«Nos alegramos de que el PSOE entienda que el PGOU no es sagrado» - Sevilla Ciudad\n«Nos alegramos de que el PSOE entienda que el PGOU no es sagrado»\nEl delegado de Urbanismo, Maximiliano Vílchez, ha asegurado que «se alegra de que el PSOE cambie de opinión y entienda que el PGOU no es sagrado» en respuesta a la propuesta del PSOE de modificar el Plan General de Ordenación Urbana para convertir un terreno de EPSA en Palmete en una zona verde.\nVílchez ha explicado que «la Junta de Andalucía a través de EPSA tiene unos derechos urbanísticos de acuerdo con el PGOU para construir 350 viviendas en esa parcela que actualmente es un vertedero incontrolado. El Ayuntamiento de Sevilla, si los vecinos quieren y EPSA lo solicita, no tiene inconveniente en alterar esos aprovechamientos, sea con carácter provisional o definitivo por lo que será preciso llegar a un acuerdo con EPSA».\nEn este sentido, Vílchez ha señalado que «nos resulta sorprendente que Juan Espadas haya tardado tanto en entender que el PGOU ha de adaptarse a los vecinos, pero nunca es tarde si la dicha es buena» y ha añadido que «estamos seguros de que este cambio de opinión será bueno para los sevillanos».\nEl delegado de Urbanismo ha asegurado que «ahora esperamos que el PSOE adopte la misma postura con la Gavidia y el parking de la Alameda ya que esto supondría empleo y productividad para Sevilla».\n«Hasta ahora el PSOE ha estado negando cualquier cambio en el PGOU pero entendemos que por fin han entrado en razón y se han dado cuenta de cuáles son las necesidades reales de la ciudad», ha explicado Vílchez quien ha añadido que «el PGOU necesita modificaciones para que la ciudad se adapte a las nuevas circunstancias se desarrolle y cree empleo».\nAdemás, Vílchez ha resaltado que «Espadas ha estado haciendo política sin pensar en los intereses de los ciudadanos, ya que él sabe de sobra que el PGOU no es intocable y que tiene muchos errores que hemos tenido que ir subsanando».\nPor otro lado el delegado de Urbanismo ha explicado que «llama también la atención la nueva contradicción en la que incurre el señor Espadas ya que por un lado demanda al Ayuntamiento de Sevilla la construcción de viviendas y por otro, como en este caso, en un espacio de terreno donde esta aprobado que la empresa de la vivienda de la Junta de Andalucía EPSA, tiene que construir 350 viviendas, diga ahora que se dejen de construir viviendas».\n«No obstante de este el Ayuntamiento no tenemos inconveniente en llegar un acuerdo porque llevamos trabajando mucho tiempo en la línea de escuchar a los vecinos y cubrir sus necesidades, por ello nos alegramos de que el PSOE se sume a esta manera de trabajar y no tenga miedo a cambiar el PGOU cuando sea necesario», ha destacado el edil responsable del área de Urbanismo.


Comprar La Brunaude Sauvignon Blanc | Preu i opinions a Uvinum\nLa Brunaude Sauvignon Blanc\nSi vols comprar La Brunaude Sauvignon Blanc, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi blanc Pays d'Oc.\nLa Brunaude (Pays d'Oc)\n7,70€ (Preu aproximat)\nNo és possible comprar La Brunaude Sauvignon Blanc en aquest moment.\nAvisa'm quan pugui comprar La Brunaude Sauvignon Blanc.\nDóna'ns el teu email i et notificarem quan puguis comprar La Brunaude Sauvignon Blanc en línia.\nNOTA DE TAST: Vista: Color pàl·lid de palla. Nas: notes de fruita blanca. Boca: ric i ple, amb gust de fruita amb un acabat cruixent. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Pays d'Oc VINYA: Les vinyes de Sauvignon Blanc de la finca Domaine la Brunade, un vi blanc de taula: la La Brunaude Sauvignon Blanc . La... llegir complet »\nFitxa tècnica · La Brunaude Sauvignon Blanc\nLes Jamelles Chardonnay Pays d'Oc...\nLes Jamelles (Vi Blanc)\nMetairie Les Chênes Cabernet...\nMetairie (Vi Negre)\nLaroche Mas la Chevalière Vin de Pays...\nDomaine Laroche (Vi Negre)\nLes Vignobles Foncalieu Latoque...\nFoncalieu (Vi Negre)\nLaroche Merlot de la Chevalière Vin...\nDomaine de la Grange Tradition...\nDomaine de la Grange (Vi Negre)\nLes Romains 2016\nVignes Des Deux Soleils (Vi Negre)\nVins La Brunaude\nDescripció · La Brunaude\nLa Brunaude Sauvignon Blanc (Sauvignon Blanc)\nVista: Color pàl·lid de palla.\nNas: notes de fruita blanca.\nBoca: ric i ple, amb gust de fruita amb un acabat cruixent.\nDENOMINACIÓ D'ORIGEN: Pays d'Oc\nVINYA: Les vinyes de Sauvignon Blanc de la finca Domaine la Brunade, un vi blanc de taula: la La Brunaude Sauvignon Blanc . La vinya és propietat de la propietat Laurent Miquel i s'estén prop de la ciutat de Béziers, als peus de les muntanyes i Carroux a pocs quilòmetres del mar, estem al cor de Liunguadoca, al sud de França. El clima mediterrani i el sòl calcari i argila per a impartir les característiques Raïm de notes aromàtiques i gustatives. La vinya es cria seguint les pràctiques agrícoles respectuoses amb el medi ambient i els cargols.\nRAÏMS: 100% Sauvignon Blanc\nENVELLIMENT: Un vi jove per ser gaudit.\nELABORACIÓ: La vinificació de La Brunaude Sauvignon Blanc es porta a terme de la manera tradicional. Després d'una selecció de les millors raïms, s'inicia la recol·lecció manual, seguida d'desrapat i mòlta del raïm. El suc resultant es separa immediatament de les pells per iniciar la vinificació. Llavors comença la fermentació alcohòlica en dipòsits d'acer a una temperatura controlada, que és seguit per un temps de maduració en bótes de roure. Una vegada que el vi ha pres forma, finalment és embotellada i està llest per ser consumit.\nMARIDATGE: Carns blanques i aus de corral, pastes i amanides.\nTEMPERATURA: 8 ° -10 ° C\nVeure els millors Vins de Pays d'Oc segons les opinions sobre vi a Uvinum\nComprar Vi La Brunaude:\nPays d'Oc (Vi Negre)\nLa Brunaude Viognier\nPays d'Oc (Vi Blanc)\nLa Brunaude Chardonnay\nMés comentaris sobre La Brunaude Sauvignon Blanc\nPublicat el 26/07/19 a les 07.41\nNOTA DE TAST:Vista: Color pàl·lid de palla.Nas: notes de fruita blanca.Boca: ric i ple, amb gust de fruita amb un acabat cruixent.DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Pays d'OcVINYA: Les vinyes de Sauvignon Blanc de la finca Domaine la Brunade, un vi blanc de taula: la La Brunaude Sauvignon Blanc. La vinya és propietat de la propietat Laurent Miquel i s'estén prop de la ciutat de Béziers, als peus de les muntanyes i Carroux a pocs quilòmetres del mar, estem al cor de Liunguadoca, al sud de França. El clima mediterrani i el sòl calcari i argila per a impartir les característiques Raïm de notes aromàtiques i gustatives. La vinya es cria seguint les pràctiques agrícoles respectuoses amb el medi ambient i els cargols.RAÏMS: 100% Sauvignon BlancENVELLIMENT: Un vi jove per ser gaudit.ELABORACIÓ: La vinificació de La Brunaude Sauvignon Blanc es porta a terme de la manera tradicional. Després d'una selecció de les millors raïms, s'inicia la recol·lecció manual, seguida d'desrapat i mòlta del raïm. El suc resultant es separa immediatament de les pells per iniciar la vinificació. Llavors comença la fermentació alcohòlica en dipòsits d'acer a una temperatura controlada, que és seguit per un temps de maduració en bótes de roure. Una vegada que el vi ha pres forma, finalment és embotellada i està llest per ser consumit.MARIDATGE: Carns blanques i aus de corral, pastes i amanides.TEMPERATURA: 8 ° -10 ° CALCOHOL: 12%\nTop Vendes Pays d'Oc\nDomaine Astruc Reserve Cabernet Sauvignon 2015\nDomaine Les Yeuses Muscat Sec 2016\nLaroche Chardonnay de la Chevalière Pays d'Oc 2017\nMetairie Les Chênes Cabernet Sauvignon Merlot 2016\nGérard Bertrand Réserve Spéciale Viognier 2017\nLes Vignobles Foncalieu Latoque Réserve Pays d'Oc 2016\nLaroche Merlot de la Chevalière Vin de Pays d'Oc 2017\nLa Brunaude Sauvignon Blanc de France\nCerques relacionades sobre La Brunaude Sauvignon Blanc\ncomprar Vi blanc Pays d'Oc\nmillors Vins de Pays d'Oc\nVins de Pays d'Oc barats\nVins de Pays d'Oc més venuts\ncomprar Vi Languedoc Roussillon\nVins de Languedoc Roussillon qualitat preu\nVins de Languedoc Roussillon barats\nVins de Languedoc Roussillon més venuts


RESOLUCIÓ TES/936/2019, de 12 de març, de convocatòria per a la concessió de subvencions destinades a les administracions públiques de Catalunya per a la investigació i recuperació de sòls de la seva propietat que es veuen afectats per indicis de contaminacions puntuals o per abocaments de residus industrials per causant desconegut (ref. BDNS 447036). - ICAB


Les societats amb domicili social a la demarcació territorial de la nostra Corporació que tinguin per objecte social l’exercici en comú de l’advocacia, s’hauran de constituir com a societat professional i inscriure’s tant al Registre Mercantil com al Registre de Societats Professionals del Col·legi, de conformitat amb el que disposa la Llei 2/2007, de 15 de març de societats professionals.\nPer a fer-ho, heu d’omplir els models següents:\n- Model 4- Sol·licitud individual de pagament de quotes col·legials al número de compte corrent d’una societat professional.\nEn ambdós casos heu d’omplir un model per a cadascun dels socis/es advocats/es col·legiats/es a la nostra Corporació.\nEls drets d’inscripció són 210 euros, que es podran pagar:\nMitjançant transferència bancària al número de compte ES22-3183-0803-1720-0007-4829 (heu de portar el comprovant de la transferència).\nTargeta de crèdit ( Visa o Mastercard).\nEn efectiu a la Caixa d’Advocats ( Roger de Llúria, 108).\nFinalment, presentada tota la documentació necessària i comprovat que compleix amb tots els requisits establerts legalment, la inscripció serà objecte d’aprovació per la Junta de Govern. Posteriorment, el Col·legi emetrà un certificat que s’adreçarà al domicili social de la societat professional, tot informant sobre la resolució favorable d’inscripció i del número de registre d’aquesta.\nSegons l’article 8 de la Llei de societats professionals, qualsevol modificació o canvi en les dades de la societat: canvi de domicili social, compravenda de participacions, trasllat de domicili, pèrdua de la condició de soci i/o d’administrador, modificació de capital social, modificació dels estatuts socials, i qualsevol altra modificació social, s’ha d’inscriure en el registre de Societats Professionals del Col·legi corresponent al domicili social.\nModel 2- Sol·licitud d’inscripció de Modificació de dades ja inscrites.\nOriginal i fotocòpia de l’escriptura pública on constin les modificacions socials.\nEs poden donar diferents supòsits en què cal sol·licitar la baixa d’una societat professional del Registre de Societats Professionals del Col·legi: dissolució de la societat, pèrdua de la condició de societat professional, pèrdua de la condició de societat professional d’advocats...\n11/02/21 278.49 Kbpdf\n11/02/21 279.16 Kbpdf\n11/02/21 276.58 Kbpdf\n11/02/21 251.73 Kbpdf\n11/02/21 253.15 Kbpdf\n11/02/21 189.93 Kbpdf


Agramunt posa en funcionament dos punts de càrrega de vehicles elèctrics - Tàrrega Televisió\nL’Ajuntament d’Agramunt ha posat en marxa aquest dilluns els dos punts de càrrega ràpida per a vehicles elèctrics que ha instal·lat al municipi. Els punts que s’han instal·lat a la plaça Fondandana tenen una potència de 50 kW i permeten la càrrega simultània de fins a quatre vehicles.\nPer poder fer ús d’aquests punts de càrrega els usuaris han de descarregar-se l’aplicació @chargeandparking a través de la qual han de fer el pagament i on es pot veure l’estat de càrrega del seu vehicle. L’aplicatiu també permet fer reserves del sortidor i informació sobre l’estat de l’estació de càrrega per saber si es troba en funcionament o no.\nEls carregadors s’han instal·lat en un punt estratègic, a pocs metres de la carretera C-14 que uneix els Pirineus amb el Camp de Tarragona al seu pas per Agramunt. L’estació permetrà que els usuaris de cotxes elèctrics puguin fer parada al municipi i realitzar compres o visitar Agramunt mentre es carrega el seu cotxe. L’estació a més també permetrà que els veïns agramuntins que disposin de vehicles elèctrics puguin fer una càrrega més ràpida que els carregadors domèstics no permeten. Els punts de càrrega d’Agramunt ja apareixen en totes les aplicacions i mapes de la comunitat d’usuaris de cotxes elèctrics. A més, i per facilitar l’ús d’aquest tipus de vehicles, en el passat ple ordinari de l’Ajuntament d’Agramunt es va aprovar amb els vots favorables d’Acord d’Esquerra i l’abstenció del grup Junts per Agramunt una bonificació del 75% de l’impost per a vehicles elèctric o amb sistema híbrid.


