Apologia de la curiositat: No li sé veure la malenconia a la tardor\nNo li sé veure la malenconia a la tardor\nUn any em trobava a Nova York pels volts de Halloween i em va sorprendre la fal.lera dels meus parents que hi resideixen per portar-me a dinar i contemplar la caiguda de la fulla als boscos de Bear Mountain, baldament fos dia festiu i calgués suportar cues de carretera i llargues esperes als restaurants del concorregut parc. Amb el màxim respecte per l'entusiasme dels altres, vaig observar que la caiguda de la fulla i l'explosió de colors tardorals a aquells boscos resulten igual d'atractius com a tants altres boscos, parcs i jardins del meu país, fins i tot al reduït parc urbà de prop de casa, que és on segueixo el fenomen cada any. Els parents nord-americans s'obstinaven a considerar que m'havien conduït a un espectacle\nnatural únic, de reputació universal incomparable. No els podia defraudar, de manera que m'hi vaig extasiar educadament.\nEls boscos de la Costa Est dels Estats Units i el Canadà són de dimensions superlatives, acostumats un estat de conservació envejable, afavorits per la reglamentació preservadora i la devoció dels usuaris. En canvi la meva unitat de mesura s'ha format a un país petit de minifundis i matisos locals. El gegantisme no m'admira per ell sol. Al contrari, em neguiteja.\nA l’arribada de la tardor veig cada any a les revistes il.lustrades reportatges exuberants sobre el cromatisme de l'indian summer o estiuet de Sant Martí als grans boscos nord-americans, amb les fotos de la caiguda de la fulla i la seva exhibició de colors. Recordo la il.lusió amb que m'ho van ensenyar sobre el terreny.\nSi no em desplaço al Montseny o a qualsevol altra comarca, surto de casa i baixo a mirar-me els arbres del petit parc proper, encaixonat entre edificis i escanyat per la circulació. Sec al banc, assisteixo embadalit a l'equivalent d'indian summer que es troba al meu abast i agraeixo als amfitrions nord-americans haver-me portat a Bear Mountain per inocular-me una de les il.lusions actives de la tardor.\nLes hores de claror s’escurcen, els dies no. Els dies maduren, s’aquieten, s’aplaquen, es preparen a hivernar. Plou. Apareixen els millors bolets, el raïm madur, les figues, les confitures i els plats de caça amb flaire de bosc. A les platges redossades, els dies propicis s’hi està millor que mai.\nNo sento la tardor com un presagi trist, cendrós, refredat. M’estimula a fer les coses pròpies del moment. No li veig cap metàfora de la decadència, sinó més aviat una esplèndida metàfora del gaudi de la maduració.\nÉs clar que s’hi donen decadències, com a qualsevol estació. És clar que les rebrotades generals són característiques de la primavera, però a la tardor i l’hivern també rebroten algunes coses. En el supòsit que la nostra civilització hagi entrat en una fase tardoral, cosa ben possible, això no significa la seva condemna a mort, sinó la necessitat d’acumular forces per reverdir.\nEtiquetes de comentaris: una esplèndida metàfora del gaudi de la maduració\nLa idea de traslladar “Dona i ocell” de Miró al Cinc d’Oros\nA partir d’ara CaixaBank ens deu 20.700 milions d’euros\nPublicat el nostre llibre sobre bars dels 40 mercats de Barcelona\nTot el secret (o quasi) d’un aperitiu Spritz Suze al Motel de Figueres\nLa Gascunya, a mig camí entre la bellesa i la seva utilitat\nAhir vaig levitar una estona a l’olivar del Jonquet de Cadaqués\nEl conill a la rabiosa d’ahir, amb el punt sobrevivent de gràcia i alegria


Fa unes setmanes es va celebrar a Madrid la V Trobada eTwinning de Professors en Castellà: Proyecta eTwinning. Entre totes les ponències i tallers que es van dur a terme, en va tenir lloc un que, pel creixement i la importància que està tenint aquesta metodologia, volem destacar. Es tracta del taller impartit per Inmaculada Contreras, Flipped Classroom. Aprender dando la vuelta a la clase. Cada vegada és més present el desig de transformació del sistema educatiu; posar-lo en marxa és una necessitat que cada curs escolar es fa més palesa. Som conscients de la importància d’un model d’ensenyament-aprenentatge centrat en les activitats que duu a terme l’alumnat i no en la memorització d’una llarga llista de determinats continguts. Aquesta demanda ha tingut la seva resposta en noves metodologies (o no tan noves?) amb aquests punts en comú:\nDisminució considerable del nombre de classes expositives. Això suposa un canvi en el rol tant del professorat com de l’alumnat. En aquest sentit, el professorat deixa de ser un simple transmissor de coneixements i passa a ser un facilitador en el procés d’aprenentatge de l’alumnat. Per la seva banda, l’alumnat deixa de ser un receptor passiu i passa a ser protagonista del seu propi aprenentatge, i desenvolupa, d’aquesta manera, un paper molt més actiu.\nRealització per part de l’alumnat d’activitats o projectes en els quals hagin d’aplicar el que han après prèviament. Aquesta relació entre els continguts que es veuen a classe i el dia a dia de l’alumnat pot despertar-ne la curiositat i estimular-ne d’aquesta manera les ganes d’aprendre. Sabem que la situació ideal és que l’alumnat no estudiï per aprovar, sinó per aprendre i aplicar el que s’ha après.\nEstretament relacionat amb el punt anterior hi ha la flexibilitat en l’aprenentatge centrat en el context. L’alumnat aprèn mitjançant la pràctica, i deixa en un segon terme la memorització de grans blocs de continguts.\nFoment, d’una banda, de l’aprenentatge autònom de l’alumnat i, de l’altra, de la col·laboració. El treball en equip facilita aquest aprenentatge entre iguals, però cal tenir en compte que aquest procés ha d’estar sempre guiat pel professorat.\nL’ús d’eines TIC esdevé imprescindible, encara que cal recordar que l’ús de les TIC no suposa cap millora si no va acompanyat d’un canvi metodològic.\nSón moltes les metodologies que compleixen aquests punts (aprenentatge basat en projectes, flipped classroom, aprenentatge amb dispositius mòbils, e-Learning…), i que arriben en molts casos a complementar-se les unes amb les altres. Però aleshores, què caracteritza el flipped learning de la resta de metodologies? Què el fa únic i especial? Són molts els espais, blogs i pàgines especialitzades sobre flipped classroom. La finalitat d’aquest article no és repetir el mateix que podem trobar en aquests espais, sinó donar unes pinzellades molt generals i encuriosir, tal com va fer Inmaculada Contreras en l’hora i mitja que va durar el seu taller, els qui encara no sàpiguen què és això de el flipped learning, flipped classroom o classe invertida. Bàsicament, i tal com explicava aquesta docent de Plàstica, es tracta de fer el que es fa normalment a casa a la classe, i el que es fa a la classe, fer-ho a casa. És a dir, veure la teoria a casa i refermar els coneixements a classe: la classe magistral del docent passa a veure’s a casa en forma de vídeo o un altre format; a classe s’aclareixen els dubtes que hagin pogut sorgir i es comença a treballar en activitats concretes.\nEls avantatges d’aquesta metodologia són pràcticament els que s’han assenyalat a dalt: es tracta d’una metodologia flexible, personalitzada i adaptada al context i a les necessitats de cada alumne i alumna. D’altra banda, com que la teoria té format audiovisual, l’alumnat hi pot accedir sempre que vulgui, parar el vídeo les vegades que ho consideri oportú, prendre notes, tornar a veure determinades seqüències el nombre de vegades que li calgui, etc.\nPerò com totes les metodologies, el flipped learning té alguns punts fluixos. El risc més gran d’aquesta forma de fer classe és l’exclusió de l’alumnat amb menys mitjans. Hem de ser conscients que això pot passar i, en conseqüència, posar els remeis corresponents per evitar aquesta exclusió: si l’alumnat no té Internet, cal oferir-li el material en una memòria externa; si no té ordinador, facilitar-li un horari al centre escolar perquè pugui veure els continguts. Un altre problema que ens pot sorgir és que hi hagi alumnes que no arribin a acostumar-se a aquesta forma de fer classe, o famílies que no donin suport a aquesta metodologia. Cal estar preparats per a aquests possibles rebutjos.\nDurant el seu taller, Inmaculada Contreras també va assenyalar una sèrie de recomanacions per “capgirar la classe”. Aquests són alguns dels consells:\nEn primer lloc, no es pot pretendre un canvi metodològic radical. Cal començar a poc a poc, seleccionant únicament alguns grups, algunes matèries i algunes classes determinades.\nPel que fa a les produccions i els materials amb continguts teòrics:\nNo ens hem de centrar només en el vídeo. Aquest és la principal forma de mostrar la teoria, però és convenient utilitzar altres elements i adaptar-los a les TIC (documents PDF interactius, per exemple).\nNo cal que ens obsessionem amb les produccions audiovisuals que realitzem. Hem de ser conscients que no som productors audiovisuals i, per tant, no s’espera una qualitat professional als materials que creem.\nVal la pena aprofitar, d’una banda, els recursos que es poden trobar a la xarxa. D’altra banda, també es poden crear continguts adequats a la nostra manera de fer classe. Però si tenim disponibles nombrosos vídeos i recursos que ja estan fets amb els continguts que volem treballar, per què molestar-nos a fer-ne de nous? Tal com indiquen Jon Bergmann i Aaron Sams (creadors del flipped learning) en aquest vídeo, tu com a docent tens una relació amb els teus estudiants que no té ningú més, i això no ho trobaràs en cap dels recursos d’Internet. Si fas els teus propis continguts, podràs incorporar-hi aquests aspectes particulars i crear produccions adequades a la vostra manera de fer classe.\nUn altre aspecte molt important és donar difusió al que es fa a l’aula i compartir-ho a través, per exemple, de les xarxes socials.\nFinalment, ens va ensenyar les eines TIC següents per treballar a l’aula: per dur a terme qüestionaris interactius, Kahoot; per crear i emmagatzemar històries i cronologies a partir de continguts de xarxes socials com Twitter o Facebook, entre altres, Strorify; per a la cura de continguts, Pinterest, i per crear infografies, Piktochart.\nA part d’aquestes eines, aquí en proposem altres que ens poden ser molt útils a l’hora de “capgirar la nostra classe”: Symbaloo, per organitzar els nostres recursos i crear panells amb els enllaços a les pàgines, vídeos i eines que farem servir en les nostres sessions de flipped learning; i per a la creació de tutorials, Screencast-o-matic; o si el que volem és crear i editar presentacions interactives que permetin, entre altres coses, formular preguntes al nostre alumnat a mesura que vagin veient el vídeo, podem utilitzar Officemix (extensió gratuïta de PowerPoint) i EdPuzzle.\nTal com s’ha anat comentant al llarg d’aquest article, una característica destacable del flipped learning és la considerable reducció de la memorització de continguts a favor d’activitats més properes i centrades en l’entorn de l’alumnat. D’aquesta manera, el temps de treball a l’aula s’optimitza i es dedica en la major part a aspectes pràctics. En aquest context, els projectes eTwinning poden ser una bona forma d’iniciar-se en el flipped learning. Deixa la part expositiva per fer a casa i treballa a l’aula en els teus projectes eTwinning. Anima’t a capgirar la teva classe amb eTwinning! Font de les imatges: Banc d’imatges INTEF. Creative Commons Attribution-NonCommercial-ShareAlike 3.0 Unported Pixabay. CC0 Public Domain\n18 desembre, 2015 4 maig, 2017 Tagged: aprendizaje por proyectos, Enseñanza Primaria, Enseñanza Secundaria., innovación, integración curricular, talleres, uso de tecnología


La 23a edició de l'Ohmamiglú arriba a la Molina - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa 23a edició de l'Ohmamiglú arriba a la Molina\nL'esdeveniment d'aquest cap de setmana permetrà als assistents construir un iglú i passar una bona estona a la neu\nredacció | manresa 13.02.2019 | 20:21\nL'Ohmamiglú celebra la seva 23a edició a La Molina ohmamiglu.cat\nL'Ohmamiglú celebra la seva 23a edició a La Molina\nPer fi arriba un dels esdeveniments més esperats de La Molina, almenys pel que fa a la seva originalitat. L'Ohmamiglú, organitzat per l'Associació de Constructors d'Iglús de Catalunya tindrà lloc el proper cap de setmana del 16 i 17 de febrer a la zona Els Alabaus.\nEn aquesta trobada els assistents tindran l'oportunitat de construir els seus propis iglús amb l'ajuda dels col·laboradors de l'associació i lluitaran per guanyar dos trofeus, el de l'iglú més ben construït i al del més original.\nEl cap de setmana també presentarà altres activitats com Streaking on Ice, una carrera que barreja el millor del carnestoltes i de les curses de velocitat, una conferència sobre algun aspecte relacionat amb la neu o els igús i, el diumenge a les 10 del matí, una xocolatada pels més petits.


