Policia Local – Pàgina 2 – Ajuntament de Mutxamel\nMUTXAMEL ESTARÀ PRESENT EN LA 10a EDICIÓ DEL PANDARAID\n06/03/2018 Dos membres de la policia local de Mutxamel, María Estela Leiva i Juan Alberto Pascual, pilot i copilot participaran en esta edició. Un curiós projecte que naix mentre esta parella preparava la roba del col·le dels seus fills xicotets. Amants del Marroc i de l’aventura, el Panda Raid, és una prova esportiva amb un objectiu solidari, la finalitat del\nEs el documento municipal que posibilita la tenencia y uso de armas de 4ª categoría, a las personas, mayores de 14 años, residentes en el municipio de Mutxamel. ¿Quiénes puede solicitarla? Vecinos y vecinas residentes en Mutxamel. 1. Mayores de edad 2. Menores de edad, cuya edad esté comprendida entre 14 y 18 años, previa autorización de sus tutores o\nSol·licitud Targeta d’Armes (pdf) Renovació o comunicació (pdf) Declaració de propiedat (pdf) Informació sobre la tramitació\nLA PROTECCIÓ DE VÍCTIMES DE VIOLÈNCIA DE GÈNERE, TEMA CENTRAL DE LA JUNTA LOCAL DE SEGURETAT\n23/02/2018 En la Junta Local, a més de tractar sobre l’evolució de la seguretat ciutadana a Mutxamel amb els cossos de seguretat estatals, es va signar el protocol de col·laboració i coordinació entre el cos de la Policia Local de Mutxamel i la caserna principal de la Guàrdia Civil de Sant Joan-Mutxamel, per al seguiment de mesures judicials de protecció\n20/12/2017 La Policia Local de Mutxamel ha engegat des de principis de desembre la Campanya Comerç Segur. Esta campanya, en la qual participen els agents de la Unitat Ciclista en funcions de policia de proximitat, pretén recordar als comerciants la necessitat d’adoptar determinades precaucions per a evitar ser víctimes de delictes, especialment en dates tan assenyalades com les de Nadal,


Un ayudante de Martino dice que Mateu Lahoz les pidió perdón por anular un gol de Messi que le daba la liga al Barça : Deportes de España\nMarcus Posted On 13/10/2018\nEl arbitro Mateu Lahoz frente a Neymar durante un partido en el Camp Nou.\nElvio Paolorosso, ayudante de Gerardo Tata Martino, entrenador del Futbol Club Barcelona en la temporada 2013/2014, declaro en una entrevista para TNT que Mateu Lahoz les pidio disculpas al termino del partido que decidio la liga de aquel curso frente al Atletico de Madrid, despues de que anulase un gol de Leo Messi que habria dado el titulo al conjunto blaugrana.\n"Asi y todo, llegamos a la final, al ultimo partido. Hace el gol Messi que era el que nos daba el campeonato y el arbitro lo anula. Eran las dos de la mañana, estabamos llorando en el vestuario y el arbitro (Mateu Lahoz dirigio aquel encuentro vino a pedirnos disculpas. Fue un año complicado", aseguro el preparador argentino.\nPaolorosso tambien se refirio a las criticas que recibio Gerardo Martino durante toda la temporada: "La prensa no lo trato muy bien en el Barça porque no tenia experiencia europea, pero Puyol siempre lo defendio y le deseo suerte, incluso dijo que se habia ganado el vestuario", y dio los motivos de la mala temporada cule:\n"Nosotros hemos tenido un solo arquero bueno que se rompio los cruzados (Valdes, el problema de Messi que iba preso o no iba preso, el presidente del club que termina preso (Rosell, a Puyol que le dijeron al Tata que se iba a recuperar, que no traigamos nada, Pique que se fisuro la pelvis en un salto, Neymar se rompe la rodilla cuando viene", concluyo.\nMuere Juan Manuel Martin de Blas, histórico de la televisión en España\nSuecia, Noruega, Malta, Islas Feroe y Rumanía, rivales de España en el camino a la Euro 2020\nLa otra Asamblea de Florentino: Cristiano es un buen tío\nNacho Vegas: La izquierda tiene que reconocer que ha sido tremendamente machista


El Fòrum, èxit o fracàs d'assistència?\n1. El nombre de visitants com a indicador de resultats del Fòrum.\nEncara que el Fòrum sigui un esdeveniment sense precedents calen indicadors per mesurar si el pressupost que s'hi esmerça és proporcional als efectes que el propi Fòrum produeix. No oblidem que el pressupost d'activitats del Fòrum (sense comptar les obres d'infraestructura) equival al pressupost de dos anys de la Conselleria de Cultura de la Generalitat. Òbviament, l'objectiu del Fòrum -"moure el món"- no es pot mesurar directament i encara menys a curt termini. Hi ha esdeveniments que vistos de prop han pogut semblar insignificants però que a més llarg termini han tingut efectes potentíssims (les primeres edicions de les reunions de Davos i Porto Alegre, sense anar més lluny).\nA curt termini cal un indicador que permeti dues coses imprescindibles. La primera, que un cop tancat el Fòrum, els responsables polítics puguin decretar si s'han guanyat un suspens, un aprovat o un excel·lent. La segona, que es pugui mesurar el rendiment del Fòrum a mesura que es desenvolupa i així es puguin prendre mesures correctores si la realitat s'aparta de l'objectiu. Perquè un indicador de gestió sempre ha de tenir un objectiu associat. Un indicador sense objectiu només ens permet comparar amb el passat (tenim més o menys visites que la setmana passada, per exemple) però no ens permet avaluar si anem en la direcció que volíem.\nEls indicadors han de ser fàcils de calcular, fàcils d'interpretar i tenir una relació directa amb el que es pretén mesurar. Amb aquestes condicions és senzill concloure que el nombre de visites és la mesura més adient per avaluar a curt termini si el Fòrum té èxit o no.\nEls organitzadors han repetit a bastament que el Fòrum no és un parc temàtic. Ara bé, des d'un punt de vista de gestió empresarial té la mateixa estructura d'un parc temàtic. És un espai tancat on les activitats estan organitzades perquè el visitant hi passi el màxim d'hores possible sense abandonar el recinte. Si als parcs temàtics d'atraccions el nombre de visitants és l'indicador clau, al Fòrum també.\n2. El problema és l'objectiu, no l'indicador.\nL'objectiu oficial dels directius del Fòrum sempre ha estat cinc milions de visites. Els polítics el van apujar a set milions en un rampell d'eufòria. Afortunadament s'ha tornat als cinc milions perquè altrament la pressió de no atènyer l'objectiu seria insuportable.\nUn directiu del Fòrum ha dit que la previsió de cinc milions es va fer l'any 1999 "a ull". Doncs caldria haver llucat millor, perquè ara ja s'ha creat l'expectativa de captar cinc milions de visites i si no s'hi arriba es podria considerà un fracàs. Vist a l'inrevés, aconseguir que dos milions de persones paguin entrada per un esdeveniment cultural i intel·lectual no té precedents i ja hauria estat un objectiu prou ambiciós i exitós. El problema és que si l'objectiu està mal calculat, el resultat és la desmoralització i la presa de decisions precipitades perseguint un somni inabastable. Qui sap si enlluernats pel fals mite que a la Feria d'Abril hi van tres milions de catalans, els organitzadors del Fòrum van pensar que no podien quedar-se per sota.\nLa punxada de visites durant la primera setmana del Fòrum va provocar una reacció prou familiar per als qui estan avesats a treballar amb pressupostos de vendes. L'organització va fer públic que estava previst que les visites setmanals anessin creixent gradualment fins arribar a un màxim de 375.000 per setmana el mes de setembre. És la clàssica tàctica de deixar per al final del període pressupostari l'assoliment de xifres fabuloses de vendes, amb les quals el venedor només pretén retardar el moment del judici final i sense que a darrere hi hagi un pla sòlid per aconseguir-les. Aquesta primera setmana de juliol ja s'ha produït el primer indici: hi ha hagut 153.000 visitants oficials però l'objectiu eren 250.000.\nFins ara han passat pel recinte 1.116.239 visites segons dades oficials. Com que el dèficit de visites és del 14%, vol dir que cal recuperar-ne 181.713. Seguint el sistema pressupostari del Fòrum, diguem que ja vindran el setembre. Això vol dir, per exemple, que el setembre hi ha d'haver 420.428 visites per setmana, fet que sembla impossible.\nDavant d'aquest dèficit l'organització també ha utilitzat una excusa clàssica en gestió d'empresa. Quan la consecució de l'objectiu de vendes s'allunya, no en parlem gaire i destaquem que les vendes són superiors a les del període anterior. Anem per sota de pressupost, però creixent. El problema pot venir si una setmana el nombre de visites és inferior al de la setmana anterior i, naturalment, al pressupostat.\n3. La fiabilitat de les xifres oficials de visites.\nComptar visites en un recinte tancat hauria ser força fàcil i de resultats indiscutibles. El problema és quan els que compten tenen interès a inflar les xifres al màxim perquè justament han proclamat que el nombre de visites és el principal indicador d'èxit. Alerta, no diem que enganyin deliberadament, sinó que es pot caure en la temptació, per exemple, de comptar les entrades de treballadors del Fòrum com a visites o de comptar la totalitat d'inscrits als Diàlegs com a visites encara que un nombre més o menys important no apareguin pel centre de convencions. Per això el més transparent hauria estat contractar un auditor independent que verifiqués les xifres de visites, tal com fa la OJD amb les tirades dels diaris.\nUn indici que potser s'exagera són les xifres d'assistents que el Fòrum dóna pels actes celebrats al carrer. No es cansen de repetir que al Carnabalona hi ha van anar 400.000 persones quan Contrastant ha demostrat que al Passeig de Gràcia no hi caben més de 220.000 persones. O que al Festival del Mar hi van anar 350.000 persones. Amb quin mètode van ser comptades? En total, els organitzadors proclamen que 1.700.000 persones han assistit als actes gratuïts de carrer. Perquè no deixar-ho en dos milions o en tres milions? Posats a inventar una xifra, val més dir-la ben grossa -tal com fa la Feria d'Abril- perquè els mitjans segurament no la qüestionaran. Davant del dèficit de visites es cau en la temptació de magnificar els assistents als actes de carrer. És humà, però no gaire seriós.\nUn altre indici d'expectatives exagerades és la continua insistència que hi ha més d'un milió d'entrades venudes però no utilitzades. El que no s'explica és quantes d'aquestes entrades s'han venut a agències de viatge o a patrocinadors i aquests potser encara les han de revendre als seus clients.\n4. Què vol dir un visitant?\nQuan van aparèixer les pàgines web es feia servir el nombre de visitants com a indicador del seu èxit i del seu potencial comercial. Aviat es va veure que aquest indicador podia ser erroni perquè una mateixa persona podia entrar a la pàgina web moltes vegades en poca estona i comptar com a diferents visitants. El que realment interessa és el nombre de "visitants únics", és a dir, persones diferents. Si una web va acumulant visitants únics dia a dia, segur que la seva evolució és positiva. Si no guanya visitants únics nous, vol dir que està estancada, encara que en nombre absolut el nombre de visitants pugui ser molt alt.\nAplicant l'analogia al Fòrum, si només el visitessin cada dia els 30.000 posseïdors de passis de temporada, tindríem un total setmanal de 210.000 visites, però sempre serien els mateixos. El nombre de visites total seria elevat, però la festa només s'hauria fet per a 30.000 escassos ciutadans. Un bon indicador del progrés del Fòrum seria quants visitants nous es capten per setmana. Si bona part dels visitants fossin repetidors voldria dir que el Fòrum està esgotant el seu públic potencial. El Fòrum té mitjans per fer una bona aproximació al nombre de visitants únics perquè sap qui entra amb passi de temporada, qui amb entrada de tres dies i qui amb entrada única.\n5. La qualitat dels visitants.\nNo tots els visitants són iguals a l'hora de valorar l'èxit de l'esdeveniment. És evident que un infant de P-4 és un visitant captiu que no pot decidir anar al Fòrum o no anar-hi. També caldria saber quants visitants hi han anat amb entrades regalades o quasi-regalades, perquè probablement molts no hi haurien anat pagant. Això encara és més important per valorar l'atracció dels Diàlegs, on sembla que es regalen entrades indiscriminadament, fins i tot en el cas del Parlament de les Religions que en teoria ja era un gran èxit per ell mateix.\n6. La transparència en la informació.\nSeria interessant difondre les xifres de visites nocturnes i de visites diàries. El secretisme només crea suspicàcies. Contrastant ha estimat que el cap de setmana del 10 al 11 de juliol el Fòrum va tenir 55.273 visites. Si el càlcul és correcte vol dir que de dilluns a divendres hi van anar 97.850 visites (restant l'estimació de Contrastant de les 153.123 visites setmanals). Això implica 19.570 visites diàries de dilluns a divendres. Costa una mica d'entendre com en un dia laborable hi va gairebé tanta gent com en un dia de festa.\nLa via més transparent seria comptar quants visitants únics adults han pagat entrada. Com s'ha dit més amunt, si al final en resulten dos milions, seria un èxit enorme. Per això caldria reformular l'objectiu, cosa perfectament legítima un cop s'ha arribat a la meitat de l'esdeveniment. Altrament, sembla impossible que s'aconsegueixin els cinc milions de visites si no s'obren les portes a tothom sense pagar entrada. Això tindria l'avantatge afegit que es podria encomanar a la Guàrdia Urbana que apliqués els seus mètodes per comptar manifestacions i llavors segur que sortirien els cinc milions.