Art i Avorriment a ADN Platform Art i Avorriment a ADN Platform\nEl passat dissabte 24 es va inaugurar a ADN Platform (Víctor Hugo1. Sant Cugat) L’exposició Tedium Vitae, exposició que mostra l’avorriment com a catalitzador de la creació artística. Amb la rúbrica de l’artista croata Mladen Stilinović, i diversos artistes joves del país: Adrian Melis, Jaume Simon Contra, Marta Burugorri, Martin Llavaneras, Raquel Friera, Los Jambos, Sol Prado i Javier Peñafiel. Tedium Vitae construeix un discurs agermanat amb la pròxima exposició del Centre Cultural Fabra i Coats: Indisposició General. Assaig sobre la Fatiga, comissariada per Martí Peran.\nL’exposició és el resultat del curs de comissariat d’exposicions On Mediation 2, ofert per la Universitat de Barcelona i coordinat amb encert per Christian M. Alonso i Olga Sureda sota l’atenta batuta del mateix Martí Peran. Aquest curs és una molt rara avis en el món de l’art a Catalunya, ja que hom hi pot aprendre a ser curador o comissari, un aprenentatge que s’hauria d’incloure dins mateix de la carrera d’Història de l’Art, però que es relega a cursos i seminaris. D’altre banda, cal destacar que la Galeria ADN es presti al servei que suposa, per risc i gosadia, a deixar un dels seus espais per fer l’apartat pràctic d’aquest curs.\nL’avorriment és el tema d’aquesta mostra i és explorat amb una certa ironia. Ja sigui per l’edat dels artistes, dels comissaris, o per no volgué ser el fill petit de l’exposició de la Fabra i Coats. L’avorriment com a arma, com a passatemps, com a inacció completa que és tota l’acció… L’avorriment com a símptoma d’una societat que avoca els seus fills a la inacció, a la inacció d’estudiar per no tenir feina, de treballar per no cobrar, de no fer res com a condició vital. Una exposició que explora les diferents possibilitats de l’avorriment. Aquest tema, àmpliament tractat, el podem remuntar a la famosa Regenta, que viu a Vetusta i es veu abocada a la lectura perpètua de llibres insubstancials i als amors que li són negats. Però també en el nihilisme exasperant de meitats del segle XX. L’exposició per sort renúncia a ser una petita història del tedi i mostra l’obra d’artistes conceptuals. Una tria basada en el manifest de Mladen Stilinović; The Prize of Laziness, en què es reflexiona sobre la mandra i la creació artística, afirmant que els artistes orientals en estar suportats durant dècades per règims socialistes es podia avorrir, i els seus col·legues capitalistes no ho podien fer, ja que havien de vendre quadres per subsistir. D’altra banda Javier Peñafiel mostra la pancarta: El trabajo, entonces, innacesible para el capital, que posa en contrast l’exposició i la paradoxa de l’artista que crea sota el signe de Mladen, pot ser que hi hagi un treball basat en el dolce fare niente? Seria doncs la paradoxa de tot treball, i completament inaccessible pel capital.\nL’exposició Tedium Vitae, comisariada per Marta Bisbal, Gerda Kochanska, Andrea López Bernal, Laura Olea, Mònica Planes, Pol Ricart Herms Pablo Santaolalla, Carlota Surós i Joan Vila i Boix, es podrà veure fins a la tardor d’aquest any i és un bon exemple de l’empenta artística que té el nostre país, on l’art conceptual està agafant força, ja que compta amb una base cada cop més gran de creadors i esperem que sigui acceptat pel públic ja sense condicions. L’exposició Tedium Vitae és un bon exemple de com lligar un discurs polític a unes obre fent-lo entenedor pel públic general, per així apropar-lo a altres obres i que s’integri en el cercle de l’art.


Un dia de Circ | Col·legi Sant Pau Apòstol\nUn dia de Circ\nEl dijous 2 de maig, tot el segon cicle d’educació infantil va realitzar una sortida molt especial per diversos motius, el primer és que era la primera vegada que tot el cicle realitzava una sortida conjunta i el segon, que l’equip docent apostava per realitzar un inici de Neuroambient a l’exterior de l’escola. També cal esmentar, la importància de certs objectius pedagògics de la sortida com poden ser la interacció entre alumnes de diferents edats, on els més grans ajuden als més petits, o el treball psicomotriu desenvolupat en els diferents tallers de circ.\nEl lloc i l’espai, on vam desenvolupar totes les activitats va ser el Circ que la Companyia Passabarret té a Valls, on una carpa gegant anomenada Tomassa situada al ben mig de la natura i un conjunt d’equilibristes, pallassos i experts en malabars ens van donar la benvinguda. Aquest emplaçament idíl·lic ens va servir de connexió ideal per relacionar l’inici del Neuroambient: “Natura, cuida’ns que nosaltres et cuidarem” amb tot el que vam realitzar al circ.\nEl primer que vàrem fer va ser organitzar els infants en grups de diferents edats potenciant d’aquesta manera les relacions entre grans i petits, per tal d’ajudar-se entre ells i relacionar-se amb nens i nenes d’altres cursos. Seguidament, vam realitzar tallers de circ d’equilibri individual, de malabars, de salts, de pallassos i equilibris grans cooperatius, on tothom podia gaudir del joc, de l’aprenentatge i de la diversió al seu nivell i amb qui volgués.\nPer finalitzar el dia, vam gaudir d’un espectacle a la carpa, La Tomassa, de pallassos i equilibristes que va fer que els nostres alumnes passessin una estona inoblidable.\nInici » Notícies » Un dia de Circ


Monday, 9 de May del 2011 | 19:34\nLliçons d'Escòcia: el Regne Unit no és Espanya, però Catalunya no té l'SNP\nEl govern britànic no bloquejarà el futur referèndum d'autodeterminació a Escòcia, després de la inapel·lable victòria electoral aconseguida per l'independentista Alex Salmond. Cert, Espanya no és el Regne Unit, però l'independentisme parlamentari català tampoc no és l'escocès.\nDavid Villa no està fi. Jugar a l'extrem esquerre ha acabat per restar-li confiança. Amb la pilota als peus i de cara a porta. La Copa del Món passa factura i la temporada se li està fent llarga. Però queda temps abans d'anar a Wembley i recuperar el seu millor nivell ha de ser una prioritat.\nEl Baròmetre de la Comunicació: voluntat de supervivència\nEl director general de Fundacc, Joan Sabaté, ha indicat aquesta setmana que, tot i que encara no es pot assegurar un futur al Baròmetre de la Comunicació, "la voluntat de tothom és mantenir la seva continuïtat".\nLa irrupció de Castells en campanya irrita a CiU\nL'exconseller d'Economia va instar al govern a no "crear alarmisme, de vegades fins i tot magnificant els problemes, per interessos inconfessables".\nCatalunya i Euskadi: dues històries, una mateixa lluita\nAntoni Batista ha posat en un mateix pla Catalunya i Euskadi: la primera còncava i pactista. La segona a la inversa: convexa i de resistència.\nEl TC considera que posar traves a Bildu és posar-ne també a l'Estat\nNo s'ha de posar en perill l'Estat. Aquesta és la base sobre la qual s'ha sustentat la darrera sentència del Tribunal Constitucional.\nJ.Gifreu: "Cal demanar al grup Godó que apliqui la lògica de la normalitat del català a tots els mitjans del grup"\n"Fins quan haurem d'esperar un acte de fe similar en el cas de 8TV?".\nFerran Requejo: "El PSC es pot convertir en un càncer per al país"\nEl Catedràtic afirma que la formació "és un partit sense nord, sense projecte, sense lideratge i submís al PSOE".


Història - Peus Quets Sueca\nQuan una colla d’amics bojos per córrer a peu (Vicente Martínez, Ernesto Pérez, José Luís Corbera, Daniel Meseguer i Fermín Baldoví) decidia fer ferma la seua idea de crear un club de córrer i dur endavant el seu projecte, nasqué l’entitat esportiva Peus Quets, el 14 d’abril de 1988. Conten, que aquell nom tan atípic per a un club on l’activitat principal és córrer, moure’s i no quedar-se quiets, és fruit d’un joc infantil que es jugava per aquells anys al poble, anomenat pels xiquets: “Pies quietos”. Tot començà amb xicotetes il•lusions i desitjos i podem dir que es van complir.\nAquest mateix any, el dia 17 d’abril a les 9:30 es va celebrar la I VOLTA POPULAR CIUTAT DE SUECA amb un total de 1.410 corredors entre les distintes categories, destacant pel seu major nombre els benjamins, amb 450 corredors.\nAssenyalar que la segona Volta a Peu també es va celebrar l’any 1988, dins de la Mostra Esportiva, el 17 de setembre.\nDes d’aquell any el Club de Córrer Peus Quets ha organitzat 32 Voltes A Peu Ciutat de Sueca, a excepció de l’any 1995, que no hi va haver per falta de suport i patrocinadors i de l’any 2020 a causa de la COVID-19.\nEsperem i desitgem que l’any vinent tots els amants d’aquest esport puguem gaudir novament de les voltes a peu pels pobles de la Comunitat i sobretot de la nostra Volta a Peu Ciutat de Sueca que complirà la 33 edició.