Fan Art: Meriem Nassar's Risacchi #38556205 | i.ntere.st\nMeriem Nassar's Risacchi\nTsukiyama Shuu Tokyo ghoul (AC) best anime Toukyou Kushu One Piece (Mathias H) Haruno Sakura Kirishima Touka Kaneki Ken .hack 07-Ghost 1/2 Prince 11eyes: Tsumi to Batsu to Aganai no Shoujo 20th Century Boys 5 Centimeters Per Second A Bias Girl A Bride's Story (Otoyomegatari) A Certain Magical Index A Certain Scientific Railgun A Channel A Dark Rabbit Has Seven L Tokyo Ghoul Inuyasha ONE PIECE NARUTO Uchiha Sasuke Touka Kirishima Hunter X Hunter Trading Card By Hàmîd Kirishima Ayato dalia tchan uta (Tokyo Ghoul) Madoka✰Magica Cards Puella Magi Madoka Magica Saint Seiya - Galaxy Card Battle [Kyo] School Band Kuroko no Basuke ONE PIECE Data Carddass Full By Hàmîd Sebastian Michaelis Kuroshitsuji Black Butler jellal fernandez FAIRY TAIL Tomoe Jellal & Erza kamisama hajimemashita Ulquiorra Cifer BLEACH N°1 Katanagatari Cards By Hàmîd one piece data cardass ♛Sword Girls♛ Haikyuu Final Fantasy Cards dragon ball ,z,gt,kai undefined Cont0102 00all DRAGON BALL Goku because i'm maid Kawaii Beauty Pop Tales of Xillia Cards (CaliveR) Alicization Rettousei ( Level.Neo : Mahouka Koukou no Rettousei ) Cute bunnylicious Alice 19th Beast Master Akemi Homura Hunter X Hunter Killua Zaoldyeck Ichigo 黒崎 HUNTER×HUNTER Roronoa Zoro Mizore Shirayuki <3 hunter x hunter cards Angel Beats!-Op.Wars-Cards「Akaene」 -Love Live! School Idol Festival- ***Shikamaru Nara*** Love Live! ラブライブ! Sword Art Online 744×1392 By Oùss One Piece Memorial Cards by Elbana MANGANIME Hibi Chouchou Vol. 1 *Hemi* Panty Big Boobs Ecchi Dragon Ball Z Dragon Ball AF Dragonball z Dragon Ball GT Dragon Ball Villains dra Vegeta ドラゴンボール Saiyan Race Goku cards songoku Son Goku dragon ball cards Super Saiyan Super Saiyan God Dragon ball Heroes Cards Dragon Ball Z Cards Heroes Trading Cards By Hàmîd winter Rurouni Kenshin samurai kambei Samurai 7 Kunoichi


Elter, el portal d'Osona - El beat Guardiet, un manlleuenc il·lustre\nJoan Arimany. Gestor cultural\nEl beat Guardiet, un manlleuenc il·lustre\nEl beat Josep Guardiet, conegut popularment pel “Dr. Guardiet” mereix ser considerat com un més dels manlleuencs il·lustres. Més enllà del sentit religiós catòlic de la seva figura, que hi és i no es pot obviar, que un manlleuenc (o manlleuenca) de naixement sigui tan ben considerat a la ciutat vallesana de Rubí és un fet que em fa sentir orgullós de ser-ne –malgrat el pas del temps- conciutadà.\nI és que Josep Guardiet i Pujol, nascut al carrer de la Font de Manlleu el 1879, n‘és clar un exemple. Aquest passat diumenge 15 de març, es va posar en evidència la seva rellevància com a sacerdot, com a promotor cultural i com a persona de grans valors morals. El testimoni de l‘empremta que els descendents dels seus feligresos conserven, i ens van mostrar, no deixa dubte possible. De Rubí, on va exercir de rector de la parròquia de Sant Pere en els darrers 20 anys de la seva vida, es van desplaçar, fins a Manlleu, un centenar de persones per acompanyar-nos en el degut i merescut homenatge a Guardiet. I ho van fer acompanyats d’una de les joies del llegat que Guardiet va deixar per a la cultura del país: l’Esbart Dansaire de Rubí. L’evidència és clara: l’empremta va ser profunda i intensa, perdurable en el temps, i d’una gran qualitat humana.\nJosep Guardiet va ser un modest i entregat rector, conegut en el seu entorn més immediat com el “pare dels pobres” i enlairat pels mitjans de comunicació –en la seva beatificació- com el “rector del somriure”. Va exercir en grau màxim les qualitats que es requereixen en l’exemplaritat d’un guia espiritual de qualsevol confessió religiosa. La seva repercussió, però, va prendre connotacions intenses i va assumir, en uns anys molt difícils, un lideratge moral que va sobresortir de tendències polítiques. Totes i cadascuna d’aquestes qualitats, a més, van estar emmarades d’un sentiment humanista i en benefici dels més necessitats, d’una vocació social innegable i d’un ferm compromís amb la identitat del nostre país. El president de l’Associació d’Amics del Dr. Guardiet –“amics” que se succeeixen en el temps-, Miquel Montoliu, va deixar-nos proves prou contundents d’aquest fet en un esbós biogràfic de Josep Guardiet ple d’anècdotes i de fets quotidians amb una dosi d’heroïcitat.\nEl batec de la vida corporal va abandonar el cos de Josep Guardiet quan el van atrapar les bales d’un fusell emprat en uns moments convulsos i, històricament, controvertits. La memòria, però, el fa reviure en cadascun dels fruits que la seva labor va sembrar. Ho fa amb cada pas del “seu” esbart i cada gest de la seva parròquia. Algú va dir que ningú mor, realment, fins que el seu record es perd. I Guardiet segueix estant ben viu en la memòria.\nSóc ben conscient que parlar de beats i de sants, en aquestes alçades del segle XXI, sona rovellat i cosa passada de moda. No ho és, ni hauria de ser-ho, si es tracta de parlar de bones persones i de referents socials i culturals. I Josep Guardiet, fill de Manlleu, ho va ser per tota una comunitat.\nAra hem recordat el beat Guardiet a Manlleu, com ja el 1956 –segurament gràcies a Francesc d’A. Pujol i Escalé-, se li va dedicar un cèntric carrer de la població. Desitjo que no sigui un fet puntual, sinó l’inici d’un constant i continuat exercici de reconeixement ciutadà per qui, amb tota la senzillesa d’un manlleuenc insistent però silenciós, va escampar el nom bon de Manlleu en la seva obra.\nL’Església catòlica el va reconèixer com a beat fa un any i mig. Manlleu hauria de considerar-lo “fill il·lustre” sense esperar cap certificació administrativa oficial. Simplement, perquè ja ho és per mèrits propis.


Delictes contra la salut pública - Agustí Peñalvert - Advocats\nSón atribuïbles a les empreses delictes contra la salut pública?\nSí. Les empreses poden ser considerades responsables penals de delictes contra la salut pública per haver comercialitzat substàncies nocives que no compleixen lleis i reglaments. Fins i tot per imprudència greu.\nLa seva responsabilitat penal pot ser una multa econòmica equivalent a 5 vegades el valor de la substància o el benefici que s’hagués obtingut o que s’hauria pogut obtenir.\nQuan es considera que la tinença de substàncies estupefaents és un delicte contra la salut pública?\nPer determinar que la possessió d’una substància està preordenada al tràfic de drogues, cal prendre en consideració diferents factors: pes de la substància intervinguda, puresa, condició de consumidor habitual del posseïdor, acció realitzada en el moment del decomís i tota una sèrie de qüestions que cal valorar en cada cas concret.\nQuina és la defensa més habitual en els casos de tràfic de drogues?\nEl seguiment i la investigació que fa la policia judicial sobre les conductes preordenades al tràfic de drogues són exhaustius i prolongats en el temps. L’entrada i l’escorcoll en domicilis particulars i la intervenció de les comunicacions són habituals, però requereixen l’autorització raonada del jutge.\nSón habituals les absolucions per infracció dels drets fonamentals dels presumptes autors del delicte atesa la lleugeresa amb què actua la policia judicial.\nConeix casos reals sobre aquesta àrea de pràctica\nLa nostra experiència ens permet assessorar-te, tant des de la perspectiva de l’acusació com de la defensa


El Wi-Fi comú pot detectar armes, bombes i productes químics dins de les bosses\nEl Wi-Fi ordinari pot detectar fàcilment armes, bombes i productes químics explosius en bosses de museus, estadis, parcs temàtics, escoles i altres llocs públics, segons un estudi dirigit per Rutgers University-New Brunswick.\nEl sistema de detecció d'objectes sospitosos dels investigadors és fàcil d'instal·lar, redueix els costos de detecció de seguretat i evita la invasió de la privadesa, com quan els detectors obren i inspeccionen bosses, motxilles i maletes. El cribratge tradicional normalment requereix un elevat nivell de personal i un equip especialitzat costós.\nAixò podria tenir un gran impacte a la protecció del públic contra objectes perillosos, segons explica la coautora de l'estudi i professora del Departament d'Enginyeria Elèctrica i Informàtica a l'Escola d'Enginyeria de Rutgers-New Brunswick.\nL'estudi, revisat per experts, va rebre un premi a la Conferència IEEE sobre comunicacions i seguretat de la xarxa sobre seguretat cibernètica de 2018.\nEls senyals de Wi-Fi o sense fils en la majoria dels llocs públics poden penetrar bosses per obtenir les dimensions dels objectes metàl·lics perillosos i identificar-los, incloent armes, llaunes d'alumini, ordinadors portàtils i bateries per a bombes. També es pot utilitzar Wi-Fi per estimar el volum de líquids com l'aigua, l'àcid, l'alcohol i altres productes químics per a explosius, segons els investigadors.\nAquest sistema de baix cost requereix un dispositiu Wi-Fi amb dues o tres antenes i es pot integrar a les xarxes Wi-Fi existents. El sistema analitza què passa quan penetren els senyals sense fils i reboten objectes i materials.\nEls experiments amb 15 tipus d'objectes i sis tipus de bosses van demostrar taxes de detecció del 99% per a objectes perillosos, un 98% per a metall i un 95% per a líquids. Per motxilles típiques, la velocitat de precisió supera el 95% i cau fins al 90% quan els objectes dins de les bosses estan embolicats.\nEn grans àrees públiques, és difícil establir una infraestructura de detecció costosa com la que hi ha als aeroports. La mà d'obra sempre és necessària per revisar bosses i s’ha volgut desenvolupar un mètode complementari per intentar reduir la mà d'obra.\nFont: Universitat de Rutgers


Una mateixa banda: dos estils de música completament diferents - Banda Primitiva de Llíria\nUna mateixa banda: dos estils de música completament diferents\nLa Banda Primitiva de Llíria va celebrar el tradicional concert de Nadal el dia 17 de desembre. Com cada any, es tracta d’un concert especial i, en aquesta ocasió, va estar caracteritzat per dues concepcions musicals completament diferents, que van estructurar el concert. A la primera part, es va oferir un repertori més dinàmic, amb la col·laboració d’un bateria i una cantant; mentre que a la segona part, es van interpretar obres més habituals en els programes d’esta agrupació.\nLa Banda Primitiva, dirigida pel seu director titular Javier Enguídanos Morató, va comptar amb la col·laboració especial del bateria Pepe Sánchez i de la cantant Natalia Lyans, que van actuar com a solistes en tres obres: Summertime, The way you look tonight i I Feel Good; tres cançons icòniques de la música nord-americana del s. XX.\nEn finalitzar la primera part, el soliste de bateria va interpretar un fragment d'una composició pròpia que estava escrivint, inspirada en les sensacions que ha tingut durant la seua estancia en la Banda Primitiva de Llíria. Encara que va relatar al públic que no la tenia acabada, ni escrita en cap partitura; va voler compartir amb el públic assistent esta obra.\nEls músics de la quasi bicentenària societat van ser els protagonistes de la segona part, en què la banda va tornar a ser el centre d’atenció. Una volta acabat el repertori del programa, l’agrupació va interpretar, com a regal, la Marxa Radetzky; que l’Orquestra Simfònica de Viena interpreta cada any, en el tradicional Concert d’Any Nou.\nEl programa complet que va interpretar la Banda Primitiva de Llíria va ser el següent:\nGleen Miller Medley, de Glen Miller (ins. Naohiro Iwai)\nGroovin' hard, de Don Meza (ins. Xésar Guerrero)\nSing, Sing, Sing; de Louis Prima (ins. Jesús Santandreu)\nSummertime* de George Gerswin (ins. César Guerrero)\nThe way you look tonight*, de Fiels / Kern (ins. César Guerrero)\nI feel good* de James Brown (ins. César Guerrero)\nSpain de Chilk Corea (ins. César Guerrero)\n*Solista de Bateria: Pepe Sánchez\nSolista de Veu: Natalia Lyans\nL'Arlésienne (2º Suite) de George Bizet (ins. R.A. de Santiago)\nManhattan Symphony de Serge Lancen (ins. Desiré Dondeyne)\n"Arrivee a Manhattan"/ "Central Park" / "Harlem" / "Broadway" / "Rockefeller Building"