Diada de Santa Creu 2018 a Figueres\nResum dels actes dels dies 3 i 4 de maig a les Fires i Festes de la Santa Creu de Figueres.\nEl Concurs de Creus de Maig 2018 aplega 18 participants\nEl Concurs de Creus de Maig ha comptat enguany amb 18 participants. Aquí podeu veure les guanyadores.\nSoldevilla pregoner de la Fira del Llibre Vell 2018\nJoan Manuel Soldevilla ha fet el pregó de la Fira del Llibre Vell del Casino Menestral Figuerenc a la plaça Catalunya. Aquest és el fragment final.\nPilar caminant de la Colla Castellera de Figueres 2018\nTot un clàssic de la diada de la #SantaCreu18 a Figueres, el pilar caminant de la Colla Castellera de Figueres.\nÍtems: 22 - 31 de 3518


Joan Canadell (@jcanadellb) -Download Twitter Video\nL’any 2021 el govern de l’Estat, el més progressista de la història, incomplirà més del 65% del pressupost d’infraestructures a Catalunya… Junts està per la #CayalunyaDelSí a complir el mandat del #1Oct i esdevenir un Estat independent per poder fer les infrastructures q calen\nRespostes a Cs, Comuns, PSC, ERC a la moció sobre infraestructures i balances fiscals… “Ja n’hi ha prou, collons”\nRT @portet_bruguera: "Em dol que em diguin corrupte. Algú pot dir-me quan he actuat corruptament? He pres decisions millors i pitjors, però…\nRT @jpagesm: ➡Demandes d’agents socials com @PIMEC, @comunicacioicab o @CambraSabadell, sobre mediació, “alerta temprana” i altres, que ha…\nRT @jpagesm: ➡ La continuitat de les empreses i dels treballadors, la segona oportunitat d’autònoms i empresaris, en aquesta direcció hem…\nRT @portet_bruguera: Ho va expressar molt bé el SG @jorditurull fa uns dies: Si hem de ser ortodoxos en la defensa de la presumpció d'innoc…\nMoció defensada avui al @parlamentcat per denunciar els incompliments de l’Estat en infraestructures. Demanem q el…\nRT @JuntsxCatParl: ❗ Catalunya 1 - Madrid 5. L'execució de l'Estat en infraestructures a Catalunya ha estat del 36%. ✋ Exigim que l'Estat…\nRT @joanrportell: Així és com @AdaColau,amb diners de tots i aprofitant una causa compartida,munta un acte electoral. La Gala Orgullosa d’a…\nRT @JuntsXCat: 📲 Que el Mobile es quedi a Catalunya fins al 2030, corrobora el que ja sabíem: 👉🏽 Quan les decisions no depenen de Madrid,…\nRT @portet_bruguera: "La notícia que el Mobile World Congress es queda a Catalunya fins el 2030 corrobora una notícia a la qe estem acostum…\nRT @portet_bruguera: Missatge del #president @KRLS després que la PM escocesa, @NicolaSturgeon, hagi anunciat una nova consulta per la tard…\nRT @sergiparals: Molaria que Twitter fes la seva màgia i trobéssim aquesta gentussa. Dissabte tornant de Costa Este a Calella de Palafrugel…\nRT @JuntsXCat: 🎥 Vicepresident @jordiPuignero a l'@agenciaacn: “Avui tornem a certificar que, malgrat les campanyes, la realitat és tossuda…\nRT @JuntsXCat: 🎥 Portaveu @josep_rius: “Es confirma que Catalunya i Barcelona no tenen rival per acollir un esdeveniment com el MWC.” https…\nRT @DiskoverApp: 🗺Cales secretes, festes populars, gorgs espectaculars, història i memòria, natura viva, gastronomia local… I tu? Amb què e…\nRT @JuntsXCat: 🎥 Portaveu @josep_rius: "No es poden seguir prenent iniciatives unilaterals com la reunió Vilagrà-Bolaños. En nom de @JuntsX…\nRT @portet_bruguera: Mesures anunciades govern espanyol ➡ diner prestat ➡ + dèficit ➡ + inflació. Faves [email protected] #FAQSmyc…\nRT @portet_bruguera: 👉Acord. Text i context. Resultat: 1 reunió, 1 foto i 1 ☕ Sánchez-Illa. Ho veu tothom ☝Fa temps que diem que hauríem d'…\nRT @portet_bruguera: "En comptes de falcar el govern espanyol, se l'ha de sacsejar. Segueix havent-hi represaliats, exiliats, espoli fiscal…\nRT @FAQSTV3: El @maglari acaba d’obrir @lacasadelsangel, on viureu una aventura terroríficament divertida #FAQSmychoiceTV3 ▶\nRT @TalebSahara: 45 segundos de vídeo tiran por el suelo 45 años de supuesta democracia. @PSOE @PODEMOS @sanchezcastejon @jmalbares https…\nRT @portet_bruguera: Com els àngels @maximecayuela66 @ConsellxRep @ConsellNord @lluis_llach Prats de Molló. Casa Francesc Macià. 🎥 Jep B…\nRT @JuntsXCat: 🎥 Secretari general @JordiTurull a @europapress sobre l'avaluació del pacte de Govern: "Vull tenir les dades i a partir d'aq…\nRT @JuntsXCat: 📽 Consellera @_VictoriaAlsina a l'@agenciaacn: "Pedro Sánchez ha fet fracassar la candidatura catalana pels seus tacticisme…\nRT @JuntsXCat: 🎥Secretari general @jorditurull a @europapress: “Ens agradaria fer un front comú. La nostra estratègia ha estat de no conces…\nRT @josepalay: Quants morts hi ha aquí? No sé si és de guerra, però això és un crim i @sanchezcastejon hauria de ser jutjat per un tribunal…\nRT @portet_bruguera: No hi ha cap taula de negociació, @junqueras. Ho pots repetir tants cops com vulguis, però no esdevindrà cert. https:/…\nRT @josepalay: A qualsevol democràcia del món, farien plegar aquest personatge @sanchezcastejon en qüestió d’hores. No arribava a demà http…\nRT @portet_bruguera: "Extraordinario trabajo del gobierno marroquí en coordinación con las Fuerzas y Cuerpos de Seguridad del Estado" @sanc…\nRT @portet_bruguera: "Quan es va signar l'acord d'investidura hi havia un context determinat que, un any després, ha evolucionat amb una re…\nRT @josepalay: A terra cossos sense vida dels africans que van voler travessar a Europa ahir. Alguns encara són vius agonitzant sense rebr…\nRT @carlesral: No són morts, són assassinats pels estats espanyol i marroquí i per la política migratòria de la UE. Les fronteres maten. Ni…\nRT @JuntsXCat: 📽Secretari general @jorditurull a @europapress: “Quan fas un acord de govern hi ha el text i el context, en aquell moment h…\nRT @JuntsXCat: 🎥 Secretari general @jorditurull a @europapress "L'únic 'reencuentro' que hi ha hagut és el del govern més progressista amb…\nRT @josepalay: Són els africans detinguts que van intentar creuar ahir a Espanya des del Marroc. Mínim 5 morts i tracte esclavista per part…\nRT @JuntsXCat: 🗣 Secretari general @jorditurull a @europapress sobre els pactes municipals: "Nosaltres com a força independentista qualsevo…\nRT @MONTSEC_: Falles d'Isil, Pujant la falla al Faro #Falles #Isil #Pallars\nRT @salvaverges: He gravat una preciosa guilla que no sé si se li ha aparegut el fantasma d’un votant de Ciudadanos o ha sentit un petard.…\nRT @JuntsXCat: 🎥 Presidenta @LauraBorras a @EFEnoticias: “Ens diem Junts perquè venim de llocs diferents i ens ajuntem fruit d’unes circums…\nRT @portet_bruguera: Som #Llengua i Foc. #SantJoan. President @KRLS ▶\nRT @joseprull: El president d’una nació. #SantJoan\nRT @JuntsXCat: 🗣 Vicepresident @jordiPuignero sobre la propera trobada entre el president Aragonès i Pedro Sánchez: "Hem conegut la notícia…\nRT @portet_bruguera: "Tot just fa un mes el @govern va emetre un 𝗰𝗼𝗺𝘂𝗻𝗶𝗰𝗮𝘁 en què 𝗰𝗼𝗻𝗴𝗲𝗹𝗮𝘃𝗮 les relacions amb el govern de l'estat. 𝗠𝗲𝗻𝘆𝘀 r…\nRT @JuntsXCat: 🎥Secretari general @jorditurull a @europapress, sobre la trobada entre Vilagrà i Bolaños: “No creiem que s’hagi de normalitz…\nRT @DiskoverApp: 📍El millor destí és aquell que crees amb els teus propis gustos, descobrint nous indrets que desconeixies i gaudint d’expe…


El blog del senyor i.: De Glasgow a Liverpool... ( 2 ).\nTornem a la Walter Art Gallery situada a William Brown Street, al cor de Liverpool, per acabar de visitar virtualment l'exposició "Charles Rennie Mackintosh. Making the Glasgow Style". Recordeu que podeu gaudir-ne fins al vint-i-sis d'agost descobrint l'obra del gran dissenyador i arquitecte escocès i el treball dels seus amic i contemporanis més propers. Xalareu amb les propostes del moviment The Glasgow Style, l'únic modernista del Regne Unit.\nA la propera fotografia podeu contemplar tres exlibris. D'esquerra a dreta, el primer està dissenyat per Alice Marsh sobre 1.896-1.900. Està fet amb llapis i aquarel·la sobre paper. El segon fou dissenyat per Alice Marsh i el seu home Talwin Morris, a la part inferior podem llegir: "La ploma és més poderosa que la veritat". Tinta impresa sobre paper.\nEl tercer també és un disseny d'Alice Marsh i Talwin Morris, del 1893 i imprès també amb tinta sobre paper l'observarem detalladament a la fotografia següent. A la dreta podeu veure una noia llegint sota un arbre i a l'esquerra un gat assegut sobre llibres apilats. A al dreta de la noia hi ha un rellotge de sorra tombat ( el temps no passa... ), i darrere un riu, un obelisc i el Sol. A la part superior dreta hi ha dos cors, un amb les inicials A.M ( Alice Marsh ) i l'altre amb les inicials T.M ( Talwin Morris )...\nUna de les obres que us deixarà bocabadats és el gran quadre ( 158,4 X 457 centímetres ) de Margaret Macdonald " The May Quenn" ( La Reina de Maig )., del l.900 any en el que es va casar amb Charles Rennie Mackinstosh.\nEstà fet amb gesso ( una barreja d-aglutinant amb guix, clarió - argila blanca i greda -, i pigment que s'aplica als llenços abans de pintar amb oli o tremp ) , pintat a l'oli sobre un teixit gruixut ( hessian and scrim ) , decorat amb cordes, comptes de vidre, fil, nacre i fulla de llauna.\nDel mateix any 1.900 és l'altre gran panell -que no veureu a l-exposició- "The Wassail" pintat amb la mateixa tècnica i materials per Charles Rennie Mackinstosh. Les dimensions també són espectaculars; 158,2 X 462 centímetres.\n"The Wassail" . Font fotografia: Wikiart.\nLa parella va pintar aquests gran panells uns mesos abans del seu matrimoni l'agost del 1.900 per decorar el menjador blanc ( la sala de dinars per a dones ) sala de te de Miss Cranston al carrer Ingram de Glasgow.\nAl juliol d'aquell any Mackintosh escriu a l'arquitecte, escriptor i diplomàtic alemany Hermann Muthesius: " La senyoreta Macdonald està fent una i jo estic fent l'altra. Estem treballant junts i això fa que sigui molt agradable".\n"May Queen" de Macdonald i "The Wassail" de Mackintosh van romandre al menjador blanc després que Miss Cranston ( Catherine Cranston ) es retirà de la vida pública, per la mort del seu home al 1.917 i vengué les seves sales de te i altres negocis. Els grans quadres es van recuperar l'any 1.971 molt deteriorats. L'any 1.995 es restauraren minuciosament.\nDeixem "The Mau Queen" i continuem donant un cop d'ull a l'exposició que ens mostra una colla de peces del The Glasgow Style. Tornem a aturar-nos davant del mobles dissenyats a la ciutat més poblada d'Escòcia.\nL'any 1.911 Miss Cranston va encarregar a Mackintosh que redissenyés la sala de te dels cavallers del seu establiment d'Ingram Street. La fotografia anterior mostra part d'aquesta sala xinesa. Les cadires són de fusta de roure i estan entapissades en blau.\nLa Glasgow Scool of Art començà els estudis tècnics per treballar plata, llautó, coure i ferro a partir de 1.893. Els alumnes aprenien a dibuixar, dissenyar i les tècniques del repujat, gravat i cisellada ( treball amb cisell i martell ). A principis del segle XX va afegir al pla d'estudis els esmalts i metalls preciosos. El primer instructor tècnic fou l'escultor William Kellock Browm. Després l'escultor i orfebre Peter Wylie Davinson va ensenyar metal·lúrgia decorativa entre 1.897 i 1.935. El departament tingué un gran reconeixement internacional gràcies a la qualitat del seu treball.\nA la propera fotografia podeu veure el disseny per a un treball decoratiu en metall datat entre 1.906 i 1.914. És un dibuix amb llapis sobre paper de calc de John C. Hall & Co. El dibuix es calcava sobre la fulla de metall i posteriorment s'aplicava la tècnica de la cisellada.\nLa safata inacabada ( 1.901 - 1.910 ) està dissenyada per Margaret Gilmour. Encara es poden veure línies de llapis orientatives. Margaret treballava en llautó, metall blanc i, de vegades en coure. La safata és de metall blanc, un aliatge de diferents metalls que pot incloure antimoni, plom, estany, cadmi, bismut o zinc.\nA la propera fotografia podeu veure el "Programme of Music for the Glasgow School of Art Club, Frances MacDonald". Imprès amb tinta verda, és un dibuix simètric de contingut simbòlic amb figures molt estilitzades. La revista Studio batejà aquest tipus de dibuix amb com "estil fantasmal". Està signat per Frances Macdonald, cunyada de Mackintosh, una del membres de " The Four " ( Els Quatre ).\nDeixem l'exposició "Charles Rennie Mackintosh. Making the Glasgow Style" i sortim de la Walter Art Galley. Com vaig explicar-vos a la primera entrada dedicada a les genialitats dels dissenyadors de Glasgow, William Brown Street ens regala una oferta cultural espectacular ...\nAl sortir, a la dreta, la Liverpool Central Library - a la dreta de la fotografia anterior - ( la més gran de les vint-i-dues biblioteques de la ciutat ); i el World Museum - a l'esquerra - , ens estan esperant...


