#21 · 20/May/2012, 18:56\nJa ho se. Si puc pujar dissabte, pujaré. Durant aquests dies ja ho diré, que entre treballs i merdes, porto uns dies que ho engegaria tot a "pastar fang"\n#22 · 20/May/2012, 19:46\nRes, que només donava una idea...\nA mi arribar per dinar en una taula també m'agrada. Això d'estar tot el dia menjant barretes no s'ha de repetir massa sovint que pot fer mal de panxa...\nRoger, a veure si t'animes, no ens deixis sols amb la creme de la creme!\n#23 · 21/May/2012, 08:21\nPerò on anirem a parar!!! Aquest foro va de mal en pitjor!!!\nUn que plega d'una marxa perquè no pot fer el temps de l'any passat, deixant-se tots els avituallaments sense aprofitar!!!\nL'altre que no va a una trobada perquè no està en forma i fa mitjanes de 27 km/h!!!\nRoger, no t'ho pensis, ruta xula i bona companyia, jo si no estés fora aniria segur i estic bastant pitjor que tu! I si s'han d'esperar doncs què vols, altres dies et tocarà esperar a tu\n#24 · 21/May/2012, 08:59 · Editado por rogercoll\nVenga, si no canvia molt la cosa d'aqui a dissabte, al final m'ho he pogut arreglar, i seré a Organyà a les ¿8:30?\nPer cert, el lloc de trobada podria ser a la cruïlla de Montanisell i Cabó, on hi ha llocs de pàrquing per deixar el cotxe i apart hi ha el Bar Cal Jesús per si algú vol fer un café abans de sortir\n#25 · 21/May/2012, 16:30\nOndia nen, lo teu amb el tema "avituallaments" a les marxes comença a ser "patologic"....llegeixes que el beiru va retallar la marxa de la Remences i lo primer que penses és que ha deixat els avituallaments sense aprofitar\nBé Roger...genial que vinguis.\nPer mi està bé el lloc aquest de trobada que dius (cruïlla de Montanisell i Cabó) i en quant a l´hora per mi si voleu marquem les 8'30 per començar a donar pedals. Amb tot que opinin els que venen de més lluny, que jo seré allà mateix a Organyà.\n#26 · 21/May/2012, 17:16\nHome, era broma, tampoc sóc tan gules!!!\nEra un dir, em referia a que el nivell les trobades està pujant a nivells insospitats\nPerò jo penso anar igualment, més m'haureu d'esperar\n#27 · 21/May/2012, 20:36\nNosaltres vindrem dos. Més que res venim perquè a la primera trobada que vam assistir, després de pujar Cardó, hi va haver un avituallament de pastissets i estem provan si es repeteix...\nD'acord amb la cruïlla de Montanisell a 2/4 de 9.\n#28 · 21/May/2012, 21:33\nCom que divendres marxo cap a la muntanya, el dissabte al matí deixaré el cotxe a Adrall i aniré amb bici fins a Organyà, i després tornar. Són uns 15.5 kms, per si algú s'anima a acompanyar-me, que aixi m'obligo a fer més kilometres per seguir sumant, encara que siguin a ritme "lent"\n#29 · 21/May/2012, 21:34\nTu i la Nuria ?????\nPastissets desprès de pujar Cardó ??? Ondia...no els recordo, recordo la coca que va portar la dona del mikmik que ens vam crospir desprès de pujar Fontcalda.\n#30 · 21/May/2012, 22:19\nDesprés del disgust i la parada pel robatori de la meva bici fa més de 2 setmanes, en els darrers dies m'he fet amb una bici per seguir donant pedals i no perdre la poca forma que tenia. I precisament feia temps que tenia previst amb el meu cosí, company infatigable de rutes, fer aquesta ruta per aquest últim cap de setmana de maig. Al final hem decidit que una bona manera de sobreposar-se al "mal rotllo" que m'ha deixat tot l'afer del robatori es no renunciar als nostres plans i fer-la el proper diumenge, que es l'única data en la que hi podriem dedicar tot el dia per anar en bici.\nEl tema es que com no tenim cotxe (totes les rutes que fem les fem amb l'unica ajuda logística del tren), hem decidit fer la nostra primera brevet independent amb una ruta que ens permeti fer aquest recorregut unint 2 estacions de tren. El recorregut es el següent:\nLa Molina (Renfe) - Alp - Prats i Sansor - Bellver de Cerdanya - Pont de Bar - La Seu d'Urgell - Adrall - Montan de Tost - Coll d'Arnat - Sorribes de Lavansa - Tuixèn - Coll de Port - Port del Comte - Coll de Jou - Cap d'Estaques (aka "lo puto Portell Tell") - Lladurs - Solsona - Cardona - Súria - Callús - Manresa (Renfe).\nEns surten uns 203 km més o menys. També s'ha de dir que la ruta te un perfil bastant descendent, encara que hi han 3 bons ports pel mig. La intenció es fer-la amb un ritme xino-xano, sense cremar-se, ja que tampoc estic per grans exhibicions (mai ho he estat, de fet, hehehe). Però una bona manera de combatre les desgràcies es no fer que aquestes et trunquin les il.lusions.\n#31 · 22/May/2012, 20:55\nDoncs sí, encara aguantem...\nDesprés del pas de barca, amb sembla que era a Benissanet, el xicot que era de la zona (no recordo el nom) es va pagar una caixa de pastissets i jo mateix els anava oferint a peu de ruta. No te'n va tocar? La coca a la Fontcalda va venir després.\n#32 · 23/May/2012, 09:21\nAveure, aixi al final a quina hora sortim? 8:30 o una mica més aviat?\nJo proposo sortir a les 8:00, però bé, qui vingui de més lluny, per exemple els berguedans, aveure que hi diuen\n#33 · 23/May/2012, 12:29\nJo segurament seré baixa el dissabte. Al final sembla que la Terra de l'Aigua es farà el diumenge i el dissabte l'hauria de dedicar a fer projecte i fer una sortida més curta i prop de casa. Tenia ganes de fer aquesta ruta però pel que sembla s'haurà de fer esperar a una altra oportunitat...\n#34 · 23/May/2012, 14:14 · Editado por ramacabici\nHome, ja m´ho imaginava que encara aguanteu, jejejejeje Ho preguntava perque com han canviat la marxa Terra de l´Aigua per aquest diumenge no fos cas que ella estès apuntada a la marxa.\nBé, millor deixem-ho a les 8'30 que sinó em fareu matinar més estant allà mateix que si anès a fer la volta sortint de Parets el mateix dia. (per mi començar a les 8'30 ja és un "sacrifici", ho vaig proposar més que res perque soc allà mateix que sinó en una ruta així no gaire llarga abans de les 9'15 no començo a donar pedals....juas,juas,juas )\nAixí quedem a la cruïlla de Cabó-Montanissell, per començar a donar pedals a les 8'30.\nLlista: (borrem al Toni, una llàstima company ):\n#35 · 23/May/2012, 19:32\nMillor a 2/4 de 9. Dormim a Coll de Nargó i no ens donen esmorzar fins 2/4 de 8...\n#36 · 23/May/2012, 21:34\nDoncs, res, aixi a les 8:30 a la cruïlla de Montanisell. Allí estarem. No ha tingut acceptació la proposta\nI per si algú vol fer 30 kms de més, entre les 7:30-7:45 sortiré d'Adrall pedalant\n#37 · 25/May/2012, 16:01\nBé, ens veiem demà a les 8'30 a Organyà....per qualsevol cosa em sembla que tots tenim els mòbils dels demès. Porteu "xubasquero" per si a partir de migdia ens agafa alguna tempesta (com les que han caigut avui).\nPer cert...Adrià, resta de berguedans...al final veniu ????\n#38 · 25/May/2012, 16:50\nHa plogut a Organyà? Per aqui al Pallars, està una mica núvol però de moment no ha caigut cap gota\nSi ha caigut aigua per allà, aveure com estarà la pista de terra. Tocarà embrutar la bici, jejeje\n#39 · 25/May/2012, 17:09\nAquests dies no he tingut massa temps de passar-me per aquí. Jo de moment sóc dubte per demà, la resta de berguedans casi segur que no hi aniràn. En tot cas uns enviaria un SMS o us faria un truc demà al voltant de les 8:00 i us ho confirmo, va bé que ho faci així no? estareu llevats de sobres ejejje\nAquesta nit és festa major a la Pobla\n#40 · 25/May/2012, 17:28\nPer si un cas, truca al Raül, que jo com que sortiré d'Adrall, a aquella hora ja pedalaré, jejeje\nQue vagi bé la festa major!!