Els estudiants reclamen fer els exàmens universitaris de manera virtual | NacióDigital\nL'AJEC presenta un informe sobre la Covid a l'educació molt crític amb la Generalitat i exigeix més recursos per reduir la bretxa digital\nper Bernat Surroca , 11 de gener de 2021 a les 13:40 |\nL'Associació de Joves Estudiants de Catalunya (AJEC) ha presentat aquest migdia l'informe Covid sobre la gestió de la pandèmia a les escoles i universitats per part de la Generalitat. Molt crítics amb el Departament d'Educació i la Secretaria d'Universitats i Recerca, l'AJEC ha proposat aquest informe com a "full de ruta" per abordar les deficiències del sistema i ha lamentat que en certs aspectes les autoritats educatives "no han estat a l'alçada" de la situació. En aquest sentit, des del sindicat rebutgen que els exàmens universitaris d'aquest mes s'hagin de fer de forma presencial, tal com està establert encara a dia d'avui malgrat la greu situació epidemiològica.\nFrancesc Márquez, portaveu nacional de l'AJEC, ha detallat l'informe i ha dit el Procicat i el Departament de Salut va anunciar a finals d'any que els exàmens es farien de manera presencial. "És una mesura irresponsable que exposa les estudiants al virus", ha dit el portaveu, que ha denunciat que no es respecten les mesures de seguretat abans d'entrar a les aules i això posa en risc tota la comunitat educativa. "Reivindiquem unes avaluacions de format virtual a causa de la pandèmia", ha dit, i ha dit que l'educació s'ha convertit en un privilegi i no en un dret.\nL'AJEC és partidària de l'educació presencial quan les universitats siguin segures "perquè l'educació és un dret" i les connexions i la bretxa digital afecta aquest dret. D'altra banda, però, són partidaris de fer els exàmens online "perquè la salut pública és un dret" i ningú pot jugar-se-la per anar a fer una prova. "És una incoherència haver fet una avaluació continuada virtual i després exigir als estudiants que hi vagin presencialment. És una irresponsabilitat acumular alumnes en una aula perquè ja hem vist que hi ha aglomeracions per entrar a les classes", ha dit Neus Matamoros, coordinadora nacional de l'AJEC.\nDes de l'associació tampoc són partidaris de fer tests massius de cara als exàmens. "S'han de fer de manera virtual per evitar aglomeracions", ha dit. "Demanem que els exàmens no es centrin en detectar el frau i la còpia, sinó en l'aprenentatge dels estudiants", ha dit el portaveu. La postura de l'AJEC, en tot cas, vol ser "constructiva" i per això han emplaçat les administracions a reunir-se per tractar els aspectes més rellevants de l'informe.\nNomés 30.000 dels 300.000 dispositius promesos\nSi bé l'AJEC no és partidària d'ajornar la tornada a l'escola, sí que en fa una valoració negativa. "Hem trobat a faltar un pla de tornada a l'escola", ha dit Márquez, però des de l'associació són partidaris de fer els tests massius abans de començar el segon trimestre, no pas durant tres setmanes un cop ja represes les classes.\nEl document conclou que només s'han entregat 30.000 dels 300.000 dispositius electrònics promesos pel Departament d'Educació i només s'han instal·lat un 20% dels dispositius Wi-Fi. "És una xifra insuficient i patètica. Necessitem dispositius electrònics per seguir les classes a distància imposades pel Procicat", ha dit Márquez. El portaveu ha insistit que la prioritat és la presencialitat, però ha denunciat que el Departament "no està en condicions" de garantir la connectivitat de l'alumnat. Concretament, en el cas de Lleida l'AJEC demana una injecció de diners per a les escoles rurals, molt castigades per la pandèmia.\nL'informe fa referència també als cicles formatius i a les pràctiques d'aquest model educatius. "Els estudiants dels cicles formatius han viscut mesos d'incertesa per quan han de fer les seves pràctiques", ha dit Márquez, i ha denunciat que són els propis estudiants que s'han de comprar els equips de protecció.\nPel que fa a la rebaixa de taxes universitàries, que l'AJEC considera una "bona notícia", també lamenten que és "insuficient" i demanen reduir el preu del crèdit universitari en aquelles assignatures amb menys càrrega presencial. Diverses beques encara no s'han atorgat des que es van sol·licitar a principi de curs.\nNivell baix en TIC\nL'AJEC ha exigit la injecció "immediata" de 58 milions d'euros "retinguts per Economia" per dotar les universitats per afrontar la docència virtual. Márquez també ha lamentat que els alumnes es passen més hores davant la pantalla que en classes presencials i per això ha reclamat que la qualitat de l'ensenyament virtual sigui de la mateixa qualitat. "Un 40% dels docents tenen un nivell baix en TIC", ha dit. "El sistema català no està preparat per un curs semipresencial", ha deixat clar el portaveu.\nL'AJEC tampoc valora positivament els grups bombolla i ha reclamat una rebaixa de les ràtios i ha reclamat una contractació massiva de personal docent. "Es va prometre contractar 5.500 docents més. El Departament no ha estat a l'alçada", ha dit Márquez.\nL'AJEC s'oposa al tancament dels centres universitaris, que són "centres segurs" segons el Procicat. El sindicat diu que l'aplicació Traça Covid no funciona bé i les dades no estan actualitzades o estan distorsionades. "Hi ha centres tancats amb zero alumnes confinats. Ens genera certa inquietud sobre les dades del Departament d'Educació", ha dit Márquez. Així, des de la Generalitat no s'han donat les dades de contagis a les universitats per acreditar-ne el tancament.\nMés recursos per acabar amb la bretxa digital\nNeus Matamoros, coordinadora nacional de l'AJEC, ha explicat que l'informe detalla la situació en què s'ha trobat l'educació catalana arran de la pandèmia i el tancament d'escoles. Durant aquest mesos, l'AJEC ha detectat una "improvisació" dels centres per la manca de recursos i la Generalitat no s'ha coordinat bé amb "la realitat dels centres". "El Departament d'Educació i la Secretaria d'Universitats i Recerca s'ha desentès de moltes circumstàncies en què s'han trobat els estudiants", ha dit.\nDes de l'AJEC també denuncien la falta de recursos TIC i la bretxa digital pel que fa a l'accés a recursos tecnològics d'estudiants i docents. "El 25% de les llars no tenen accés a recursos tecnològics, una realitat que s'ha agreujat amb la pandèmia", ha dit Matamoros, i ha recordat que els programes de la Generalitat són "insuficients".\n"Cal inversió", ha reclamat la coordinadora nacional, i també ha demanat una rebaixa de ràtios que es van augmentar l'any 2011. Matamoros ha demanat també acabar amb la bretxa digital, que vulnera el dret a l'educació, i ha exigit "tenir veu i ser escoltades" per part de les autoritats educatives. L'informe vol apropar la realitat dels estudiants en el primer trimestre i neix com a iniciativa del secretariat nacional de l'AJEC. Matamoros ha denunciat la manca de transparència pel que fa a les dades.\nSocietat, coronavirus, Covid-19, ensenyament, pandèmia, Educació, Secretaria d'Universitats i Recerca, AJEC, Departament d'Educació, Associació de Joves Estudiants de Catalunya, govern


ELPERIODIC.COM - 24/01/2017 | Fotograf: Àlex Oltra\nEl regidor de Gestió Responsable del Territori, Xavier Ródenas, acompanyat del tècnic del departament d'Agricultura, Javier Pitarch i el guarda forestal, Ximo Martínez, ha presentat aquest matí un programa pilot ambiciós per millorar la comunicació amb els agricultors sobre el Pla de cremes de Gandia i pal·liar al màxim possible el risc d'incendis forestals per una mala praxis.\nAixí, s'instal·laran 11 senyals als camins amb parcel·les rústiques del nostre terme que es troben a 500 metres de les zones forestals i dels canyars dels rius. Aquestes indicacions s'aniran canviant diàriament pel servei de guarderia rural indicant si hi està permès (color verd), l'horari per realitzar-la depenent de l'època de l'any i les contraindicacions de la conselleria o no la crema agrícola (color roig). També s'hi indiquen els telèfons de la Guarderia rural i el d'emergències (112).\nS'ha dividit el terme en dues zones que integren la pràctica totalitat de camins rurals:\nA – Marxuquera Alta: Camí Carril / CV 675; Camí Carril / final de terme; Camí Pinet / CV 675; Camí Cova Negra / final de terme; Camí Racó de Tomba / CV 675 i camí Tohuero / camí Tia Elvira.\nB- Resta del terme: Camí Torre dels Pares / final de terme; Camí Sèquia del Rei / N 337; Camí Rafalcaid / CV 670; CV 675 / Santa Marta i camí Pedregals / CV 675.\nPitarch ha recordat que hi ha dues èpoques de crema: Hovern i Estiu (1 de juny a 30 de setembre). A més, cal tindre en compte que la Conselleria altera les dates segons la sequera o les condicions puntuals del clima.\nA l'hivern les cremes es realitzen en dies alterns: Marxuquera Alta els dilluns, dimecres, divendres i diumenges fins les 13 hores. La resta del terme els dimarts, dijous i dissabtes fins a les 13 hores.\nA l'estiu les cremes només es poden realitzar els dilluns fins a les 11 hores, en el cas de Marxuquera Alta i els dimarts, fins a les 11 h, la resta del terme.\n"La majoria de llauradors coneixen molt bé el pla de cremes, però molta gent, sobretot els més joves, no. Per això calia millorar l'estratègia de comunicació, amb una informació més personalitzada i ràpida".\nPer la seua banda, Ródenas ha assegurat que l'èxit del programa dependrà també de la implicació de la Guarderia rural i ha aprofitat per posar en valor aquest servei, "que realitza una tasca diària invisible pel nostre terme, però que és de vital importància per evitar els incendis forestals".\nEl regidor de Més Gandia va donar a conèixer el programa durant la reunió del Consell Local Agrari celebrat ahir i ha estat ben rebuts pel representants del sector. A la reunió també es va plantejar l'inici del procés per a actualitzar l'ordenança municipal agrària datada del 1997.