Moneytrackin' - Consells per estalviar: Com estalviar amb les impressores\nL'eina per reprendre el control de la teva vida financera\nToday we're announcing that after 13 years of helping people keep track of their personal finances, we will be shutting down Moneytrackin.com on December 19. Please make sure you export all your data.\nThank you for being part of our journey!\nIdioma: Català (Catalan)\nCom estalviar amb les impressores\nAl moment de la compra és molt més important mirar el preu dels cartutxos cada cop que hagis de comprar-los que només mirar el preu del conjunt d'impressora + cartutxos al moment de la compra (normalment les impressores més barates tenen els cartutxos de tinta més cars).\nAltres coses a tenir en compte un cop comprada:\n· Una cosa que tothom que no sigui novell sap però alguns cops la gent se n'oblida: fer una vista preliminar abans d'imprimir (cal que expliqui perquè? tots cometem errors sovint quan fem una cosa nova...).\n· Imprimir només el text/imatges que ens importen d'una web.\nPer això hi ha vàries maneres com seleccionar la part a imprimir i quan vas a imprimir li dius que només imprimeixi la part seleccionada. També es pot fer un "copy & paste" del text a imprimir a un editor de textos. També hi ha extensions per navegadors com el firefox que et permeten posar-te en una taula/element de la pàgina i dir que no el mostri o que mostri només aquest i així la resta ja no les imprimirà (el meu favorit al moment d'escriure això és l'aardvark pel firefox).\n· No endollar-la a la regleta d'endolls si fa una neteja de capçals cada cop que l'encens i la feu servir sovint. També és important que s'apagui mitjançant el seu botó ja que sinó els capçals poden quedar mal posats i pot fer que s'assequi aquest capçal o provocar embussaments.\n· Evitar que s'assequin els cartutxos. Cal imprimir de tant en tant (alguns llocs recomanen almenys una pàgina a la setmana) per mantenir els cartutxos "frescos".\n· Saber quan canviar de marca. Els cartutxos de marques "desconnegudes" serveixen per fer borradors i coses així ja que no tenen tanta qualitat però quan es vol imprimir una foto es podran realitzar més impressions amb un cartutx del fabricant i serà de major qualitat. Els kits d'impressió són com els cartutxos aquests "genèrics" i surten més barats però la qualitat de la impressió no és constant i són molt bruts i no pots posar-hi tanta tinta com l'inicial el que vol dir que tindràs menys impressions totals.\nEtiquetes: impressora periferics\nEscrit el 09-10-2007 00:17 | 1 Comentaris | Preferit 2 vegades | Marcat 0 vegades com a no apropiat\n#1 Gràcies pel teu consell chondo!\nMoneytrackin' staff - moneytrackin.com\nEscrit el 09-10-2007 12:02\nIdentifica't per escriure comentaris O registra't aquí\nMapa de l'estalvi\nEnglish Català 简体中文 正體中文 česky Nederlands français Galego Deutsch Magyar Italiano 日本語 (にほんご) 한국어 (韓國語) Norsk bokmål Polski Português русский язык slovenščina Español Svenska Türkçe українська мова\n© 2019 moneytrackin' | Política de Privacitat | Condicions d'ús |


Sabadell, la segona ciutat musical de Catalunya\nA Catalunya hi ha una ciutat que, excepte Barcelona, és l’única on tots els gèneres de la música hi tenen cabuda. I específicament els de la música clàssica: des de l’òpera amb produccions pròpies fins a un cicle d’orgue, passant per diverses cobles, música simfònica i de cambra, sense oblidar l’activitat de nombroses corals i entitats de teatre musical. A més té una important tradició de flamenc. Poques poblacions del nostre entorn i de les seves característiques gaudeixen d’una vida musical tant diversificada i de qualitat com Sabadell. El seu és un privilegi que cal sostenir i impulsar respectant la dialèctica local-universal. Les seves diferències d’origen i socioeconòmiques concentren l’activitat cultural i social al nucli urbà del centre, mentre que els barris més perifèrics presenten un perfil més heterogeni. El seu activisme associatiu amb unes 400 associacions i entitats de caire cultural en fa impossible una radiografia detallada.\nTots aquests actius requereixen d’una immediata visió de futur que en garanteixi la continuïtat i un creixement que permeti major estabilitat –sobretot econòmica- a anys de feina no prou reconeguda fora dels seus límits. Però hi ha mancances gravíssimes. Una de les més flagrants rau en l’absència d’un gran equipament on es pugui fer música simfònica i òpera en les millors condicions, i on pugui trobar aixopluc el Conservatori amb tots els mitjans necessaris a aquestes alçades del segle XXI. Un segon factor és una sensació generalitzada en l’ambient cultural, afirmada per figures veteranes del seu entramat cívic, que corroboren la preocupació per una progressiva migradesa. Amb importants institucions que han tancat portes com l’Alliance Française i altres en situacions d’incertesa com el Museu del Gas, remeto al lector a l’article publicat i signat l’1 de novembre per Josep Ache al web www.eldiadesabadell.cat, en un repàs sobre la projecció cultural de la ciutat i els seus actius musicals, cinematogràfics, teatrals, d’artistes plàstics.\nUn tercer factor: la dinàmica d’unes entitats que tendeixen a fer la guerra per la seva banda validant l’expressió que “A Sabadell cadascú mira per a ell”. No obstant, la FOC (Fundació Òpera de Catalunya, constituïda però encara no activa) i el Fresc Festival que apleguen organismes com els Amics de l’Òpera de Sabadell i la Simfònica del Vallès d’una banda i Joventuts Musicals de Sabadell i UiU Promotors, de l’altra, obren vies d’esperança en sinèrgies locals prou productives. La primera, però, amb una dimensió territorial única gràcies al cicle Òpera a Catalunya mentre que, al segon li falta un punt d’ambició a partir d’un pressupost més aviat justet però que ofereix diversitat.\nSabadell també és seu de corals amateurs o altres a mig camí de la professionalització com el Lièder Camera. Però també de cobla. La Cobla Sabadell i Cobla Jovenívola de Sabadell, dirigides respectivament per Bernat Castillejo i Gerard Pastor participen anualment en el concert de Sant Esteve organitzat per Sabadell Sardanista, a banda d’actuar arreu del territori dins un desconegut però ample calendari d’aplecs i concerts de sardana per Catalunya. A més l’entitat Sabadell Més Música, que els darrers 16 anys ha estat comandada pel recentment traspassat Josep Vinaròs, programa dues actuacions de la Cobla Simfònica Catalana amb una varietat de repertori fonamental centrat en música simfònica escrita per a cobla i amb uns resultats artístics que també la posicionen com un conjunt respectadíssim en el seu àmbit. També sota l’actual direcció de Gerard Pastor.\nJoventuts Musicals de Sabadell, amb més de 60 anys d’activitat, centra la majoria de propostes de cambra. Tot i un perfil de programació conservador i nombroses dificultats econòmiques, Joana Soler ha sabut combinar l’espai per a intèrprets locals, el repertori tradicional per a un públic que costa renovar generacionalment i el reclam de figures internacionals com el Trio Ludwig o el violoncel·lista Arnau Tomàs. Per la seva banda, l’Acadèmia de Belles Arts intenta remuntar la falta de presència d’uns anys ençà amb les línies d’actuació programades per dos joves ben preparats i amb idees com són el músic Josuè Blanco i l’artista plàstic Gerard Torres. Ambdós saben combinar exposicions i concerts en ocasions amb un caire innovador, donar cabuda a professionals i artistes de la ciutat i a joves talents. Per últim, UiU Promotors, a càrrec de Pere Urpí, també ha inclòs ocasionalment propostes de clàssica dins el seu heterogeni cicle de caràcter privat.\nEn aquesta panoràmica també cal recordar nombroses agrupacions musicals i teatrals de caire amateur i un ventall de teatres locals que complementen l’activitat de les quatre sales principals: el Teatre Principal –dedicat a la música de cambra i al teatre en general-, el Teatre de La faràndula –òpera, musicals i altres produccions-, l’Estruch –potentíssima fàbrica de creació, circ contemporani i altres espectacles minoritaris però molt suggerents- i La Sala –per a propostes familiars i infantils-. Un altre dels diversos focus potents en el panorama de la música clàssica catalana amb denominació sabadellenca rau en quatre de la quasi desena de discogràfiques del sector. La mà de Guido, Ars Harmònica i Picap són sabadellenques. I Columna Música, segurament el segell català més actiu i prestigiat abans de la crisi econòmica, va traslladar-se a la ciutat el 2014. Tant La mà de Guido com Columna Música són de les primeres fundades a Espanya, fa aproximadament dues dècades durant en els darrers anys de bonança del sector discogràfic.\nEl Sabadell flamenco\nSabadell també és un dels grans centres creatius del flamenco, encara que poc visible. D’aquí han sorgit els guitarristes Juan Manuel i Rafael Cañizares, aquest professor a l’Esmuc des de la seva fundació i amb escola pròpia, o els cantaores Juan Cortés, Duquende i Blas Córdoba. Però també, entre grans professionals, el percussionista Isaac Vigueras. Com m’explicava el periodista Josep Ache: “a Sabadell no hi ha penyes flamenques, al cas un circuït paral·lel. Les subvencions les reben en altres municipis. Però aquí es mouen més com a simples aficionats, en cercles molt discrets on es practiquen formes d’aprenentatges mutus. En la formació dels guitarristes és molt important tenir cantaores a qui acompanyar. El fet que siguin aficionats no els invalida com a mestres. Ben al contrari, posen reptes als guitarristes, i sovint els descobreixen repertoris i recursos”.\nUna dada significativa recent: durant els 12 anys que es va celebrar el festival d’estiu 30 Nits de Sabadell, fins al 2016, la programació de flamenco era un dels bastions més exitosos amb espectacles de grans clàssics que van incloure Juan Habichuela i altres figures. Una altra dada: el guitarrista Juan Manuel Cañizares va guanyar fa pocs mesos el premi de la Música Independent (MIN) del 2019 al millor àlbum de flamenc pel seu últim treball Cañizares, el mito de la caverna, que se sumen al Premio Nacional de Guitarra de 1982, entre altres. I és curiós que, com recordava Josep Ache: hi ha una gran amistat entre Cañizares i Benet Casablancas, un dels compositors catalans amb més projecció internacional actualment. La música és música, i Sabadell és Sabadell.\n“Estem voltats de poca-vergonyes”\nEnguany a més, se celebra el centenari de la Colla de Sabadell, integrada per un grup de joves intel·lectuals i artistes que volien remoure i capgirar la monotonia del seu ambient amb accions basades en l’humor provocatiu i l’activisme cultural, amb un tarannà a mig camí de l’avantguarda i el noucentisme i sota el lema “Estem voltats de poca-vergonyes”. Un missatge plenament actual defensat en favor de la llibertat, la democràcia i la tolerància esdevenint un motor de modernitat que posar les bases d’estructures fonamentals de la cultura catalana abans i després de la Guerra Civil. La colla estava liderada pels escriptors Joan Oliver (Pere Quart), Francesc Trabal, Armand Obiols, els artistes Antoni Vila Arrufat i Ricart Malet, el periodista Lluis Parcerisa, l’advocat Josep Maria Trabal, el filòsof Miquel Carreras i el farmacèutic Joan Garriga. L’historiador, escriptor i periodista Joan Safont, coordinador de La Llança, n’ha comissariat l’efemèride. La Colla va ser la promotora de l’Associació de Música de Sabadell, que va portar a la ciutat intèrprets com Wanda Landowska, Pau Casals, Arthur Rubinstein, Emil von Sauer i Andrés Segovia.\nAl costat de la web d’informació www.isabadell.cato del jove diari digital www.eldiadesabadell.cat, també pot destacar-s’hi una revista cultural, “Quadern de les idees, les arts i les lletres”, tan substancial de contingut com incòmode i poc fiable és el seu editor –vaig col·laborar-hi entre 2010 i 2013-. Les circumstàncies sobre Ràdio Sabadell queden per a un futur article versat en els problemes de conveni laboral dependents de l’Ajuntament o l’acomiadament indecent del tècnic de so Manolo Garcia per venjances polítiques fa dues temporades. Només recordar que ha estat la matriu d’una important cantera de periodistes nascuts a finals dels 70 i principis dels 80 que han fet el salt a TV3, 8 TV, Catalunya-Ràdio, RAC1, entre altres.\nPer la seva part, el Diari de Sabadell va salvar-se de l’extinció definitiva tot i fer fora a tots els seus treballadors en passar a mans de l’empresa Novapress S.L. Un gir que, tot i no recuperar bona part dels lectors perduts en l’etapa precedent, ha estat internacionalment reconegut pel seu redisseny amb dos Awards of Excellence de la Society for New Design (SND) als Estats Units al costat de The Guardian, TheNew York Times, l’ Aftenpostennorueg i el brasiler O Globo. És un dels dos únics mitjans espanyols que han assolit aquesta fita. Ni Sabadell ni les seves entitats poden permetre’s desaprofitar la potència d’una finestra com el seu diari. I aquest, ha de trobar la manera que, mantenint la diversitat cercada en les insuficients dues o tres pàgines de la secció Oci i temps lliure –etiqueta “progre” i postmoderna que banalitza el valor i serietat-, ofereixi la màxima cobertura. El descontentament general de les entitats musicals respecte el reflex és contrastable i confessat amb recurrència off the recorden els passadissos i entreactes de concerts. En aquest sentit, després del recent canvi de direcció, els propietaris de la publicació parlaven de major proximitat amb els interessos de la ciutadania i les entitats.\nQuin futur cultural té Sabadell?\nEl proper regidor de cultura ho té relativament fàcil després de la gestió de Montserrat Chacón. Enmig dels contratemps d’un govern molt fragmentat, sobretot de caire pressupostari i la cancel·lació de projectes atractius, Chacón marxarà deixant les assignacions públiques a un nivell semblant al d’abans de 2012. Quelcom meritori. En aquest sentit de cara al 2019, l’augment serà sensiblement notable. Per tant, més enllà de les habituals proclames dels partits que es presenten a les eleccions, cal conscienciar-se i apostar per l’enfortiment i projecció cultural internament i externa d’aquesta ciutat que amb 210.000 habitants té un potencial de primer nivell territorial: la Simfònica del Vallès, els Amics de l’Òpera de Sabadell i el Lièder Camera, així com figures de trajectòria internacional com Benet Casablancas i Maria Hinojosa, o conservatori més que centenari, requereixen un pla d’acció musical ha de ser una de les prioritats per assolir la visibilitat que en el món de l’esport tenen garantida altres institucions. I és que l’esport és l’altre punt fort sabadellenc.\nA Montserrat Chacón li han faltat dos anys més en el càrrec per arrodonir un empremta cultural amb major visibilitat que llustri la recuperació econòmica del seu departament. Entre les coses a aplaudir-li també cal citar una bona fe i sinceritat poc habituals en els polítics, capacitat de diàleg i interès poc freqüent en la cultura i la seva difusió. El projecte Acordant de l’OSV, que ha estimulat l’ensenyament i contacte d’alumnes de quart i cinquè de primària amb la música de manera altruista i en barris desfavorits. Igualment cal citar la ubicació de l’OSV a La Faràndula facilitant que en les tres darreres temporades hagi augmentat el nombre d’espectadors simfònics i de concerts. També, la creació de cicles divulgatius a l’entorn de les arts escèniques i la música n’han estat un símptoma. L’Enganxa’t a la clàssica n’és un exemple. Confiem que el proper relleu estigui a l’alçada de les possibilitats i necessitats. Sabadell té un perfil transversal que clama per una candidatura com a capital cultural catalana. Quelcom que amb l’actual heterogeneïtat del govern era poc menys que inviable. Un acord de tots els partits polítics era una utopia. Si en el nou govern no entén que la cultura és una inversió de futur, la ciutat seguirà anestesiada sense el canvi resilient i enfortidor d’una identitat idiosincràtica mancada de notorietat més enllà del seu radi d’acció més immediat.