Pagans planta cara a les retallades en sanitat - Diari de Girona\nDeclaracions de diferents alcaldes\nPagans planta cara a les retallades en sanitat\nL'alcaldessa de Girona assegura que «no és forma de fer les coses» i indica que la salut és «el darrer que cal retallar»\nacn/barcelona 01.03.2011 | 17:41\nAnna Pagans té clar què Sanitat és el darrer que cal retallar | Aniol Resclosa\nEls alcaldes consultats rebutgen totalment la voluntat del Govern de retallar un 10% els pressupostos de la sanitat catalana. L'alcaldessa de Girona, Anna Pagans, assegura que 'no és forma de fer les coses' i indica que la salut és 'el darrer que cal retallar'.\nNo és manera de fer les coses\n'D'entrada, dir que tot s'ha de retallar no és manera de fer les coses'. L'alcaldessa de Girona, Anna Pagans, admet que cal reduir el dèficit, però creu que les formes que fins ara ha utilitzat el Govern no són les més adients. 'Primer cal pensar-ho i després anunciar-ho', precisa. D'aquesta manera, a parer de l'alcaldessa, s'evitaria fomentar 'el pessimisme entre la població', perquè sinó se'n ressenteix tan el sector públic com el privat.\nA l'hora d'aplicar les tisores, a més, Anna Pagans té clar què és el darrer que cal retallar. 'Els serveis socials com la salut i l'educació', precisa. A l'hora de parlar de salut, i en referència a la ciutat, l'alcaldessa expressa la voluntat perquè el projecte -i l'obra- del nou Hospital Josep Trueta tiri endavant.\nA parer d'Anna Pagans, cal tirar endavant el projecte executiu del nou hospital i no aplaçar-lo. 'Això ens donarà un any de coll i, mentrestant, poder fer una calendarització d'obres', diu l'alcaldessa.\nL'actual hospital data del 1956 i, ara fa set anys, va caure part del sostre d'un laboratori. Segons el tripartit, aixecar un nou edifici estava justificat, perquè hi havia problemes estructurals. I l'alcaldessa de Girona conclou: 'Crec que val la pena fer el nou Josep Trueta, perquè Girona i les seves comarques se'n beneficiaran'.\nAlerta roja a l'estat del benestar\nL'alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha remarcat que aturar obres i prestacions en el món de la sanitat té un doble problema, ja que la sanitat és un dels pilars de l'estat del benestar i es ve d'un 'excel·lent servei'. A més a més, ha indicat que la sanitat és un sector econòmic molt rellevant a Catalunya i és evident que aquest es basa en una 'excel·lent qualitat del servei públic'.\nEn aquest sentit, Ros considera que és 'bàsic' que el servei públic no abaixi ni la qualitat ni el nivell perquè pot tenir també conseqüències econòmiques a nivell del sector sanitari i també a nivell de país.\nLa corona metropolitana compta amb diversos consorcis hospitalaris participats pels mateixos ajuntaments. És el cas de ciutats com Granollers o Mataró. L'alcalde de la capital del Maresme, Joan Antoni Baron, es queixa que el Departament de Salut encara no ha concretat com i de quina manera afectaran les retallades. Per aquest motiu, ha demanat que els ajuntaments hi puguin dir la seva i que les limitacions pressupostàries tinguin present les característiques de cada territori.\nEn la mateixa línia, l'alcalde de Granollers, Josep Mayoral, reclama al Govern de la Generalitat que a l'hora de fixar els criteris es tingui en compte 'la situació històrica' dels territoris. Mayoral ha demanat 'nitidesa' i 'claredat' perquè els missatges que arribin des del Govern siguin uniformes. Així mateix considera que els ajustos que hagin d'aplicar-se haurien de poder decidir-se d'una forma dialogada: 'És important que les decisions es prenguin des del consens polític i territorial', ha comentat Mayoral.\nL'alcalde de Sabadell i president de la Federació de Municipis de Catalunya, Manuel Bustos, ha declinat parlar a l'ACN fins que el Departament de Salut no hagi comunicat les mesures oficialment.


A la teua disposició tot el que pugues imaginar per a organitzar el teu sopar d’empresa este nadal\n24 de gener de 2018 (11:34 CET)\nSi ho pots somiar, el Casino Cirsa ho pot fer realitat. Per què oferir als teus empleats el típic sopar d'empresa en Nadal? Per què no celebrar-la en un 'parc temàtic' com és Casinoland? El Casino Cirsa ofereix a les empreses música, jocs, humor, emocions, esports... personalització de la sala al detall, tot per a celebrar-ho en l'entorn conceptualitzat que ells desitgen amb una completa oferta d'oci durant les 24 hores de dia si es desitja.\nPot ser que pensem que el nadal queden lluny encara però desembre està molt a la vora i cal tenir en compte que les celebracions familiars conviuen amb els sopars d'empresa i les dels grups d'amics pel que les dates es van amuntegant en el calendari i és millor planificar i idear-les amb temps. El Casino Cirsa ja té la seua agenda preparada per a anotar a aquells que cerquen noves emocions. "Entre les dates més demandades està la de 15 de desembre però ja estem rebent reserves per a cada dia. El Casino llança esta promoció per als sopars de finals de novembre i el mes de desembre, tenint en compte que s'ofereixen cada dia de la setmana", assenyala Rebeca Martínez, responsable d'esdeveniments del Casino Cirsa.\nMolts són els locals que comencen a traure des de ja mateix la seua oferta per a estos esdeveniments per a facilitar eixa planificació. La novetat per a este 2017 en el Casino Cirsa és la total personalització del teu esdeveniment si ho desitges com per exemple il·luminant la sala amb els colors corporatius, amb imatges, etc. Però no solament podran accedir a açò les empreses sinó que els grups (siguen d'amistats o familiars) podran escollir entre els diferents menús que s'han preparat per a l'ocasió o disposar de la suggeridora oferta plena de frescor, originalitat i molta diversió. "Esta proposta de conceptualitzar els sopars d'empresa o de grups en Nadal és alguna cosa que hem fet altres anys. Per a este hem pensat en Casinoland doncs oferim un mateix lloc diferents formes d'entreteniment i serveis", comenta Raquel Martínez, responsable d'esdeveniments del Casino Cirsa, qui afig que "si el grup demana una sala privada, es pot personalitzar al mínim detall des dels menús que proposem, fins a la decoració, els jocs o qualsevol servei que el client cerque. A més, amb la contractació del menú està inclòs el pàrquing".\nDesprés de les postres arriba la diversió i entre les opcions que el Casino Cirsa posa a l'abast de tots aquells que s'atrevisquen a viure un sopar nadalenc diferent podran gaudir si ho desitgen de barra lliure, DJ, monologuista, promotitos o jocs com Poker Experience, Ruleta Experience, Qui és este xiquet?, Més ràpid que Shazam, Mannequin Challenge, Chroma Key o Gana al Photoshop amb el qual els riures i la diversió estan més que garantits. Atreveix-te a viure un sopar nadalenc diferent, especial i inoblidable.