REAL SOCIEDAD VS FC BARCELONA | We Love Barça\nTUIT: Com es pot ser de dos equips alhora. Us deixo la meva experiència al blog. @LaTdP #41AnysDeRecordsLaTdP...\n29 Noviembre, 2016 - 00:14\nTUIT: Com es pot ser de dos equips alhora. Us deixo la meva experiència al blog. @LaTdP #41AnysDeRecordsLaTdP\nSé que la Sònia li va donar l’encàrrec de fer un estudi sobre aquest tema a un Mestre al que jo no li arribo ni a la sola de la sabata però sí que puc aportar el meu granet de sorra explicant la meva experiencia.\nLa familia de la meva mare és càntabra. L’àvia va néixer a Comillas i eren força germans. En un poble petit no hi ha gaire feina apart de treballar la terra, feinejar al mar o tenir cura del bestiar per això molts, de ben jovenets, havien de marxar del poble per guanyar-se la vida o guanyar un sou per ajudar a la família.\nEl poble té actualment uns 2.300 habitants i podríem dir que tots són del Racing primer i després del Barça o del Madrid. Si fóssim a un poble normal podríem pensar que és per tenir alguna cosa de la que parlar al bar però en aquest cas no és així. El poble té diversos bars i cada bar és o del Barça o del Madrid i tu vas al bar del teu equip. Si ets de fora i t’equivoques de bar t’ho fan veure de seguida i pots escollir si et quedes o marxes. Si l’horari del partit coincideix amb el partit del Racing, el bar al que jo vaig té una tv amb el Barça i una altra amb el Racing. Si el Racing és a primera tot segueix igual. Els moderns dirien que vas a veure el partit i el resultat sempre serà un win win, passi el que passi estan contents.\nJo vaig viure el 5 a 0 del Racing al Barça quan Cruyff era entrenador a l’antic estadi del Sardinero. Hi vam anar uns quants del poble. Vaig patir molt i a cada gol del Racing tots es giraven i em deien alguna coseta perquè el que és molt clar és que jo sóc del Barça i, en tot cas, el meu segon equip és el Racing ben al contrari d’ells. Els del Madrid feien burla als del Barça però ells deien que si guanyava el Racing ells estaven contents per això jo era l’ase dels cops.\nUn cop al poble, hi havia gent que passava per casa per cridar alguna cosa a la meva finestra. I no passaven per casualitat eh? que visc a un dels turonets que formen el poble, a la part que dona a la carretera nacional, no és una zona de pas, estic lluny del centre, no hi ha ni botigues ni bars només quatre cases i uns metres cap a la platja el cementiri. Així són al poble!\nEls de la meva família són tots del Racing però també són molt del Barça i pateixen potser més que jo! I segueixen les notícies de l’equip. Compren el Diario Montañés i també l’Sport o el Mundo Deportivo quan arriba al poble, que no és cada dia. Si fa molts dies que no arriben els diaris, condueixen fins algún poble més gran o fins a Santander per veure si el troben. Seria més fàcil entrar a internet però estic parlant d’una mitjana de 70 anys, la majoria amb telèfons mòbils antics, no saben ni què és un smartphone gairebé. Compren samarretes a fills i nets gairebé cada any, jo només en tinc una, la de les quatre barres. També us diré una altra veritat, cap partit de futbol de cap dels equip té res a fer davant d’un campionat d’arrastre!\nTots en el poble venim d’una “casa”, els cognoms són una imposició legal. La majoria de gent em coneix com “la catalana” tot i fer més de vint anys que hi vaig cada any i tot i que no sóc l’única catalana que va al poble, potser sí que sóc la que més confraternitza amb els autòctons però catalans n’hi ha molts (tots grans d’Espanya gairebé, Güell, Sert, Bru…). Quan sóc amb algú del poble, si un altre pregunta quí sóc li diu que sóc Motil i llavors ja sóc benvinguda a la conversa. Ser Motil porta implícit totes les particularitats de la casa, per tant, només amb aquesta paraula ja saben que sóc del Barça, que visc fora de la província, que sóc de ciutat i que no segueixo les normes que entrarien a dins de la frase “como Dios manda”. Així són les coses a un poble petit.\nAbans he dit que no és un poble normal i crec que no ho és perque són molt radicals en totes les seves opinions. Van a mort amb el que pensen fins que canvien d’opinió però llavors van a mor amb la nova opinió. Molts del poble estan barallats entre ells i, per exemple, al bar al que jo vaig gairebé no entra gent del poble per la manera de ser de l’amo. La seva raresa és ser comunista, a favor de la llibertat dels pobles i republicà. Això és un greu problema si vius a un poble que va obtenir moltes millores gràcies al primer Marqués de Comillas que va fer que Alfons XII i Alfons XIII passessin temporades al poble. L’agost de l’any 1881 va convidar Alfons XII per primer cop i va fer que el poble fos digne d’un rei. Hi va fer arribar llum elèctrica, va posar 30 fanals, que s’havien d’il·luminar quan arribés el rei. Va ser la primera localitat espanyola en tenir llum elèctrica als carrers, feia menys d’un any que Edison havia inventat la làmpada incandescent i es van fer portar des dels seus laboratoris de Newcastle i París i la maquinària de vapor per alimentar-les es va fer portar des de Barcelona. Durant un dia va ser capital d’Espanya ja que si va fer un consell de ministres. El rei era amic personal del primer Marquès i les visites es van repetir tant d’ell com d’Alfons XIII. La família del Marquès es va emparentar amb famílies com la Güell, per exemple, i això va fer que fos un lloc d’estiueig per famílies burgeses. Aquest fet va fer que el poble es convertís en un poble amb gran quantitat d’obres fetes pels millors artistes modernistes del moment (Gaudí, Llimona, Puig i Cadafalch, els germans Vallmitjana, Domènech i Montaner i una llarga llista d’artesans catalans). També totes aquestes famílies van donar feina a molts dels habitants del poble i és per això que no pots tenir un sentiment de republicanisme perque gràcies a tots aquests grans d’Espanya moltes famílies van viure i encara viuen ara. Si mai hi voleu fer una visita us puc fer de guia encantada!\nEn fí, que em poso a parlar del poble i com que sóc una enamorada del modernisme m’embolico i foto uns rotllos de nassos!!!\nUn altre exemple del tarannà de la gent del poble. Del poble era Alfonso Pérez Burrull, un àrbitre molt polèmic. Ara viu a Camargo, localitat molt propera a Santander. Parlant amb dues persones relacionades amb el món del futbol professional em van explicar que Pérez Burrull havia fet una juguesca amb els amics i que li havien dit que no seria capaç d’expulsar a Ronaldinho, millor jugador del Món en aquell moment, i ho va fer. No tinc perquè dubtar de la paraula de dues persones que ja són mortes, les dues d’atac de cor fulminant, una va jugar a les categories inferiors del Barça, l’altra va ser entrenador de primera… perquè s’ho haurien d’inventar? I què guanyarien mentint-me a mí que no sóc ningú.\nL’equip del poble és el Comillas que es va fundar l’any 1926, és a primera regional, l’estadi és a la carretera que va cap a San Vicente de la Barquera, vesteix de blanc i vermell i té capacitat per a 800 persones. De fet només té una grada que dona a la muntanya, els gols donen a parcel·les de cases privades i el lateral és la carretera.\nSalut i èxits!!!!!!!


El missatge que es vol fer passar a la ciutadania no correspon a la realitat\nActualitzada 13/09/2017 a les 20:53\nDivendres passat, en el seu tradicional discurs de Meritxell, el síndic general va parlar de recuperació econòmica, tot i deixar clar que encara no havia arribat a tot el teixit empresarial ni a tota la població. Personalment, em demano qui ha gaudit d’aquesta reactivació, ja que sigui quina sigui la persona amb qui he parlat (treballador del privat, funcionari, autònom, empresari, etcètera), no hi ha ningú que m’hagi dit haver vist una millora substancial. Aquesta “reactivació” posa en relleu, però, una gran incoherència, ja que el missatge que es fa passar actualment a la ciutadania no correspon a la realitat que viu en el dia a dia aquesta darrera. En efecte, d’una banda, tenim les autoritats i els mitjans de comunicació que ens comuniquen de manera sovintejada que els nostres carrers no havien estat mai tan plens de turistes, que no hi havia hagut mai tants quilòmetres de cua per entrar al país, o que les estacions d’esquí mai havien facturat tant com aquest any, sigui a l’hivern o a l’estiu. D’altra banda, tenim la realitat del dia a dia, és a dir, la dels treballadors i dels empresaris, que contradiu les declaracions conforme que l’Estat del benestar hagi tornat. Segons els primers, les condicions laborals són més dures i difícils que fa uns anys i costa cada vegada més arribar a final de mes. Per als altres, més del mateix, ja que el turista compra cada vegada menys i costa fer rendible el negoci. Em pregunto, així, qui pot aprofitar aquesta (hipotètica) recuperació econòmica, ja que la major part de la població andorrana, és a dir, els empresaris i els treballadors, no la perceben. I si existeix realment, potser caldria ser més clar en el moment de parlar-ne, definint exactament qui se’n beneficia actualment, ja que pot resultar contraproduent fer creure que hi ha reactivació econòmica quan la major part dels habitants d’un país no la perceben ni la percebran de moment.\nSenyor Gregori, s'ha de fer càrrec que encara hi han molts polítics que s'aferran al segle XX. Tot i que ja han passat diset anys del nou segle s'han quedat lligats a estratègies superades made in spain, que s'allunyen de la realitat. Viuen en un món virtual que s'imaginen que les seves paraules es converteixen en veritat, en ordres celestials, com allò de la lampareta màgica: "tus deseos se convierten en realidad". Desgraciadament per a ells, avui dia hi ha unes coses que se'n diuen internet, smartphones, xarxes socials, diaris digitals, web's informatives, ... que els deixen ràpidament en evidència. Seguint l'argumentació del seu article, sembla ser que la realitat s'acosta més al que vostè denuncia, fent certa la célebre frase espanyola: "Las apariencias engañan". La realitat és ben tossuda, massa tossuda, i és la que és. Desgraciadament, ens agradi o no, quasi tota la ciutadania estem vivint temps complicats, uns més que altres.


Panellets de pinyons de la Pastisseria La Colmena de Barcelona\nPanellets de pinyons tot l’any! I variats per la Castanyada.\nTot i que són un aliment típic del dia de Tots Sants i la Castanyada (moment en que en fem de molts tipus) a Pastisseria La Colmena tenim panellets de pinyons durant els 365 dies de l’any.\nI és que els panellets de pinyons han esdevingut un MUST en la pastisseria tradicional catalana. És per això que és un dels productes que més triomfa a la botiga online de Pastisseria La Colmena.\nEls ingredients són ametlla, sucre, ou i pinyons del país. Són dolços, amb textura cruixent del pinyó torrat a l’exterior i tova del massapà a l’interior. A les cases és habitual afegir moniato per abaratir costos i tenir una masa més maleable, però a les pastisseries està prohibit per les autoritats pastisseres.\nEls panellets els tallem i arrodonim a mà, per això no són mai tots iguals. A Pastisseria La Colmena ens agrada fer-los de mida més aviat petita perquè són més agradables de menjar. És tradició acompanyar-los amb un vi dolç i castanyes.\nSi necessites fer un obsequi les nostres capses metàl·liques són ideals, entren unes 16 unitats i tenim 5 dissenys diferents per a tots els gustos.\nSens dubte, solen ser els preferits de la majoria. Però durant la temporada de panellets (entre finals d’octubre i principis de novembre) fem panellets de tot tipus de sabors: canyella, xocolata, cacau, cafè, rovell d’ou, maduixa, llimona, taronja, moscatell, ametlla, avellana, crema cremada, ossos der sant, codony, praliné, coco o anís.\nAixí que el plan perfecte per una tarda a casa seria una copeta de moscatell acompanyada d’una capsa de panellets de pinyons de Pastisseria La Colmena. Si no et va bé venir-los a buscar recorda que els portem a casa!\nPodeu veure més informació dels panellets al nostre blog.


Tag ArchiveQuixotes Last Stand | | election\nby Donna Quixote on June 5, 2014 in Liberal Watch\n(Editor’s Note: This explains why TV stations like CITYTV have become the 24 hour “Attack Tim Hudak” channels. All day long, every commercial break there are TWO anti-Tim Hudak ads. It has become totally insane. We are in desperate need of legislation to prevent this abuse of our election process. Thanks to Colette for this […]\nNew Liberal Lawn Signs for the Ontario Election\nThanks to Steve for the inspiration!!!\nby Donna Quixote on February 1, 2014 in Anagnorisis -- Ignorance to knowledge\nLiberals gearing up for snap provincial election — Bring it on BABY!!!\nRobert Benzie — Toronto Star — April 19, 2013 Premier Kathleen Wynne’s minority Liberals are girding for an election campaign that could be triggered as early as mid-May. With mounting concerns NDP Leader Andrea Horwath will join forces with Progressive Conservative Leader Tim Hudakin toppling the Liberals by voting against the upcoming budget, the Grits are […]


Flakes nocilla - Cuétara\nCodi de barres: 8434165499546 (EAN / EAN-13)\nGalleta (harina de trigo, azicar, aceites vegetales de girasol alto oleico y palma, jarabe de glucosa y fructosa, gasificantes: carbonatos de amonio y de sodio, emulgente: lecitina (contiene trigo), aroma, colorante: E 1Sod (contiene sulfites), agente de tratamiento de la harina: metabisulfito sódica, sal, crema Nocilla 39% (azúcar, aceltes vegetales de palma y girasol, cacao desgrasado, avellanas, emulgentes (lecitina, E 476), aroma, antioxidantes (E 304, E 306), chips de cereales 8,5% (maiz, arroz, cebada, azicar, extracto de malta de cebada, sal).\nGalleta, harina de trigo, azicar, aceites vegetales de girasol alto oleico, palma, jarabe de glucosa y fructosa, gasificantes (carbonatos de amonio, de sodio), emulgente (lecitina), aroma, colorante (E 1Sod (contiene sulfites)), agente de tratamiento de la harina (metabisulfito sódica), sal, crema Nocilla 39%, azúcar, aceltes vegetales de palma y girasol, cacao desgrasado, avellanas, emulgentes (lecitina, e476), aroma, antioxidantes (e304, e306), chips de cereales 8.5% (maiz, arroz, cebada, azicar, extracto de malta de cebada, sal)\nE 1Sod -> es:E 1Sod\ncontiene sulfites -> es:contiene sulfites\nmetabisulfito sódica -> es:metabisulfito sódica\ncrema Nocilla -> es:crema Nocilla - percent: 39\naceltes vegetales de palma y girasol -> es:aceltes vegetales de palma y girasol\nchips de cereales -> es:chips de cereales - percent: 8.5\nEnergy (kcal) 465 kcal +18% 393 kcal +41% 329 kcal +34% 346 kcal +32% 352 kcal +54% 302 kcal +71% 272 kcal\n(465 kcal) +18% 1.650 kj\n(393 kcal) +42% 1.370 kj\n(329 kcal) +35% 1.440 kj\nFat 16 g +131% 6,94 g +159% 6,18 g +206% 5,23 g +131% 6,94 g +25% 12,8 g +44% 11,1 g\n- Saturated fat 4,2 g +126% 1,86 g +168% 1,57 g +204% 1,38 g +207% 1,37 g +91% 2,2 g +115% 1,95 g\nCarbohydrates 74 g +6% 69,6 g +28% 57,6 g +26% 58,9 g +29% 57,4 g +152% 29,4 g +173% 27,1 g\n- Sugars 34 g +104% 16,7 g +14% 29,7 g +441% 6,28 g +636% 4,62 g +520% 5,48 g +518% 5,5 g\nProteins 5 g -45% 9,12 g -2% 5,1 g -45% 9,05 g -45% 9,02 g -18% 6,11 g -9% 5,47 g\nSalt 0,38 g -20% 0,476 g +65% 0,23 g +14% 0,333 g -45% 0,695 g -32% 0,559 g -24% 0,497 g\nSodium 0,152 g -20% 0,19 g +65% 0,092 g +14% 0,133 g -45% 0,278 g -32% 0,224 g -24% 0,199 g\nNutrition score - France 17 +143% 7 +104% 8,35 +447% 3,11 +265% 4,66 +326% 3,99 +311% 4,14\nNutri-Score D +143% D +104% D +447% D +265% D +326% D +311% D\nProducte afegit 7 d’abril de 2019 a les 11:53:02 CEST per elcoco.\nÚltima modificació de la pàgina del producte 13 de juliol de 2020 a les 11:25:53 CEST per bertrand-amaraggi.\nLa pàgina del producte, també editada per elcoco.1a51b91bfe63a47c184132952afb3108, kiliweb, openfoodfacts-contributors, roboto-app, yuka.R3FwYU4vUVByL1VwbWZJWStEWHQxZGRSMzZLS2ZXbXNCTWxJSUE9PQ.