06 | Març | 2008 | Coses de Beirut\n4 comentaris\t| país, situació\t| Etiquetat: Beirut, eleccions, Líban, president\t| Enllaç permanent\nFa dues setmanes vaig sorprendre’m en comprovar que la majoria dels escrits tenien de títol una pregunta. Té la seva explicació (si bé en aquell moment era inconscient): amb el blog intento contestar les preguntes que pot fer-se la gent… Les dues últimes setmanes han estat ocupades amb el viatge del Jaume (i he pogut dedicar-me a altres coses, passant uns dies fantàstics!) i la cosa que posava era en relació a les fotografies que tenia.\nPerò avui tornen les preguntes… Alguna pregunta més? pot entendre’s també com si algú vol saber alguna cosa concreta, que ho digui, ja que amb sis mesos he aconseguit acostumar-me a moltes coses que els primers dies em sorprenien considerablement. També per intentar respondre a possibles preguntes vaig afegint enllaços que trobo interessant al final de la barra lateral.\nDels temes polítics fa dies que no en parlo per evitar caure en la depressió! Si he de fer cas als rumors i a les petites (i no tant petites) notícies hauria de dir que possiblement els problemes de Gaza es traslladin al Sud del Líba, entre Israel i Hezbollah… Però haurem d’esperar per veure si es confirmen aquests pronòstics!\nLa fotografia no té res a veure… és de les restes del Temple de Mercuri, perdut en el cim d’un turó, desconegut, ignorat… només un sacerdot italià (enamorat del país i de la història) sembla que s’hi hagi fixat!\n3 comentaris\t| país, situació\t| Etiquetat: hesbol·là, Israel, Líban\t| Enllaç permanent\nYou are currently browsing the Coses de Beirut blog archives for the day dijous, 6 de/d' Març de 2008.


Exposició: “La maternitat d’Elna: una obra de civilització en femení” |\nExposició: “La maternitat d’Elna: una obra de civilització en femení”\n4 Mai 2011 by Biblioteca\tDeixa un comentari\nDel 26 d’abril al 23 de maig de 2011 podeu visitar l’exposició: “La maternitat d’Elna: una obra de civilització en femení” al vestíbul de l’entrada de la Biblioteca del Campus Mundet.\nLa mostra pretén ser el testimoni de la lluita d’unes mares i uns fills per sobreviure a la gran barbàrie que va suposar la guerra, acostant així aquest episodi desconegut de l’exili republicà als ciutadans.\nDesprés de la caiguda de Barcelona, el 26 de gener de 1939, en mans de l’exèrcit nacional, s’inicià, amb milers de ciutadans, un èxode sense precedents a la nostra història. Una onada de fugitius va començar a pressionar la frontera francesa i en tres setmanes escasses un total de 465.000 persones van creuar la frontera. En aquell context les dones embarassades tenien moltes dificultats per dur els seus fills al món. En els camps de refugiats l’índex de mortalitat infantil superava l’escruixidor nivell del 90 %. L’obertura de la Maternitat d’Elna just enmig de l’èxode va permetre que aquests nens naixessin lluny de la misèria dels camps.\nParal·lelament a la mostra s’han organitzat altres activitats relacionades amb el llibre La maternitat d’Elna : bressol dels exiliats, d’Assumpta Montellà, que trobareu a les biblioteques del CRAI de la UB. L’autora és llicenciada en història i ha escrit diversos treballs d’investigació i recerca sobre la Guerra Civil espanyola i les rutes de l’exili.\nCategories: Exili, Exposicions | Permalink.


📝Revisió de l’estudi “Active Education: Growing Evidence on Physical Activity and Academic Performance” – Active Living Research 🏫Es duu a terme un projecte de recerca realitzat amb 24 escoles de primària, anomenat “Activitat física a través del currículum” S’analitza l’activitat neuronal dels alumnes després: 🪑d’estar assegut i quiet durant 20 minuts 🚶de caminar durant 20…\n👧🏽🧑🏼NIÑOS Y ADOLESCENTES (de 5 a 17 años). 🤸♀Cuánto, cómo y a qué intensidad deben moverse? 👌La actividad física es beneficiosa para la salud en general y mejora: – la forma física (funciones cardiorrespiratorias y musculares), – la salud cardiometabólica (tensión, dislipidemia, glucosa y resistencia a la insulina– la salud ósea– los resultados cognitivos (desempeño académico y…\n📝 Un informe publicat per Global Health Advocacy Incubator detalla com les grans corporacions d’aliments i begudes, com ara Coca-Cola, McDonalds, Nestlé i PepsiCo, aprofiten la pandèmia del coronavirus com una oportunitat per promoure aliments ultraprocessats a poblacions especialment vulnerables. 🦠🍔 Fent front a dues pandèmies: la indústria alimentària va bloquejar polítiques alimentàries saludables. Aquest…\nLa pilota és una joguina que no falta a cap casa i una de les que més obsessiona als nens i nenes, sense importar l’edat. És una dels jocs amb els qual els infants passaran més temps al llarg de la seva infància, però… t’has parat a pensar què els aporta en el seu desenvolupament?…\n❌📺🙇🙇🏻♀ “La publicitat de menjar porqueria funciona. És per això que les empreses d’aliments gasten centenars de milers de dòlars, euros, lliures… cada any, mantenint els seus productes alimentaris poc saludables al centre de l’atenció. Hi ha molts tipus diferents de contingut i tècniques publicitàries que utilitzen les marques, el que significa que el menjar…\n❗El malestar psicològic present a l’ambient familiar i, conseqüentment, en el propi infant desemboca en el desenvolupament d’una forma d’alimentació patològica que incideix en l’índex de massa corporal (IMC). 1⃣Les famílies amb un nivell educatiu i ingressos baixos presenten major predisposició a patir malestar psicològic..Com més baix és l’estatus socioeconòmic de la família, majors són…\n👩🏼🏫Molts estareu d’acord amb mi en que el valor social de l’educació està per sobre de les notes que els estudiants treuen en els exàmens (sovint extremadament reduccionistes i carregats d’etiquetes). El nostre paper com a educadors compleix una funció social, pel bé comú de la societat, que ha d’estar per sobre d’aquests factors. ☠I…\nRECULL I RESSENYA DE LLIBRES PER A NENS I NENES DE 3, 4, 5 I 6 ANYS 👉 Amb aquestes propostes d’històries, els més petits començaran a descobrir l’amor per la lectura, en treuran aprenentatges i s’ho passaran genial! Començar a iniciar-se en la lectura, gaudir d’escoltar el conte, mirar les il·lustracions o, simplement imaginar-se…\nESTUDI PIONER DUT A TERME PER LA GASOL FOUNDATION Resultats principals sobre l’activitat física, els estils de vida i l’obesitat de la població espanyola de 8 a 16 anys i les seves famílies. ❓L’objectiu és disposar de dades objectives per saber quina és l’activitat física, el sedentarisme, els estils de vida i l’obesitat dels nens…


Titus (personatge bíblic) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n2.1Devoció a Catalunya\nTitus (personatge bíblic)\nsant Titus, o Tet\ngrec: Τιτος (Titos)\ndècada del 10 dC\ndècada del 100 (84/103 anys)\nBasílica de Sant Titus (Gortina, Creta); crani a Sant Marc (Venècia)\n26 de gener (catòlics i luterans, amb Timoteu); 22 de gener (orient); 24 de gener (catòlics tradicionalistes; catòlics fins al 1962)\namb barba; llibre, amb casulla i bàcul\nA Catalunya: gent menuda i desnarida\nSant Titus o Tet (mort després del 69) fou un company i deixeble de Pau de Tars i bisbe de Gortina (Creta). És venerat com a sant per les diverses confessions cristianes.\nD'origen grec pagà, va convertir-se al cristianisme, probablement per obra de Sant Pau, a qui aquest qualificava de "veritable fill en la fe comuna" (Epístola a Titus, 1,4). No és esmentat als Fets dels apòstols, però a partir de referències a les epístoles es pot pensar que acompanyà Pau en els seus viatges. Cap a l'any 50 acompanyà sant Bernabeu i Pau al concili de Jerusalem per discutir amb els apòstols la llibertat d'adhesió a les lleis judaiques dels nous conversos d'origen pagà (Carta als gàlates, 2, 9).\nPer l'Epístola a Titus escrita per Pau cap al 63, sabem que Titus era el cap de la comunitat cristiana de Creta. Anà a l'Epir, Nicòpolis i a Dalmàcia.\nÉs celebrat a tota la cristiandat. A Orient, se'n fa la festivitat el 25 d'agost; els catòlics la feien el 4 de gener, però Pius IX va traslladar la festa al 6 de febrer. El 1969, es va passar la festa al 26 de gener, juntament amb la de sant Timoteu. Enterrat a Gortina, el seu crani va ser dut a Venècia arran de la invasió musulmana de 823; es venera a la Basílica de Sant Marc.\nDevoció a Catalunya[modifica]\nDiu J. Amades que a Catalunya, Titus era patró dels menuts i desnarits. Era tan petit que vivia sota una cadira, resultant l'espai que n'hi havia entre les quatre potes prou gran per a ell, com indicava la dita:\n« Valga'm sant Aleix sota l'escala / i sant Tet sota la cadira. »\nEra invocat per menuts i desnarits perquè els protegís de les burles de l'altra gent. Probablement, aquesta advocació prové de l'assimilació de Titus o Tet al sufix emprat per als diminutius.\n↑ J. Amades. Costumari català. Barcelona: Salvat, 1950. v. 1, p. 399.\n↑ Epístola a Titus, 3,12\n↑ Segona epístola a Timoteu, 4,10\n↑ J. Amades. Costumari català. Barcelona: Salvat, 1950. v. 1, p. 398-399.\nBiografia a www.laparola.net\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Titus_(personatge_bíblic)&oldid=30012713»\nReligiosos de l'antiga Grècia\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 abr 2022 a les 17:11.


