no hi ha ganes de fer més concerts, podríem dir que aturem. No hem xerrat del que vindrà després, però pot passar qualsevol cosa.\n—A Joan Miquel Oliver i Jaume Manresa els hem anat seguint en el món de la música, aquests anys, però què ha fet Pau Debon?\n—El meu germà en Pere, el bateria del grup, li agrada molt la cuina i em va proposar de muntar un restaurant. Volíem recuperar el temps perdut, estar amb els amics i per això vam pensar a fer un menú només de migdia al centre de Palma. Cercant, vaig conèixer un home que tenia un museu amb vora set mil joguines de col·lecció. Havia condicionat un edifici al centre de Palma amb una restaurant i la resta de pis era un museu. Ens va entusiasmar el projecte i ens hi vam ficar. Va durar dos anys, va ser molt bonic, però ens va dur moltíssima feina. El projecte que teníem no era això, perquè a banda de servir menjars, fèiem visites culturals, educatives, concerts i presentacions de llibres. Era una feina tremenda i ens va cremar. Ja veníem d’un grup que també havia condicionat la vida social i era una dedicació molt gran.\n—Vaig entrar on sóc ara, a la Fundació Deixalles, sense ànim de lucre, on fem inserció sociolaboral de col·lectius en risc d’exclusió social mitjançant feines relacionades amb el medi ambient, sobretot residus. Els ciutadans ens donen mobles i estris de llar que no volen i nosaltres veiem si es poden reparar i els venem. Treballo en la part de comunicació i ja fa cinc anys que hi sóc.\n—Amb el retorn d’Antònia Font ho podreu compaginar?\n—Sí. Una de les condicions per a tornar al grup era no deixar la feina. M’agrada molt treballar per a una entitat social, és molt reconfortant. És una entitat que vetlla perquè els treballadors tenguin flexibilitat i conciliació familiar, ho tenen molt present. Els vaig comentar que hi hauria dies d’assaig i concerts i no em van posar problemes per combinar-m’ho.\n—En el vostre cas, essent el vocalista, no deu ser fàcil passar de no cantar, pràcticament, a tornar-hi. Entrenareu la veu d’alguna manera?\n—L’altre dia ens vam reunir per a planificar els assaigs i xerràvem de com seria el concert, les cançons que hauríem de tocar i vam fer una llista de les que no ens podíem deixar. En van sortir moltíssimes. El ritme del concert era molt alt i tothom em va mirar a jo. En Joan Miquel deia: “Jo puc estar unes quantes hores tocant la guitarra, però la veu és diferent”. És un instrument viu que es cansa. Jo crec que anirà bé, els assaigs m’aniran bé per a entrenar. Són vuit anys sense cantar de manera tan assídua. Aleshores fèiem concerts de més de dues hores i durant tres dies seguits i no em va passar res. Els cantants ja sabem quines notes o quina manera de cantar castren més i vas més amb compte. Hi ha trucs que faré uns dies abans per a cuidar-me la veu. De totes maneres, jo he anat cantant. Tenir infants et dóna això, és a dir, pràcticament cada dia els poso a dormir acompanyats de la guitarra. Toc, cant, potser no dues hores seguides, però sí que vaig tocant força.\n—Sou un referent als Països Catalans, sobretot per als grups que no s’atrevien a cantar en català.\n—No sé si som referents, ens ho diuen, però no ens sentim referents. És veritat que a nosaltres ens ha anat relativament bé, perquè mai hem tengut por de cantar en català, sempre ho hem normalitzat. Hi ha grups que sempre han cantat en català, però han canviat la llengua per tocar a altres bandes o per arribar a més gent. Al final, com a espectador ja no te’ls creus. Si tu no t’ho creus, és impossible que l’espectador s’ho cregui. Sé xerrar-lo, però seria incapaç de transmetre en castellà el que transmet una lletra d’Antònia Font en català. Jo m’expresso en català, la meva llengua materna és el català i el sentiment que tenc és en aquesta llengua. La gent que rep aquesta transmissió ho han de notar, si és verdader o no. Anar a cantar en català a algun altre lloc amb por perquè no t’entenguin és una altra raó. No has de tenir por, jo mai he tengut por d’anar a Madrid o a Brussel·les perquè no m’entendrien. A mi m’ha passat de traduir una lletra i veure que és un desastre.\n—Parlant de concerts, no sé si quan parlàveu de tornar hi havia sobre la taula la idea de fer grans concerts. Amb què us sentiu més còmodes?\n—Tornarem a grans escenaris. Quan vam decidir de fer deu concerts, sabíem que seria així, perquè la gent té ganes de veure’ns. Si féssim com les darreres gires, que eren en teatres, ens haguéssim deixat molta gent fora. No era aquesta, la intenció. Tornem per nosaltres i per la gent, tot aquest conjunt ha de funcionar i era clar que els llocs triats serien grans. Com que no sabem si això continuarà, no volem que la gent es quedi amb ganes de veure Antònia Font perquè no hi havia prou entrades.