Request Demo | Automatic Cell Counter FACSCOPE B\nเครื่องนับเซลล์อัตโนมัติ FACSCOPE B เครื่องนับเซลล์ที่มีความถูกต้องแม่นยำสูง ใช้งานง่ายที่จะทำให้คุณนับเซลล์ได้สะดวกสบายกว่าที่เคย...\n1. ท่านต้องการนับเซลล์ประเภทใดSuspension Cells\nAdherent cells PBMC Primary cells อื่นๆ กรุณากรอกข้อมูลให้ครบถ้วน\n2. ท่านต้องการทดลองใช้เครื่อง เพื่อวัตถุประสงค์ใด\nของบประมาณ ได้งบประมาณแล้ว รอการจัดซื้อ ดูการทำงานของเครื่อง อื่นๆ กรุณากรอกข้อมูลให้ครบถ้วน


Noticies - ACTE DE PRESENTACIÓ DEL SISTEMA DE COMUNICACIÓN DACTYLS\nACTE DE PRESENTACIÓ DEL SISTEMA DE COMUNICACIÓN DACTYLS\nDivendres, 13 de maig, va tenir lloc a la casa Elizalde la presentació del sistema de comunicació Dactyls per a persones sordcegues i altres col·lectius. L’acte el va organitzar ONCE Catalunya, que va agraïr l’assistència a autoritats, institucions, centres educatius i entitats com la FESOCA. A l’acte va assistir el Miquel Pérez, vocal en funcions del moviment associatiu de la Federació.\nA la jornada es va presentar l’app, una eina que conté els principis de disseny per a tothom i d’accessibilitat universal, senzilla i intuïtiva d’utilitzar que permet fer un autoaprenentatge del seus continguts.\nDaniel Álvarez, persona amb sordceguesa, va ser el creador del sistema Dactyls, un model de comunicació mixt, que ha estat perfeccionat i completat i que combina elements i estructura de la llengua oral, el dactilògic i de la llengua de signes. Per això, el seu nom prové de la unió de les primeres lletres de la paraula Dactilològic (Dact) juntament (i) amb l'acrònim de la Llengua de Signes (ls): Dactyls.\nA diferència del sistema dactilològic, el Dactyls és capaç de produir paraules completes o expressions de la llengua oral, combinant l’alfabet dactilològic amb signes convencionals permetent que la persona amb sordceguesa rebi una informació de la manera més simultània i àgil possible a la transmissió en llengua oral.\nDesitgem que sigui un sistema que es pugui normalitzar i que puguin utilizar tant les persones sordcegues, guies-intèrprets, mediadors comunicatius i totes aquelles persones i col.lectius als que li resulti útil en la seva comunicació diària.\nPer saber més sobre el sistema Dactyls: ONCE - FOAPS: App del sistema Dactyls - YouTube


IniciNotíciesL’ESCOLA DE RESTAURACIÓ POSA EN MARXA EL CURS PER A PROFESSIONALS\nLa primera part té com a objectiu descobrir i conèixer nous productes que cada dia són més presents dins del panorama gastronòmic actual, i amb els que es busca proporcionar inquietuds i recursos culinaris als assistents per ajudar a fer la seva cuina més diversa.\nPer descobrir (del 15 de novembre al 7 de febrer)\nNOUS CEREALS: LA QUINUA\nNOUS CEREALS: EL BULGUR\nSENSE GLUTEN: FARINA DE CIGRÓ\nSENSE GLUTEN: CIVADA\nCOLORANTS NATURALS: L'AXIOTE I LA CURCUMA\nLIOFILITZATS I DESHIDRATATS.\nLa segona part està relacionada amb l’ elaboració i la tècnica culinària. A més es vol mostrar alguns productes de proximitat amb els que es pretén conscienciar als assistents de la importància del consum responsable de productes ecològics, sostenibles i de proximitat.\nElaboració, tècnica culinària i gastronomia (del 14 de febrer al 25 d’abril)\nARROSOS DEL DELTA: CARNAROLI\nVINS DENOMINACIÓ ALELLA\nOLI D'OLIVA DE LES GARRIGUES\nLA MEL DE LA TERRA ALTA\nPERES DE PUIGERDÀ\nLes inscripcions es poden fer a les oficines centrals de Grameimpuls (carrer Rafael Casanova, 40). Més informació trucant al 93 392 91 05 o bé al 93 466 15 65. O a la web de l'Escola Restauració Santa Coloma


Parapterois - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nParapterois és un gènere de peixos verinosos pertanyent a la família dels escorpènids.\nEls seus cossos són de color vermell i negre. Les aletes pectorals es troben esteses. Són sedentaris. Es troben a l'Índic i el Pacífic occidental. Es venen com a peix d'aquari.\n↑ 1,0 1,1 ZipCodeZoo (anglès)\n↑ Bleeker, P., 1856. Beschrijvingen van nieuwe en weinig bekende vischsoorten van Amboina, verzameld op eene reis door den Molukschen Archipel gedaan in het gevolg van den Gouverneur Generaal Duymaer van Twist, in September en Oktober 1855. Acta Societatis Regiae Scientiarum Indo-Neêrlandicae v. 1: 1-76.\n↑ Alcock, A. W., 1896. Natural history notes from H. M. Indian marine survey steamer `Investigator,' Commander C. F. Oldham, R. N., commanding. Series II. Núm. 23. A supplementary list of the marine fishes of India, with descriptions of two new genera and eight new species. Journal and Proceedings of the Asiatic Society of Bengal v. 65 (pt 2, Núm. 3): 301-338.\nADW BOLD GBIF IN ITIS NCBI Ubio WoRMS\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Parapterois&oldid=27866362»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 jul 2021 a les 15:53.


Iproteos llança una ronda d''equity crowdfunding' per un fàrmac contra l'esquizofrènia | CataloniaBio\nHome > Actualitat > Noticies > Iproteos llança una ronda d''equity crowdfunding' per un fàrmac contra l'esquizofrènia\nIproteos llança una ronda d''equity crowdfunding' per un fàrmac contra l'esquizofrènia\nLa biotecnològica Iproteos ha obert una ampliació de capital d'1,5 milions d'euros, dels quals un milió serà aportat per un fons de capital de risc, 250.000 per part d'Enisa i la resta s'espera aconseguir-los amb una ronda d'equity crowdfunding a través de la plataforma Capital Cell.\nAquest finançament es destinarà a completar la fase preclínica regulatòria del compost IPR19, un dels pocs fàrmacs que s'estan desenvolupant a tot el món per frenar el dèficit cognitiu de l'esquizofrènia (CIAS). "Això significa poder realitzar les proves de seguretat del fàrmac perquè l'Agència Europea del Medicament ens autoritzi a fer els assajos en pacients de cara el 2017" explica la Dra. Teresa Tarragó, CEO de la companyia.\nL'esquizofrènia és una malaltia mental crònica i incapacitant que comença a desenvolupar-se dels 15 als 35 anys. La simptomatologia cognitiva associada a aquesta patologia (CIAS) inclou problemes d'atenció, la memòria, els aprenentatges verbal i visual, les funcions de raonament i resolució de problemes, entre d'altres. S'estima que al món hi ha 45 milions de persones que pateixen esquizofrènia, de les quals entre el 75% i el 80% estan afectades per la CIAS.\nEs tracta de la segona campanya d'equity crowdfunding que duu a terme la biotecnològica amb seu al Parc Científic de Barcelona (PCB). En la primera, el 2014, Iproteos va aconseguir recaptar 100.000 euros a través de 41 inversors de perfils variats (científics, pacients...) .\nIproteos va néixer com a spin-off de la Universitat de Barcelona (UB) i l'Institut de Recerca Biomèdica (IRB Barcelona) de la mà de dos científics catalans capdavanters en el camp dels pèptids terapèutics, Teresa Tarragó i Ernest Giralt.\nSi vols invertir clica aquí\nFoto: El Dr. Roger Prades, director científic d'Iproteos al laboratori del PCB - © Iproteos


Cap de setmana | Capítol 8 | 4 cats : 4cats\n4cats / Cap de setmana\nPEP: Que te’n vas?\nCARLES: Sí, anem de cap de setmana al delta de l’Ebre.\nPEP: A veure ocells?\nPEP: Que interessant. Em sembla que és època de flamencs.... M’encantaria veure els flamencs. No us fa res si m’hi apunto, oi?\nCARLES: És que anem en cotxe i ja som cinc. No hi ha places lliures. Ho sent.\nPEP: Sí, esclar...\nSARA: Carles, ja estàs?\nPEP: Tu també vas al delta de l’Ebre?\nPEP: Ah... I on dormireu?\nSARA: En unes barraques tradicionals que lloguen entre camps d’arròs.\nPEP: Com mola. Ja ho sé! Puc agafar el tren fins a Amposta i llavors llogo una bici fins a la barraca.\nSARA: Bé, no sé...\nCARLES: És que a la barraca només hi cabem cinc i l’home que ens la lloga ens ha dit que si hi fiquem algú més ens fa fora i ens posa una denúncia. I, clar, si véns, podríem acabar a la presó.\nPEP: Ah, sí?\nSARA: Sí... Bé, Carles, t’espero a baix.\nPEP: Que us ho passeu molt bé.\nSARA: Moltes gràcies.\nBEL: Ei! Com va?\nPEP: Tu també vas al Delta?\nBEL: No, jo vaig amb una amiga meva a fer una excursió amb bici. Des de Girona a Olot.\nPEP: Per carretera?\nBEL: No, anam pes carrilet.\nPEP: Quin carrilet?\nBEL: Han arreglat s’antiga via des tren que connectava Girona amb Olot perquè s’hi pugui anar en bici.\nPEP: Quina passada. I escolta, d’això... jo no podria apuntar-m’hi?\nBEL: Eh... Saps què passa que... s’excursió és amb una amiga meva i potser a ella no li fa ganes.\nPEP: Quants més serem, més riurem.\nBEL: Sí, ja, però, saps què passa que fa molt de temps que mos estam entrenant i durem un ritme molt fort... potser sa propera.\nPEP: Està bé, em quedaré aquí.... tot sol i avorrit... no passa re, ja hi estic acostumat. Que vagi bé.\nCARLES: Has fet ben fet.\nBEL: Ja, però me fa un poquet de pena.\nCARLES: Bel, que no el coneixes? és el Pep...\nBEL: Sí, però també és persona.\nCARLES: Sí, persona i és el Pep. Vinga, que vaja bé per Girona eh? Au, Pep.\nPEP: Adéu, adéu\nBEL: Que si vols venir... no crec que sa meva amiga hi posi cap problema.\nPEP: De veritat? Genial! Moltes gràcies! Vaig a preparar-me la motxilla. Ja ho veuràs, ens ho passarem bomba. Ah! Per cert, ja que anem a Girona, podrem passar a veure la catedral, oi?\nBEL: Ui, no crec que tenguem gaire temps per visites.\nPEP: La catedral de Girona és impressionant. És la catedral gòtica d’una sola nau més gran del món.\nBEL: Ah, sí? No ho sabia, bé, potser un altre dia.\nPEP: Però, per què? Si només serà una estoneta. De veritat, val molt la pena. Mira, i si ens afanyem, encara podrem fer un tomb pel call de Girona. És preciós. Vaig a fer la bossa. Ah! Per cert, jo no sé anar en bici... suposo que podrem fer la mateixa ruta a peu, oi? Vaig a fer la bossa.\nEpíleg: Parcs Naturals\nLes aus emigren per la costa. Per això, tant a la tardor com a la primavera, es poden veure ocells migrant en tot el país. El delta de l’Ebre és conegut per acollir importants colònies de flamencs i per tenir delimitades diverses ZEPA, que és la sigla de Zones d’Especial Protecció per a les Aus, que la Unió Europea protegeix explícitament. El delta del Llobregat i els aiguamolls de l’Empordà també han estat designats com a espais zepa, i són excel·lents punts d’observació d’aus. Al País Valencià trobem territoris ZEPA tant a Alacant com a Castelló, però sens dubte un dels espais humits protegits amb més diversitat ornitològica és el Parc Natural de l’Albufera de València, on s’han descrit més de 400 espècies diferents d’aus. A la Catalunya Nord, l’estany de Salses, a la frontera amb el Llenguadoc, és una altra de les zones humides més importants. Amb tot, és a les Illes Balears on trobem el percentatge més alt de territori protegit, especialment a Menorca, que la Unesco va declarar reserva de la Biosfera el 1993.\nEn Pep en aquest capítol es mostra molt entusiasmat i ho demostra amb expressions com:\n... ens ho passarem bomba!\nQue contrasten amb les evasives de la Bel i en Carles, moltes introduïdes per és que..., saps què passa... o expressions per mitigar l’engrescament d’en Pep:\nÉs que anem amb cotxe\nÉs que a la barraca només hi cabem cinc\nSaps què passa que s’excursió és amb una amiga meva\nSaps què passa que fa molt de temps que mos esteim entrenant\nEn aquest capítol els personatges estan mirant diferents possibilitats per passar el cap de setmana. Fan servir molt estructures d’aquest tipus:\nno us fa res si m’hi apunto, oi?\nsi ens afanyem, encara podrem fer un tomb pel call de Girona\nsi hi fiquem algú més, ens fa fora i ens posa una denúncia\nsi vols venir, sa meva amiga no hi posarà cap problema\nEl si introdueix una condició, un possible camí que en fa variar un segon. Així, en el primer exemple, en Pep està preguntant amb altres paraules què passaria si anés amb elles d’excursió. El temps verbal que va de bracet amb el si és el condicional que té un significat semblant:\nsi véns, podríem acabar a la presó\nafanyar-se: anar de pressa a fer una cosa\napuntar-se a alguna activitat: decidir-se per fer una cosa\nbarraca: casa feta amb materials pobres i d’una sola habitació\ncall: antic barri jueu en algunes ciutats\ndenúncia: presentar a la policia un delicte\nfer ganes de fer alguna cosa: tenir ganes de fer alguna cosa, propi dels parlars balears\nllogar: pagar una quantitat per tenir una cosa durant un temps limitat\nmolar: agradar-li alguna cosa o persona a algú\npassar-s’ho bomba: passar-s’ho bé, divertir-se (col·loquial i barbarisme)\nquants més serem, més riurem: expressió per dir que com més gent hi ha en una festa més divertida és