Què t'ha semblat l'obra? Què és el que més t'ha agradat i què hi trobes a faltar? T'agradaria preguntar alguna cosa a l'Andreu Rifé (cantactor), a l'Anna Prats (cantactriu) o als músics de Roba'm la cartera? Aquest és el teu espai... NO ET TALLIS!\nPublicat per Versus teatre a 7:33 6 comentaris:\nTRAILER DE L'ESPECTACLE\nPublicat per Versus teatre a 0:21 Cap comentari:\nPublicat per Versus teatre a 0:00 Cap comentari:\nVIDEOCLIP DE "BLANC I NEGRE"\nPublicat per Versus teatre a 4:42 Cap comentari:\nGaudiu de dos moments de l'espectacle!\nPublicat per Versus teatre a 4:00 Cap comentari:\nL'Andreu Rifé presenta l'espectacle i explica la simbiosi entre la música i el teatre.\nSinopsi de l'espectacle i detalls del personatge protagonista, segons en Rifé.\nSegon espectacle de creació d'en Rifé, on primer és el guió i després la música.\nUn muntatge ple de passió i instints. Anècdotes del procès de construcció de l'espectacle.\nL'Anna Prats parla de com ha encarat el projecte i en Rifé desvela que el personatge principal està basat en una persona real.\nPublicat per Versus teatre a 3:43 Cap comentari:\nEn Raül deixa el pis d’herència familiar del Raval de Barcelona. Fent les caixes de mudances amb la Lara, la seva parella, descobreixen una misteriosa caixa amb objectes del seu difunt avi (roba, un diari personal, etc).\nQui era aquest personatge del qual en sabia tan poca cosa? Doncs ni més ni menys que el millor carterista de la ciutat, una figura mundana dels “baixos fondos”. Entre fascinació i vergonya, el jove s’endinsarà en la vida de l’estrany familiar i del seu barri: històries de nit, de cabaret, de carrer...\nAquesta obra de teatre i música en directe de pop-electrònic, trasllada a l’espectador cap a un món sovint desconegut alhora que molt proper: la Barcelona “canallesca” del Barri Xino, el que avui coneixem com el Raval.\nPublicat per Versus teatre a 2:23 Cap comentari:\nESCOLTA CANÇONS DE L'ESPECTACLE!\nEl disc Roba'm la cartera, inclou totes les cançons de l'espectacle, i està a la venta un cop acabada la funció. Aquí teniu un avançament!\nEL MAÑANA DE AYER Y HOY\nPublicat per Versus teatre a 7:49 Cap comentari:\nPublicat per Versus teatre a 7:48 Cap comentari:\nEntrevista a l'ANDREU RIFÉ a RTVE clica aquí\nReportatge a ESCENARIS (comença al minut 30.45 aprox) clica aquí\nCrítica de l'ANDREU SOTORRA clica aquí\nArticle a l'AVUI clica aquí\nArticle a EL PERIÓDICO clica aquí\nArticle a LA VANGUARDIA clica aquí\nNotícia a TEATRALNET clica aquí\nNotícia a ABC clica aquí\nNotícia al diari EL PÚBLICO clica aquí\nArticle de l'ALBERT ESPINOSA a EL PERIÓDICO clica aquí\nArticle a l'INDIENAUTA clica aquí\nArticle a ICAT FM clica aquí\nNotícia a GUIA DEL OCIO\nEntrevista a l'Andreu Rifé a TEATREBCN\nNotícia a 20 MINUTOS\nNotícia al suplement QUÈ FEM de La Vanguardia\nPublicat per Versus teatre a 7:45 Cap comentari:\nQUÈ S'HA DIT SOBRE ANTERIORS ESPECTACLES DE L'ANDREU RIFÉ...\nA continuació trobareu escrits i vídeos periodístics sobre l'Andreu Rifé.\nEN RELACIÓ A Terrós!\nEntrevista a El Punt clica aquí\nEntrevista en el programa La Tarda, de BTV (minut 20:30 aprox) clica aquí\nEntrevista en el programa A Escena, de BTV (minut 15:00 aprox) clica aquí\nPublicat per Versus teatre a 7:40 Cap comentari:


Crisi política, eleccions i ruptura. | En lluita\nCrisi política, eleccions i ruptura.\nAquesta setmana Podem i IU han arribat a un acord per tenir una papereta conjunta de cara a les eleccions del 26J. L’objectiu de l’acord és doble, el primer i més fàcilment assumible és superar al PSOE en el comput global de vots, atès que de produir-se tan sols la suma aritmètica dels vots de PODEM, En Comú, En Marea, Compromís i IU es superarien els 6 milions de paperetes així com els resultats del PSOE a les eleccions anteriors que es van quedar fregant els 5,5 milions (no està tan clar que el superi en escons). El segon objectiu de la confluència PODEM-IU seria superar al PP, és a dir anar més enllà dels 7 milions de vots. Aquesta segona fita dependrà molt de com es desenvolupi la campanya; amb un PP que ja està intentant polaritzar la campanya amb PODEM i un PSOE que de ben segur serà l’arbitre del govern que s’acabi produint. C’S quedarà relegat a mera crossa del PP. A Catalunya la pugna entre CDC i ERC per veure qui acaba per davant de l’altre esdevindrà el nou espai on s’escenificarà la pugna per liderar el procés. Per altra banda i malhauradament la CUP no ha canviat la seva posició respecte al 20D i no es presentarà a les eleccions.\nEl pacte PODEM -IU deixa fora del programa comú les qüestions relatives a la forma d’Estat o la permanència a l’OTAN, per no mencionar la pràctica totalitat de dones protagonistes, més enllà de les llistes cremallera. A banda tot sembla indicar que si no es produeix algun fet extraordinari la connivència del PSOE esdevindrà condició necessària per la formació del nou govern. Per tant el partit de Felipe González, els GAL, de Filesa, els EROs, de les reformes laborals, de la reforma de de la constitució per sacralitzar pagament del deute es situarà en una posició central. Potser per aquest motiu Barcelona En Comú ha arribat a un acord amb el PSC per governar. Aquesta acceptació de l’anomenat realisme polític, que no deixa de ser una forma de renunciar a lluitar per allò que es creu just, pot generar a mig termini una situació similar a la que es definir com a «desencant» a mitjans dels anys 80. Quan moltes persones que havien lluitat contra el franquisme es van veure decepcionades pels partits d’esquerres. A curt plaç en canvi l’opció de governar amb la que fins fa poc es titllava de casta o màfia obre esperances de desbancar al PP, però també pot oferir un espai per a les idees anticapitalistes, atès que no poques persones saben del caràcter limitat de les transformacions socials que es poden assolir amb un govern on participi el PSOE.\nL’Estat espanyol està patint un greu crisi econòmica, que el creixement de l’últim any no ha pogut revertir. A la vegada, la incapacitat dels partits dinàstics per continuar repartint-se el poder denota una profunda crisi política. El règim però encara continua estable, l’exèrcit, l’aparell de justícia i el policial continuen forts i no mostren grans divisions. Per tant, cal aguditzar en la mesura del possible la crisi política i això, principalment, vol dir lluitar al màxim per generar un ambient d’agitació social que connecti amb les necessitats bàsiques de milions de persones. Cal doncs apostar per una mobilització social que dificulti el més possible la victòria del PP i arraconi al màxim la gran coalició, PSOE,PP, C’S, però també una mobilització que durant qüestioni la formació d’un govern a la Portuguesa amb IU, PODEM i el PSOE.\nLa solució passa per deixar clar que ara és el moment d’obrir el procés constituent que qüestioni els fonament d’aquest sistema imperant, injust i irracional. Diumenge tindrem la mobilització #GlobalDebout i el #28M les mobilitzacions de les marxes de la dignitat. Durant anys l’esquerra anticapitalista va lluitar per fer arribar a la societat la idea de un altre món era possible, i just quan es comença a erosionar el discurs oficial seria una errada de proporcions històriques fiar-ho tot a la batalla electoral. Després del 26J la crisi econòmica continuarà aquí, els draconians programes d’austeritat de la UE també. Si no som capaces d’explicar això i no plantegem alternatives clares, basades en no pagar el deute, repartir els treballs i la riquesa i la nacionalització dels sectors estratègics, potser es guanyen les eleccions però molt segurament perdrem el que vindrà després.\nIU, Pacte, Podem


L'Ingràvid, als aparadors de Figueres - SIESTV\n24 ag. 2010 L'Ingràvid, als aparadors de Figueres\nL'associació de comerciants acollirà el projecte Unmetrequadrat en el marc del Festival de Cultura Contemporània de l'Empordà\nEl Festival de Cultura Contemporània de L’Empordà INGRÀVID, que se celebrarà del 24 al 26 de setembre, continua involucrant-se al territori amb la seva línia de propostes que interactuen amb el públic. En L’edició D’aquest any, L’Associació Figueres Comerç col·labora amb el festival acollint el projecte itinerant Unmetrequadrat (1M2), que inclou obres D’artistes catalans, espanyols i francesos, que s’exposarà en 9 aparadors i locals del centre de Figueres durant la celebració del festival.\nEl Festival de Cultura Contemporània de L’Empordà, que L’any passat va aterrar a Figueres, ciutat que s’ha convertit en la seu del festival i s’ha situat a L’epicentre de la creació contemporània, pretén apropar la creació artística actual a la societat des de diferents àmbits, amb instal·lacions interactives al carrer i altres activitats paral·leles a L’espai públic figuerenc.\nAmb L’objectiu D’apropar L’art al públic sorgeix la col·laboració entre INGRÀVID i els comerciants figuerencs que es traduirà en visites guiades pels 9 locals que han adoptat aquestes peces d’art, una fórmula amb la que s’inicia una relació de mecenatge i treball conjunt entre Ingràvid i L’Associació Figueres Comerç. Els participants a les visites guiades obtindran la targeta Ingràvid, que oferirà descomptes en les botigues i comerços de Figueres adherits al festival.\nCultura comprimida en un metre quadrat. Unmetrequadrat (1M2) és un projecte cedit per ?Ciutats 3.0, laboratori de les ciutats futures’ que pretén dur a terme accions D’arts visuals i pensament contemporani en L’àmbit públic, fent de L’espai públic un escenari de cultura per apropar L’art i la creació contemporanis a tothom. Aquest projecte col·lectiu va unir Osca (Aragó), Olot (Catalunya) i Tournefeuille (Midi-Pyrénées) i les obres que van ser escollides per formar-ne part van viatjar de manera itinerant per les tres ciutats. Amb INGRÀVID, arribaran a Figueres.\ncultura, festival, marc, projecte


Pots trobar més informació sobre els Ensenyaments esportius (Futbol) : Primer i segon nivell i Tercer nivell\nOferta de places: Consultar\nEls centres fan públic el calendari del procés de preinscripció i matrícula abans del 3 de maig de 2019.\n6 de maig al 7 de juny\nDel 4 al 23 de juliol. (podeu descarregar els documents necessaris a la pestanya de matrícula)\nFull de preinscripció als Ensenyaments esportius: Descarrega\nPer tal de facilitar la recollida de dades dels prealumnes. Completa el següent formulari.\nPrealumnes primer nivell de futbol\nEls alumnes admesos s'han de venir a matricular al centre. Es considera que els alumnes que no formalitzin la matrícula en el període establert renuncien a la plaça.\nDel 4 al 23 de juliol.\nOriginal i fotocòpia del certificat amb la qualificació mitjana dels estudis que en permeten l'accés.\nOriginal i fotocòpia que acrediti la superació de la prova específica (únicament per fer la matrícula la primer nivell)\nImprès de matrícula: IMPRÈS DE MATRÍCULA FUTBOL\nResguard de matrícula: REGUARD DE MATRÍCULA\nRebut del pagament de PREU MATRÍCULA I, II, III NIVELL