De blocs i rancúnies, por Fernando Ónega\nCada esdeveniment polític que es produeix a Espanya és un avanç (perillós?) cap a la confrontació dels blocs. Es va demostrar en l’aprovació dels pressupostos: a una banda, els 188 diputats que van donar el sí. A l’altra, el bloc conservador, ara com ara minoritari. Cap dels onze partits que van votar a favor no donaria avui el seu vot a uns comptes del Partit Popular, i encara menys si fossin fruit d’una aliança amb Vox. Es va tornar a demostrar a la manifestació de policies i guàrdies civils. Els partits del front conservador van anar a donar-hi suport i capitalitzar-la amb un detall que perjudica els manifestants i les seves reivindicacions, moltes de les quals són raonables: es va aclamar Santiago Abascal al crit de “president” i van fer igual amb Isabel Díaz Ayuso. No va assistir ningú dels partits que sostenen la coalició de govern. La falsa imatge que va quedar va ser la d’unes forces de l’ordre alineades amb el bloc conservador, que no beneficia gens la seva exigència de neutralitat.\nNo passaria res si tot quedés en això: els blocs ja estaven funcionant abans com a tals i, com es diu en alguns pobles, “al més espavilat totes li ponen”. Si Sánchez és més hàbil o la seva ideologia més oberta per captar aliats, seus són els mèrits i seus els beneficis. Si la dreta es mostra incapaç de rebre adhesions, seu és el problema que ha de revisar.\nEl to de la confrontació cada dia és més aspre, frontista i carregat d’odis\nPerò no vull parlar de majories i minories, que el temps s’encarrega de canviar-les. Vull parlar del to de la confrontació: cada dia és més aspre, més frontista i més carregat d’odis. La simplificació dels missatges condueix a fer que l’esquerra qualifiqui la dreta de franquista i, en alguns ambients, de feixista. A la contra, la dreta fa un discurs que situa l’esquerra governant en la munió confusa dels destructors d’ Espanya i de l’ordre constitucional. No hi ha dia que no es publiqui una declaració en aquest sentit i amb abundant ressò i aplaudiments mediàtics. La polarització ja ha passat dels partits als mitjans informatius i, al ritme que va, aviat estarà al cos social. El temps dirà si és greu. De moment, el que diu la història és que la divisió acompanyada de rancúnia sempre ha estat la gran enemiga de la convivència pacífica en aquest país.


Dia de l'Orgull LGTB'07 i l'Ajuntament de BCN.\nL'Ajuntament de Barcelona, ofereix una recepció al Museu Picasso, en motiu del dia de l'Orgull GLTB.\nEn els parlaments...\nEl nou Alcalde de Barcelona, l'Excm. Sr. Jordi Hereu i el regidor Il·lm. Sr. Joaquim Mestre, així com Il·lm. regidors/es de CiU, ERC, ICV varen donar una recepció amb motiu de la commemoració del 28 de juny dia de l'Orgull LGTB.\nDesprés d'uns breus parlaments, en els que va destacar la llibertat i la normalitat en la que el Col·lectiu viu a la ciutat i arreu de l'Estat espanyol aquest darrer any per part de l'alcalde, el regidor va mostrar el seu interès i motivació de mantenir un canal obert i participatiu, remarcant el fet del Consell Municipal GLTB de Barcelona, pioner a Europa.\nDesprés dels parlaments, es va tenir un temps de compartir amb els assistents/es comentant el tema de la manca de professionalitat del Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunya de la guia "cultura gai, lèsbica i transsexual - bibliografia selectiva" la qual obviava fets ccom l'existència de certs grups, associacions i publicacions LGTB del nostre país com: la revista GAYBARCELONA, revista NOIS, el portal GAYBARCELONA.NET amb set anys online o la GUIA TURISTICA OFICIAL PER GAIS I LESBIANES DE BARCELONA.\nL'ACGIL, fou present en la persona de la seva presidenta i quatre membres més. Podent compartir entre amics l'event.\nDescarregar arxiu: la guia


Més finançament: els principals errors dels emprenedors | Blog d'Estudis de l'Àsia Oriental\nCarlos Blanco, des de la seva experiència com emprenedor i inversor, ha recollit en el seu primer llibre, “Els principals errors dels emprenedors”, una recopilació dels errors i fracassos més comuns amb la finalitat d’ajudar als nous emprenedors a evitar els problemes més freqüents.\nEl Carlos és un reconegut emprenedor i business angel del sector TIC, fundador del Grup ITnet, incubadora de negocis a internet especialitzada en oci digital, i fundador d’Akamon Entertainment, l’empresa de jocs socials tradicionals i de casino, líder al sud d’Europa i Hispanoamèrica. Aquest 2014 va ser guardonat com a Millor Emprendedor pels X Premis Pyme, organitzats per Expansión i Ifema; i com a Millor Business Angel per l’Associació Espanyola de Business Angels Networks. Blanco també és co-fundador de First Tuesday, creador de l’acceleradora de start-ups Conector, i mentor a Wayra i Seedrocket, entre d’altres.\nEl proper dijous compartirà en aquesta sessió alguns dels errors més comuns dels emprenedors, recollits al seu llibre.