Ascensor ASCENDO a Valencia\nAscensor ASCENDO en un local comercial de la ciutat de València. L'ascensor recorre un desnivell de 2 plantes per l'interior de l'edifici (aquest re troba en procés de rehabilitació). En aquest cas, s'ha optat per una porta plegable automàtica de dues fulles.\nVálida sin barreras instal·la una cadira pujaescales a una casa particular de Alaquàs, en Valencia


Tots recordareu l'èxit teatral d''El temps i els Conway'. Sergi Belbel recupera ara una altra obra de de J.B. Priestley: 'Això ja ho he viscut'.\nLa Perla 29 tancarà la temporada d’enguany amb la presentació d’Això ja ho he viscut, de l’anglès J.B Priestley. Sota la direcció de Sergi Belbel, sis dels millors actors i actrius catalans pujaran a l’escenari de la Biblioteca de Catalunya per representar una obra que reflexiona sobre el temps. Es podrà veure fins al 14 de juliol.\nD’acord amb Belbel, el temps és un dels aspectes que més incidència té en el món del teatre i, per què negar-ho, també n’és un dels que més problemes li planteja. Al teatre, on artistes i espectadors comparteixen el mateix ara, com es pot fer per explicar històries on el temps transcorri més ràpidament que el dels espectadors? Per fer-ho encara més difícil, Shakespeare va afegir un nou problema al factor temporal; el de la història. Aquest gran dramaturg va observar que “el temps és una arma”, ha explicat Belbel, i va començar a mostrar el seu present històric utilitzant referències del passat. Per Belbel, el temps també és una fixació personal. “M’interessa perquè crec que visc amb la seva paradoxa. Quan escric amb clau teatral, em costa molt utilitzar referents de l’actualitat”, ha assegurat el director. “Jo crec que és perquè faig teatre, que m’interessen molt la ciència-ficció i tots els aspectes relacionats amb el temps”, ha sentenciat.\nAixí doncs, no ens ha de sorprendre que l’obra que Belbel dirigeix parli, precisament, del temps. Priestley va ser un dramaturg molt influït per les idees sobre el temps del filòsof irlandès Dunne, que trencà amb l’idea d’etern retorn de Nietzsche. El temps, deia Dunne, és com una espiral on els individus poden passar d’un cercle a un altre. Per a escriure Això ja ho he viscut, Priestley es va fer seva aquesta teoria, i va crear un text que tracta sobre el déjà-vu.\nPer fer-ho, el dramaturg anglès presenta sis personatges que es troben en un hotel rural. La seva harmonia es veurà trastocada per l’arribada d’un científic alemany, que els explica que allà hi passarà una desgràcia que ell ja ha viscut abans. A través d’aquesta trama, Priestley presenta tres formes diferents d’entendre el món: l’agnòstica, la racional i la que creu que existeix alguna cosa que va més enllà. Què faran aquests personatges? Acceptaran el seu destí o intentaran canviar-lo? Aquesta història té un to de thirller que recorda als d’Agatha Christie, i conté el caràcter optimista de Priestley, que com a socialista utòpic que era “considerava que tot conflicte cruent es podia evitar”, ha explicat Belbel.\nA Belbel no li ha estat gens difícil decidir qui serien els actors que representarien l’obra. Amb Sílvia Bel, Míriam Alamany i Carles Martínez, no és la primera vegada que treballa. Encara que no siguin una companyia, “som un nucli fet de forma natural”, ha assegurat aquest director. Ja fa uns quants anys els tres actors li van proposar a Belbel representar Vells Temps, de Pinter. La van fer a la Sala Beckett, i l’experiència va ser tan bona que tots quatre van voler seguir treballant junts. La temporada passada, gràcies a una proposta d’Alamany, van representar Maria Estuard al Teatre Lliure, i malgrat que van haver d’afegir nous actors i actrius, “el nucli dur seguien sent ells tres”, ha assegurat Belbel. Aquesta vegada volia ser ell qui proposes l’obra, i quan va llegir el text d’Això ja ho he vist, ho va tenir clar. En aquesta ocasió comptaran, també, amb l’actuació dels ben coneguts Jordi Banacolocha, Lluís Soler i el jove Roc Esquius. Pel que fa a la direcció, Belbel ha assegurat que no hi haurà adaptació. “Si volgués fer una adaptació, voldria dir que no m’agrada l’obra”, ha explicat.\nCoincidint amb l’estrena, l’editorial Comanegra i l’Institut del Teatre publiquen el text, que és inèdit en català. El pròleg de Jordi Vilaró i la intervenció de Sergi Belbel complementaran el text dramatúrgic, que és un gènere que, segons Belbel, “ens recorda que el teatre és literatura”.\nLa representació d’Això ja ho he viscut “no comptarà amb un muntatge revolucionari”, ha posat de manifest Belbel, però de ben segur que no els serà necessari per atraure el públic. Amb una posada en escena càlida, tant el director com els actors buscaran arribar a l’espectador, engrescar-lo i esperançar-lo. “Sense ser moralista, aquesta obra ens diu que podem intervenir en el temps per buscar millors coses a fer amb la nostra vida”, ha explicat Carles Martínez. I en uns moments tan atrafegats com el nostre, una reflexió com la que planteja l’obra és necessària.\nJa tinc l’entrada per al dia 14. No m’ho voldria perdre!


Projecte de Millora de les Activitats Extraescolars 2017_2018 – AFA de CEIP Dolors Monserdà-Santapau (antiga AMPA)\n9 Juny, 2017 Extraescolarsby Junta AFA6Comentaris\nAnna\t 9 Juny, 2017 / Respon\nMoltes gràcies comissió d’extraescolars, sona molt i molt bé. 🙂\neva\t 9 Juny, 2017 / Respon\nAna\t 9 Juny, 2017 / Respon\nAdriana\t 9 Juny, 2017 / Respon\nLola\t 9 Juny, 2017 / Respon\nPatricia Owen\t 10 Juny, 2017 / Respon\nMoltes gràcies! Pero….on és el judo??


L'auditori Espai Ter de Torroella de Montgrí programa teatre amb majúscula per aquest primer semestre d'any. Des de Torroella segueixen apostant per oferir activitat teatral amb obres referents del panorama cultural català. Entre les obres que es programen hi ha 'El preu' d'Arthur Miller amb Pere Arquillué, Ramón Madaula, Lluís Marco i Rosa Renom; 'Escape Room' de Joel Joan i Hèctor Claramunt però també obres que han triomfat a Madrid com 'Muerte en el Nilo' d'Agatha Christie amb Pablo Puyol, Adriana Torrebejano, Cisco Lara i Ana Rujas entre d'altres actors espanyols. També s'ha programat Shirley Valentine amb la interpretació de Mercè Arànega.\nPer primera vegada es podrà veure a l'Espai Ter una òpera, serà 'La Traviata' amb música de Verdi.\nA nivell musical l'Espai Ter aprofita les relacions amb festivals de referència del territori com el Black Music Festival que porta el concert de J.P. Bimeni & The Black Belts amb Blanquito Zurdito com a teloner. I l'actuació de la Black Music Big Band amb grups locals que el 5 de juliol tancarà la temporada.\nTambé el festival Ítaca Cultura i Acció hi portarà l'espectacle 'Miedo' d'Albert Pla i el Festival de Música de Torroella amb les Joventuts Musicals de Torroella aporta tres propostes molt diferents de música clàssica que obren temporada, la primera el 27 de gener amb el concert d'Ignasi Cambra.\nL'Espai Ter es manté fidel a l'orquestra i a la cobla i en aquesta ocasió amb el Cicle de Grans Orquestres passaran per Torroella La Principal de la Bisbal, l'Orquestra Metropol, la Cobla Montgrins i una formació nova i transgressora que demostra que també amb música de cobla es pot anar de farra. Ells són els Biflats que actuaran a Torroella el 13 d'abril.\nDe nou l'Espai Ter acollirà part de la programació de la FIMAG, la fira internacional de màgia el segon cap de setmana de juny.\nL'Espai Ter es consolida com a equipament cultural per la programació escolar. Ja hi ha més de 7mil escolars confirmats que passaran per la desena d'espectacles musicals i d'arts escèniques programats per aquest públic.\nUna vegada més es posen facilitats per consumir cultura en forma d'abonaments. Alguns d'ells estan pràcticament exhaurits igual que molts espectacles ja tenen prop del 50% de l'aforament venut. Les entrades es van posar a la venda fa un mes durant la campanya de Nadal.


En contra de les prospeccions petrolíferes a Cap de Creus. - ecoguia empordà, guia de productes i serveis sostenibles de l'Empordà\nEn contra de les prospeccions petrolíferes a Cap de Creus.\nDilluns, 21 Gener 2013 08:18\nDes de Projecte Ninam, comuniquen la seva postura en contra de les prospeccions petrolíferes a Cap de Creus.\nDes de Projecte NINAM ens oposem radicalment a la realització de prospeccions petrolíferes en l’entorn del Cap de Creus per tractar-se d’una zona d’elevat interès per a la conservació de la Biodiversitat. Volem recordar a l’administració que ha estat ella mateixa qui, a traves del CSIC i del projecte LIFE+ INDEMARES, està proposant crear una reserva natural marina a la zona.\nEns sembla una gran incongruència que paral·lelament a la pretensió de crear l’esmentada àrea, s’aprovi el permís per a fer-hi prospeccions petrolíferes.\nRecordem que les tècniques emprades per a tal fi, són altament intrusives i nocives pel medi marí, ja que es tracta d’emissions acústiques d’alta intensitat (explosions) per a estudiar el rebot de les ones produïdes per aquestes, cercant bosses de cru. La zona està molt transitada per cetacis, com ara Rorquals comuns, protegits per directives internacionals (conveni de Washington, CITES, Directiva 92/43/CEE, etc...) a part de dofins ratllats i comuns, Caps d’olla grisos i negres, i Catxalots.\nTanmateix, aquesta metodologia emprada afectarà directament a espècies de peixos d’alt interès comercial, com són els demersals (lluç, penegal, mòllera, etc...) i bentònics (raps, crustacis com la gamba i l’escamarlà, etc....). Recordem que la zona de Cap de Creus és explotada per les confraries de Roses, Port de la Selva i Llançà, on la pesca és una de les principals fonts d’ingressos de la zona.\nProjecte NINAM posarà tot el seu esforç en aturar aquest tipus de pràctiques, nocives pel medi ambient i la biodiversitat.\nEquip de Projecte NINAM\nDes del diari el país tobem la següent notícia realcionada:


MEMÒRIA DE BARRI DE LA TORRASSA I COLLBLANC: RECORDS D' INFANTESA: La meva RAMBLA CATALANA. Per Mari Carmen Garcia\nPublicat per Grup Memòria de Barri de La Torrassa a 12:36\nRECORDS D' INFANTESA: La meva RAMBLA CATALANA. Per...