Neix ‘Fem poble’, una candidatura ciutadana per transformar Sallent des de la base\nAquest dissabte al migdia es presenta el projectede ‘Fem poble’ a Sallent, amb el suport d’Albano Dante.\nLa presentació serà aquest dissabte a les 12.30h al c/ Verge de Fussimanya de Sallent.\nUn grup de veïns i veïnes de Sallent preparen un nou projecte per a les eleccions municipals del maig que ve. S’anomena ‘Fem poble’ i es presentarà dissabte al migdia amb el suport de l’exlíder de Podem, Albano Dante.\nLa candidatura es gesta des de mitjans d’aquest any, quan un grup de sallentins van iniciar un procés d’assemblees obertes per repensar Sallent i preparar un projecte de poble transformador. Des de llavors, una vuitantena de persones han participat de les\ntrobades, que han posat les bases de ‘fem poble’. Dissabte presentaran el manifest i el codi ètic, que limita sous, càrrecs i mandats.\nTambé referma la necessitat de governar amb processos de democràcia real.Ideològicament, la candidatura aposta per la municipalització dels serveis públics, per garantir que Sallent sigui una vila on ningú se senti exclòs, per la perspectiva de gènere\nen tots els àmbits i per prioritzar les polítiques socials que garanteixin la igualtat plena de drets de tots els ciutadans.\nDesprés de la presentació pública de dissabte, ‘Fem poble’ iniciarà un procés obert idescentralitzar per configurar la llista electoral. A la vegada, durant els propers mesos duran a terme debats i tallers oberts per aprofundir en la configuració d’un projecte de poble a llarg termini que reverteixi les males pràctiques polítiques i que retorni a Sallent la vitalitat i l’esperança d’un poble viu i compromès


Riberaonline: L’escriptor Andreu Carranza “convida” a sopar els guanyadors del XIII Premi Llibresebrencs de relats curts\nL’escriptor Andreu Carranza “convida” a sopar els guanyadors del XIII Premi Llibresebrencs de relats curts\nUn escriptor i dos lectors compartint un sopar. Així acaba aquesta història, que va començar com un repte literari. La Fira del Llibre Ebrenc va demanar a l'escriptor riberenc Andreu Carranza que inicies un relat i es convidava a tot el que ho desitges a escriure un final per a aquesta història. El mateix Carranza va ser l'encarregat de triar els tres millors finals, i els guanyadors van ser Tomàs Camacho, d'Alcanar, José Luís Garrido, de Tortosa, i Aina Ribes, d'Ascó. Dos d'ells van gaudir d'un sopar al restaurant La Creu, de Móra d'Ebre, amb l'escriptor asconenc, amb qui van compartir taula i tertúlia literària el passat dijous 27 de juliol: "va ser una vetllada molt agradable, pensava que això dels sopars amb escriptors, cantants... era només a la ficció, a les pel.lícules", comentaven al final de la vetllada. Per la seva banda, l'escriptor riberenc reconeixia que ha estat "una experiència nova, però molt enriquidora. Et demostra que la literatura és oberta, que a vegades tu escrius una cosa amb una idea i el lector fa la interpretació contrària. Em semblen perfectes aquests jocs de contes escrits a dues, quatre o mil mans".


Pomd'or Branding i direcció d'art en fotografia – Clase Bcn\nPomd’or aposta per una nova definició del luxe en el món dels accessoris de bany, creant peces de disseny amb materials nobles. La seva llarga experiència com a fabricants s’aprecia en acabats sofisticats difícilment accessibles per altres productors. Vam aprofundir en l’univers aspiracional de Pomd’or per dissenyar una nova identitat que re-connectés la marca amb el seu públic d’alt nivell.\nCaracterístiques de la tipografía corporativa(2/4)\nPer representar el concepte de luxe del segle XXI de Pomd’or, vam crear una identitat que combina elements clàssics i moderns. El logotip, amb Serifa i caixa alta, evoca el caràcter elegant del seus productes i els allunya d’altres marques més funcionals. Amb aquesta marca i la creació del baseline “The beauty of craft”, Pomd’or es posiciona com una marca de disseny d’alta gamma.\nLa llum i els reflexes que es creen en la superfície dels materials nobles solen associar-se amb el luxe. La direcció d’art per Pomd’or gira entorn aquest concepte, que diferents fotògrafs s’encarreguen de representar a cada col·lecció. Les imatges suggeridores creades per Salva López i Silvia Conde, sota la nostra direcció artística, ajuden a realçar, a través d’analogies i entorns conceptuals, els atributs dels accessoris de bany. A través de l’exploració de les possibilitats dels materials vam crear composicions abstractes i oníriques que afegeixen una dimensió emocional als catàlegs.\nCatàleg de producte Mirage(1/7)\nProcés de disseny dels productes(3/7)\nProcés de disseny dels productes(4/7)\nIntroducció a la col·lecció(5/7)\nImatges abstractes amb el contingut(6/7)\nImatges abstractes amb el contingut(7/7)\nEls catàlegs de Pomd’or mostren el seu univers exclusiu. Vam crear una línia editorial que reforça el seu caràcter selecte. A les publicacions es mostren, en un mateix espai, productes i contingut aspiracional: els orígens de l’empresa com a fàbrica de vidre, els detalls del procés de fabricació artesanal o curiositats sobre els materials d’alta qualitat que utilitzen. Entre d’altres grans dissenyadors, vam destacar Eugeni Quitllet per la seva contribució en convertir en un objecte de desig la refinada bellesa de la marca.


#juego anal #sexo con los pies #amordazar #chupar\n#chupar las bolas #sentarse en la cara #maquinas de follar #follar chicas\n#lamer las bolas #lamer #follar coño #eyacular\n#chupar las bolas #hacer el amor #masaje #comer coño peludo\n#del culo a la boca #lamer las bolas #chatear #Juegos\n#doble penetración #tocar coño #eyacular #fetiche de pies\n#compartir semen #juego con dildo #eyacular #tentar\n#sentarse en la cara #eyacular #frotarse #dominación femenina\n#mamada #soñar #disfrutar #tragar\n#sentarse en la cara #sexo con los pies #follar duro #eyacular\n#soñar #sentarse en la cara #mamada #lamer\n#sexo anal #mamada #sentarse en la cara #follar el coño\n#lamer las bolas #chupar #estirar #HD+\n#correrse en el ano #sexo oral #mostrar #venirse en la vagina\n#sexo oral #fisting #desnudarse #Cam2Cam Prime\n#eyacular #desnudarse #venirse en la vagina #cunnilingus\n#garganta profunda #sexo con los pies #follar #tocar coño\n#mamada #mamada #eyacular #lamer coño\n#lamer las bolas #juego con dildo #mostrar #fetiche de pies\n#chupar #chatear #follar duro #estirar\n#del culo a la boca #bailar #garganta profunda #eyaculación\n#chupar las bolas #disfrutar #facial #follar el coño\n#correrse en la boca #doble penetración #lamer #comer coño\n#masaje asiático #mostrar #maquinas de follar #frotarse\n#masturbación #no follar #lamer el ano #tragar\n#doble penetración #besar #no follar #tragar\n#del culo a la boca #chupar #sexo anal #chatear\n#chatear #bailar #lamer el ano #frotarse\n#chupeteo anal #chupar #correrse #fumar\n#sexo oral #eyaculación #estirar #ohmibod\n#disfrutar #follar #desnudarse #tocar coño\n#show en webcam #venirse adentro #correrse en el ano #follar coño\n#chatear #besar #tragar #comer coño\n#chatear #correrse #sentarse en la cara #lamer coño\n#venirse en la cara #facial #mamada #lamer el ano\nchat de miakollen\n#chupar las bolas #desnudarse #ohmibod #lovense\n#masaje asiático #soñar #maquinas de follar #hacer el amor\n#chupeteo anal #correrse en el ano #toqueteo #HD+\n#correrse en el ano #doble penetración #sentarse en la cara #lovense\n#doble penetración #maquinas de follar #masturbación #lovense\nFuck machine!! fuck me hard!! goal double penetration Very fast 2 minut & cum 1717\n#follar #follar duro #no follar #cunnilingus


A la recerca de les cascades submarines a l'oceà ÀrticgeologyCatalan21 oct 201032398L'estudi del fenomen de les cascades submarines d'aigües denses a l'Àrtic i la seva relació amb el canvi climàtic és l'objectiu de la campanya a bord del vaixell oceanogràfic RV Jan Mayen, en què ha participat un equip d'experts del Grup de Recerca Consolidat en Geociències Marines de la Universitat de Barcelona, a l'oest de les illes Svalbard, al cercle polar àrtic.\nEn busca de las cascadas submarinas en el Oceano ÀrticogeologySpanish21 oct 2010282L'estudi del fenomen de les cascades submarines d'aigües denses a l'Àrtic i la seva relació amb el canvi climàtic és l'objectiu de la campanya a bord del vaixell oceanogràfic RV Jan Mayen, en què ha participat un equip d'experts del Grup de Recerca Consolidat en Geociències Marines de la Universitat de Barcelona, a l'oest de les illes Svalbard, al cercle polar àrtic.\nLooking to the future. Faculty of GeologygeologyEnglish1 jan 200961858Gràcies a la geologia es pot reconstruir el passat geològic del planeta per entendre el present i poder preveure el futur. La Facultat de Geologia de la Universitat de Barcelona imparteix dos ensenyaments: Geologia i Enginyeria Geològica; i es participa, també, en els ensenyaments de Química, Física, Ciències Ambientals, Geografia, Història, Enginyeria de Materials i Biologia. A més, ...\nUna mirada de futur. Facultat de GeologiageologyCatalan1 jan 200983578Gràcies a la geologia es pot reconstruir el passat geològic del planeta per entendre el present i poder preveure el futur. La Facultat de Geologia de la Universitat de Barcelona imparteix dos ensenyaments: Geologia i Enginyeria Geològica; i es participa, també, en els ensenyaments de Química, Física, Ciències Ambientals, Geografia, Història, Enginyeria de Materials i Biologia. A ...\nPlaneta Terra: ClipgeologyCatalan1 oct 200892723La Universitat de Barcelona (UB) presenta la mostra de documentals i la taula rodona d'experts Planeta Terra el 29 d'octubre de 2008 al 'Espacio Movistar' al campus de la Diagonal Portal del Coneixement de la UB.\nPlaneta Terra: Taula rodona d'expertsgeologyCatalan1 oct 200842622Amb motiu de la Setmana de la Ciència, la Universitat de Barcelona (UB) presenta l'esdeveniment Planeta Terra, un cojunt d'activitats en què destaquen la projecció de documentals sobre l'aigua, els riscos naturals, el canvi climàtic, etc. i una taula rodona de caràcter interdisciplinar, formada per d'experts en geologia. L'activitat coincideix amb la commemoració de l'any ...\nFacultat de GeologiageologyCatalan1 jan 200794274Recorregut visual per les instal·lacions i els serveis que ofereix la Facultat de Geologia de la Universitat de Barcelona (UB), ubicada Campus de la Diagonal Portal del Coneixement. A l'espot es mostren les aules durant sessions docents i de tutories; la biblioteca, els recursos i serveis de suport tècnic, informàtic i de repografia; el laboratori, la sala de descans i els serveis ...\nLa làmina primageologyCatalan1 jan 19976604Aquest breu documental sobre les làmines primes, no és un documental científic en el sentit estricte, ja que en ell es tracta de conciliar rigurositat descriptiva i harmonia plàstica, amb l'única intenció de moure l'espectador novell a introduir-se suament en un tema a priori àrid i poc motivador, però ple d'interès real i sobretot, subjugant en la visió del resultat final. Pocs ...\nAntàrtidageologySpanish14 may 1990111784Recull de l'activitat realitzada per un equip de geòlegs de la Universitat de Barcelona (UB) durant la campanya antàrtica 1989-90. Aquesta expedició és la primera que va realitzar la Universitat de Barcelona per dur a terme l'Estudi Geològic i Geomorfològic d'aquesta illa de l'arxipèlarg de les Shetland del sud. ...\nEl Radiocarboni 14geologyCatalan1 jul 198810484Familiaritzar els possibles usuaris amb la tècnica de detecció mitjançant Carboni14 a través d'un procés experimental.Les parts tractades són:- Geoquímica bàsica, considerant els isòtops del radiocarboni- Distribució- Formació- Desaparició- Mesura de l'activitat del carboni14