Hart Bloody Slow Ultra Jig 63C comprar i ofertes a Waveinn\nHart Bloody Slow Ultra Jig 63C\nColor: 15-80 gr\nDescripció Hart Bloody Slow Ultra Jig 63C\nUn bastó de colada súper lleuger amb un muntatge en offset per a la pesca de ritme lent i de pas.\nLa seva acció parabòlica i una bona reserva de potència, aquesta canya us permet pescar fàcilment durant hores amb puntes i faldilles de pes lleuger i mitjà.\nSeient de rodet Fuji ptsmpjk amb mecanisme BACK STOP ™.\nPes: 15 80g.\nCompra els teus models favorits de Equip de pesca i disfruta practicant el teu esport favorit: nàutica i pesca! Amb la compra de Hart Bloody Slow Ultra Jig 63C tens la garantia de devolució de 30 dies si no estàs satisfet amb la compra. A més a més, si tens qualsevol dubte a l’hora de fer la compra de Hart Bloody Slow Ultra Jig 63C, posa’t en contacte amb el nostre equip tècnic de nàutica i pesca a través de correu electrònic o telèfon i t’ajudem!\nCaracterístiques Hart Bloody Slow Ultra Jig 63C\nTecnologias Hart Bloody Slow Ultra Jig 63C\nSostenibilitat Hart Bloody Slow Ultra Jig 63C


Dos punts més per seguir escalant\nEl Barça Rugby aconsegueix un empat molt treballat davant l’Ordizia i se situa en quarta posició, empatant en el tercer lloc amb l’Alcobendas\nEl Barça ha tornat a tenir l’èpica a les mans, però en l’última acció del partit, un error de mans dels blaugrana ha estat decisiu perquè catalans i bascos empatessin a 25.\nEl duel entre el Barça i l’Ordizia ha estat elèctric, amb moments de domini per a tots dos equips. En el primer temps ha estat el conjunt de Sergi Guerrero el qui ha portat la batuta del joc, especialment quan els visitants s’han quedat amb dos homes menys sobre el terreny de joc. Això ho ha aprofitat el Barça per capgirar l’assaig inicial de l’Ordizia (0-7) i situar-se per davant en el marcador amb dues marques (10-7) superada la mitja hora de joc.\nAbans del descans, tots dos equips transformarien un cop de càstig que ha deixat el 13-10 a la mitja part.\nReacció blaugrana per sumar dos punts\nAl segon temps les tornes han canviat i ha estat el Barça l’equip que s’ha vist amb dos homes menys sobre el camp. Ha estat llavors quan el conjunt basc s’ha enfilat fins als 25 punts amb un assaig i dos cops de càstig.\nEls locals, però, han estat capaços de revifar un partit que semblava sentenciat. Dues marques en l’últim quart d’hora de joc -només una transformada- han situat el partit a la línia de sortida: 25-25.\nAmb cinc minuts per disputar-se, el Barça ha recuperat un oval a escassos metres de la línia de vint-i-dos visitant, però quan semblava que els jugadors sota les ordres de Sergi Guerrero havien generat una superioritat, l’oval ha anat a terra cometent un avant que ha posat el punt final al partit.\nQuarts i pujant\nAmb aquest empat el Barça Rugby suma dos punts que el situen en quarta posició amb 19 punts en sis jornades. Els blaugrana empaten amb l’Alcobendas, que és tercer, i que ha caigut avui a casa davant el VRAC (líder conjuntament amb El Salvador, tots dos amb 24 punts).


L'home sense veu - Club TR3SC\nLa Cecília està a l'atur, té dos fills adolescents i un marit que viu escarxofat al sofà. En Tom Baxter és astronauta i viu aïllat, a la lluna, intentant enviar la seva veu a la Terra. Sense ningú que els comprengui del tot, la Cecília i en Tom van tirant, com anestesiats, esperant que succeeixi alguna cosa que els connecti amb l'entorn i doni sentit a tot plegat. Però el cap de setmana que Cecília decideix substituir la seva amiga a la feina, les seves vides faran un tomb. L'home sense veu parla de la comunicació entre les persones, la soledat i la possibilitat de trobar un llenguatge comú, un traductor universal que ens serveixi per connectar amb els altres, encara que estiguin lluny.


El Racing Bonavista continua apostant fort pel futbol femení\nTotes les jugadores i el cos tècnic que formen l'equip amateur femení del Racing Bonavista.\nL'equip cadet femení del Racing Bonavista.\nEl club, amb dos equips femenins, està valorant la possibilitat de crear-ne un tercer el pròxim curs\nActualitzada 29/04/2021 a les 07:31\nEl Racing Club Bonavista ha decidit realitzar una aposta ferma pel futbol femení. I és que, l'entitat del barri tarragoní, compta ja amb dos equips formats per noies. Ara bé, la seva idea és la de no quedar-se aquí i, de cara a la pròxima temporada, s'ha fixat l'objectiu d'intentar confeccionar-ne un tercer.\nEls de Bonavista són l'únic club de la ciutat de Tarragona que, a dia d'avui, tenen dos equips femenins. Un és l'amateur i l'altre és el cadet. Pau és el màxim responsable del primer equip de noies, mentre que Dani López i Josep Acero fan la tasca de preparadors de l'equip de cadets.\nEl club s'ha convertit en una gran família, gràcies a la unió entre tècnics, jugadors, jugadores i Junta Directiva. A més, amb l'equip amateur i cadet no s'acaba l'ambició del Racing Bonavista. I és que, de cara a la pròxima temporada, té la intenció de crear un tercer equip femení i també vol integrar nenes en els equips masculins de menor edat, com són babys i pre-benjamí. D'aquesta manera, les joves comptarien amb una base per quan haguessin d'anar pujant esglaons i, en un futur, poder formar part del primer equip femení del Racing.\nL'amateur masculí ja està consolidat a la Tercera Catalana, mentre que el juvenil i el cadet i d'altres equips de la base també estan realitzant una bona tasca a nivell formatiu. Això sí, s'ha de tenir en compte que la gran aposta del Racing Club Bonavista continua sent el futbol femení.\nComenta el contingut : El Racing Bonavista continua apostant fort pel futbol femení


Flâneur a la finestra1 | Ciència | Apunts | Què és ciència\nAPUNT 1. CIÈNCIA\n"La realitat és una mentida sobre la veritat."\nDurant els 40 anys que tenen com centre el 1920, té lloc l'eclosió i expansió de la branca més bàsica i decisiva de la Ciència i la Tècnica actuals, i amb ella també una nova configuració de la imatge o idea del Real (l'Univers, la Vida i l'Humà). Emplenant el buit deixat per l'abandó del Mythos i pel referent interpretatiu religiós, apareix el sorprenent edifici teòric de la Física atòmica. El efectes sobre Hiroshima i Nagasaki, els dies 6 i 9 d'agost de 1945, no deixaren cap dubte que la nova Realitat - que un selecte nombre de científics havien anat desenvolupant durant els darrers anys- era absolutament i inqüestionablement Real.\nDesprés de la lenta recuperació de la segona gran carnissada mundial, es produí un creixent i lògic interès per la divulgació d'aquesta poderosa branca de la Ciència (la física de les partícules sub-atòmiques). Tot i que és relativament cert que la curiositat anà excessivament lligada a un més entre altres d'aquests físics: Albert Einstein (1879-1955), unes dècades desprès, superant l'anècdota, transcorren uns anys (bàsicament els 70) durant els quals es produeix una corrent divulgadora d'alt nivell d'aquesta disciplina científica, disciplina que ja resulta totalment inabastable per un no selecte especialista. Sobtadament, com un efecte més d'aquesta devastadora -intel·lectualment- postmodernitat deconstructora, l'integrés per aquesta matèria (mai més ben dit) pràcticament desapareix. A partir d'aquests moments, Ciència, i en concret Física, passen a ser un vertader "punt cec" dels intel·lectuals lletrats de tota mena (literats, filòsofs, metafísics, ...), atrevint-se molts d'ells, amb lleugeresa i irresponsabilitat acrítiques, a pontificar des de la seva (i col·lectiva) ignorància.