\n—La decisió de plegar també va ser meditada? La gent no entenia per què ho vau deixar.\n—No va costar gaire de decidir que plegàvem. En aquest grup, si una cosa tenim, és que som honestos en tot allò que fem i crec que ho hem demostrat durant tota la carrera. Estàvem en bona forma, però estàvem cremats. Aguantar un espectacle artístic sense tenir-ne ganes és un error molt greu. Posar-te davant de gent i transmetre una lletra quan no en tens ganes ni la sents és com mentir-los. Feia un teatre i això no ho volíem. Tots vèiem que estàvem cremats, que ens costaria fer un altre disc i mantenir el mateix nivell de forces i ganes de transmetre mitjançant el directe. Per això vam dir que valia més aturar-ho, però va ser difícil, perquè era un moment molt bo com a grup.\n—Ara justament farà vint anys del disc Alegria. Com us fa sentir ser un grup intergeneracional? En els concerts que vindran potser hi veureu pares i fills que comparteixen passió per la mateixa música\n—Això sempre ens ha agradat molt. No sabem per què, però ens ha passat sempre. La nostra generació ha escoltat els discs, ens ha seguit com a grup i quan ha començat a tenir infants, a ells també els han agradat. Superar aquest límit generacional és molt bonic, perquè et permet gaudir d’un grup com a fill i com a pare. Molts d’aquests infants ens han escoltat al cotxe perquè els pares els posaven els discs, però molts d’ells, per edat, no ens han vist mai en directe. Això m’ha fet pensar també que era una bona idea tornar.\n—Per què vau escollir l’escenari del Primavera Sound per al retorn?\n—Després d’haver decidit la manera de tornar, el Primavera ens va fer una oferta i volia que Antònia Font hi toqués. Tenim bona relació amb els directius i sempre que hi hem tocat ens han tractat molt bé, i els feia molta il·lusió de fer alguna cosa amb nosaltres. Sempre ens han respectat, no només l’essència artística, sinó la manera de funcionar d’Antònia Font. Segurament tenim una manera de funcionar diferent perquè vivim en una illa i aquí va d’una altra manera. I aquesta manera de fer particular sempre ens l’han respectada.\n—Per acabar, què en sabeu, de l’Antònia Font?\n—N’Antònia Font era una amiga de la universitat i és una persona molt especial, una molt bona amiga. Són persones que segurament no veus durant molt de temps, però quan t’hi retrobes sembla que faci dos dies que les has vistes. Fa temps que no la veig, però mantenim el contacte. Per molt que no la veiem diàriament, sabem que hi serà. És una companya d’en Joan Miquel, en Pere i en Jaume. Aleshores ells tenien un grup de música universitari. A n’Antònia la vaig conèixer quan vaig començar al grup. Però ni ella ni nosaltres ens imaginàvem tot el que vindria després.


El temps a les Illes Balears - 15/06/18 - RTVE.es\nCap de setmana de bon temps amb temperatures estiuenques. Diumenge horabaixa poden créixer nuvolades i podrà caure qualque ruixat.\nver más sobre "El temps a les Illes Balears - 15/06/18" ver menos sobre "El temps a les Illes Balears - 15/06/18"\n> El temps a les Illes Balears - 15/06/18


Sistema de conducció elèctrica del cor - Uniopèdia, el mapa conceptual\n11 les relacions: Cor, Diagrama de Wiggers, Electrocardiograma, Jan Evangelista Purkyně, Marcapassos cardíac, Microscopi òptic, Miocardi, Nòdul auriculoventricular, Node sinusal, Signe de multiplicar, Tinció d'hematoxilina-eosina.\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Cor · Veure més »\nDiagrama de Wiggers. Vermell.\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Diagrama de Wiggers · Veure més »\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Electrocardiograma · Veure més »\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Jan Evangelista Purkyně · Veure més »\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Marcapassos cardíac · Veure més »\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Microscopi òptic · Veure més »\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Miocardi · Veure més »\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Nòdul auriculoventricular · Veure més »\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Node sinusal · Veure més »\nEl signe de multiplicar. El signe de multiplicar, ×, és un símbol matemàtic usat principalment per a denotar la multiplicació de dos nombres.\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Signe de multiplicar · Veure més »\nNou!!: Sistema de conducció elèctrica del cor і Tinció d'hematoxilina-eosina · Veure més »


Postlocutius. Per la supressió de les barreres de comunicació. Escolta'm: TAN DIFÍCIL ÉS ENTENDRE’NS?