TAPA SUPERIOR ROBOT DE COCINA BOSCH - Repuestos Peq. Electrodoméstico - FERSAY\nCatálogo Repuestos para Electrodomésticos Repuestos Pequeño Aparato Repuestos Peq. Electrodoméstico TAPA SUPERIOR ROBOT DE COCINA BOSCH\nTAPA SUPERIOR ROBOT DE COCINA BOSCH\nCod. ETCO: BSH-641662\nTapa Superior Robot de Cocina Bosch 00641662.Valido para modelo/s: BOSCH/MCM5530-01


La meva saga de rifts: Nous horitzons\nAmb la darrera entrada del diari de Kitiara tanco el que he anomenat "El Gir". Un canvi a l'argument de la saga que ens ha dut desde les amenaçades terres d'Ansalon fins a l'amenaçant Terra de Rifts.\nAlgú ha dit que tot això ho he fet per amortitzar la compra de manuals de Rifts. Altres han pensat que era una de les meves clàssiques anades d'olla, però per a mi (ara que ja ho tinc tot a punt, mapa inclòs) és l'expressió del Rifts en la seva totalitat: Rol Sense Complexos!\nSeguirem explicant com va tot.....\nPublicat per en Menécrates a les 19:40\nLlegint el diari de la Kitiara, ja encara diria més, és Rifts en estat pur. Així, si Rifts = Rol Sense Complexos i Dragonlance-Rifts = Rifts en estat pur; ego, Dragonlace-Rifts = Rol Sense Complexos en Estat Pur, o allò que en Kev Simb anomenaria R.S.C.E.P. !!! :D\nPer altra banda, jo demanaria que els Personatges i la campanya en general no perdés l'essència de la Dragonlance. I que el nostre objectiu fos "tornar a casa". Triguem el què tirguem, com si fos alguna cosa com Farscape o StarTrek Voyager...Que cada alguns capítols veiessim que hi ha esperança de salvar a la Kitiara i tornar a Ansalon.\nA més tinc alguna sorpresa en ment.....\nA veure el que està clar és que salvarem a la Kitiara!! Ja es pot donar per fet!\nEl que hauriem de començar a pensar, es que farem amb el poder i coneixement que haurem adquirit, perque és ben cert que en Tass si torna a casa s'avorrirà com una ostra. jejejeje\nUs he d'informar que aquest dijous acabarem el que jo considero el primer gran capítol de la Saga: "De Solace a Texas". El segon ja està cuit, el tercer al forn i el quart comença a dibuixar-se a l'horitzó..... i les vostres demandes es veuran acomplertes!


TosterBrosters: Moi Caprice - You Can't Say No Forever (2006)\nPara aquellos que han dado oído suficiente a la música Escandinava, sabrán perfectamente distinguir la patente Danesa de bandas como Mew (que nos ha vuelto locos en la espera del lanzamiento de su nuevo albúm) Nephew y Carpark North entre otras... Comparto esta novedad (al menos para mí) con estos muchachos que reafirman el notorio crecimiento de su música y que se sitúan en el mapa con ese sonido característico, muy\ninfluenciado por el Dream Pop, El Rock Progresivo, Shoegazer, New Wave, Pop Escandinavo, etc. géneros que convergen para crear música innovadora, creativa, potente y climática. Moi Caprice posee el crédito de ser la primera banda en alcanzar el top de los Charts en\nDinamarca sin contrato discográfico y con ausencia de un álbum de estudio, y allí radica su éxito, personalmente mi primera impresión fué un tanto indiferente, sin embargo poco a poco me fui encontrando con música verdaderamente interesante solo para finalmente permitirme decirles que no me juego el pellejo al recomendar ampliamente su discografía completa a aquellos que en verdad les reventó su música.\nMis Highlights son: My Girl You Blush / When Cushions Were Softer / I Dream Of Cities / Single Glamorous Woman / Thieves Like Us.\nPara comentar pincha el título - TOSTED BY NeWToN en 12:04\nMuy recomendable este disco


El programa 'Nadons en família' | Escoles bressol\nEl programa 'Nadons en família'\nÉs un programa impulsat per l'Institut d'Educació de Barcelona, en col·laboració amb professionals de l'Institut Català de la Salut.\nEl propòsit d'aquest programa és facilitar a les famílies amb nadons un espai de trobada i d'intercanvi on puguin compartir les seves vivències i experiències i reforçar una percepció positiva de la maternitat/paternitat i de la seva competència com a mares i pares.\nEn un context grupal, s'ofereix suport i es promou l'ajuda mútua entre les famílies, amb la finalitat d'evitar l'aïllament durant un període del cicle vital familiar que introdueix canvis que requereixen ser viscuts amb una certa tranquil·litat i que coincideixen amb el primer any de vida del fill o filla.\nEl programa està centrat preferentment en les dones que han estat mares, que poden participar amb la seva criatura des de les darreres setmanes de la gestació fins als primers 8 mesos de vida de l'infant.\nEquipaments on es realitza el programa\n- Espai 03 Cadí-Raval (districte de Ciutat Vella).\n- Espai Familiar Els Tres Tombs (districte Eixample).\n- Espai Familiar Casa dels Colors (districte de Sants Montjuïc).\n- CAP Doctor Carles Ribas (districte de Sants Montjuïc).\n- Espai Familiar El Torrent (districte de Nou Barris).\n- Espai Familiar Bon Pastor (districte de Sant Andreu).\nPrograma 'Ja tenim un fill' itinerant\n- CAP Casc Antic (Ciutat Vella)\n- CAP Raval Nord (Ciutat Vella)\n- CAPI Numància (Sants-Montjuïc)\n- CAP Rio de Janeiro (Nou Barris)\n- CAPI Casernes (Sant Andreu)\n- CAP Poble Nou (Sant Martí)\n- CAP Maragall, Espai Alchemika (Sant Martí)\nÀrea de Cultura, Educació, Ciència i Comunitat


March 7, 2016 – El Quinto Patio\nRelaciones perversas iberoamericasocial.com/relaciones-per… via @IberoamericaSoc En el nuevo estatus se deslizan medidas que afec… twitter.com/i/web/status/1… 4 hours ago\nRT @_elfredy: @gustavodeleon07 @carvasar @AEU_OliverioCDL @landivarianos Eso pensaba, los que quieren ser candidatos presidenciales (supues… 8 hours ago\nRT @barbonrecargado: Tiene razón, so. O sería y acomodados, si la gente del interior marcha, mínimo deberíamos acuerparlos. 8 hours ago


Artur Mas: “Tothom ha de valorar si pot assumir les últimes passes del Procés”\nEntrevista a l'expresident de la Generalitat en un moment crucial de la política catalana\n9 min. Barcelona 12/07/2017 00:00 Traduccions: Cat Eng\nArtur Mas és un moderat liderant una revolució. El president de la Generalitat (2011-2016) confia que l’1 d’octubre hi haurà urnes.\n¿El dia 1 d’octubre els ciutadans de Catalunya podran anar a les urnes?\nConfio plenament que sí. Confio en el president, el Govern i les entitats sobiranistes. Si m’ho pregunta a mi, que tinc experiència en això de posar urnes, li diré que crec que es posaran i que serà en forma de referèndum.\nLes decisions no són senzilles i l’Estat pot actuar preventivament. Com es farà?\nL’important és si es farà o no. Es repeteix la mateixa pel·lícula que el 2014: hi va haver dificultats, entrebancs, amenaces, campanyes de la por, guerra bruta.. i el 9-N la gent va poder votar. Hi van anar més de 2,3 milions de persones.\nL’Estat no ho va impedir de manera activa, i en aquest moment està decidit a fer-ho.\nSi que ho va intentar impedir. Quan vaig signar la convocatòria, en 24 hores ho van intentar liquidar tot, i finalment vam trobar un altre camí. Han passat tres anys i es tracta de fer un referèndum definitiu i vinculant. L’Estat ara està més entrenat, no poden permetre una segona votació a Catalunya, i faran tot el que puguin fer per impedir-lo.\n¿Forma part del nucli dur que pren les decisions del Procés?\nAjudo. La meva funció és intentar no empipar i ajudar. Sempre que m’ho demanen intento honestament aportar criteri i experiència.\nQuan és l’última vegada que s’ha vist amb Puigdemont?\nM’hi veig gairebé cada setmana, en reunions del PDECat o per temes d’organització del referèndum.\n¿Li va comunicar o consultar la decisió de cessar Baiget?\nNo, i no tenia per què fer-ho ni em va molestar gens que no ho fes. Jo tampoc ho feia. Si el president considera que ha de canviar un conseller és una facultat estrictament unipersonal. Jo no consultava els canvis de Govern. Una altra cosa és que vagi més enllà, que sigui un canvi rellevant. Llavors pots tenir converses i demanar consells i opinió. Puigdemont va fer el que havia de fer.\nComparteix la decisió?\nDono ple suport a les decisions del president, siguin quines siguin. Baiget és una persona d’enorme vàlua, lleial i eficaç. Però al final la relació entre un conseller i un president es basa en la confiança.\nEl senyor Baiget va expressar alguns dubtes, temia que l’1-O fos semblant al 9-N si no pot ser vinculant. Comparteix els dubtes?\nS’han de respectar, els dubtes: hi ha gent diversa que els expressa i és normal. Però no els comparteixo. Vivim una seqüència, hi va haver el 9-N el 2014, el 27-S el 2015, i ara ve l’1-O. S’ha de fer una votació definitiva. Però Baiget també va dir que si vota el doble de gent que el 9-N la legitimitat és total. La nostra força està en no tenir por d’anar a votar.\nLa participació es legitimarà amb els moderats que dubten i amb els del no. ¿S’estan fent bé les coses pensant en aquest grup de ciutadans?\nS’estan fent bé. El president, el Govern, i la majoria estan dient: nosaltres estem organitzant aquest referèndum i som la garantia que la gent pugui votar. I l’Estat és la garantia que no es podrà fer. Si jo votés que no, que no és el cas, i em trobés amb un Estat que m’ho impedeix, sortiria i aniria a votar. Als del sí i als del no els uneix el fet democràtic.\n¿L’incomoden les reformes parlamentàries que, segons el Consell de Garanties, no són òptimes?\nM’incomodaria en el cas que s’hagués començat per aquí. Però JxSí i la CUP van oferir fer una ponència conjunta, i els altres van dir que no volien parlar-ne. Ara no es poden queixar perquè la majoria del Parlament ho vulgui tirar endavant.\nEl decep l’actitud dels comuns?\nEm decep. El 9-N jo mirava a l’altra banda i hi havia en Xavier Trias, que sabia que ajudaria a posar les urnes. I ara hi ha Ada Colau, i no saps si ajudarà o no perquè un dia diuen una cosa i l’endemà una altra. Barcelona ha perdut un alcalde compromès i s’ha quedat amb una alcaldessa dubtosa.\nUn ciutadà li pot dir que la independència ens té obsedits i evita que estiguem pel dia a dia.\nNo ho evita, una altra cosa és que no se’n parli. Repassem els tres últims dies: feia vuit anys que no s’havia reunit la Junta de Seguretat de Catalunya, i això té a veure amb el dia a dia. Un altre exemple: a la Costa Daurada s’hi farà la inversió estrangera més important que s’ha fet mai a Catalunya. Què té a veure amb el referèndum?\nL’economia no se’n ressent. Tot i la situació política, creixem al 3%.\nS’està creant feina, es torna a invertir, rebem més inversió estrangera que mai... i això en plena campanya del referèndum. Des de la política tampoc s’està entorpint tot.\nVostè va governar durant els pitjors anys de la crisi. Quan veu ara aquest creixement i veu el PP i Rajoy capitalitzant-lo, què en pensa?\nM’ho haig d’empassar. Quan presumeix tant de recuperació penso en Catalunya. Quin estat més desagraït. Qui tira del carro és Catalunya. Qui exporta més? Qui rep més turistes estrangers? Qui té més pes a l’economia? Qui crea més feina i més intensitat d’afiliació a la Seguretat Social? Una mica de consideració i respecte.\nUna de les armes que té Catalunya és el seu pes econòmic a Europa.\nEl pes i l’obertura econòmica. Catalunya és la principal plataforma de comerç exterior del sud d’Europa, exportacions, intercanvi constant de professionals i de mercaderies... Quan aquest tema arribi al final hi haurà més acord i solució del que sembla ara. L’economia s’imposarà, perquè l’economia catalana està molt entrelligada a Europa.\nLa llei del referèndum preveu declarar la independència en 48 hores. ¿Serà així o hi haurà procés de negociació?\nTotes dues coses. La proclamació de l’estat català, si ha guanyat el sí amb una participació significativa...\nNo l’hi puc dir perquè quedaria en l’imaginari, però ha de ser significativa, superior a la del 9-N. A partir d’aquí, dos fets: el Parlament ha de tirar endavant l’estat català i aquesta construcció s’ha de fer amb una negociació amb Madrid i Brussel·les. S’ha de negociar perquè ningú en surti perjudicat.\nEn les pròximes setmanes s’hauran de prendre decisions complicades. Si fos president, reforçaria el Govern? Faria algun canvi?\nNo necessàriament. Parlaria amb tots els membres del Govern per dir-los que estem a les portes de l’1-O i que tenim un Estat intolerant, indigne i antidemocràtic, que és el que tenim. I tothom ha de valorar si en funció de les seves situacions personals les últimes passes que s’han de fer les pot assumir o no. Partint de la convicció que tothom està compromès amb el referèndum i en la construcció d’un estat, hi ha situacions personals diferents. Quan arribes al final, el president té tot el dret i la necessitat de saber on és cadascú en funció de les seves situacions personals.\nAixò es plantejarà?\nEntenc que sí, però la feina és del president Puigdemont.\nVostè ha estat inhabilitat i ara li amenacen el patrimoni a través del Tribunal de Comptes. ¿Entén la gent que té dubtes?\nCadascú ha de fer una reflexió personal sobre el que s’hi juga, no només pensant en ell mateix, sinó en la gent que l’envolta. Sense ser assenyalat. És el que sempre ha perdut aquest país, la guerra entre els teòrics valents i els teòrics porucs. No és un tema de valents, herois ni màrtirs, sinó de posar-hi la gent que pugui fer la feina en cada moment.\nEl partit ha passat per molts tràngols en els últims anys, fins al punt que CDC es va refundar en el PDECat. Si la sentència del Palau assenyalés el president de CDC, vostè creu que hauria d’assumir alguna responsabilitat política?\nHo he fet moltes vegades. Era president i vaig fer un pas al costat, i vaig plegar de diputat. Me’n vaig anar de tot arreu. No m’espanta assumir responsabilitats. I si es va arribar a la conclusió que calia tancar CDC com a partit i fer un projecte nou, és perquè CDC havia donat excuses per ser atacada. A molta gent no li ha agradat tancar CDC. I no es pot dir que el PDECat sigui només CDC amb una cara nova. Té arrels de CDC i CiU, però va més enllà.\n¿Als nous líders els va bé que aquestes arrels es mantinguin?\nQuanta gent que pren ara decisions era a la direcció de CDC en els darrers 10-15 anys? Ningú. Això vol dir que hi ha una gent que ha assumit una nova direcció executiva. I al govern actual, de la gent històrica de CDC no n’hi ha gaires.\nPerò en política és tan important qui pren decisions com les grans figures, que són representatives i envien missatges. Com vostè.\nHe plegat de gairebé tot, i seria una figura del partit en qualsevol cas. ¿No ho fan altres expresidents? L’altre dia es van reunir González, Rodríguez Zapatero i Aznar, i tothom els va fer cas.\nQuan veu aquella mena de gran coalició, què en pensa?\nEm fa pena veure González amb Aznar, i Zapatero amb ells dos. Què els diferencia en relació a Catalunya? Quin respecte tenen per la majoria al Parlament, les manifestacions, pel 80% que està a favor d’un referèndum? González defensava als anys 70 l’autodeterminació. Ara és al costat d’Aznar, dels que venen del Movimiento Nacional, de Franco.\nVostè al principi de la seva carrera era un moderat. ¿El Procés ha empès els moderats a una situació extraordinària?\nEn part és així. Si no, no tindríem una majoria evident per tirar endavant. Molta gent que creia que amb bona voluntat i amb esforços es podia construir una autonomia catalana cada cop més profunda en el marc de l’Estat, ara s’ha apuntat a un projecte de futur. La gent va virar, i jo vaig poder interpretar-ho. Aposten clarament per un projecte de futur. Ple de dificultats, però de futur.\nMas: "González i Zapatero estan al costat d'Aznar, dels que venen de Franco"