CAPÍTOL 3: ELS DINERS I LA MENT - Sacred Economics | Charles EisensteinSacred Economics | Charles Eisenstein\nCAPÍTOL 3: ELS DINERS I LA MENT\nQuan tots siguin isolats per l’egoisme, no hi haurà més que pols, i a l’advent d’una tempesta, res més que llot- Benjamin Constant\nEl poder d’induir una al·lucinació col·lectiva d’escassetat és només una de les maneres en què els diners afecten les nostres percepcions. En aquest capítol explorarem alguns dels efectes psicològics i espirituals més profunds dels diners: en la manera de veure el món, en la nostra religió, la nostra filosofia, fins i tot en la nostra ciència. Els diners són entreteixits en les nostres ments, les nostres percepcions, les nostres identitats. És per això que quan ens colpeja una crisi monetària, sembla com si el teixit de la nostra realitat també s’esfilagarsés, que el món s’ensorrés. Però això també pot ser motiu de gran optimisme, perquè els diners són una construcció social la qual tenim el poder de canviar. Quina nova mena de percepcions, i quina nova mena d’accions col·lectives acompanyarien una nova mena de diners?\nJa som al Capítol 3, i encara no hem definit “diners”! La majoria d’economistes els defineixen per les seves funcions, tals com mitjà d’intercanvi, unitat de compte i reserva de valor. Consegüentment, donen una data molt primerenca per a l’origen dels diners, potser fa 5000 anys, amb el sorgiment de mercaderies estàndard tals com gra, oli, bestiar o or, que servien per a aquestes funcions. Però quan jo parlo de diners estic parlant de quelcom del tot diferent, quelcom que aparegué per primera vegada a Grècia el segle setè AC. Podem dir que aquest va ser el primer moment en què els diners transcendiren la mera mercaderia per esdevenir una categoria de l’ésser distinta. D’aquí en endavant es podria parlar no només del què els diners fan, sinó també del què són.\nEl folklore dels economistes sosté que les monedes foren inventades de cara a proveir una garantia de pes i puresa de la mercaderia metàl·lica subjacent. El seu valor, diuen, provingué enterament de l’or i la plata de què eren fetes. De fet, com el bescanvi com a origen dels diners, com l’assumpció d’escassesa, aquesta rondalla de l’origen de la moneda és una fantasia dels economistes. És una fantasia amb un llinatge il·lustre, de ben segur. Aristòtil escrigué: Les necessitats varies de la vida no són fàcils d’abastir, per tant els homes acordaren d’emprar en els seus tractes quelcom que fos intrínsecament útil i fàcilment aplicable als propòsits de la vida, com per exemple ferro, plata i coses similars. El valor d’aquests era mesurat al principi simplement per la mida i el pes, però amb el temps hi van posar un segell per tal d’estalviar-se el maldecap de pesar-los per marcar-ne el valor. 1. Aristòtil. Política, llibre 1, part 9.\nAquest relat sembla prou raonable, però l’evidència històrica sembla contradir-lo. Les primeres monedes, encunyades a Lídia, eren fetes d’electre, un aliatge d’or i plata, que variava àmpliament de consistència. 2. Seaford, Money and the Early Greek Mind 132/2013;3. L’encunyació ràpidament s’estengué a Grècia on, tot i que les monedes eren força consistents pel que fa a pes i puresa, sovint tenien un valor més gran que el valor de mercat de la plata amb què eren encunyades. 3. Ibid., 137.\nDe fet, algunes ciutat-estat (incloent Esparta) encunyaven moneda amb metalls comuns com el ferro, el bronze, el plom o l’estany: tals monedes tenien un valor intrínsec negligible però igualment servien de diners. 4. Ibid., 139/2013;45.\nSigui com sigui, les monedes timbrades tenien un valor (que, seguint l’historiador Richard Seaford, anomenarem “valor fiduciari”) més gran que el d’un disc de metall idèntic però no timbrat. Perquè? Quin era el misteriós poder inherent a un mer signe? No era una garantia de pes i puresa, ni una extensió del poder personal d’un cabdill o una autoritat religiosa. Seaford observa: “Mentre que la marca d’un segell sembla encarnar el poder del propietari del segell, la marca d’una moneda no crea cap lligam imaginari entre les monedes i la seva font” 5. Ibid., 119.\nMés aviat, les marques de les monedes autentiquen el metall com si posseís un cert valor. I no ho fan transmetent poder (màgic o d’altra mena) a la peça de metall, sinó imposant-hi una forma que de manera identificable l’assigna a una categoria distinta de coses, la categoria de les monedes autèntiques. La marca de la moneda opera, en efecte, com a mer signe. 6. Ibid.\nEls signes no tenen un poder intrínsec, sinó que el deriven de la interpretació humana. Fins el punt que una societat mantingui aquestes interpretacions com a comunes, els signes o els símbols donen poder social. La nova mena de diners que sorgí a l’antiga Grècia prenia el seu valor d’un acord social, del qual les marques en les monedes n’eren símbol. 7. L’excepció eren les monedes per a comerç exterior, monedes que circulaven fora de l’abast d’un acord social. Tals monedes depenien de fet del valor intrínsec del metall de què estaven fetes. Però, fins i tot en aquestes, una percepció social més àmplia del valor fou necessària per donar-los-el, atès que la plata i l’or no eren intrínsecament metalls gaire útils.\nAquest acord és l’essència dels diners. Això hauria de ser obvi avui dia, en què la majoria del diner és electrònic i la resta té el valor intrínsec aproximat d’un mocador de paper, però els diners han estat un acord des dels dies dels antics Grecs. Els reformadors que advoquen per l’encunyació en or com a manera de tornar als temps passats millors del “diner real” estan intentant tornar a quelcom que mai ha existit, excepte potser durant breus moments històrics quasi com a ideal. Crec que el pas següent en l’evolució del diner humà no serà un retorn a una forma anterior de moneda, sinó la seva transformació d’encarnació inconscient a intencionada dels nostres acords.\nDurant 5000 anys, els diners han evolucionat des de mercaderia pura, a símbol encavalcat en un material, a pur símbol avui dia. Economia Sagrada no busca desfer aquesta evolució, sinó completar-la. L’acord que són els diners no està aïllat d’altres sistemes de signes i símbols amb què la nostra civilització opera. Podem incorporar als nostres diners nous acords sobre el planeta, les espècies i allò que tenim per sagrat. Durant molt de temps hem tingut per sagrat el “progrés”, l’avenç de la ciència i la tecnologia i la conquesta del reialme natural. El nostre sistema monetari recolzà aquests objectius. Ara els nostres objectius estan canviant, i amb ells les grans meta-històries de les quals l’acord anomenat diner és part: la Història de l’Ésser, la Història de la Gent i la Història del Món.\nEl propòsit d’aquest llibre és explicar una nova història dels diners; donar llum sobre nous acords que podríem incorporar a aquests talismans fiduciaris, de manera que els diners fossin l’aliat, i no l’enemic, del món més bonic que els nostres cors ens diuen que és possible.\nNo és casualitat que l’antiga Grècia, el lloc on la moneda simbòlica s’originà, també donà lloc a la concepció moderna de l’individu, a les nocions de lògica i raó i al fonament filosòfic de la ment moderna. En la seva obra mestra escolar Money and the Ancient Greek Mind, el professor de clàssiques Richard Seaford explora l’impacte dels diners en la societat i pensament Grecs, posant llum en les característiques que fan únics els diners. Entre elles trobem que és al mateix temps concret i abstracte, que és homogeni, impersonal, recurs i mitjà universal i que és il·limitat. L’entrada d’aquest poder nou i únic al món tingué conseqüències profundes, moltes de les quals estan ara tan pregonament entreteixides en les nostres creences i cultura, psique i societat, que justet podem percebre-les, imagina’t qüestionar-les.\nEls diners són homogenis en el sentit que sense importar les diferències físiques entre monedes, les monedes i el diner són idèntics (si tenen la mateixa denominació). Noves o velles, gastades o lluents, totes les monedes d’una dracma són iguals. Això fou quelcom nou en el segle sisè AC. Mentre que en els temps arcaics, observa Seaford, el poder era conferit per objectes talismà únics (p.e, un ceptre de Zeus), els diners són l’oposat: els seu poder els és conferit per un signe estàndard que elimina variacions de puresa i pes. La qualitat no és important, només la quantitat. Com que els diners són convertibles en qualsevol altra cosa, les infecten amb la mateixa característica, tornant-les objectes-mercaderia que, mentre satisfacin certs criteris, són vistos com a idèntics. L’únic que importa és quant. Els diners, diu Seaford, “promouen un sentit d’homogeneïtat entre totes les coses en general”. Totes són iguals, perquè poden ser venudes a canvi de diners, que poden ser usats per comprar qualsevol altra cosa.\nEn el món de les mercaderies, els objectes són iguals als diners que poden reemplaçar-les. El seu atribut primari és el seu “valor”, una abstracció. Sento un distanciament, un desencís, en la frase: “Sempre en pots comprar un altre”. Pots veure com promou un anti-materialisme, un allunyament del món físic en què cada persona, lloc i cosa especial és únic? No sorprèn que els filòsofs Grecs d’aquesta era comencessin l’elevació de l’abstracte sobre el real, culminant en la invenció de Plató d’un món de formes perfectes més real que el món dels sentits. No sorprèn que avui dia tractem el món físic amb tant desdeny. No sorprèn que, després de 2000 anys d’immersió en la mentalitat dels diners, ens hàgim acostumat tant a reemplaçar totes les coses, que ens comportem com si poguéssim, en cas d’arruïnar el planeta, simplement comprar-ne un de nou.\nHe anomenat aquest capítol “Els Diners i a Ment”. Tant com el valore fiduciari dels diners, la ment és una abstracció que condueix un vehicle físic. Com la qualitat fiduciària de la moneda, la idea de ment com una essència del ser separada i no material es desenvolupà durant milers d’anys, portant-nos al concepte modern de consciència immaterial, d’esperit allunyat del cos. Efectivament, tant en el pensament secular com en el religiós, aquesta abstracció ha esdevingut més important que el vehicle físic, just com el “valor” d’una cosa és més important que els seus atributs físics.\nA la introducció he mencionat la idea que hem creat un déu a imatge dels nostres diners: una força invisible que mou totes les coses, que anima el món, “una mà invisible” que ordena l’activitat humana, no material però ubiqua. Molts d’aquest atributs de Déu o de l’esperit vénen dels filòsofs pre-Socràtics Grecs que desenvoluparen les seves idees precisament en el moment en què els diners conquerien la seva societat. Segons Seaford, foren els primers a distingir entre essència i aparença, entre allò concret i allò abstracte, una distinció completament absent (fins i tot implícitament) en Homer. Des de l’apeiron d’Anaximandre al logos d’Heràclit passant per la doctrina Pitagòrica de “Tot és nombre,” els antics grecs emfasitzaren la primacia de l’abstracte: un principi invisible que ordena el món. Aquesta ideologia s’ha infiltrat a l’ADN de la nostra civilització fins el punt que la mida del sector financer empetiteix l’economia real; el valor total dels derivats financers és deu vegades el producte interior brut del món; els beneficis més grans de la nostra societat van als mags de Wall Street que no fan més que manipular símbols. Per al corredor de borsa amb el seu ordinador, és certament com Pitàgores digué: “Tot és nombre”.\nUna manifestació d’aquesta divisió esperit-matèria que dóna preeminència a tot l’anterior és aquesta idea: “De ben segur que una reforma econòmica és una causa justa, però és molt més important una transformació de la consciència humana”. Penso que aquesta visió és equivocada, perquè és basada en una dicotomia falsa entre consciència i acció, i en última instància entre esperit i matèria. En un nivell profund, diners i consciència són entrellaçats. Cadascun és lligat a l’altre.\nEl desenvolupament de l’abstracció monetària encaixa en un vast context meta-històric. Els diners no es podrien haver desenvolupat sense un fonament d’abstracció en forma de mots i nombres. Els nombres i les etiquetes ja ens distancien del món real i predisposen les nostres ments a pensar abstractament. Usar un nom ja implica una identitat entre les moltes coses que s’anomenen d’aquella manera; dir que n’hi ha cinc d’una cosa les fa cadascuna una unitat. Comencem a pensar en els objectes com a representants d’una categoria, i no éssers únics en si. Així, mentre que les categories estàndard i genèriques no començaren amb els diners, els diners acceleraren enormement la seva predominança conceptual. És més, l’homogeneïtat dels diners acompanyà el ràpid desenvolupament dels béns comercials estandarditzats. Tal estandardització era rudimentària en temps preindustrials, però avui dia els objectes manufacturats són prou idèntics per fer veritat la mentida dels diners.\nMentre considerem la forma dels diners del futur, tinguem en ment el seu poder d’homogeneïtzar tot el que toquen. Potser els diners s’haurien de fer servir només per al què és o hauria de ser estàndard, quantificable o genèric; potser una mena diferent de diners, o cap mena de diners, hauria d’estar involucrada en la circulació d’aquelles coses que siguin personals i úniques. Només podem comparar preus basant-nos en quantitats estàndard; per tant, quan rebem més que això, quelcom immesurable, hem rebut un plus, quelcom pel què no hem pagat. En altres paraules, hem rebut un regal. De ben segur, podem comprar art, però si sentim que és una mera mercaderia, és car; i si és veritable art, és infinitament massa barat. Semblantment, podem comprar sexe però no amor; podem comprar calories però no aliment real. Avui patim pobresa de coses immesurables, que no tenen preu; una pobresa de coses que els diners no poden comprar, i un excés de coses que sí (tot i que aquest excés és tan desigualment distribuït que molts pateixen pobresa també d’aquestes coses). 8. Aquest excés és reflectit en el persistent problema de la “sobreproducció” que afecta quasi totes les indústries, per la qual cosa les solucions a la crisi econòmica usualment comporten estimular la demanda.\nJust com els diners homogeneïtzen les coses que toquen, també homogeneïtzen i en despersonalitzen els usuaris: “Faciliten la mena d’intercanvi comercial que és deslligat de totes les altres relacions”. 9. Seaford, Money and the Early Greek Mind, 151.\nEn altres paraules, les persones esdevenen meres parts d’una transacció. En contrast a les diverses motivacions que caracteritzen donar i rebre regals, en una transacció financera pura tots som idèntics: tots volem el millor tracte. Aquesta homogeneïtat entre éssers humans, la qual és un efecte dels diners, és assumida per l’economia com una causa. Tota la història de l’evolució dels diners des del bescanvi assumeix que és un fonament de la natura humana voler maximitzar l’interès propi. En això, hom assumeix que els ésser humans són idèntics. Quan no hi ha estàndard de valor, humans diferents volen coses diferents. Quan els diners són intercanviables per qualsevol cosa, llavors tothom vol el mateix: diners. Seaford escriu: “Despullat de tota associació personal, el diner és promiscu, apte per ser intercanviat amb qui sigui pel que sigui, indiferent a tota relació interpersonal no monetària”. 10. Seaford, Money and the Early Greek Mind, 155.\nA diferència d’altres objectes, els diners no retenen cap traça del seu origen ni d’aquells per qui ha passat. Mentre que en un regal aquell qui la donat sembla prendre’n part, els diners de tothom són iguals. Si jo tinc 2000 dòlars als banc, la meitat d’un amic meu i la meitat d’un enemic, no puc triar gastar primer els 1000 del meu enemic i guardar els del meu amic. Cada dòlar és idèntic.\nPotser sàviament, molta gent refusa, per principis, barrejar negocis i amistat, recelosos del conflicte essencial entre diners i relacions personals. Els diners despersonalitzen les relacions, convertint dues persones en meres “parts d’un intercanvi” guiades per l’objectiu universal de maximitzar l’interès propi. Si jo busco maximitzar l’interès propi, potser a costa teva, com podem ser amics? I quan en la nostra societat altament monetitzada satisfem quasi bé totes les nostres necessitats amb diners, quins regals personals queden en què construir l’amistat?\nQue la motivació de guany és contrària a qualsevol motivació personal benigna és quasi un axioma; d’aquí la frase: “No t’ho prenguis personalment, són només negocis”. Avui, un moviment de negocis i inversions ètiques busca guarir l’oposició entre amor i guany, però per molt sinceres que siguin les motivacions, tals esforços sovint acaben en simples relacions públiques, màrqueting o cofoisme. Això no és casual. En capítols posteriors descriuré una contradicció fatal en la intenció d’invertir èticament, però per ara sols nota la teva sospita natural sobre això i en general sobre qualsevol reivindicació de “fer el bé pel bé”.\nCada vegada que ens topem amb una empresa aparentment altruista tendim a pensar: “Què en treuen?” Com estan fent secretament diners amb això? Quan em demanaran diners? La sospita que “De fet ho estan fent pels diners” és quasi universal. De seguida copsem motivacions financeres en tot el que la gent fa, i som profundament commoguts quan algú fa quelcom tan magnànim o tan innocentment generós que tal motivació n’és òbviament absent. Sembla irracional, i fins i tot miraculós, que algú ens doni quelcom sense haver de donar res a canvi. Lewis Hyde ho mostra així: “En els imperis de la usura el sentimentalisme de l’home de cor tendre ens atrau perquè ens parla d’allò que hem perdut”. 11. Hyde, The Gift, 182.\nLa quasi universalitat de la sospita d’una motivació de benefici ulterior reflecteix la universalitat de l’objectiu de tenir diners. Imagina’t tornant a l’escola, parlant amb el teu tutor, discutint sobre quins són els teus dons i com podries usar-los per guanyar-te la vida (en realitat convertir-los en diners). Aquest hàbit de pensament és ben arrelat: quan en Jimi, el meu fill adolescent, m’ensenya els jocs d’ordinador que fa, sovint em sorprenc pensant en com podria comercialitzar-los i com podria desenvolupar les seves habilitats de programació en acabat per entrar millor al mercat. Quasi bé cada vegada que algú té un idea creativa excitant, el pensament “Com podem treure’n diners?” ve just darrera. Però quan el guany esdevé l’objectiu i no un mer efecte secundari, la creació deixa de ser art i esdevenim uns venuts. Estenent aquest principi a la vida en general, Robert Graves avisa: “Trieu els vostres oficis per tal de proveir-vos d’ingressos estables i temps lliure per donar a la Deessa que adoreu un valuós servei a temps parcial. Qui sóc, demanaràs, per alertar-te que ella exigeix un servei a temps complert, o sinó cap servei?” 12. Graves, The White Goddess\nEls diners com a objectiu universal són implícits en el nostre llenguatge. Parlem de “capitalitzar” les nostres idees, i de coses “gratuïtes”, que literalment vol dir rebre per la gràcia (i no per pagament), com a sinònim d’innecessari. Això és també implícit en l’economia, assumint que l’ésser humà busca maximitzar el propi interès, el qual és equivalent als diners. És fins i tot implícit en la ciència, on és un llenguatge xifrat de l’auto-interès reproductiu. També aquí ha arribat la noció d’objectiu universal.\nQue fins i tot hi hagi tal cosa com un objectiu universal de la vida (siguin diners o una altra cosa) no és gens obvi. Aquesta idea aparentment sorgí més o menys al mateix moment que els diners; potser foren els diners que la suggeriren als filòsofs. Sòcrates usà una metàfora dels diners en proposar la intel·ligència com l’objectiu universal: “Hi ha només una moneda real per la qual hauríem d’intercanviar totes aquestes altres coses [plaers i dolors]: la intel·ligència.” 13. Plató, Tht. 146d. Citat per Seaford, Money and the Early Greek Mind, 242.\nEn religió això correspon a la persecució d’un objectiu últim, com la salvació o la il·luminació, del qual totes les altres coses bones en deriven. Que semblant a l’objectiu il·limitat dels diners! Em pregunto quin efecte tindria en la nostra espiritualitat que deixéssim la persecució d’un objectiu unitari i abstracte que creiem que és la clau de tota la resta. Què sentiríem en abandonar la inacabable campanya d’auto-millora, de progrés vers un objectiu? Com seria, en canvi, només jugar, només ser? Com la riquesa, la il·luminació és un objectiu que no coneix límit, i en ambdós casos perseguir-los pot esclavitzar. En ambdós casos, penso que l’objecte de la persecució és un espuri substitut d’una varietat de coses que la gent vol en realitat. 14. Una de les més grans necessitats insatisfetes d’avui dia és la connexió, tant a altres persones com a la natura. Irònicament, els diners, amb la seva abstracció i impersonalitat, afebleixen les nostres connexions amb ambdós. L’espiritualitat, quan és concebuda com una persecució individual que es porta a terme millor lluny del món, fa el mateix. Podem concebre una mena diferent de diners que ocasionin els efectes oposats?\nEn una societat del tot monetitzada, en què quasi tot és un bé o un servei, els diners converteixen la multiplicitat del món en una unitat, una “sola cosa que és la mesura de, i intercanviable per, quasi bé tot el demés” 15. Seaford, Money and the Early Greek Mind, 150.\nL’apeiron, el logos, i concepcions similars eren versions d’una unitat subjacent que dóna lloc a totes les coses. És d’on tot sorgeix i a on tot torna. Com a tal és quasi bé idèntic a l’antic concepte del Tao Xinès, que dóna lloc al yin i el yang, i en acabat a deu mil coses més. És interessant que el semi-llegendari preceptor del Taoisme, Lao Tze, visqués aproximadament al mateix temps que els filòsofs pre-Socràtics, que és també més o menys el mateix temps de la primera encunyació xinesa. En qualsevol cas, avui són encara els diners els que donen lloc a deu mil coses. Sigui el que sigui que vulguis construir en aquest món, comences amb una inversió, de diners. I en acabat, quan has acabat el projecte, és moment de vendre’l. Tot prové dels diners; tot torna als diners.\nEls diners són per tant no només un objectiu universal; són també un mitjà universal, i de fet és per què són un mitjà universal que també són un fi universal, dels quals mai en sobra. O almenys, així és com els percebem. Moltes vegades he estat testimoni de trobades per crear una comunitat intencional o llançar algun altre projecte, només per acabar admeten descoratjats que mai tindrà lloc perquè, “D’on traurem els diners?” Els diners són prou comprensiblement vistos com a factor crucial per determinar què podem crear: al capdavall, amb ells podem comprar virtualment qualsevol bé, i poden induir la gent a realitzar virtualment qualsevol servei. “Tot té un preu”. Amb diners es pot fins i tot, sembla, comprar intangibles com estatus social, poder polític i fortuna divina (o almenys el favor de les autoritats religioses, com a segona opció). Estem força acostumats a veure els diners com la clau per a la realització de tots els nostres desitjos. Quants somnis tens que assumeixes que podries realitzar si (i nomé si) tinguessis diners? Així, hipotequem els nostres somnis amb diners, convertint-los de mitjans a fi.\nNo advocaré per l’abolició dels diners. Els diners han excedit els seus límits apropiats, han esdevingut els mitjans per atènyer coses que mai haurien d’haver sigut infectades per la seva homogeneïtat i despersonalització; mentrestant, com que l’hem universalitzat com a mitjà, aquestes coses que en realitat no es poden comprar amb diners han esdevingut impossibles d’atènyer, i no importa quants diners tinguem, només podem obtenir coses que hi recorden. La solució és retornar els diners al seu rol apropiat. Perquè de fet hi ha coses que els éssers humans poden crear només amb diners, o amb algun mitjà equivalent de coordinar l’activitat humana a escala massiva. En la seva forma sagrada, els diners són l’instrument d’una història, un acord material que assigna rols i focalitza la intenció. Tornarem a aquest tema més endavant quan descrigui com podrien ser els diners en una economia sagrada.\nCom que no hi ha límit aparent al què es pot comprar amb diners, el nostre desig de diners tendeix també a ser il·limitat. El desig de diners il·limitat fou molt evident pels antics Grecs. Al mateix començament de l’era dels diners, el gran poeta i reformador Soló observà: “De riquesa, sembla que per a l’home no n’hi ha límit, car aquells de nosaltres qui en tenen més estan ansiosos per doblar-la”. Aristòfanes escrigué que els diners són únics perquè en tota la resta (pa, sexe…) hi ha sacietat, però no en els diners.\n“Amb quants n’hi ha prou?” va preguntar-li una vegada un amic a un milionari que coneixia. El milionari es va quedar parat. La raó per la qual cap quantitat de diners pot mai ser prou és que els fem servir per satisfer necessitats que els diners, de fet, no poden satisfer. Com a tals són com qualsevol altra substància addictiva, que temporalment alleugen el dolor d’una necessitat insatisfeta però la deixen insatisfeta. Es requereixen dosis creixents per alleujar el dolor, però mai cap quantitat pot ser suficient. Avui dia la gent fa servir els diners com a substitut de la connexió, de l’emoció, de l’auto-respecte, de la llibertat, i de molt més. “Si tingués un milió de dòlars, seria lliure!” Quantes persones talentoses sacrifiquen la seva joventut esperant un retir prematur a una vida de llibertat, només per trobar-se, a la meitat de la vida, esclavitzats pels diners?\nQuan la funció primària dels diners és mitjà d’intercanvi, és subjecte als mateixos límits que els béns pels quals és intercanviat, i el nostre desig d’ells és limitat per la nostra sacietat. És quan els diners prenen la funció addicional de reserva de valor que el nostre desig d’ells esdevé il·limitat. Una idea que per tant explorarem és la distinció dels diners com a mitjà d’intercanvi dels diners com a reserva de valor. Aquesta idea té arrels antigues en Aristòtil, qui distingí entre dos tipus d’obtenció de riquesa: per raó d’acumular, o per raó de satisfer altres necessitats. 16. Aristòtil, Política, llibre 1, secció 9. El primer tipus d’obtenció de riquesa, diu, és “anti-natural” i, a més, no té límit.\nA diferència dels béns físics, l’abstracció dels diners ens permet, en principi, posseir-ne quantitats il·limitades. Així, és fàcil que els economistes creguin en la possibilitat de creixement exponencial inacabable, en què simples nombre representen la mida de l’economia. La suma total de tots els béns i serveis és un nombre, i quin límit hi ha al creixement d’un nombre? Perduts en l’abstracció, ignorem els límits de la natura i la cultura per acomodar el nostre creixement. Seguint amb Plató, fem l’abstracció més real que la realitat, arreglant Wall Street mentre l’economia real llangueix. L’essència monetària de les coses s’anomena “valor”, que, com a essència abstracta i uniforme, redueix la pluralitat del món. Totes les coses són reduïdes a allò que valen. Això dóna lloc a la il·lusió que el món és tan il·limitat com els nombres. Per un preu, pots comprar el que sigui, fins i tot la pell d’una espècie en perill. 17. El lector pot haver notat una paradoxa: vivim en un món d’abundància, com hem descrit en el Capítol 2, però també estem explotant una biosfera limitada. Per resoldre aquesta paradoxa, considera que la major part del nostre excés de producció i de consum no serveix cap necessitat real, sinó que és basat en la percepció d’escassesa i en la solitud existencial de l’ésser separat desconnectat de la natura i la comunitat.\nImplícit en la manca de límits dels diners hi ha una altra mena de manca de límits: la del domini humà, la part del món que pertany als ésser humans. Quina mena de coses, al capdavall, comprem i venem per diners? Comprem i venem propietats, coses que posseïm, coses que percebem com si ens pertanyessin. La tecnologia constantment a eixamplat aquest domini, fent que coses que abans eren inabastables o fins i tot inconcebibles ara puguin ser objecte de propietat: minerals del fons de la terra, l’amplada de banda de l’espectre electromagnètic, seqüències de gens. Contemporani a l’expansió tecnològica del nostre abast fou la progressió de la mentalitat de propietat, quan coses com la terra, els drets sobre l’aigua, la música i les històries entraren al reialme de les propietats. La manca de límit dels diners implica que el reialme de les propietats pot créixer indefinidament, i per tant que el destí de la raça humana és conquerir l’univers, portar-ho tot al domini humà, fer-nos nostre tot el món. Aquest destí és part del que jo he descrit com el mite de l’Ascensió, part de la Història de la Gent que ens defineix. Avui, aquesta història ràpidament està quedant obsoleta, i ens cal inventar un sistema monetari alineat amb la nova història que la reemplaçarà. 18. El mateix val per a les altres històries que defineixen la nostra civilització, “l’ésser diferent i separat”. El nostre sistema monetari fa real aquesta història, també, dissolent els lligams personals, posant-nos en una competició i desconnectant-nos de la comunitat i de la natura.\nLes característiques dels diners que hem repassat no són necessàriament dolentes. En ajudar a homogeneïtzar i estandarditzar tot el que toquen, servint com a mitjà universal, els diners han permès als éssers humans aconseguir meravelles. Els diners han sigut la clau del sorgiment de la civilització tecnològica, però potser, com amb la tecnologia, tot just hem començat a aprendre a fer servir aquest potent instrument creatiu per al seu autèntic propòsit. Els diners han fomentat el desenvolupament de coses estandarditzades com components de maquinària i microxips, però volem que el nostre menjar sigui, també, homogeni? La impersonalitat dels diners fomenta la cooperació entre gent d’enormes distàncies socials, ajudant a coordinar el treball de milions de persones que són quasi bé desconeguts uns per als altres, però volem que les nostres relacions amb la gent dels nostres veïnats siguin també impersonals? Els diners com a mitjà universal ens permeten fer quasi bé el que sigui, però volem també que siguin un mitjà exclusiu, de manera que sense ells quasi bé no puguem fer res? Ha arribat el moment de tenir domini sobre aquesta eina, a mesura que l’humanitat passa a un nou rol intencional i conscient en la terra.