Exposició de dibuixos “Ça chauffe pour la planète!”\nAGENDA > “Ça chauffe pour la planète!”\nDel 10-01-2019 al 31-08-2019\nAquesta exposició és un crit d’atenció sobre els greus problemes mediambientals del nostre planeta.\nEXPOSICIÓ PRORROGADA FINS AL 31 D’AGOST\nEl MW Museu de l’Electricitat de FEDA, que celebra el seu 10è aniversari, acull la mostra “Ça chauffe pour la planète!”. Es tracta d’una iniciativa emmarcada en el programa de la Temporada cultural francesa, en col·laboració amb l’associació Cartooning for Peace, que s’estrena en primícia mundial a Andorra.\nL’exposició és un crit d’atenció sobre problemes que concerneixen tothom: l’estat del nostre planeta i les greus conseqüències mediambientals generades per la contaminació, l’escalfament global i l’esgotament dels recursos naturals, que en fan perillar l’equilibri.\n“Ça chauffe pour la planète!” s’articula al voltant de diversos temes: Stop a la pol·lució, “Haro” a l’aigua, Rescalfament climàtic, Amenaça a la biodiversitat, Agroalimentació i salut, Geopolítica i ecologia, i Actuar, tots ells il·lustrats amb una trentena de dibuixos de la premsa internacional. Signen les obres autors de renom com Plantu, Tignous i Soulcié (França); Darío i Boligán (Mèxic); Tjeerd Royaards i Joep Bertrams (Holanda); Mix & Remix i Chappatte (Suïssa); Pov (Madagascar); Cristine (Portugal); Hader (Àustria), Riber (Suècia); Hall (Estats Units); Côte (Canadà) i Kroll (Bèlgica), entre d’altres. Les imatges, de grans dimensions, estan acompanyades de cites de Yann Arthus-Bertrand, fotògraf i activista mediambiental de prestigi internacional i autor del pròleg del llibre que l’associació Cartooning for Peace ha editat fa poc.\nLloc i dates: MW Museu de l’Electricitat (FEDA), Encamp, del 10 de gener al 31 d'agost de 2019.\nOrganització: ambaixada de França, amb el suport de l’organització Cartooning for Peace i la col·laboració de FEDA.


EMPORDÀ LLEURE: Preus de més de 50 euros de mitjana als casals per a la setmana blanca\nPreus de més de 50 euros de mitjana als casals per a la setmana blanca\nLa Fapac manté que la retallada de subvencions ha fet encarir els preus de les activitats\nPer ara la demanda de places és inferior a l'esperada\nUna mitjana d'entre 50 i 60 euros costen els casals organitzats per la setmana blanca a les comarques gironines, que comença el 28 de febrer i acaba el 4 de març. Aquest és el càlcul que fa la Federació d'Associacions de Pares (FAPAC) a partir de les activitats de les que tenen constància fins ara. Aquestes activitats han estat organitzades per ajuntaments, entitats diverses i associacions de pares i mares, directament o per mitjà d'empreses. “Les subvencions que s'havien de rebre de la Generalitat s'han retallat. S'havia calculat que serien de mitjana d'entre 7 i 8 euros per escolar, però al final són d'entre 2 i 3 euros”, destaca el president de FAPAC a Girona, David Font.\nEl president de la FAPAC manté que, en global, “l'oferta dels mesos d'estiu és més barata”. A més, remarca que cal tenir en compte el context de crisi econòmica, una circumstància que, segons Font, es pot traduir en el fet que “aquesta sigui la setmana dels avis”, molts dels quals es faran càrrec dels néts mentre els pares treballen. “També hi ha moltes persones a l'atur que no es poden permetre pagar activitats”, afirma Font i aquest és un altre dels motius pels quals fins ara no hi hagut la demanda de places esperada.\nEl president de la FAPAC considera que abans de decidir impulsar aquesta setmana blanca, “des de la Generalitat s'haguessin hagut de posar els recursos necessaris perquè les activitats fossin al màxim de barates possible o fins i tot gratuïtes”. El calendari escolar estrenat aquest any incorpora com a principal novetat la setmana blanca, impulsada per l'anterior govern i que CiU ja ha anuncia que, en principi, no tindrà continuïtat el curs vinent.\nFalten pocs dies perquè arribi la setmana blanca i encara hi ha moltes places\ndisponibles en l'àmplia oferta d'activitats que s'ha organitzat a les comarques gironines per donar cobertura a les hores lliures dels escolars.\nA més de les activitats recollides per la FAPAC, hi ha un gran nombre d'ofertes organitzades per empreses, algunes de les quals són de preus força elevats i altres més assequibles.\nLa preparació d'activitats per a la setmana festiva als centres escolars fa temps que s'ha iniciat. Més de quaranta associacions de pares i mares (AMPA) de les comarques de Girona i alguns ajuntaments ja han comunicat a la FAPAC les activitats que han organitzat.\nEl Punt Comarques Gironines 20-02-2011 Pàgina 6