\nCom que aquesta Ciència, Física, passa a ser el fonament de neurociència (disciplina ocupada en esbrinar com s'ho fa un fragment de matèria –el cervell humà- per tenir consciència i coneixement del món i d'un mateix) una ontologia (coneixement sobre el ser) que no coneix o que ignora Física nuclear -aplicada a Vida i a Neuropsicologia- ja no parla del que li toca.\n¿Què és Ciència?\nLa tasca de Ciència\nRes és real fins que no és observat" (i mesurat). Aquesta és la tasca de (la) Ciència: obrir la caixa per veure (comprovar) si el gat és viu o mort. Ciència és, en definitiva, veure, descriure i mesurar "el que hi ha" (si és que hi ha quelcom, que si hi ha quelcom), és dir: les "coses". "Veure el que veig", de Péguy, amb la mirada de l'ull nu (encara que ja veurem (sic) que és el cervell, i no l'ull, el que veu), ampliada per mitjans tècnics -microscopis i altres (avui molts)- o pel pensar lògic, i identificar les Lleis que determinen i regulen el manteniment de l'estructura i el funcionament de les "coses" que anem veient que hi són.\nCiència és resposta a preguntes. La resposta és la identificació de les Lleis que regulen el Real (el que hi ha).\nLa tasca de Ciència és explicar-nos el món-univers i el que en ell hi ha, hi està passant, hi ha –probablement- passat i pot passar-hi, amb pretensió d'accés al Real.\nI com que, per Ciència, "el món" és Espai, Matèria, Temps, energia,... i com que Ment és també tot això, el que s'estableix és una diàleg inter pars o iguals (salvant els nivells).\nOrigen de Ciència\nCiència, tal com en aquest Apunt s'entén, és una fundació contemporània i correlativa amb Revolució Francesa.\nCiència i Teologia\nPer principi, Ciència no és teista (amb independència del que cregui un autodenominat o consensuat científic).\nCiència es desenvolupa, i mort amb Tècnica (filla de Ciència).\nRealitat i Real.\n¿És real la realitat? Expressat com pregunta , és un plantejament filosòfic. Respondre a aquesta pregunta és una tasca científica.\nAvanço: nosaltres els éssers vius, de qualsevol nivell evolutiu, sols obtenim un reflex psíquic o percepció del Real (del que està allà a fora o dins nostre) i a aquest reflex psíquic li donem el nom de realitat; però al Real-en-si (tant macroscòpic com microscòpic) no hi tenim cap accés directe . "Existeix –certament- un món exterior i ...és totalment independent de que nosaltres l'observem o no" (Crick, 1994, p.15); i no sols és independent (de nosaltres) sinó que no és, en absolut, tal com nosaltres l'observem i pensem.\nAnomenem realitat a allò que és donat a la consciència (v. infra) en un moment donat (el que suposem o inferim); anomenem Real al que "que hi ha" (de fet: hi deu haver), amb independència del que creiem (veure o, simplement, pensem amb absoluta convicció o fe). Ciència consisteix en saber –no pas en creure- que "el que hi ha" és el que hi ha (i no el que Mythos ens ha dit que hi ha).\nAvanço: Ciència és fer que la realitat s'aproximi al Real.\nCom que hi han moltes més "coses" i fenòmens en el Real (allà a fora) que els que pot copsar l'encèfal humà (la realitat copsada per els seus analitzadors i sintetitzadors, amb el seu límit o sostre), podem afirmar que, ben probablement, el Real supera la realitat reflectida.\nAmb Tècnica, però, podem tenir accés a alguns o força d'aquests components-constituents ocults del Real, transformant més aspectes del Real en realitat (psíquica).\nSi res és Real (doncs no tenim accés, ni directe ni total, al Real), la tasca de Ciència és descobrir com s'ho fa el Real-irreal per fer-se realitat. Doncs el que s'anomena món objectiu, no és tan objectiu com aparentava i com creiem.\nEl món exterior, allò que anomenem realitat, és una creació-construcció del sistema nerviós (el cervell), diferent per cada espècie (i inclús per cada individu dins de la mateixa espècie). I molt més exclusivament, allò que anomenem "esperit" és un producte individualitzat de l'organització del cervell.\n"Construïm la nostra Realitat".\n"Cada un de nosaltres viu en un món irreal, construït pel nostre cervell"\nSols amb Tècnica, cada vegada més es va construint una representació del Real (que anomenem Realitat o dades mediades a la consciència) cada vegada més propera del Real-en-si.\nCiència: imperi de (la) Llei\nSi la primera pregunta de Ciència és: ¿Què deu ser allò que és?, la segona pregunta que funda Ciència és: ¿Quines Lleis determinen, regulen (posen ordre), expliquen tot el que passa "allà a fora" (i a dins, que també és fora)?\nPer exemple: ¿per què sols ampolles buides (sense o amb missatge) i tapades arriben a una platja, procedent de mar obert, i no ampolles destapades? Respondre, primer com a hipòtesis i després com a experimentació: "perquè sols les buides i tapades floten; les destapades no arriben a les platges perquè s'enfonsen " (amb independència que aquesta resposta la donem abans o després d'Arquímedes), això és (fer) Ciència.\nEn Ciència, com en tot (Ciència és dins de Tot), hi ha nivells (de complexitat). Formular un principi (científic) com el de flotabilitat, és un nivell baix. Formular les lleis que regulen el fenomen observat és un nivell mig de ciència (p.e. la llei, mal anomenada principi, d'Arquímedes: "tot cos submergit en un líquid experimenta un impuls de baix a dalt igual al pes del volum del líquid que desallotja"). Que, després, dissenyem i construïm vaixells (i que flotin i naveguin) és Tècnica (aplicació pràctica de Ciència).\nUna de les grans manifestacions de la intel·ligència humana, sols recentment manifestada en fer Ciència, ha radicat en comprendre que la impensable infinita varietat de coses i fenòmens en el món material poden obeir a un reduït grapat de lleis generals: "el comportament de tot el que existeix en el món, de l'estrella més gran fins a l'àtom més petit, està governat per no més de quinze principis general o lleis de la natura".\nObservació meticulosa (descripció austera). "Veure el que es veu" i dir-ho de la forma més biunívoca possible. (P.e.: la poma cau a terra; les ampolles buides tapades floten; el ser és neuronal; ...).\nFormular la pregunta: ¿Per què?\nConstruir una hipòtesis lògica\nVerificar-la experimentalment (de forma ben planificada) i repetidament.\nComunicar els resultats.\nAtendre verificacions o refutacions.\nSobre la verificació\nLa veritat (referent al que és el Real i les lleis que el determinen i regulen) o és verificable o no és veritat.\nReal i veritat\nLa veritat que hi ha en el Real és sols una. Si hi han formulades moltes (més d'una és moltes) hipòtesis sobre un aspecte-nivell del Real (si un determinat aspecte de la realitat té més d'una interpretació), o totes son falses (no veritat) o totes menys una.\nProbable i provat\nHi havia la probabilitat de que la bomba atòmica llençada sobre Hiroshima no hagués explotat –de la forma que va explotar- perquè la teoria atòmica no fos certa (veritat) o Real. El fet que explotés i causes els danys que va causar, va provar que la probabilitat del Real es convertís en una realitat.\nAquesta formulació d'un aspecte-nivell del Real que es té per veritat científica és (ha de ser) sempre provisional i refutable (susceptible de refutació).\nEn primera i en penúltima instància "simplicitas sigillum vertati" (la senzillesa és signe –segell- de veritat). Ho veurem en els models d'àtoms de Rutherford i de Bohr (tot l'Univers és una combinació de tres partícules) i en el de l'ADN,... i en tots els nivells.\nTècnica és filla de Ciència. Amb Tècnica, Ciència esdevé certesa i mort en pràctica. Però Tècnica engendra nova Ciència, i continua el cicle. Terceres generacions de petits déus, sorgits de déus menors.\nEncara que sembli estrany, és possible pensar racionalment.