Afeccions! - Ulisses20\nPP-PSOE solament que pacten fora d’Espanya. Això ho havia dit un funcionari i jo ho havia arreplegat en un apunt. Avui mateix, per això, el president de dalt i el de baix (aquest sota sospita de corrupció) han pactat una futura connexió de trens pel corredor mediterrani. Quaranta anys tard, després de quaranta de dictadura. I encara, són pactes d’aigua en cistella. En silenci, tots dos també han pactat el tancament de TV3 a València, sense parlar-ne, pel silenci d’ambdós presidents, j accepten els fets i els desficacis mutus. I també han pactat el no unívoc a l’Institut Ramon Llull per la llengua. De llengua no n’han parlat. Això també és un pacte secret, d’ambdós presidents. Supose que tots dos, no ho he vist, a la vora del borbó, s’hi han aixecat davant l’himne de tots dos, el d’Espanya. La TVE ha fet de Canal 9, censurant, com a l’època del franquisme, l’escridassada a allò que simbolitza la música de la caspa.\nDe l’altra banda, les dues afeccions també han pactat un model de comportament, contra l’himne, contra els borbons, contra la violència entre afeccions que lluiten políticament, i esportivament, per objectius comuns, similars, més enllà de l’esport. Entre afeccions espanyoles, o afeccions de substitució (pense amb la valenciana), les coses no hagueren anat tan amistoses. Els mitjans espanyols se’n feien creus, que no hi hagueren espanyoles, o més simbologia casposa. Fins i tot es demanaven què feien aquelles afeccions, en una copa d’un país que no s’estimen, que no volen. Pobres, no ho poden aguantar, i menys encara en el món del futbol, que els passe en el seu tancat món repressiu, profeixista espanyol, no ho suporten…\nDesprés d’aquelles imatges de llàgrimes, i de sentiment d’ànimes trencades de l’un costat, i de joia de l’altre, em demane si tanta passió, i emoció sentida, no és una via d’escapament per la pèrdua real de país a totes dues bandes, a tots dos territoris que avui eren representats a València. Voleu dir que a Catalunya i a Euskadi, els pactes del PSOE per eliminar les nacionalitatst no-espanyoles provoquen tant de sentiment i tant trencament d’ànimes? I tot això, no voleu dir que és un símptoma de feblesa, en el fons, que ens allunya d’allò que volem ser i aconseguir?\n—Home, és futbol!\n—Per això, per això!\n[Malgrat tot, enhorabona a totes dues afeccions, per la lliçó de comportament.]\n14 de maig de 2009 a les 3:17 am\nEl partit es juga en les terres que des de sempre ha regat l’antiga sèquia que mes talla, administrada pel Tribunal de l’Aigües i considerat el més antiu dels antics, que per suposat es catalogat com tot abans de l’arribada a terres valencianes de Jaume I com d’orige mussulmà i que es sapiga els mussulmans no n’han tingut cap igual que eixe a cap indret, pel mateix que com en un principi la Dama d’Elx va ser catalagoda de dama mora.\nPero es ací que per raó de trapàs de qüestió de religió mussulmana, els salta marges volen que Vàlencia catalana, pel mateix que Catalunya no valenciana.\nPerò aquesta vegada si no fora per la política que uns mals arbitrajes eliminaren el València front el Sevilla i va caure l’equip en una depressió amb més d’una mesada de derrotes consecutives, la final de dret havera estat amb molt alta probabilitat un Barça-València.\nPerò com la final de l’any passat la va guanyar el València en contra de la voluntat del rei i amb xiulets a l’himne espanyol -com passa a cada Trofeu Taronga o a cada cremada de la falla oficial- i alhora de celebrar-la van anar només trescentes persones a l’Ajuntament de València per a xiular i tirar objectes al jugadors que no van poder eixir al balcó a pesar dels precs de l’alcaldessa de València, doncs ens van castigar en forma d’arbitratje per a fomentar la germanor espanyola entre bascs i barcelonins.\n14 de maig de 2009 a les 12:47 pm\nAnit fon una bona nit, tant pel resultat com per l’exemple de civisme i comportament de les dues afeccions, tant a nivell esportiu com a nivell polític. Espanya està que talla claus, per això censuràren la pitada a l’himne. No poden suportar la discordància. Se’ls feu de nit negre quan vàren comprovar que totes dues afeccions xiulàven i es manifestàven contra la impossició que ells volen fer-nos passar per “normal”. Cert és que el fútbol també és una manifestació política, i com a exemple la pròpia selecció espanyola. Per tant és possible que la pitada d’ahir fós una vía d’escapament, de rebuig no sols a l’ocupació espanyola, sinó també als darrers esdeveniments polítics tant a Catalunya com a Euskadi. Si realment el poble tinguera la veu de segur que no haguéren suportat tots eixos pactes fets contra el poble.\n14 de maig de 2009 a les 7:42 pm\ni els comentaris de tv3, què? com disimulaven la veritable raó de no sentir bé el chin ta chin ta. Que si la sonoritat de Mestalla no era bona, que a la gespa no se sent bé, ….. Aixó no és censura també?


El futur és nostre. – Bitàcoras.\nVariado de Al, Viajes\nHi ha viatges que fas amb el cor encongit, altres que el portes en un puny, alguns et fan treure el cor per la boca, i molts sembla que el teu s’aturi i torni a engegar-se com un vell camió de fabricació soviètica, tot just quan trepitges, de nou, un aeroport amic.\nEl de demà es un viatge d’aquells incomprensibles, dels que assegut a la cadira dura del despatx de casa, costa de veure i costa de fer. Son les set de la tarda i el meu altre jo es nega a fer-se la maleta.\nFa dies, molts, des que va començar un somni al 2008, que costa fer coses que no es tenen ganes de fer. Els negocis son els negocis, però també és veritat que la direcció per on et menen aquests, si els fas per un altre, no tenen remei, però si els fas per tu, si que en tenen. Em costa empassar, em costava quan era un nano, i em costa ara, segons quines coses. I tot el plegat de veles de demà fins divendres, ni les entenc, ni les comparteixo.\nPots deixar d’anar-hi Al. M’ho diu la mandra que em fa, però em pot l’esperit de carrer estret, i sobretot les ganes de trobar finalment la posició correcte de peus per endegar-ho tot, no a la merda, sinó endavant com hauria d’haver fet fa temps.\nEs un contracte, el més gran que hem, he, tingut a les mans, i encara que sembli estrany, veig, i crec, que la millor manera de treballar-lo i tirar-lo endavant serà sens dubte, fer-ho com un simple mercenari. A la fi son diners i temps, temps que fins avui m’ha estat difícil compartimentar, i tot i així, ens en hem sortit prou bé; estic segur, que reduint la implicació, aconseguirem, millors fites, més resultats, i sobretot menys nervis.\nEs simplement el principi d’una nova vida, es curiós perquè tot sembla dramàtic, i en el fons el que més m’esporugueix és de llarg el tot de nou que estem, o estic, a punt de crear. Una alliberació, no meva sinó de l’estructura que porto a l’esquena des de fa 8 anys. Si 8 llargs anys, on a força de hores, avions, feina, i cap, hem tirat un projecte endavant que ens ha convertit en essers diferents.\nRecordo, L’Al acollonit d’aquell desembre del 2007 on amb una ma al darrera i l’altre al davant, vam saltar a una piscina que ni sabíem si tenia aigua. Aquell dia, després d’escoltar totes les opinions del món que em deien que no ho fes: Vaig agafar tot el que tenia que era res i m’hi vaig tirar. Havia fet tres provisions de fons: lloguer, menjar, i altres, amb un sostre de 3 mesos. Aquell compte esta intacte, encara, i avui me’l mirava i pensava que estàvem al final d’un cicle únic i a punt amb pit i collons per començar un segon cicle que pot portar-nos altre cop al Res o a una altre Aventura.\nDemà, amb la lliçó apresa, escoltarem, ens hi apuntarem si ens hi volen encara, i per primer cop mesurarem una implicació que fins ara era innegociable però que ara ens és necessària per clavar una altre pica.\nReconec que els nervis se m’han menjat viu aquestes setmanes, però com sempre, encertada o no, he arribat a una conclusió i he dibuixat un altre fita vital. La ment té poders extrems sobre nostre, però un cop ens donem compte que en som de capaços, i del què som capaços, no hi ha ningú que ens aturi.\nI si volia muntar una empresa als 40 i ho vaig fer als 34 i als 36, crec que el somni de vendre-la als 60, té que seguir el mateix ritme, i fer-ho al 50.\nEntrada prèvia Mauthausen, 70 años.\nEntrada següent Participar o Ganar? Ganar!\nMai 5, 2015 a les 7:02 pm\nRecordo, L’Al acollonit d’aquell desembre del 2007 on amb una ma al darrera i l’altre al davant, vam saltar a una piscina que ni sabíem si tenia aigua. Aquell dia, després d’escoltar totes les opinions del món que em deien que no ho fes: Vaig agafar tot el que tenia que era res i m’hi vaig tirar. — definició pura i dura d’allò que ara en diuen emprenedor, abans senzillament autonom i sempre “aquest s’ha tornat boig”. Llença-t’hi


ètica responsabilitat sociologia\nmolt bon article del sempre atent èvole! em quedo amb què la clau està en l'educació! salut!\n4 de setembre de 2013, a les 0:56


Inicio > de trituradoras de vidre\nTrituradora De Hielo Moledora Comercial Electrica De Mesa Rb. por Banda equipos comerciales. 799 pesos $ 799. en. 12x . 81 pesos con 12 centavos $ 81. 12. Envío gratis. Máquina Cortadora De Botellas De Vidrio *versión Premium* Antes: 265 pesos con 99 centavos $ 265. 99. 239 pesos con 48 centavos $ 239. 48 9% OFF. en.\nLos herederos de Cristalerías Mataró reclaman un Museu del ...\nEl 4 de octubre de 2018, el pleno de Mataró aprobó una propuesta de resolución para impulsar la marca "Vidre Bufat de Mataró" como elemento de promoción económica y …\nLa part abrasiva del paper de vidre ha de ser fina per no danyar la superfície; en cas contrari, es requereix un trencament addicional. L'algorisme d'acció és molt simple i similar als anteriors. Fixeu amb seguretat el paper sobre una superfície plana, el millor és enganxar-lo …\ntrituradoras piedra coquimbo chancadoras de pied trituradoras de piedra conica en chile trituradora de impacto en Chile, venta de trituradoras de vidre . estudio de impacto ambiental (eia) chancadora de piedra . Muy versátil trituradora de piedra mineral proporcionan impacto ambiental de una chancadora – …\nProtecció i Higiene | Productes desinfectants | Niubó\nLíquido desinfectante LP213/20 para todo tipo de superficies (Bidón de 30L) 275,00 €. LP215/20-30\nO-I Fuego y arena HD 2016 - ¿Cómo se hacen los envases de ...\nGeneració de vidre | RAQUEL MARTÍN | El lector escriu | El ...\nGeneració de vidre Generació de vidre Generació de vidre Generació de vidre Generació de vidre E-mail. RAQUEL MARTÍN. En l'actualitat, sentim el terme "intrusisme laboral" per tot arreu. Aquesta pràctica es veu com a nociva i perillosa, però sota el meu …\nPan de cristal Pa de vidre - YouTube\nEspectacular Pan de Cristal (Pa de Vidre), hoy en el Forner de Alella vamos a elaborar unos deliciosos Panes de Cristal, ya verás que son parecidos al pan de...\nCOM FER VITRALLS: 13 PASSOS (AMB IMATGES) - ENCICLOPÈDIA ...\nSi podeu obtenir una trituradora de vidre elèctrica, és ideal per manipular ràpidament vores esmolades. Part 2 de 3: elaboració dels vitralls . Feu el vostre model. Dibuixa, copia o imprimeix el teu patró en un tros de paper mil·limetrat a mida natural. Talla el model en les seves parts separades i …\nAmaguem la bateria darrere d'una xarxa decorativa de fusta ...\nLes reixes de la bateria són una part important de l'interior. Permeten amagar piles antigues i complementar el disseny de l'habitació. Hi ha diverses raons (a més d'estètiques) per què la gent posa reixes als radiadors, per exemple, els productes poden estalviar en calefacció. La zona de les reixes s'escalfa uniformement i ...\nQuan l'aigua bulli, hi afegim els trossets de pell de taronja i tapem el recipient amb un vidre de rellotge. A continuació, ho deixem infusionar durant 5 min. Passat els 5 min, triturem la mescla amb l'ajuda d'una màquina trituradora de cuina, fins que obtenim una mena de puré molt fluid.