La Carxofa de Benicarló millorarà la seua qualitat vegetal gràcies al suport de la Diputació | Canal56 Notícies\nInicio Benicarló La Carxofa de Benicarló millorarà la seua qualitat vegetal gràcies al suport de la Diputació\nLa Corporació Provincial i el Consell Regulador de la DO Carxofa de Benicarló han firmat un conveni per a millorar el rendiment en la producció de la carxofa. Amb l’aportació de 57.000 euros, s’adquiriran noves soques de planta certificada que es distribuiran entre tots els productors\nL’alcaldessa ha agraït a la Diputació de Castelló la seua aposta. «És un dels convenis que més ens satisfà —ha reconegut—, perquè suposarà un impuls important per a tot el sector primari de Benicarló i de tota la comarca». En aquest sentit, Xaro Miralles ha recordat que «la Carxofa de Benicarló no només ens toca a Benicarló, sinó també als altres tres municipis que s’inclouen en la denominació d’origen: Vinaròs, Peníscola i Càlig».\nL’alcaldessa ha finalitzat assegurant que «el sector primari forma part del nostre patrimoni, de la nostra cultura i de la nostra gastronomia». «I, a més —ha afegit— és un dels grans valors del nostre turisme».\nLa Generalitat aprova el dragatge de la séquia Sangonera de Peníscola per a setembre


Aquest diumenge, concentració ciclista a Riudoms per dir «prou als homicidis» | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nAquest diumenge, concentració ciclista a Riudoms per dir «prou als homicidis»\nLa Federació Catalana de Ciclisme ha convocat «una concentració ciclista aquest proper diumenge dia 12 d’agost a Riudoms per fer-nos sentir com a col·lectiu i dir prou als homicidis, i exigir més respecte a les carreteres». Segons ha fet públic en un comunicat, aquesta mobilització està oberta «a tots els federats i no federats, afeccionats a la bicicleta, practicants habituals i no tant habituals, associacions relacionades amb la bicicleta, clubs i a tothom que es senti interpel·lat davant els greus atropellaments mortals de ciclistes que es succeeixen a les carreteres d’aquí i d’arreu, el darrer dels quals va costar la vida a dos veïns de Riudoms diumenge passat».\nEl col·lectiu ciclista vol aprofitar la cita per reclamar «una reforma urgent de la Llei, canvis immediats en el codi penal» i «Fora alcohol i drogues al volant A tots ens esperen a casa, i volem arribar-hi sans i estalvis!».\n10.45h – Concentració dels ciclistes al Passeig Germans Nebot de Riudoms (1a entrada des de Reus) Ubicació\n11.00h – Lectura del Manifest per reclamar un canvi al codi penal i una millora de les carreteres. Record a les dues víctimes de l’accident del diumenge passat, i a la resta de víctimes ciclistes i afectats per accidents\n11.15h – Marxa lenta amb bicicleta pels carreres de Riudoms i fins a la carretera T310, al punt quilomètric on van perdre la vida els dos ciclistes: Esteban Díaz de los Bernardos i Ignacio Villanueva Risalte. Ofrena floral.\n11.40h – Tornada al punt d’inici de la marxa lenta a Riudoms, i fi de la concentració


On June 6th and 7th, the XARXES-INNOVAESTIC 2019 conference will be held on the Campus of the University of Alicante, a meeting that is part of the XVII Seminars on Research Networks in University Teaching (XARXES 2019) and the III International Workshop on Innovation in Higher Education and ICT (INNOVAESTIC 2019).\nDuring these days, some companies and colleagues from the ARGET research group will present their communications:\nEsteve-González, V. & Mogas-Recalde, J. (2019) Aprendre a avaluar: un estudi de cas d’avaluació 360º. Redes-Innovaestic 2019, Alcanant, Espanya.\nUsart, M. & Palau, R. (2019) Eficiencia, facilidad de uso y usabilidad de una herramienta de videoanálisis para la evaluación de la Competencia Digital Docente. Redes-Innovaestic 2019, Alcanant, Espanya.\nLázaro-Cantabrana, J.L.; Sanromà-Giménez, M.; Molero-Aranda, T. & Gisbert- Cervera, M. (2019) Evaluación de la CDD a partir del video análisis de ambientes de aprendizaje creados en un entorno virtual 3D. Redes-Innovaestic 2019, Alcanant, Espanya.