lunes, 27 de octubre de 2014, 10:50\nRàdio Estel viu el seu 20è aniversari aquest proper dimarts 28 d'octubre. És la mateixa data en què, aquell històric 1994, es va inaugurar formalment l'emissora amb un acte presidit per l'aleshores arquebisbe de Barcelona, Ricard Maria Carles, i amb la presència de qui era en aquell moment president del Parlament de Catalunya, Joan Rigol.\nCoincidint amb el dia del 20è aniversari, Ràdio Estel donarà veu a diferents persones que han estat vinculades d'una manera o una altra a l'emissora, com també a gent que se sent propera a l'esperit i la personalitat pròpia d'aquest mitjà de comunicació. Ràdio Estel està vinculada a l'Església a través de la Fundació Missatge Humà i Cristià, de l'Arquebisbat de Barcelona, i alhora és un mitjà obert a la societat catalana, sensible a acollir les propostes de l'humanisme cristià i plural en l'aspecte social, polític i religiós. Durant aquest 28 d'octubre, Ràdio Estel proposa, a aquells professionals de la comunicació dels mitjans que tenen presència a Catalunya, que ens adrecin algunes paraules de salutació amb motiu dels 20 anys. Creiem que pot ser una bona manera de compartir, dins el panorama radiofònic, audiovisual i mediàtic en general, un moment de satisfacció per l'oferta que ofereix l'emissora.\nRàdio Estel, en aquesta línia, té la mirada posada en la tercera edició de la Nit, un sopar solidari a benefici de la mateixa emissora i també del setmanari Catalunya Cristiana, que arriba aquest any al seu 35è aniversari. La vetllada es farà el dijous 27 de novembre, a les 20.35 h. al Centre de Convencions Internacional de Barcelona (CCIB). Per a més informació, Núria Ortin, telèfon 93 409 27 70 o bé enviar un e-mail a l'adreça lanit@radioestel.cat.\nEls 20 anys de Ràdio Estel són una etapa de gran riquesa tant per a tot un projecte fet realitat com per al panorama audiovisual a casa nostra. Des de l'inici, amb la primera freqüència del 106.6 FM a Barcelona, s'ha apostat per un model de radiofórmula musical, amb una selecció acurada i molt pensada per a l'acompanyament de l'oient, combinada amb alguns programes i petits espais de contingut social, de pensament, d'espiritualitat i de cultura. Aquesta estructura, amb accents i matisos, s'ha mantingut sempre i ha connectat amb una part important de la societat catalana, que coneix perfectament i valora l'oferta. En aquestes dues dècades les freqüències han crescut, i la nostra veu arriba a la majoria del territori de Catalunya i Andorra.\nEn algun moment de la seva història per Ràdio Estel han passat personatges tant rellevants de la comunicació com Òscar Dalmau, Marta Cailà, Joan M. Pou, Xavier Puig, Helena Garcia Melero, Tomàs Molina, Txell Barrionuevo, Dr. Joan Corbella, Ramon Castelló, Miquel Murga, Francesc Rosaura, Quim Morales, Eduard Berraondo, Marta Torné, Víctor Lozano, Susanna Guasch..., entre molts d'altres.\nEl panorama ha canviat des que es va començar a dissenyar i plantejar l'emissora, a partir de les primeres inquietuds sorgides els anys vuitanta en el si de l'Església i de moltes comunitats cristianes. Ara Ràdio Estel viu el present i mira el futur amb la voluntat de continuar al servei de la nostra societat des d'una opció fidel a les arrels i oberta a la diversitat.