EL BLOG DE LA HISTÒRIA I EL PATRIMONI DE RUBÍ - GCMR-CER: La lluita ecologista a Rubí\nDes dels anys 80 han sorgit a la ciutat diverses entitats i plataformes que han tingut com a objectiu primordial la defensa del nostre medi ambient.\nJa el 1985 va néixer el Centre d'Estudis i Protecció de la Natura (CEPNA), amb gent vinculada al Grup de Col·laboradors del Museu de Rubí: Falet Bosch, José Moreno, Carles Gallart, Xavier Arís. Francisco Javier Rueda, Joan Sendra, etc., que pertanyien a la secció de Mineralogia i Paleontologia de la nostra entitat. Cal dir que en aquella època també existia un Grup Ecologista de Rubí, però sembla que fou bastant inactiu.\nEl 1989 CEPNA es va legalitzar i van començar amb la tasca de realitzar exposicions, sortides per l'entorn de Rubí, estudis sobre el nostre medie ambient... Fins i tot van arribar a editat una publicació periòdica el 1990 que malauradament durà molt poc. Esmentem també accions com la campanya que feren el 1996 per donar a conèixer el connector ecològic de Rubí (entre Sant Llorenç del Munt i la serra de Collserola); l'edició el 2002 d'un magnífic CD-ROM, del qual es va fer una edició de 2.000 exemplars distribuïts gratuitament, anomenat "El Rubí Natural i Rural del Segle XXI", i el 2009 la campanya per preservar el rierol de Can Xercavins, dirigida per Jordi Simó. No hem d'oblidar tampoc les lluites contra les extractives i abocadors del terme municipal de Rubí i la defensa que el Pla d'Ordenació Urbanística Municipal sigui respectuós amb el medi ambient.\nTambé col·labora cada any en la popular caminada nocturna, on té cura del guiatge dels punts d'interès relatius a patrimoni natural.\nEl 2012 es va formar l'entitat Rubí d'Arrel, que ha continuat la tasca iniciada per CEPNA, però eixamplant-la al patrimoni rural en general i amb especial cura per la integració social dels col·lectius més desfavorits. De fet, CEPNA va ser una de les associacions que contribuïren a formar-la, conjuntament amb el Centre Excursionista de Rubí, l'AMPA de l'Escola d'Educació Especial de Ca n'Oriol i la Unió de Pagesos de Catalunya. L'objectiu és recuperar, conservar i dinamitzar el lelgat natural i rural de la ciutat, però amb una clara senseubilitat social. En el seu haver compta cicles de xerrades (com el dedicat a l'aigua a Rubí), la recuperació de les font de Sant Muç i la de Can Moritz, itineraris guiats per als alumnes de les escoles de Rubí...\nItinerari per a les escoles. Font: RubiTV\nA part d'aquestes entitats, no hem d'oblidar l'aparició de diverses plataformes veïnals als últims anys, on també hi participen les associacions ecologistes, destinades a lluitar contra els abocadors ("No a l'abocador de Can Blasch" o "Rubí sense abocadors") o bé a preservar l'important ecosistema de l'estany dels Alous, com la Plataforma Alous, creada el 2012, si bé des de 1995 ja s'havien fet diverses campanyes al respecte.\nEstany o bassa dels Alous. Foto Jordi Vilalta\nI no volem acabar aquesta entrada sense esmentar la gran tasca que fa el Javi Ruiz, amb l'entitat "Caçadors de Trastets", l'objectiu de la qual és conscienciar la població de la neteja dels boscos i paratges de Rubí de les escombreries que llencen molts desaprensius, i que té un gran èxit d'assistència en les seves campanyes.\nEls "caçadors de trastets" en acció. Font: RubiTV\nEl medi ambient de Rubí agraeix la voluntat i treball d'aquestes persones, plataformes i entitats. Sense ells, potser no hi hauria una conscienciació tan elevada dels problemes que comporta no respectar el nostre entorn.


com fer polenta: raons per fer la teva i una recepta de polenta - Menjar | Maig 2022\n5 maneres de fer més fàcil la cuina a la planxa\nPlantes medicinals i remeis d’herbes per a principiants\nFormes naturals de fer banys encara millors\nTòner facial anti-envelliment casolà amb vitamina C\nObteniu informació sobre com i per què fer la vostra polenta\nApreneu a fer polenta!\nFeia anys que evitava la polenta: aquell bolet de farina de blat de moro que a vegades servia per sopar. Vaig pensar que era insòlit i que tenia una textura estranya, i en alguns casos tenia raó. Podeu comprar-lo a punt a la vostra botiga de queviures a la secció frigorífica, per què no aprendre a fer polenta a casa, amb ingredients saludables?\nRaons i consells per fer la vostra pròpia polenta\nHi ha diverses raons per les quals és possible que vulgueu canviar de botiga de polenta comprada a fabricar la vostra. Aquí hi ha algunes raons:\nEl casolà és molt més fresc, així que fes-ne el teu i sap que ja fa setmanes que no està a la cuina del vostre establiment de queviures.\nUtilitzeu ingredients de jardí\nSi cultiveu blat de moro de camp, o coneixeu algú que ho faci, podeu fer servir aquest blat de moro fresc de jardí en polenta casolana. Aleshores, podreu estar segurs dels mètodes que s’utilitzen per cultivar-lo i que no s’han utilitzat productes químics.\nTrieu un corn únic\nLa polenta no s'ha de fer només amb blat de moro groc. Fa poc he rebut un blat de moro anomenat Bloody Butcher. És un color burgundy profund, de manera que el menjar té un munt de borgoña. Es va convertir en la polenta més bonica que he vist mai. Proveu “Vitrall” o una de les altres varietats de blat de moro de color.\nSi trieu conrear el vostre propi blat de moro, podeu comprar llavors que siguin hereu, no OGM. Com que una gran quantitat de blat de moro disponible per a la venda és de transgènics orgànics, anar a la heirloom o obrir la pol·linització per assegurar-se que no està transgredit. (Cerqueu una llavor de blat de moro hereu única aquí.)\nAfegeix més sabor\nSubstituïu un altre líquid per l’aigua. Per obtenir més sabor, utilitzeu brou vegetal, brou de vedella, brou de pollastre o fins i tot brou d’os.\nFer una decocció de bolets densos, com el reishi o el maitake, és fàcil. Tanmateix, no m’agrada el gust de la majoria dels bolets medicinals, així que l’embasco en sopa o guisat. La polenta és una altra manera d'obtenir l'extracte de bolets.\nControlar la sal\nA no ser que utilitzeu brou o brou, la polenta pot ser insensible, per la qual cosa solem afegir sal. Quan feu la vostra, podeu controlar exactament la quantitat d’ús que s’utilitza sal.\nTenia una mica de polenta que es feia més espessa amb fulles d'alfàbrega fresca, i després la vaig refredar. A continuació, es va tallar a daus de dos centímetres de llarg i es va fregir amb oli de coco. El resultat va ser un cruixent per fora i un tendre suau per dins. Una mica d'esmicolat de bolets salvatges i una chiffonada d'alfàbrega i va ser un plat fantàstic. També podeu posar una polenta amb ceba caramel·litzada o fer una salsa d’hamburguesa per a un plat complet.\nCom fer polenta\n½ tassa de farina de blat gruixuda, feta només amb blat de moro, no amb una barreja (aquí trobeu una varietat no OMG)\n2 tasses d'aigua filtrada (trobeu els millors sistemes de filtració d'aigua aquí)\n1 cullerada de mantega (o al gust)\nsal (a gust)\nPorteu aigua a ebullició i afegiu-hi lentament la farina de blat de moro, batent fins que quedi tot incorporat.\nReduir a foc lent i cuinar uns 30 minuts. La textura ha de ser com una fina crema de blat.\nAfegiu la mantega i una mica de sal. Serà cremós i espès quan ho hagi fet.\nServiu-lo immediatament o refredeu-ho i conserveu-lo refrigerat fins a 5-6 dies.\nPer congelar la polenta\nLa vostra polenta casolana també es pot congelar. Allineu una paella amb paper pergamí i tireu-hi la polenta refredada a la cassola. Suaveu-lo perquè tingueu una capa uniforme i congeleu-la. Un cop gelat, talleu-ho a daus. Col·loca porcions de mida en els envasos congeladors i etiqueta. Congelar fins que sigui necessari.\nUtilitzant polenta congelada\nDescongelar la polenta congelada durant la nit a la nevera, després transferir-la a una paella. Escalfar fins escalfar i afegir el que vulgueu.\nSabeu fer polenta? Parla’ns de la teva versió!\nFulls de llença casolans i assecadors de teixit casolans\nEl te de Mullein és un descongestionant natural per a l’hivern\nSigueu amables: estem tots en una corba d’aprenentatge de bricolatge\nSidra de foc casolana: un reforç de la immunitat natural\nObteniu informació sobre com vendre els vostres productes d’herbes naturals ara\nLa planificació real de menjars d'aliments és fàcil\n10 formes d'aconseguir una pèrdua de pes natural i sana\nBàsics casolans de salsa de barbacoa i una recepta deliciosa\nCreixet per a afeccions respiratòries i digestives\nBricolatge Citronella i Eucaliptus\nfiltre de forn d’olis essencials\nsubstitució d’oli de palma\ncom fer mantega en pot de pal\nUna màscara facial hidratant de gel verd Recepta natural de bricolatge\nManeres de simplificar la teva vida\nSet maneres delicioses d’utilitzar iogurt casolà\nCom i on trobar fonts d’alimentació real\nHome Goo Gone: un eliminador d’adhesius naturals\nDeu maneres de mantenir les ungles boniques de forma natural\nUna recepta de pell natural i casolana\nEl beure cafè és bo per a vostè o és dolent per a vostè?\n16 aliments rics en antioxidants\nApreneu a blanquejar els dents de forma natural a casa\nHummus casolà: senzill, deliciós i saludable\nTot sobre rebuga i una recepta fàcil de salsa de ruibarbo\nRemeis naturals per a la crema cardíaca\nCom fer el vostre propi rentat femení natural\nEls remeis casolans naturals per la malaltia matinal\n3 de les nostres receptes de sabó casolanes naturals preferides\nObteniu més informació sobre quines plantes medicinals s’apleguen a l’hivern\nOrnaments d'arbres de poma de canya casolana


L’Ajuntament d’Eivissa instaura nous mètodes per facilitar l’accés a les prestacions dels Serveis Socials\nPublicat el Dijous, 11 Gener 2018 10:09\nLa regidoria de Benestar Social de l’Ajuntament d’Eivissa ha incorporat targetes de prepagament com a nou mètode d’accés a prestacions dels Serveis Socials que permeten, a les persones preceptores d’una ajuda econòmica per part dels Serveis Socials, poder fer el pagament de la compra a través dels datàfons.\nAmb aquesta millora es garanteix la disponibilitat de l’ajuda de forma immediata en el moment que es fa entrega de la targeta de prepagament. La persona rep una targeta carregada amb l’import sol·licitat pel seu treballador social de referència i pel concepte pel qual s’ha acordat l’ajuda. Amb la targeta podrà dirigir-se directament al proveïdor que esculli tenint garantit l’accés als productes de forma anònima i igualitària com a qualsevol altre ciutadà.\nEl procediment anterior era l’expedició d’un txec bancari per part dels Serveis Socials que l’usuari havia de cobrar a una sucursal bancària havent-se d’identificar per cobrar l’import de l’ajuda que li havia estat concedida.\nAmb la implementació d’aquest nou mètode, l’ús del taló bancari s’ha reduït utilitzant-se tan sols en situacions excepcionals. A més, el sistema permet garantir en la seva totalitat que no hi haurà errors en el moment de la justificació de l’ajuda per part de la persona beneficiària i el professional, ja que hi ha un seguiment electrònic de la targeta.\nLes ajudes socials que es tramiten des de la regidoria de Benestar Social pels ciutadans van destinades a la cobertura de necessitats bàsiques, és a dir, alimentació, llum, aigua, gas, allotjament, medicaments, pròtesi i ortesis, menjadors escolars i roba, entre d’altres.\nPer a l’any 2018 el pressupost amb el que compta la regidoria per aquests conceptes és de 395.000€, amb un increment de pressupost de 100.000€ respecte a l’any 2015.\nEl tinent d’alcalde de Benestar Social de l’Ajuntament d’Eivissa, Joan Ribas afirma que “la introducció de les targetes prepagament i les noves mesures permeten fer un pas en la qualitat i l’atenció a les persones que utilitzen els Serveis Socials”\nAmb aquestes noves mesures, es segueix la millora continua de la gestió de la Regidoria de Benestar Social, assolint processos més segurs i eficients pels ciutadans a qui es dona servei i pels propis professionals que treballen amb ells.\nEn aquest sentit, les noves mesures es sumen a la implementació de nous programes informàtics per a la gestió del Servei d’Ajuda a Domicili (Jano), la implementació de la Història Social Integrada (HSI) com a eina de treball pels professionals i que està interconnectada via web amb la majoria de serveis socials de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears i terminals que permeten el seguiment de la tasca que es porta als domicilis de les persones majors del municipi dins el Servei d’Ajuda a Domicili.