Associació de Veïns i Veïnes Coll-Vallcarca: de novembre 2007\nEXCURSIO PONT DE LA CONSTITUCIO DESEMBRE\n- S U S P E S A -\nEls DIES 6, 7, 8 i 9 de desembre hem organitzat una sortida de quatre dies en un circuït a l'Alt Empordà/ Costa Brava.\nUn clima benigne de la nostra costa ens ajudará a passar un mes d'hivern sense massa fred, sempre que la tramuntana no bufi.\nConeixerem un parc natural dels Aiguamolls de l'Empordà, Perelada, Castelló d'Empúries, Girona, La casa de la màgia, i podrem comprar galetes de Can Trias a santa Coloma de Farnés.\nInformació i anotacions per a l'excursió heu de venir a l'A.V.C.V. de dilluns adijous de 5 a 7 tarda.\nTelefon 93 284 28 80.\nPublicado por AVV.COLL-VALLCARCA en dilluns, de novembre 12, 2007 Cap comentari:\nEtiquetas: excursio pont constitucio\nEXPOSICIO DE QUADRES DE PUNT DE CREU DE MONTSE LACASA\nUna extensa mostra de quadres de punt de creu exposa la senyora Montse Lacasa, un conjunt executat amb la delicadesa de mans fines i bon gust per les manualitats i oficis artistics.\nInvitem a totes les senyores i senyors a veure una obra que no solament s'ha de tenir gsut en fer-la sinó que també es una disciplina de treball.\nPer a algunes persones és una teràpia i per alguns metges cirugians és un entrenament pels seus dits.\nPodreu veure aquesta exposició fins el 15 de desembre.\n6è Concurs de Contes Eròtics\n6è CONCURS DE CONTES EROTICS - CARNAVAL DE VILANOVA I LA GELTRU. 2008\nAgrupació de Balls Populars de\nTermini 1 de desembre de 2007\nPublicado por AVV.COLL-VALLCARCA en diumenge, de novembre 04, 2007 Cap comentari:\nEtiquetas: concurs contes eròtics.\nA qui pugui estar interessat, anunciem que la Ciutat d'Olot, a través del seu ajuntament i de l'Institut de Cultura, convoca quatre premis literaris per a 2008.\nNosaltres fem especial atencio pel concurs dde Haiku En Línia.\nVeieu les bases i els premis.\nABUS I DISCRIMINACIO VEÏNAL\nEl carrer Mare de Déu dels Reis connecta amb el carrer de Sant Camil, han estat tancats al pas per a tots els ciutadans llevat dels veïns que viuen en aquest dos carrers.\nLa iniciativa prové de l'Associacio de Veïns del Passatge d'Isabel que n'és la promotora. En les reunions amb l'ajuntament es va acordar que el carrer no fos pas de camions perquè el pas s'estrenyia en arribar a l'escola Farigola i edifici dels components de l'associació de Veïns de passatge d'Isabel.\nEn el seu moment l'associació de veïns Coll-Vallcarca, va dir en una reunió que el dret de pas obert des de fa més de cent anys no es podia tancar a la ciutadania perquè una dotzena de families protestessin per assolir el seus objectius.\nAixí, l'ajuntament ha estat débil, i ha permès tancar el pas i privar d'un cami que donava serveis a Mas Falcó, Coll, i altres que venien de la Taxonera i Carmel.\nQuina es la qüestió. Que es malmeten els drets dels ciutadans i s'incrementa el valor de patrimoni dels veïns d'aquest dos carrers, ja que solament ells tenen l'us i usufruït, per la qual cosa han incrementat el seu patrimoni pagant els mateixos impostos.\nCreiem que la queixa no s'ha de poder fer esperar. Farem la consulta a la Síndica de Barcelona i poteriorment al Sindic de Greus de Catalunya.\nConsiderem aquesta decisió un abús, una permisivitat i una desconsideració a opinions fetes en el seu moment en una reunió amb l'ajuntament demanant que no es tanqués al pas dels vehicles utilitaris però si els camions.