perífrasis « Rubricatus 2.0\ninterferències lingüístiques, perífrasis\nDoncs perquè ho dic jo!\nAvui anem d’autoritaris. Hi ha moments que les coses s’han de fer tant sí com no. No s’hi val a pactar. No hi ha negociació possible. En sabem de fer això?\nÉs clar! Tot i la tradició pactista dels catalans, la llengua ens ofereix molts recursos per expressar l’obligació: l’un la perífrasi haver de + infinitiu que ens ha de permetre bandejar el *tenir que + infinitiu, el *tenir de + infinitiu i el famós *hi ha que/*n’hi ha que + infinitiu. L’altra estructura, fantàstica, és el verb caldre + infinitiu, conjugat en tercera persona.\nUna altra forma d’expressar ordres (o instruccions) és l’ús de l’imperatiu dels verbs, en lloc de les formes d’infinitiu: el rètol *tancar la porta, perquè els veïns no es deixin l’ascensor obert, ha de ser tanqueu la porta; *no fumar, ha de ser no fumeu, i així: Estem fent obres, disculpeu les molèsties, apagueu el llum, etc., en català preferentment conjugades amb la segona del plural.\nTambé tenim la construcció ser de + infinitiu, quan expressa un procés mental, com ara lamentar, suposar, creure, témer, agrair, admirar, etc., en frases com: És de suposar que aviat trobaran una solució; és d’agrair que ens hagin avisat. Per acabar també és possible usar la forma ser necessari (que) + verb, com ara: És necessari canviar l’oli del cotxe cada tres mil quilòmetre. En cap cas, però hem d’utilitzar la forma *es precisa, construcció que veiem sovint als aparadors de les botigues per sol·licitar personal: *es precisa dependenta, que ha de ser, obligatòriament, sense negociació possible, cal dependenta.\nI ara, si teniu verd, passeu!\ngerundi, igual, infinitiu, perífrasis, potser\nAquesta setmana parlarem d’algunes construccions verbals sospitoses:\nLa perífrasi anar a + infinitiu expressa imminència, és a dir, descriu accions que han d’ocórrer immediatament.\nVaig a comprar (la persona ho diu tot tancant la porta de casa).\nI només es pot fer servir amb valor de futur, quan parlem d’accions passades.\nAnava a comprar quan va presentar-se l’inspector d’Hisenda (la persona ens explica una anècdota que li va passar).\nAra ho faré/ara ho faig, i no pas, ara *vaig a fer-ho.\nAra t’ho diré/ara t’ho dic, i no pas, ara *vaig a dir-t’ho.\nComençarem en cinc minuts, i no pas *Anem a començar en cinc minuts.\nAvui parlarem de perífrasis, i no pas avui *anem a parlar de perífrasis.\nUna altra construcció és la formada pel verb deure + infinitiu, que indica probabilitat, i que cal usar en lloc dels temps futur o condicional.\nTot està tancat, deu ser molt tard, i no pas *serà molt tard (no sabem del cert quina hora és, però probablement és força tard perquè les botigues ja han tancat).\nDeurien ser les 10 de la nit quan vam sentir un espetec, i no pas, *Serien les 10 de la nit quan vam sentir un espetec (no podem assegurar que fossin les 10 perquè no vam mirar el rellotge).\nUna altra manera d’indicar la probabilitat és amb l’adverbi potser. La forma *igual + verb, molt estesa, és incorrecta.\nPotser no ve perquè està refredada, i no pas,*Igual no ve perquè està refredada.\nQuant a construccions formades amb el gerundi, les construccions estar + gerundi i anar+ gerundi expressen duració:\nQuè esteu fent mentre jo explico?\nI com es troba el pare? Prou bé, anar fent.\nPerò cal no abusar d’aquesta construcció amb gerundi, sobretot com a traducció literal de les formes contínues de l’anglès, llengua que les utilitza amb escreix.\nQuè fas amb aquest llibre?, i no pas, què estàs fent amb aquest llibre?\nEstudio català al CNL, i no pas, estic estudiant…


Lloret de Mar acollirà el rodatge de la pel·lícula ''Uncharted'' inspirada en el videojoc - El Gerió Digital\nLloret de Mar acollirà el rodatge de la pel·lícula ''Uncharted'' inspirada en el videojoc\nLa superproducció va a càrrec de Sony Pictures\nDivendres, 21 d'agost de 2020 00:00h\nMarc Estarriola / La Selva / Lloret de Mar\nLa superproducció nord-americana de la nova pel·lícula basat en el videojoc "Uncharted" aterrarà a Lloret de Mar (Selva) el proper mes d'octubre com a emplaçament escollit per Sony Pictures a l'hora de rodar una de les seves escenes segons ha pogut esbrinar El Gerió Digital.\nEl rodatge, que serà a inicis de mes, va precedit d'un càsting per a figurants que s'ha de celebrar els propers dies 27 i 28 d'agost a la biblioteca municipal del municipi situada al carrer Pere Torrent, 1 a dos quarts d'onze del matí fins dos quarts de dues del migdia i de les quatre de la tarda fins a les vuit del vespre.\nUncharted és el títol que porta una saga de videojocs creats per a la consola PlayStation publicat el 2007 en la seva primera entrega i que actualment compta amb cinc parts.\nGairebé 10 anys d'espera\nLes primeres intencions de fer una pel·lícula del popular videojoc homònim es van començar a gestar ara farà uns deu anys. L'adaptació d'Uncharted, una combinació de Tomb Raider i les aventures d'Indiana Jones, s'ha anat retardant i cancel·lant any rere any amb noms damunt la taula com Mark Wahlberg o Chris Pratt.\nEl 2016 es va reactivar el projecte quan Sony Pictures va fitxar al director Shawn Levy (que ha realitzat pel·lícules com "Noche en el Museo" o un parell d'episodis de "Stranger Things") i poc després es va anunciar a Tom Holland com a actor protagonista.\nLa data de l'estrena ha canviat moltes vegades al llarg dels últims anys i finalment s'ha fixat el 21 de juliol de 2021. Tot i que el més segur és que es torni a endarrerir perquè el coronavirus va obligar a aturar els rodatges previstos pel mes de març.\nEn l'escena que es rodarà a Lloret de Mar s'ha buscat com a localització un hotel que es farà passar per un establiment de luxe a Tailàndia.