El CB Salou, resignat pel tancament de les grades EBA\nDimecres, 11 Març 2020 05:10\nLa celebració a porta tancada de les categories d'elit i estatals provocarà també que el CB Salou jugui 'en família' aquest diumenge i a casa davant el Barberà a la Lliga EBA.\nEl Cap Salou necessita una escola pròpia\nDimarts, 10 Març 2020 13:39\nLa ciutat ha assolit els 29.000 habitants i el consistori reviscolat una antiga petició, la construcció d'un nou centre educatiu, de 2 a 16 anys. Considera que respon a les necessitats tot i que, al seu…\nBadalonès - CB Salou (75-72)\nDiumenge, 08 Març 2020 14:31\nEls salouencs cauen a la pròrroga i s'acomiaden virtualment de les opcions de disputar la fase d'ascens a la LEB Plata, tres victòries per sota quan queden només cinc per disputar-se.\nSalou resol el conflicte amb el servei de neteja dels edificis públics amb una adjudicació d'urgència\nDivendres, 06 Març 2020 12:45\nL'empresa Acciona gestionarà el servei de manera provisional i també incorporarà els treballadors de l'anterior empresa, Tempo. Aquesta feia 5 mesos que no pagava els empleats que havien deixat de realitzar el servei de neteja.\nSalou, satisfeta per l'arribada del circuit espanyol de bàsquet 3x3 a la ciutat\nDijous, 05 Març 2020 08:14\nHem parlat amb l'alcalde, Pere Granados, poc després de confirmar-se que la capital de la Costa Daurada serà una de les parades del campionat.\nSalou no creu que el coronavirus afecti la temporada turística\nDimecres, 04 Març 2020 13:02\nMarc Espasa ha estat presentat com el nou gerent del Patronat de Turisme de Salou. Entre els objectius, es vol aconseguir la destinació de Turisme Intel·ligent i desestacionalitzar la temporada.\nSalou obrirà el circuit espanyol de bàsquet 3x3\nDimecres, 04 Març 2020 07:55\nEs tracta d'una modalitat olímpica a Tòquio 2020.. Després de la renúncia a l'estiu per part de Tarragona, el passeig Jaume I serà la seu de la cita, del 5 al 6 de juny, i que…\nSalou analitza idees per a un turisme més sostenible\nDimarts, 03 Març 2020 12:13\nExperts del sector turístic analitzen a Salou la importància creixent del turisme en família i la necessitat de crear una oferta turística sostenible pel territori.\nCB Salou - Cornellà (70-56)\nDissabte, 29 Febrer 2020 15:56\nVictòria de prestigi contra un rival directe per seguir somiant amb una part alta de la Lliga EBA que es manté dues victòries per damunt quan queden sis jornades per jugar-se.\nSalou s'estrena com a punt de partida del Rally Catalunya Històric\nDissabte, 29 Febrer 2020 15:37\nAmb la presència de cotxes clàssics del passat automobilístic, el també conegut com a Rally de Les Caves ha arrencat des del passeig Jaume I, davant l'edifici del Patronat de Turisme local, i ha travessat el…\nLa Colla Confetti guanya el premi a la millor disfressa del Cós Blanc de Salou\nDivendres, 28 Febrer 2020 10:21\nUn premi que es va entregar aquest dijous al vespre en l’acte celebrat a l’Ajuntament del municipi on també es presentava el vídeo de la Festa Major d’Hivern 2020.\nSalou garanteix solucionar el servei de neteja dels edificis municipals\nDijous, 27 Febrer 2020 13:48\nL’Ajuntament busca alternatives a l’empresa Tempo que s’ocupa de la neteja de tots els edificis municipals i que fa cinc mesos que no paga els seus treballadors. La setmana que ve ja hi podria haver una…\nL'Escola Municipal de Salou celebra 30 anys portant la seva música als carrers\nDijous, 27 Febrer 2020 09:30\nActualment l’Escola de Música compta amb prop de 270 alumnes. S’hi desenvolupen fins a nou cursos diferents. A banda d’ensenyar música, des del consistori, el defineixen com un centre difusor de la cultura.\nEl Rally Catalunya Històric travessarà el carrer Barcelona de Salou\nDijous, 27 Febrer 2020 09:15\nEl Passeig Jaume I serà el punt d'inici de la cursa, que es disputarà durant tot el cap de setmana. La sortida es produirà dissabte a les 9 del matí. El municipi s'estrena així en una…\nSalou tindrà 4 connexions directes amb Barcelona el mes vinent\nDimecres, 26 Febrer 2020 14:59\nHo han anunciat aquest dimecres tant el secretari d'Infraestructures de la Generalitat, Isidre Gavín, com l'alcalde de Salou, Pere Granados.\nPicabaralla al ple de Salou per la figura del gerent del Patronat de Turisme\nDimecres, 26 Febrer 2020 13:46\nERC vol que el deixi de ser un càrrec de confiança. L'equip de govern ha votat en contra perquè asseguren que durant tot aquest temps les coses no han anat tan malament, i que la funció…


Cicle de tallers d'acompanyament a projectes d'habitatge cooperatiu en el disseny dels serveis comuns - Coòpolis\nCicle de tallers d’acompanyament a projectes d’habitatge cooperatiu en el disseny dels serveis comuns\nL’habitatge cooperatiu està multiplicant els projectes que s’apropen o tot just comencen etapes de convivència, on els serveis comuns son uns dels eixos vertebradors tant del dia a dia a l’habitatge cooperatiu com de l’articulació comunitària dels projectes. Alhora, tant en els projectes independents com els acompanyats per les diferents entitats de suport, el coneixement tècnic sobre com donar forma al disseny dels serveis comuns està encara per consolidar.\nEl cicle pretén doncs centrar i aprofundir el treball comunitari sobre els serveis comuns; la bugaderia compartida, els àpats conjunts a la cuina comunitaria, les habitacions de convidades, la neteja dels espais comuns i molts altres de manera pràctica i aplicada.\nEl cicle consta de 4 sessions durant el 2022, amb l’oportunitat d’extendre-ho al 2023 depenent de la rebuda, que es detallen a continuació:\n→ Aproximació al disseny de serveis (24.03.22)\nVisió general del que son els serveis comuns, referències, i conceptes clau\n→ Recorregut de tot el procés de disseny d’un servei (12.05.22)\nCompartir un exemple al detall de totes les fases per donar forma i implementar un servei\n→ Tallers aplicats a serveis concrets; bugaderia (6.10.22) i cuina-sala-menjador (10.11.22)\nTallers per avançar cada projecte a la fase on es trobi amb les diferents eines disponibles, que s’enduran com a paquet de suport basat en la guia.habitatge.coop\nEs poden apuntar una o dues persones per cada projecte d’habitatge cooperatiu en promoció. Si el vostre projecte no es troba en promoció es recomana no inscriure-s’hi, ja que els tallers van destinats a grups consolidats, que ja han iniciat obres o estan a punt de fer-ho i que per tant entraran a una etapa de convivència en poc temps.\nmarç 24 2022 - nov. 10 2022


.:: Multireformes: Serveis de Neteja - Terres - Cristalls i Finestres - encerament de pisos i neteja de moquetes -\nMULTIREFORMES es destaca per la qualitat dels serveis oferts en neteja d'oficines i grans superfícies, comunitats, tractament de terres, neteja de cristalls i finestres, encerament de pisos i neteja de moquetes, etc.\nPer a això comptem amb un equip de professionals altament capacitats que permeten garantir un servei de qualitat, a temps i amb un acabat perfecte\nTenim la convicció que el nostre treball ha de ser d'excel·lència i en harmonia amb la naturalesa, per aquest motiu complim amb tots les normatives mediambientals del sector.\nEn MULTIREFORMES la nostra cartera de serveis de Neteja i Manteniments a Girona està composta per :\nNeteja de xalets\nTambé cridat Primeres Neteges, consisteix en el tret de lletades, restes de pintura en terres i/o enrajolades, tret d'adhesius en cristalls o ascensors, desempolsegat de mobiliari existent, etc.\nAquesta tasca per més simple que sembli requereix de molta cura i coneixement de com dur a terme la neteja postobra per no acabar danyant fins acabats i detalls dels ambients, cures i coneixement que només MULTIREFORMES amb la seva àmplia trajectòria i experiència pot brindar-li.\nABRILLANTATS I ENVIDRIATS DE TERRES\nL'abrillantat de terres és un tractament que se li realitza al terra amb ajut d'una màquina Industrial giratòria, un producte similar a la cera de terres (de diverses marques i colors) i llana d'acer de diverses grossors, depenent del gastat, mat o rugós que es trobi el terra a tractar.\nL'envidriat és un procediment similar a l'abrillantat però la diferència que és més durador ja que la capa que es forma sobre el terra és més gruixuda.\nAquest servei inclou l'escombrada, fregada i assecada de terres per a la posterior aplicació de cera en pasta o líquida d'acord al tipus de terra.\nTractament especialitzat per a tot tipus de terres: marbre, terrazo, terres plàstics, etc.\nEliminació per mètodes abrasius o químics de taques o impureses de la superfície.\nAspirat amb maquinària industrial especialitzada.\nComptem amb personal especialitzat en servei periòdic de cristalls interiors i exteriors, mur de cortina i façanes amb gódola, etc.\nGestionem la netedat|neteja de tot tipus d'edificis: comunitats, oficines, centre comercials, col·legis, hospitals, naus, gimnasos, gasolineres, etc.\nDisposem a més amb un servei de manteniment de comunitats que complementa el nostre servei de neteja.. Ampliar informació >>>\nGARATGES I COL·LEGIS\nTractament de terres, tret de taques de greix, lletades, etc.\nEl servei de neteja i manteniment que MULTIREFORMES ofereix és un servei de qualitat; ssol·liciti més informació a través del nostre formulari sense cap tipus de compromís i de molt gust l'assessorarem.