\nPublicado por AVV.COLL-VALLCARCA en dissabte, de novembre 03, 2007 Cap comentari:\nALBER MUSSONS COMIAT\nSentim molt la pèrdua d'un gracienc que ha donat molt per Gracia. Un bon company com a conseller municipal i una persona propera, la seva trajectoria professional i politica ha acabat en aquest comiat que a tots ens ha deixat sorpresos, ja que no sabiem que podés estar malalt tot i que en aquest moment no ens sabem encara les causes del seus traspàs.\nA tots els companys del Districte de Gracia, a tots els amics que havia fet amb el pas dels anys, a tots els companys que ha tingut com a conseller i a tots els companys del Partit Socialista de Catalunya de Gracia, us volem fer arribar el nostre condol, el nostre que es el vostre, i especialment per a Gracia i els barris del Nord. La gran pérdua pels familiars ha de considerar-se també per a la nostra ciutat.\nUn últim comiat a qui va ser proper i ens va tractar amb la seva bonhomia i bon tarannà el qual ens va fer sentir amic seu.\nAdeu company, sempre et recordarem\nPublicado por AVV.COLL-VALLCARCA en divendres, de novembre 02, 2007 Cap comentari:\nAL NOVEMBRE NO FEM EXCURSIO\nComuniquem als usuaris ,socis i veïns que el mes de novembre no farem cap excursió.\nPerò si que estem preparant la calçotada pel mes de gener 2008\nEtiquetas: excursio novembre no es fa\nREFLEXIONS QUE ES REPETEIXEN AMB ELS ANYS\nAdjuntem uns documents per a qué veiem que a través dels anys, del temps, els problemes són els mateixos, però canvien les formes. Els veïns són els mateixos, però n'hi han de nous, i tenim ara, nouvinguts. Uns nous veïns que alguns s'han d'integrar al barri perquè venen d'altres cultures i latituds. I d'altres que venen de nou a viure al nostre barri.\nUn barri que es privilegiat en l'aspecte de la zona verda, però que és molt dur per a persones amb malalties cardiovasculars, disminuïts fisics i els malalts cronics que no surten de casa seva durant molts anys, perquè no tenen simplement un ascensor.\nHem de ser conscients i hem de donar importancia a la qualitat de vida de tothom. Les persones grans desvalgudes per l'economia, per la salut, i pels escasos medis socials, s'han de tenir en compte en les modificiacions dels barris i dels projectes urbanistics que ens venen a sobre durants els propers mesos i anys.\nPerò un tema es allò que que sempre hem fet com AV. i altre es la poca particiapció dels veïns, que durant tants anys, molts anys, segueixen esperant que els altres els resolguin les seves coses i problemes particulars, posant el cap sota l'ala i no volent veure la pròpia realitat.\nEns esperen uns mesos de participació. Cal ser conscients que si no es participa algú decidirá per nosaltres. Des de l'AVCV, tenim l'escandall de molts anys anotat, i farem valdre les queixes i reivindicacions fetes através dels anys davant l'ajuntament perquè no s'oblidi de tot allò que es demana per a la qualitat de vida del barri del Coll.\nPublicado por AVV.COLL-VALLCARCA en dijous, de novembre 01, 2007 Cap comentari:\nMARATO DE TV3 CONFERENCIA A L'AVCV\nEl día 8 de Novembre a les 18 de la tarda, la doctora Margarida Mas, donará una conferencia sobre les malalties cardiovasculars, en motiu de la Marató de TV3 que ha de servir per a recaptar fons per a la investigació d'aquesta malalties, per a qué en el futur es trobin més recursos y més medis per a fer prevenció d'aquesta malaltia que no avisa, no té la cortesia d' avisar amb el dolor, sinó que ve de cop, quan menys t'ho esperes.\nLes malalties s'han de prevenir amb qualitat de vida, bons habits, vida sana i viure sense estrés, sense disgustos greus, etc. per a poder prevenir ens han d'ensenyar a fer-ho.\nUs invito a vebnir a l'AVCV, és una conferencia que es oberta a tothom.Per tant veniu el dia 8 a la tarda al local social de l'associació


Crescent Bt. "v. a." céginfo, cégkivonat - OPTEN