biblio goigs: Gozos a san Gregorio Nacianceno, la seva festa era el dia 9 de maig.\nGozos a san Gregorio Nacianceno, la seva festa era el dia 9 de maig.\nUns altres goigs de sant Pacomio, sant Beat, sant Nicoluau Albergati i santa Cassilda,\nque fan tambéla seva festa avui, els podeu veure enaquest bloc tot escrivint el seu nom a un cercador


Les càpsules i Windows - El Blog de Francesco.Cafe\nPosted at 11:21h in Cafè i Cafeteres\tby\tFrancesco\nA finals del segle passat, van arribar al mercat els ordinadors personals, els anomenats PC. N’hi havia de tota mena de marques, però tots duien un sistema operatiu per poder engegar i funcionar. De manera resumida, n’hi havia tres: Linux, Apple i Windows. Linux era pels informàtics que sabien com funcionaven aquelles noves andròmines. Es veu que feia de tot, però calia ser un setciències de la informàtica per fer-lo anar. Apple era molt més fàcil de fer anar, i funcionava molt bé, però només funcionava amb les màquines que feia la mateixa Apple. Windows era, de llarg, el pitjor. Però era fàcil, es podia fer anar amb qualsevol PC, ideal pels babaus.\nEl punt més important és que allò era un producte totalment nou, trencador, i que de babaus de la informàtica, n’hi havia a cabassos. Jo mateix n’era un. No cal que us expliqui què va passar. Windows va arrasar, i fins que no he aparegut una nova andròmina que fes la competència als PC (els iPhone i tota la resta de telèfons mòbils), s’ha menjat el mercat. De fet, encara va fent feina.\nUn detall més a afegir. Tot això ja se sabia, i es deia i publicava a tort i a dret. Però noi, Windows seguia menjant-se el mercat, i en Bill Gates cada cop més ric.\nSaltem al cafè, que és el que des de fa uns mesos em té ocupat. Us he explicat això dels PC perquè en algunes qüestions, el mercat de la venda de cafè, Déu n’hi do com s’hi assembla. Us ho resumiré. El Windows són les càpsules. Tothom sap que des del punt de vista de la qualitat, és el pitjor. Alerta, hi ha bons i mals cafès en gra o mòlts, cialdes boníssimes i dolentíssimes. De maneres de fer el cafè, n’hi ha també a cabassos: l’espresso, el de filtratge, el de degoteig, el turc… Si parlem de cafeteres, el tema se’ns en va de les mans. Hi ha gent partidària d’un sistema o un altre. En resum, una preciosa varietat.\nCuriosament, entre els amants del cafè, entre els experts, entre els que simplement l’aprecien, no n’hi ha ni un que surti a defensar la càpsula. Però és la que té més vendes, i pujant. En aquest cas, no diria pas que es degui als babaus del cafè, perquè sobre gustos no hi ha res escrit. El que sí que m’atreveixo a dir és que quan un producte salta dels cercles restringits dels seus experts o amants incondicionals, perquè algú aconsegueix simplificar-lo, triomfa i arrasa el mercat. Tant fa que el canvi vagi més enllà dels límits del que es pugui considerar, en aquest cas, cafè. S’apropien del terme, i aquell producte passa a ser cafè. Han guanyat.\nFins fa uns anys, prenies el cafè a casa amb una cafetera italiana o amb una Melitta, o al bar feies un espresso. Poca cosa més. El cafè podia ser bo o dolent, però era cafè i prou. A casa, ara manen les cafeteres de càpsules. Bones o dolentes, totes tenen poc cafè i molts saboritzants. Sobretot, són molt senzilles de fer anar. Pràctiques, en diuen. Al bar li ha sortit la competència dels Starbucks i companyia: els seus còctels amaguen el cafè, deixant-lo com un simple aroma de fons.\nEl futur? Seguir batallant i fer-ho tan bé com Apple o Linux. Oblideu de lluitar imitant-los: abaixar preus, fer càpsules més “bones” i biodegradables, cafeteres superautomàtiques de plàstic… tot ens abocaria al mateix lloc que els fabricants de PC, que es van voler enganxar a l’estel de Windows.\nEl cercle del cafè sense càpsules ni Starbucks és prou gros, i més que ho pot ser. Mai abastarà tot l’espai exterior de les càpsules i Starbucks. Però el podem fer créixer, sempre que ens mantinguem sense passar les línies de qualitat que defineixen el producte. Les cialdes, les bones cafeteres superautomàtiques, les cafeteres italianes o de filtre de tota la vida, el bon cafè en gra o mòlt, és on hi ha vida i cafè.


Amics arbres · Arbres amics: d’abril 2009\nPosat per Joan Vicenç a les 21:46 2 comentaris\nLa industria de la carn desferma una nova plaga\nMèxic es troba sumit en una repetició infernal de l’emergència de la grip (o influenza) avícola a Àsia, encara que amb un major grau de mortalitat. Una vegada més, la resposta oficial de les autoritats arriba massa tard i plena de falsedats. I una vegada més, la industria mundial de la carn és el centre de la situació i fabrica tot tipus de desmentits a mesura que s’acumula evidència sobre el seu paper a la crisi.\nNomés cinc anys després del començament de la crisi de grip avícola causada per el virus H5N1 i després de altres tants anys d’una estratègia mundial contra les pandèmies d’influenza coordinada per l’organització Mundial de la Salut (OMS) i l’Organització Mundial de la Sanitat Animal (OIE), el món resta atònit amb el desastre provocat per la grip porcina.\nL’estratègia global ha fracassat i l’hem de reemplaçar amb un sistema públic de salut en el que la població pugui confiar.\nEl que sabem de la situació a Mèxic és que oficialment han mort més de 150 persones degut a una nova variant de grip del porc que, en realitat és un còctel genètic dels virus de les soques d’influenza porcina, d’aus i humana. El nou virus ha evolucionat fins a convertir-se en una forma que es transmet fàcilment de persona a persona i és capaç de matar gent que fins aleshores era perfectament saludable. No sabem amb exactitud on es produí l’evolució i recombinació genètiques, però el lloc obvi per a cercar el seu origen està en els llocs de cria industrial de Mèxic i Estats Units.\nEls experts han alertat per anys que l’augment de llocs de cria industrials a gran escala a Amèrica del Nord ha creat les condicions perfectes per el sorgiment i dispersió de noves formes d’influenza altament virulentes. “Degut a que els sistemes d’alimentació tendeixen a concentrar grans quantitats d’animals en molt poc espai, faciliten la ràpida transmissió i mescla dels virus”, varen dir investigadors de l’Institut Nacional de la Salut (NIH) d’Estats Units el 2006. Tres anys abans, la revista Science advertí que el grip del porc evolucionava una vegada més en fase ràpida per l’augment en la mida dels llocs de cria industrials i a l’ús generalitzat de vacunes en aquests establiments.\nEs repeteix la història del grip de les aus. Les condicions insalubres i d’amuntegament dels llocs de cria fan possible que amb molta facilitat el virus es recombini i desenvolupi noves formes. Una vegada que això ocorre, el caràcter centralitzat de la industria garanteix que la malaltia es dissemini arreu, ja sigui per els pòsits fecals, l’aliment, l’aigua o fins i tot les botes dels treballadors. Tanmateix, segons els Centres per el Control i Prevenció de Malalties dels Estats Units “no existeix un sistema nacional de monitoratge que determini quins són els virus que prevalen a la població porcina d’Estats Units”. La situació és la mateixa a Mèxic.