Desmantellat un clan familiar que controlava... - Govern.cat\nquery_builder 12 març 2021 07:43\nDesmantellat un clan familiar que controlava part del tràfic de cocaïna i marihuana al districte de Sants-Montjuïc\n. L’organització tenia vinculacions familiars i delictives amb un clan desmantellat al juny a Sant Adrià de Besòs\n. Els dissets arrestats havien establert un sistema de cultiu i distribució que els permetia obtenir trimestralment beneficis superiors als 400.000 euros\nAgents de la Policia de la Generalitat-Mossos d’Esquadra han desmantellat una organització criminal dedicada al conreu i al tràfic de marihuana que operava des del districte de Sants-Montjuïc, al barri de la Marina del Port Vermell.\nLa investigació es va iniciar al mes de juny, quan fruit d’una altre investigació dels Mossos per desmantellar una organització criminal que controlava el tràfic de drogues al barri de La Mina de Sant Adrià de Besòs, es van poder establir connexions familiars i delictives entre el grup desmantellat i un altre clan familiar de Sants Montjuïc, el qual també es dedicaria presumptament al tràfic i al conreu indoor de marihuana.\nDe les indagacions policials fetes, els Mossos van poder constatar que al districte de Sants un grup de persones d’una mateixa família s’estarien dedicant presumptament a la venda i distribució a l’engròs de marihuana, així com al seu cultiu intensiu en pisos i naus industrials. D’aquesta manera el grup, amb marcada estructura organitzativa, podia arribar a aconseguir trimestralment gairebé 60 kg de marihuana, que venuda en grans quantitats al mercat il·lícit podien suposar uns guanys de més de 400.000 euros.\nParal·lelament els policies també van comprovar que l’organització, que inicialment es dedicava a la venda de cocaïna al detall, havia ampliat aquesta part del negoci amb la compravenda d’aquesta substància a l’engròs, amb la inversió de part dels guanys obtinguts de la distribució de marihuana.\nDavant d’aquests fets, l’1 de març es va establir un operatiu policial que va permetre detenir disset persones, deu homes i set dones, totes de nacionalitat espanyola, menys una que era de nacionalitat argentina.\nLa investigació també va permetre desmantellar quatre plantacions de marihuana, on es van intervenir més de 2.000 plantes, i realitzar 12 entrades i escorcolls en els domicilis dels detinguts. Als registres els agents van intervenir 588.300 euros en efectiu, quatre armes de focs, diferents quantitats de cocaïna, la majoria en dosis per la venda al detall, i substància de tall per rebaixar la seva puresa.\nDesprés de passar a disposició policial vuit dels arrestats van ingressar a presó.\nFOTO 1 3623\nFOTO 2 1205\nFOTO 3 1190\nFOTO 4 1223\nFOTO 5 1294


El Públic recupera Glaucs, un dels clàssics del pop-rock català - SIESTV\n21 febr. 2016 El Públic recupera Glaucs, un dels clàssics del pop-rock català\nPosted at 14:35h in Cultura, Música by siestv\nDesprés del concert d’Ian Sala, El Públic programa de nou un concert del Cicle de Músiques Tranquil·les 2016 aquest diumenge 21 i ho fa portant a l’escenari Glaucs, un dels grups clàssics del pop-rock català de la dècada dels 90. Molts encara recorden cançons populars com “Els teus ulls glaucs”, “Ho tornaria a fer” o “Històries curtes”.\nDesprés d’un llarg parèntesi la banda reapareix i ho fa amb una gira acústica de petit format. Nostàlgica però també amb energia renovada. Jofre Bardagí (veu i guitarra) i Alexandre Rexach (guitarra melòdica) oferiran un concert íntim i proper, on ens interpretaran les cançons de sempre, així com també les cançons del seu últim disc Hem conegut la nit.\nSobre aquest nou volum, ells diuen que han fet “un pas més enllà, han evolucionat, han viscut i s’han fet grans”. Glaucs tornen per quedar-se. La personalíssima veu de Bardagí i unes melodies gairebé perfectes els avalen. Vine a retrobar-los o a descobrir-los.\nDiumenge 21 de febrer 20:30h\nconcert, el públic, Glaucs, Músiques Tranquil·les


Ana Pastor considera que la llei és "claríssima" i que el Congrés no necessitava consultar la suspensió dels presos\nActualitzat 23/05/2019 18:43 CET\nLa vicepresidenta tercera del Congrés i representant del PP a la Mesa del Congrés, Ana Pastor, considera que la Cambra no tenia necessitat d'encarregar un informe als lletrats sobre la suspensió dels diputats independentistes en presó preventiva perqu "la llei és claríssima".\nAna Pastor, que fins el dilluns presidia el Congrés, sosté que el Reglament deixa clar de manera evident" que la presó preventiva és motiu per ser susps en funcions com a diputat. "La llei és inequívoca", ha emfatitzat, i ha recordat que el Tribunal Suprem s'ha pronunciat a favor de la suspensió dels processaments tant el juliol del 2018 davant al Parlament catal com ara davant al Congrés.\nAl seu judici, igual que Batet va consultar amb al Tribunal Suprem l'aplicació de la suspensió dels presos podia haver demanat un informe als serveis jurídics de la Cambra sense esperar la reunió de la Mesa.\n"Els informes jurídics se solliciten quan hi ha dubtes jurídics, per en aquest cas la llei és inequívoca, claríssima i d'obligat compliment. Apliqui's la llei sense dilació", ha insistit, incidint que la Cambra ha d'"aplicar les mesures" per fer "efectiu" aquest mandat i que el contrari seria "incomplir la llei".


Diccionari de Parònims de la Llengua Catalana\nVeure Introducció breu\nPosem a les mans del lector aquest 'Diccionari de Parònims de la Llengua Catalana' com a una primícia dins aquest sector de la lingüística catalana.1 La presentem com una modesta contribució, un gra de sorra amb vista a un major i més profund coneixement de la llengua catalana per part de tots aquells qui hi tenen un interès de base.\nQUÈ S'ENTÉN PER 'PARÒNIM'\nConscient que l'usuari mitjà d'aquest Diccionari estarà interessat més per poder tenir al seu davant llistes concretes de parònims que no pas en els aspectes teòrics del fenomen paronímic, he deixat per a l'Apèndix F la meva aportació a aquest camp concret de la lingüística catalana.\nEl present Diccionari està concebut des de l'òptica de la posició del fet paronímic dins el mot, o sigui si el fenomen paronímic se situa a començ de mot, enmig de mot o bé a la fi del mot.\nEn la parella ara f i adv / era f, el fenomen paronímic és situat a començ de mot (notació [a- / e-]). En la parella avatar m / avetar m, el fenomen se situa enmig de mot (notació [-a- / -e-]). I en la parella mara m / mare f es troba situat a fi de mot (notació [-a / -e]).\nAquest criteri és el que marca els grans blocs o capítols del Diccionari.\nCOM S'ESTRUCTURA L'OBRA\n1. ELS GRANS BLOCS\nEl Diccionari s'estructura en quatre grans capítols, sis Apèndixs i un Índex final, tot plegat precedit d'aquesta Introducció i clos per unes consideracions sobre el fet paronímic en català.\nEl capítol 1, de títol POSICIÓ INICIAL, ofereix els grups formats de mots que presenten el fenomen paronímic al començ del mot: fetge m / petge m (notació [f- / p-]).\n1L'any 1988 l'editorial Barcanova va publicar, dins la col·lecció "Educació", el 'Diccionari d'Homònims i Parònims de la Llengua Catalana', de Joana Raspall i Joanola i Joan Martí i Castell. Prologat pel filòleg Germà Colón, va ser en aquell moment una obra pionera. L'ISBN és el 84-7533-433-4.\nCal esmentar ací que la notació [ x +] (on x indica una lletra concreta, no pas necessàriament una ics) vol dir que el grup presenta mots la diferència entre els quals és que un porta l'element x avantposat a l'altre: abordar v / bordar v (notació [ a +]).\nEl capítol 2, intitulat POSICIÓ INICIAL-MEDIAL, presenta els grups formats per mots que presenten el fenomen a començ de mot i alhora enmig de mot: tallarina f / tellerina f. La notació en aquest cas és [ -a- ... -a- / -e- ...-e-...].\nEl capítol 3, de títol POSICIÓ MEDIAL, ofereix els grups formats de mots que presenten el fenomen paronímic al mig del mot, o sia ni en posició inicial ni en posició final: abusar v / abrusar v (notació [-b- / -br-]).\nEl capítol 4, de títol POSICIÓ FINAL, mostra els grups formats pels mots que presenten el fenomen paronímic a la fi del mot: reverend adj / reverent adj (notació [-nd / -nt]).\nL'Apèndix A, intitulat EXISTEIX EN AGUT-PLA, ofereix les parelles que la realitat de la nostra llengua presenta en la doble versió de mot agut i de mot pla: enemic m / enèmic adj.\nL'Apèndix B, de títol EXISTEIX EN PLA-ESDRÚIXOL, presenta les parelles que la realitat de la nostra llengua té en la doble versió de mot pla i de mot esdrúixol: passera f / pàssera f.\nL'Apèndix C, de títol EXISTEIX EN AGUT-ESDRÚIXOL, dóna les parelles que la realitat de la nostra llengua té en la doble versió de mot agut i de mot esdrúixol: parroquià m i adj / parròquia f.\nL'Apèndix D, de títol EXISTEIX EN AGUT-PLA-ESDRÚIXOL, ofereix els trios que la realitat de la nostra llengua forneix en la triple versió de mot agut, de mot pla i de mot esdrúixol: ambrosià adj / ambrosia f / ambròsia f.\nL'Apèndix E, intitulat ES DIFERENCIEN PER LA DIÈRESI, ofereix les parelles que la realitat de la nostra llengua té en la doble versió de mot sense dièresi i mot amb dièresi: taulejar v / taülejar v.\nEn l'Apèndix F es fan unes consideracions entorn del fenomen de la paronímia en català.\nL'obra ofereix al lector 252 grups paronímics. Un grup és un conjunt de mots que responen a una determinada característica. Per exemple, el mots que són iguals en tot llevat que un porta -l- al mig allà on l'altre hi porta -ll- (posem per cas pala f / palla f) conformen el grup nº 76 medial, el nucli del qual és [-l- / -ll-].\nUna pregunta lògica que es farà qualsevol usuari és si el Diccionari és una obra exhaustiva, si hi pot trobar qualsevol tipus de paronímia existent en la llengua catalana.\nLa resposta és negativa. Vol dir, doncs, que en la llengua catalana existeixen altres parònims que els que ofereix el Diccionari.2\nPerò sí que s'ofereixen aquella mena de parònims que, diríem, són més notables, més abundosos, més típics o, també, que s'ha considerat que tenen més utilitat en casos, per exemple, com el dels professionals logopedes.\nCada grup té assignat un número d'ordre consecutiu começant per l'1. I sota el títol descriptiu del contingut del grup hi van les parelles o tirallongues parònimes que s'han pres en consideració.\nTornem a recordar que la part essencial dels capçals o títols dels grups, la que figura entre claudàtors [...], va ordenada segons l'ordre alfabètic del primer membre: [flo- / fol-], no pas [fol- / flo-].\n3. GRUP GENÈRIC I GRUP ESPECÍFIC\nPrenguem la parella far m / par m. Pertany al grup [f- / p-] inicial. Fixem-nos ara en la parella frec m / prec m: també pertany al grup [f- / p-] inicial. Però ha semblat del tot convenient presentar en un grup distint els mots d'inicial fr- / pr- perquè aquesta distinció pot ser útil en aplicacions diverses, com és ara el món de la logopèdia.\nTenim, doncs, que [f- / p-] és el grup genèric mentre que [fr- / pr-] és el grup específic.\nTots els mots que conformen el grup específic pertanyen també al genèric corresponent, però tenen una particularitat especifica que ha fet aconsellable llistar-los en un grup a part, autònom, específic.\nTant en aquest cas com en d'altres d'anàlegs, una Nota, situada just sota la capçalera del grup genèric, remet al grup específic corresponent.\n2Els qui estiguin interessats a aprofundir en aquest tema poden consultar Gran Diccionari de Parònims de la Llengua Catalana.\n4. LES ENTRADES\nCadascuna de les entrades del Diccionari consta de quatre parts.\nEn primer lloc va, en negreta, el mot que és el primer membre de la parella; el segueix immediatament la seva categoria gramatical (en abreujat). Acabat, ve la definició o descripció del concepte del mot. Es a dir el seu significat, la seva accepció. Finalment es dóna un exemple concret d'ús del mot.\nSi un mot té més d'una accepció, les diferents accepcions van separades per punt-i-coma [;]. Cal ací deixar constància que, en general, no s'han pres pas en consideració totes les accepcions que es poden trobar en un Diccionari General (tipus DIEC o DIGEC). Se n'han pres només unes poques: generalment una, algun cop dues i de tant en tant tres. Rares vegades se'n donen quatre.\nFinalment es dóna un exemple concret d'ús del mot, exemple que es presenta en cursiva i que en general es limita i respon a una sola de les accepcions que precedeixen. Dins l'exemple, el mot parònim protagonista va en negreta.\nAcabat ve l'altre mot, el segon membre de la parella, que va plantejat igual que el primer.\nLa parella parònima va separada de la parella següent per un espai en blanc un xic més ampli que el que separa un membre de la parella de l'altre membre de la mateixa parella.\nEn uns pocs casos, el grup presenta no parelles sinó una tirallonga de parònims.\n5. L'INDEX INICIAL\nL'Index inicial és, com en qualsevol obra, l'Index General del contingut del Diccionari. Ofereix, en ordre alfabètic, les capçaleres dels diversos grups alhora que assenyala al lector la pàgina on es troba cada grup.\n6. L'ÍNDEX ALFABÈTIC FINAL\nL'Índex alfabètic final té per objectiu informar de si un determinat mot ha estat contemplat i integrat en el Diccionari o no. Si figura a l'Índex vol dir que ha estat tingut en compte; si no hi figura, significa que no ha estat pres en consideració.\nLa paraula xucla, per exemple, hi figura, mentre que la paraula xusma no hi figura. Vol dir que xucla ha estat pres en consideració (en tant que oposat a xuclà), mentre que el mot xusma no hi ha tingut entrada.\nAquest Index pot ser ben interessant tant per a l'usuari general com per als estrangers que aprenen català i que a un moment donat volen o necessiten saber si tal mot o tal altre es pot confondre o prendre fàcilment per un altre de ben semblant (coral / corral o caça / cassa).\nMANEIG DEL DICCIONARI\nAmb vista a un maneig òptim del Diccionari cal seguir i guiar-se pels següents criteris:\n1. En primeríssim lloc cal tenir ben clar què és el que hom busca, per quina mena de paraules hom s'interessa.\nSi hom busca mots parònims que un comenci per la consonant b mentre que l'altre comenci per la consonant p, és clar que la cosa se centra en l'inici del mot: bar / par o barra / parra. La notació de la capçalera del grup en aquest cas és [b- / p-]: primer va la lletra i acabat ve el guió. Aquest guió representa la resta de lletres que conformen el mot.\nSi l'interès rau a trobar parònims on allà un té una ela [l] enmig de mot l'altre hi tingui una ela geminada [l·l] (com ara en alè m / al·lè m ) tindrem el fet paronímic situat enmig de mot. La notació en aquest cas és de tipus [-l- / -l·l-]: un guió davant i un guió darrera de la lletra (o del dígraf).\nSi, per contra, hom s'interessa per mots acabats l'un en -a i l'altre en -e (com ara cabra f / cabre v) llavors tenim el fet paronímic a fi de mot. La notació en aquest cas és de tipus [-a / -e]: el guió va primer i la lletra o lletres vénen després.\n2. Un cop es té clara la posició del fet paronímic dins del mot, cal posar en ordre alfabètic els dos elements diferencials. Si ara ens convé trobar parelles de tipus [-t- / -d-] medial (com per exemple en lletó / lledó) és imprescindible posarho primer en ordre alfabètic: [-d- / -t-] atès que el Diccionari ofereix [-d- / -t-] com a capçalera o títol del grup, no pas [-t- / -d-].\n3. El mateix criteri és vàlid per al cas que els elements constin de més d'una lletra. Si volem parònims on allà on un hi té -pr- l'altre hi tingui -br- (com a copra / cobra) haurem de pensar a cercar el grup [-br- / -pr-], altrament no ens en sortirem.\n4. Quan dels dos elements que es comparen, un és simple (una sola lletra) i l'altre és complex (dues o més lletres), mana l'ordre alfabètic de l'element simple, no el del complex.\nSuposem que ens convenen parelles on allà un mot hi té -x- l'altre hi tingui el dígraf -tx-. Si atenem als criteris anteriors, buscaríem [-tx- / -x-] perquè dins l'alfabet la lletra t va abans que la lletra x. Doncs no. Buscarem [-x- / -tx-] perquè en aquest cas mana l'ordre alfabètic de l'element més simple.\n5. ELS MONOSIL·LABS es tracten, en general, com a pertanyents al capítol 1, POSICIÓ INICIAL (dall / doll; ras / res / ris / ros / rus). Llevat, naturalment, que el fenomen paronímic estigui situat justament a la part final del monosíl·lab (col / coll).\n6. L'adjectiu 'inicial' del capçal dels grups tant pot referir-se a lletra inicial com a síl·laba inicial. En cada cas concret queda palès si és una cosa o l'altra car van en subseccions diferents.\nORDENACIÓ DELS MOTS DINS DELS GRUPS\nDins cada grup els mots van ordenats alfabèticament, com en qualsevol diccionari.\nREFINAMENT de CERCA\nEn funció d'allò que a hom li convingui trobar, caldrà també moure la ment, la imaginació i comparar grups els uns amb els altres a fi de treure més informació. Suposem que es busquen tres mots que ofereixin la variant [-b- / -p- / -v-] medial.\nEl diccionari ofereix el grup [-b- / -p-] medial i el grup [-b- / -v-] medial però no dóna directament el grup [-b- / -p- / -v-] que seria, en aquest cas, el qui donaria la resposta d'una manera directa.\nEs tractarà, doncs, de comparar els dos grups existents i mirar si hi figura cap mot que, essent comú als dos grups, respongui a allò cercat. En aquest cas arribem al resultat albí / alpí / alví.\nÉs important no perdre de vista que quan es tracta de cerques que tinguin a veure amb la part final dels mots, amb total independència que els mots hagin de ser parònims o no, sovint serà millor consultar el Diccionari Invers de la Llengua Catalana. Si hom vol comparar, per exemple, mots acabats en -oic (estoic) i mots acabats en -oig (estoig), siguin parònims o no, és clar que el Diccionari Invers li serà més útil que el de Parònims. D'altra banda, és també important no tancar-se ni encaparrar-se en una única manera d'enfocar les coses: sovint les coses tenen diverses facetes, poden veure's des de diferents punts de vista, tots vàlids.\nSi hom no troba en el Diccionari un determinat tipus de paronímia més específic, haurà de cercar-ne un tipus més general que pot contenir parelles de les més específiques que hom cerca.\nSuposem una persona interessada en parònims [em- / im-]. Busca a l'Index, capítol 1, i el grup [em- / im-] ... no hi apareix. Abans de concloure que el Diccionari no té resposta, ha de pensar que el Diccionari sí que ofereix el grup [e- / i-] i que pot ben ser que una o més d'una de les parelles d'aquest grup estigui formada per mots de tipus [em- / im-]. En aquest cas concret hi trobem dues parelles tipus [em- / im-].\nUTILITAT DEL DICCIONARI. USUARIS\nCada usuari d'aquesta obra hi buscarà, com és natural, allò que tingui interès per a ell. Però en grans línies podem dir que les principals utilitats d'aquest Diccionari són aquestes:\n1. Trobar bé d'exemples de parelles de mots parònims que responguin a uns determinats requisits o paràmetres. I així, si hom s'interessa per mots tipus [-s- / -ss-], el Diccionari n'hi ofereix 45 parelles.\n2. L'obra serà útil tant als ensenyants de llengua catalana de tots els nivells com als alumnes o estudiants de català de qualsevol nivell, sigui en la mesura que ofereix més tipus de parelles parònimes que qualsevol dels manuals o programes informàtics existents, sigui perquè dins de cada tipus -grup- ofereix moltes parelles que no fan acte de presència en els esmentats manuals o programes.\n3. El món de la Logopèdia hi trobarà també una bona eina de treball de cara a la preparació d'exercicis i amb vista a fer practicar als pacients moltes parelles, de molt diversa mena, que cal vetllar a pronunciar i/o escriure diferentment (casar / cassar; xeric / xerric). En aquest sentit, el Diccionari ofereix als i a les professionals logopedes un repertori molt ampli.\n4. I, en general, el Diccionari donarà resposta a tota aquella pregunta que es pugui fer qualsevol persona, sobre si en català existeix tal o tal paronímia concreta. Per exemple, un pot preguntar-se si en català hi ha mots essencialment iguals però que tenen el matís diferencial consistent en el fet que allà on un hi té -c- l'altre hi tingui -cc-.\nSi el Diccionari no ofereix cap grup que hi respongui serà un senyal indicador, per bé que no pas concloent, que el tipus de paronímia esmentat no existeix en català.