VA DE BO!: de gener 2015\nFIDELS, REBELS I COMBATIUS\nNo volem valencians dormits, enganyats, desmemoriats ni renegats.\nNo volem valencians simplement festers i acomodats.\nNo volem valencians derrotats ni agenollats.\nVolem valencians fidels, rebels i combatius!!!\nPublicado por València Identitaria en 21:27:00\nUNA DE DOLÇAINERS I BOTIFLERS\nReproduïm aquesta anècdota de la pàgina del dolçainer, cantautor i compositor Dani Miquel. Ens ha agradat molt.\n"Fa temps vaig anar a fer una processó a Mislata i em vaig posar com sempre: jo i el tabaleter davant la creu. En eixir la imatge ens posarem a tocar la Muixeranga, i encara no portàvem tres compassos l’home que ens llogà vingué i ens va dir: “no quiero nada Catalán”, jo em vaig quedar ...flipat i mentre em venia el dubte de quedar-me o anar-me’n a casa em vingué una melodia al cap, i em vaig posar a tocar-la. Quan vaig acabar, em vaig girar i em guinyà un ull content. I vaig pensar aquesta és la que tocaré en tota l’actuació (en aquella època que parle, els dolçainers per fer una processó, amb una o dos melodies ja anàvem aviats).\nEn acabar la processó, quan entraren la imatge, aquell home vingué i ens va pagar, (abans passava això, només acabar et pagaven), i ens va dir: “muchas gracias, esta pieza que ha ido tocando es muy solemne ”...\nAnarem a fer-nos una bona cervesa jo i el tabaleter, estàvem prou excitats. Ens haviem passat tota la processó tocant Els Segadors.\nTot açò vos ho conte per què m’ha vingut al cap la ximpleria de voler llevar el nom de País Valencià, igual la idea ve d’aquell home."\nPublicado por València Identitaria en 22:40:00\nPaïsos rebels de Catalunya i València?\nOrgullosos dels nostres avantpassats!\nPublicado por València Identitaria en 22:10:00\nSEMPRE EN LA NOSTRA MEMORIA\n'En quince de enero de mil setecientos y veintiocho murió de repente y sin poder recibir sacramento alguno Don Juan Baptista Ramos Baset, teniente general que se decía ha servido del Señor Emperador. Estaba sumamente pobre. Le hice entierro... mayor a limosna y se enterró en esta iglesia de Santa Eulalia.'\nAixí certifica el registre parroquial la trista i anònima mort en terra estranya i lluny de la seua pàtria d’un dels més grans herois de la història valenciana. Gràcies a Núria Cadenes, sabem ara el lloc i data exacta de la mort del general. Maltractat pels vencedors borbònics que el feren pràcticament desaparèixer de la història, i oblidat pel seu propi poble com també per la ciutat a la que va dedicar tota la seua experiència militar, l’ardor combatiu i l’amor per la seua pàtria durant aquells darrers dies de llibertat de l’antiga Corona, una ciutat, Barcelona, últim bastió de llibertat del nostre poble, que comparteix patrona amb l’església de Segovia on quedà registrada la seua mort. El seu declivi havia començat amb la caiguda de Barcelona on els borbònics que no van respectar els seus propis tractats el detingueren juntament amb altres caps de la defensa de la ciutat tal com Villarroel, Casanova, i els també valencians Torres Ximeno i Maians. La GEC descriu perfectament la trajectòria i també la tortura que els borbònics reservaren al general valencià: 'fou detingut i conduït amb vaixell a Alacant, on hi havia la cort borbònica, i després, a peu, al castell d’Hondarribia, al País Basc, on restà empresonat fins el 1719, any en què els presos foren traslladats a Segòvia'. L'entrada continua dient: 'Excarcerat arran de la pau de Viena el 1725, no pogué traslladar-se a Viena perquè estava impossibilitat. Cuidat a Segòvia mateix per dos jesuïtes, l’emperador Carles VI el nomenà Feldmarschall-Leutnant (tinent general) de l’exèrcit imperial el juny del 1727.' Avui, pocs valencians que passegen vora mar en el terme del poble natal de Basset, reconeixen aquest home d’Alboraia recordat per un discret monòlit.\nNascut a Alboraia (l’Horta Nord) l’any 1654, de pare artesà i mare amb vincles amb la petita noblesa valenciana, va eixir del país arran la segona germania, incorporant-se a l’exèrcit imperial, participant en campanyes al Milanesat i Hongria i en les guerres contra el turc, on Basset es va distingir en el camp de batalla, propiciant els seus ascensos militars i guanyant la confiança de l’arxiduc Carles d’Àustria, i l’amistat del príncep Jordi de Hessen-Darmstadt, futur lloctinent de Catalunya, amb qui participarà a la conquesta de Gibraltar. En 1705, per ordre del pretendent i amb el grau de mariscal de camp, va participar en l'expedició naval que des de Lisboa es va dur a terme contra Felip de Borbó, desembarcant en Dénia amb un reduït grup de austracistes i el nomenament de Comandant general del Regne de València. En Dénia va proclamar rei a Carlos d'Àustria, va fortificar la població i va iniciar els preparatius de la revolta valenciana contra el Borbó. En els dies següents tota la comarca i moltes poblacions veïnes es van unir a l'alçament de Basset i les seues tropes, a les quals s'havia unit el destacat militar Rafel Nebot i milers de maulets valencians i van entrar a Alzira, Tavernes, Oliva i Gandia, arribant a València el 15 de desembre de 1705 on va ser rebut com a heroi i alliberador. Per aquesta acció, Carlos d'Àustria li va atorgar el nomenament de marquès de Cullera i el senyoriu de l'Albufera a la seua mare. Va ser nomenat governador militar de Xàtiva al març de 1706, on va resistir diversos intents d'ocupació per part de les tropes borbòniques.\nDesprés de la derrota d'Almansa de 1707 i la següent ocupació militar borbònica, Basset abandona territori valencià i es dirigeix amb les tropes austracistes cap al Principat, encara en mans austracistes, quedant a Barcelona al costat de les tropes imperials a les quals pertanyia, tropes que seguint a l'arxiduc d'Àustria van abandonar Barcelona en 1713 i a les quals Basset es va negar a seguir per compartir la sort de l'assetjada ciutat al costat de la resta dels seus compatriotes. Va tenir al seu càrrec l'enginyeria militar i a la direcció de l'artilleria durant la defensa de Barcelona i va formar part dels últims reductes que a partir de l'11 de setembre van lliurar les armes. La resta de la historia ja la coneixem. Recordem-la doncs.\nHONOR AL GENERAL MAULET!\nVISCA EL NOSTRE POBLE ! VA DE BO!\nPublicado por València Identitaria en 0:19:00\nVA DE BO RET HOMENATGE AL GENERAL BASSET\nAvui, aniversari de la mort del general Basset a terra extrangera, membres de la nostra associació han volgut acostar-se al monument que té el patriota i dirigent maulet al seu poble natal, Alboraia, a l'Horta nord. Sempre en la nostra memòria.\nPublicado por València Identitaria en 0:14:00\nVILA-REAL: SOCARRATS PERÒ MAI VENÇUTS\nFoto dels actes a Vila-real passat 10 de març.Autor: Eduard Basset\n12 de gener del 1706: Dins del context històric de la Guerra de Successió, les tropes borbòniques del Comte de las Torres, després d'haver patit diversos fracassos a Peníscola i Sant Mateu, varen fixar el seu objectiu a ...Vila-real, la qual no disposava d’un exèrcit regular, sino que únicament comptava amb la resistència del seus veïns, gent de qualsevol professió, mares i nens. L’exèrcit del Comte de las Torres estava compost per quatre mil soldats entre infants i genets. Després de la negativa del poble de Vila-real a acceptar la seua rendició, els felipistes començaren amb l’assetjament, tornant-se en una cruenta batalla en la que els vila-realencs oferiren una resistència èpica, obligant als borbònics a fer ús de l’engany i la seua covardia per poder prendre la ciutat.\nDesprés de llargues hores de lluita, el coronel Mesaga de les tropes borbòniques, va pedir pau per poder replegar els seus ferits i morts en batalla. Tan prompte com s’adonà que les persones que defensaven la ciutat eren molt escasses, pegà un tir a l’aire i de sobte, les seues tropes entraren en Vila-real cremant i saquejant tot el que es creuava pel seu camí. 253 vila-realencs varen perdre la seua vida en defensa de la terra i les llibertats i la ciutat va quedar cremada i arrasada.\nTenim memòria, som conscients de les nostres arrels, de la nostra història i de la lluita per la terra i el poble dels nostres avantpassats davant la imposició homogenitzadora de l’absolutisme borbònic de Felip de Borbó, el qual no es mereix una altra cosa que estar penjat cap a baix en el Museu Municipal de Xàtiva, i precisament, va ser el vila-realenc Carles Serthou Carreres qui ho va fer com conservador del Museu.\nVila-real, 12 de gener de 1706. Honor i glòria!\n309 anys de lluita, 309 anys de resistència.\nBon dia Vila-real! Bon dia, País Valencià!\nPublicado por València Identitaria en 14:48:00\nQUI OBLIDA ELS SEUS ORIGENS...\n...PERD LA SEUA IDENTITAT\nPublicado por València Identitaria en 23:36:00\nVERGONYÓS I PATÈTIC\n"Nuestras disculpas, como verás, la mayoría de nuestras publicaciones están en castellano, pero de vez en cuando nos gusta publicar en valenciano."\nL'Ajuntament de Gandia, bressol de Ausias March i Joanot Martorell claudicant davant la groseria colonialista espanyola i ofrenant glòries a Espanya. Vergonyós i patètic.