\nLes comunitats a l’epicentre\nUna cosa que sí sabem quan al brot de grip i influenza porcina a Mèxic, és que la comunitat de La Gloria a l’estat de Veracruz va intentar que les autoritats responguessin a un brot virulent d’una estranya malaltia respiratòria que els afectà els darrers mesos. Els habitants de La Gloria tenen la certesa que la malaltia està relacionada amb la contaminació provocada per el gran planter de porcs recentment instal·lat per Granjas Carroll, una subsidiària de l’empresa d’Estats Units Smithfiels Foods, el major productor de porcs del món.\nDesprés d’innumerables esforços de la comunitat per assolir ajuda de les autoritats –esforços que foren resposts amb l’arrest de líders comunitaris i amb amenaces de mort contra qui parlaren en contra de les instal·lacions de l’empresa Smithfiels- a finals de 2008 alguns funcionaris locals de salut varen decidir investigar. Les proves revelaren que més del 60% de la població de tres mil persones estaven infectades amb una malaltia respiratòria, però les autoritats no confirmaren de quina malaltia es tractava. Smithfiels negà qualsevol connexió de l’afecció amb les seves instal·lacions. El 27 d’abril de 2009, dies després que el govern federal mexicà anunciés oficialment l’epidèmia d’influenza porcina, la premsa revelà que el primer cas diagnosticat en el país fou el de un nin de 4 anys de la comunitat de La Gloria, el 2 d’abril de 2009. El secretari de Salut de Mèxic diu que la mostra que li prengueren al nin fou la única d’aquesta comunitat que les autoritats conservaren. Això a pesar que una firma privada d’avaluació de riscs d’Estats Units, Veratect, havia notificat a funcionaris de l’OMS a la regió dels brots de la potent malaltia respiratòria a La Gloria des de començaments d’abril de 2009. Quan a la mostra obtinguda del nin se li feren proves de laboratori, es confirmà que era influenza porcina.\nLlegiu l’article complet a: http://www.grain.org/articles/?id=49\nPosat per Joan Vicenç a les 21:30 0 comentaris\n"El van portar del Nord"\nEstimats amics meus ... tant amics com els arbres:\nHe vist un arbre aquí, a la Patagònia, que és d'una altra terra. Em diu la gent "el van portar del Nord".\nNingú sap com es diu.\nEls envio fotografies de l'arbre i del seu fruit. Serà possible esbrinar el seu nom? És molt bonic.\nFruit de l’arbre\nAquí es veu l'interior del fruit d'aquest arbre\n(des de Río Colorado, província de Río Negro, Patagònia, Argentina)\nPosat per Francesc Mas i Castanyer a les 14:34 5 comentaris\nJugar a conillons dins del té\n殯の森 / Mogari no Mori / El bosc de Mogari\nEl bosque del luto / La fôret de Mogari\nJapó 2007 - Direcció i guió: Naomi Kawase - El bosque del luto\nDues persones, un vell i la seva cuidadora han d'atravessar cadascú el seu dol. El bosc els ajudarà a fer-ho.\nBen recomanable. Una fotografia cuidada i preciosa, i una música deliciosa. A mi em va agradar.\nPosat per Rafel Mas a les 21:00 0 comentaris\nPineda es resigna a perdre la majoria del centenar de palmeres del passeig per culpa del morrut\nEls tractaments preventius no funcionen i la plaga ha matat ja 391 exemplars\nPalmeres afectades pel morrut en el passeig\nMarítim de Pineda de Mar. Foto: T.M.\nPineda de Mar, el municipi més afectat per la plaga de l'escarabat morrut, que es menja les palmeres, està a punt de llançar la tovallola. L'insecte ha començat a estendre's per la zona del passeig Marítim, on s'acumulen un centenar de palmeres, i els estralls són prou evidents, amb un constant degoteig d'exemplars tallats. La regidoria de Medi Ambient començarà a substituir els arbres afectats per una altra espècie autòctona i prou resistent a la zona dels hotels.\nL'últim recompte que ha fet públic el servei de Sanitat Vegetal de la Generalitat –amb data de 31 de març– comptabilitza en 391 el nombre de palmeres afectades per l'escarabat morrut a Pineda de Mar. És el municipi de tot Catalunya on la plaga d'aquest insecte ha fet més mal i tot fa pensar que el continuarà afectant. L'última zona on els estralls de la plaga són més evidents és el passeig Marítim, que uneix el barri del Poblenou amb el centre de Pineda. Allà s'hi acumulen un centenar de palmeres a banda i banda del carrer que en els últims mesos han començat a morir infectades per l'insecte. La regidora de Medi Ambient, Mònica Palacín (ERC), assegura que els mitjans actuals per lluitar contra la plaga no funcionen. «Les mesures preventives que apliquem, basades en productes fitosanitaris preventius, no donen els resultats esperats i els arbres van caient amb un degoteig constant», assenyala la regidora.\nCada arbre nou en què es detecta la presència de l'insecte és sotmès a una revisió per conèixer l'abast de la infecció. La majoria de vegades l'exemplar està condemnat i s'ha de sacrificar. «La Generalitat continua fent-se càrrec de tallar i cremar la palmera malalta, perquè el cost que això representa seria pràcticament impossible d'assumir per a un ajuntament com el nostre, tan afectat», reflexiona Mònica Palacín. La plaga, que al Maresme ja s'ha estès a 28 dels 30 municipis, ha matat fins ara 2.110 palmeres canàries i datileres, i els principals focus on es manté l'insecte, a banda de Pineda, són Santa Susanna, amb 273; Vilassar de Mar, amb 238, i Cabrera de Mar, amb 182.\nLa regidora de Medi Ambient va avançar que després de Setmana Santa es començaran a substituir les palmeres tallades a la zona dels hotels per una altra espècie d'arbre autòcton resistent a la salinitat d'una zona tan propera al mar. «Hem parlat amb els propietaris dels establiments que ens demanaven millorar l'estètica d'uns panots on ara només queda un tros de tronc de la palmera, i hem decidit començar a actuar en aquella zona», apunta Mònica Palacín amb referència a les setze palmeres que s'han hagut d'arrencar a prop dels hotels Sorrabona i Top Pineda Palace. L'objectiu a mitjà termini és substituir totes les palmeres mortes per altres espècies diferents «i evitar així que una altra plaga ens deixi zones del municipi pelades d'un únic tipus d'arbre».\n· Article publicat a El Punt el 11/04/09\nPosat per Francesc Mas i Castanyer a les 18:23 4 comentaris\nEl tractament que van aplicar contra el Morrut Roig a les palmeres de Benicàssim dóna els primers fruits\nEls primers controls realitzats mostren que l’insecte adult ha sigut parasitat pel fong, amb la qual cosa s’espera eradicar la plaga i evitar que es propague cap al nord\nUn grup d’investigadors de la Universitat d’Alacant, juntament amb el Servei d’Inspecció Fitosanitària de la Conselleria de Agricultura, Pesca i Alimentació, van posar en pràctica, el passat mes de gener a Benicàssim, un tractament en fase experimental, per a minimitzar els efectes de la plaga del moorut roig en 25 palmeres de diferents punts de la localitat. En aquesta primera visita, es va inocular un fong, creat al laboratori de Fitopatologia de la Universitat d’Alacant, en l’ou, la larva o l’adult, al cor central de la palmera, per a que en escampar-se per l’arbre infectara i matara el morrut, i evitar-ne així la reproducció.