Cursa Popular Abrera (5km) 2017 | Runedia\nCursa Popular Abrera (5km)\nLloc de la sortida: C. Antonio Machado\nLloc de l’arribada: C. Antonio Machado\nTemps màxim: 1h20'\n10? amb xip propi\n12? amb xip de lloguer\n3? les curses infantils\nlatitut 41.5224669, longitut 1.9017083999999613\n3ª Cursa Besòs-Maresme 5k


Cerca totes les ofertes d'hotels a Platja Morib Entrada:\n5524 ComentarisGold Coast Morib International Resort...Habitacions per nit per només49 EUR 304 ComentarisHotel Impian Morib...Habitacions per nit per només67 EUR 2 ComentarisVilla Morib...Habitacions per nit per només Gold Coast Morib International Resort...Habitacions per nit per només Hotel Intan Morib...Habitacions per nit per només Més zones a Banting\nPlatja Morib (5)\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Platja Morib Platges\nPantai KelanangPlatja Morib\nPlatja Morib és en dels molts llocs de Banting que els viatgers gaudeixen de visitar. Hi ha moltes atraccions per descobrir en aquesta part de la ciutat com Platja Morib, Pantai Kelanang. Platja Morib està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Platja Morib o a qualsevol lloc a Banting, Agoda.com ofereix els millors preus. Vostè podrà triar des d'una gran selecció d'allotjaments com l'acollidor Gold Coast Morib International Resort o el servicial Homestay Kg Endah. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Platja Morib.\nHotels destacats a Platja Morib, Banting\nÀrea Platja Morib\nBen situat a la les platges, els paisatges, l'oci familiar area de Banting ciutat, Gold Coast Morib...\nBen posicionat a Platja Morib, Hotel Impian Morib és un lloc ideal d'inici d'excursions a Banting....\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Banting, no busqui més enllà de Villa Morib....\nAl visitar Banting, vosté es sentirà com a casa a Gold Coast Morib International Resort, què li...\nTots els hotels de Banting\nHotels a Platja Morib: Gold Coast Morib International ResortGold Coast Morib International Resort\nLlocs d'interès a Platja Morib: Platja Morib


Browsing by Contributor "Lario Loyo, Joan Carles"\nRelative ideal discriminant on Kummer extensions \nTapia Gonzalez, Xavier (Universitat Politècnica de Catalunya, 2016-07)\nS'exposa la teoria bàsica de ideals discriminants realtius sobre extensions de cossos i la teoria bàsica de extensions de Kummer. Es calculen alguns exemples de ideals discriminants realtius per a extensions cícliques de ...\nThe Selberg Trace Formula \nAparicio Estrems, Guillermo (Universitat Politècnica de Catalunya, 2016-07)\nThis thesis presents a connection between Spectral Theory (in particular, the spectrum of the Laplace-Beltrami operator) and Riemannian geometry (in particular, the geometry of a symmetric three-dimensional space of constant ...


ATLETESVNG.ORG EL PUNT DE TROBADA: ENTRENAMENTS 9 I DE 10 JULIOL\na dijous, de juliol 07, 2011\nÀNIMS EN LA CURSA DE 10KM A VILANOVA LI FA FALTA UNA CURSA DE 10KM ELS VEINS DE VILAFRANCA EN VAREN FER UNA MOLT BONA EL FEBRER DE 2011.\n8 de juliol de 2011, a les 14:07\nFer Panama ha dit...\nReciban un saludo de un amigo Runner desde Panamá que estará siguiendo su blog.\nSaludos y a la orden si quieren algo de este lado del charco.\n12 de juliol de 2011, a les 19:44


Dicere - Conferenciantes y agencias de conferenciantes\nDirección: C/ Sant Josep 72, 1º2ª – Vilassar de Mar BARCELONA 08340 . Vilassar de Mar.\nVer Teléfono93 741 55 92


De la paraula a la música: Estilització de la Commedia dell'Arte\nMolt sovint la paraula esdevé música, una metamorfosi que es pot produir a partir d'un breu poema, però també de tota un trama teatral altament elaborada. El repertori musical és ben ple d'obres que beuen de la literatura com a font primordial. El CaixaForum proposa la immersió en algunes d'aquestes possibilitats amb una insòlita passejada per les diverses èpoques i gèneres de la història de la música. Avui es parlarà d'Stravinski i la seva 'Pulcinella'.


LES HORES INCERTES. TORRA I PLA, QUIM. Llibre en paper. 9788418696077 Llibreria La Llopa\nNomés 100 metres. Podríem mirar enrere i veure tots els quilòmetres recorreguts, la llarga travessa del desert. Només 18 mesos. Podríem mirar enrere i veure tots els anys passats, totes les lluites perdudes. Però ara que Catalunya té una majoria social independentista, ara que els vents són favorables, només ens cal mirar endavant. Per culminar el procés s'han de produir tote...