\nDos mesos més tard de l’atac del fong, els investigadors i els tècnics s’han desplaçat novament fins al nostre municipi per a observar-ne l’evolució i detectar si es troben animals morts dins de la palmera. En aquesta ocasió, s’ha talat i s’ha diseccionat una de les més afectades per a constatar si evoluciona positivament l’atac del fong en el morrut. Els tècnics han arreplegat diverses mostres de les distintes categories de l’insecte, tant dels vius com dels morts i dels morts parasitats pel fong, amb els quals realitzaran un balanç final. A primera vista s’ha constatat que hi ha diversos exemples d’adult parasitat pel fong, per la qual cosa els resultats estan sent positius. L’interés d’aquest innovador tractament, i que s’ha realitzat per primera vegada a Espanya, rau en el fet que el morrut abans de morir pot volar amb el fong fins a una altra de les palmeres que estiga infectada, depositar-s’hi i parasitar nous morruts.\nL’elecció de Benicàssim per a tractar l’epidèmia es deu al fet que és la població valenciana afectada situada més al nord. D’esta manera, si aquests treballs resulten efectius s’eradicaria aquesta plaga que afecta l’espècie Phoenix Canariensis, i s’evitaria que es propagara cap al nord.\nFa aproximadament un any es van detectar algunes espècies infectades per morrut roig a Benicàssim, majoritàriament en palmeres mascle, que són les que produeixen les flors mascle, i en àrees privades. A partir d’eixe moment, tècnics de l’àrea de Medi Ambient de l’Ajuntament van seguir una investigació per a visualitzar i detectar les possibles espècies afectades.\nEl tinent d’Alcaldia i regidor de Medi Ambient, Sebastián Esparducer, ha assenyalat que “des de l’Ajuntament ens estem esforçant per a salvar el patrimoni natural i ornamental d’alt valor paisatgístic per a la localitat d’aquestes palmàcias, tant en àrees privades com en zones públiques”.\n· Article publicat a VilaWeb el 20.04.2009\nPosat per Francesc Mas i Castanyer a les 18:16 0 comentaris\nExposició de fustes\nAprofitant el Campionat de Grimpada i la Jornada i Fira d’Arboricultura que es farà al Parc de Vallparadís de Terrassa, el proper 9 de maig, Gerard Passola i Parcerissa organitza una exposició de més de 130 mostres de fusta que en un viatge a l'interior de l'arbre descriuen l’anatomia arbòria (unió branca-tronc, compartimentació, dendrocronologia, arrels, malalties, etc.).\n· Gerard Passola i Parcerissa · Parc de Vallparadís ·\nPosat per Francesc Mas i Castanyer a les 07:25 0 comentaris\n“SIGUEM EL CANVI QUE VOLEM”\nPodeu apuntar-vos-hi a través del web:\nJa fa temps que ens intoxiquen en el que sembla que ha de ser la nova Epopeia del S.XXI. Canvis i mes canvis majoritàriament vistos de forma negativa: En la societat, en l'economia, en el sistema, en el planeta, que en moltes ocasions i sobre tot últimament es denominen CRISI.\nNosaltres volem fugir d'aquesta visió en la qual ens immergim a diari, rebent constant agressió mediatica d'aquest fet. Els canvis en moltes cultures i formes de pensament, es viuen com oportunitats, noves possibilitats per derruir el vell pensament i construir-ne de nou. Gandhi, Einstein, Maria-Mercè Marçal, Martin Luther King, Rosa Parks, Victor Hugo, Lluís Maria Xirinacs, Vandana Shiva, David Henry Thoreau, Anna Bosch, John Lenon... podriem seguir citant noms de lliure pensadors i pensadores que ja han transmès aquesta idea al llarg del temps.\nLa nostra aposta de "Siguem el canvi que volem", parteix de la creativitat. És la creativitat, la imaginació, l'obertura, la que ha de moure i guiar allò que volem ser, allò que volem crear que encara està per fer. Per tant des de l'optimisme, vivim aquesta situació com una oportunitat de creixement personal i de madurar cap a nous paradigmes de vida que s'acostin a una forma de viure més acord amb els nostres temps i més aprop de l'equilibri, amb la terra, la natura i les persones.\nSiguem el canvi que volem, és també un festival, un espai d'interacció i punt de trobada d’unes persones que tenim ganes d'aportar el nostre granet de sorra a partir de la creativitat i de l'intercanvi, d'informació, d'experiències i de tot el que puguem imaginar.\nHem buscat un espai dins de la natura, on nosaltres l’equip organitzador posem les bases, el material, la logística, perquè aquells que creieu en els canvis vingueu a oferir i compartir la vostra visió, alhora que podreu gaudir i aprendre de moltes altres visions que en el dia a dia no tenim la oporunitat de trobar, doncs moltes vegades aquestes no pertanyen a la visió imperant.\nHi haurà un espai per la música, pel teatre, per la dança, pel circ, per les arts plàstiques, per la paraula... i tot allò que pugui donar de si aquest experiment social.\nUs proposem un repte\nParticipar en allò que cregueu que podeu aportar, esperem que la línia que separa el creador de l'espectador, desaparegui o sigui el menys visible. Per tant podeu participar en aquest encontre de tres formes o maneres: Com artista, com a col·lectiu o com a participant.\nEls i les que tingueu ganes de compartir la vostra experiència creativa, la vostra visió de la vida, el vostre do, les ganes de transformar i motivar als altres, és aquesta la vostra oportunitat.\nAquelles entitats, associacions, ONGs, cooperatives, que ja treballeu per posar en marxa les vostres idees i materialitzar-les, teniu aquí un fantàstic aparador per mostrar i compartir a la resta de participants i així augmentar el vostre potencial i sinergies.\nTot ésser humà és potencialment un ésser creador d'experiències. Veniu a gaudir a escoltar, a veure, a sentir, però també a participar. Hi ha moltes formes per fer-ho. Tria tu la teva. Si vols ajudar-nos, necessitem gent com tu que ajudi a moure i difondre la nostra idea, ens pots ajudar donant-nos un cop de mà amb la logística, a participar de forma voluntària, a aportar la teva energia per moure això que tenim entre mans i sobre tot, aporta la teva experiència creativa.\nCom podeu veure aquest Festival, o Encontre, el farem entre totes i tots. A partir d'aquí si us convenç la nostra invitació podeu seguir inscrivint-vos en l'espai que més us ressoni. És un Festival completament altruista, els possibles beneficis que obtindrem de la beguda, del menjar i dels bons d'ajut, aniran íntegrament a finançar les despeses d'organització i material estructural (escenaris, equips de so, permisos...). Si hi hagués un possible benefici ,en farem públic el seu ús i sempre serà per construir canvis que tots i totes volem.\nEn els diferents apartats d'aquesta web trobareu les butlletes d'inscripció, els col·laboradors de l'experiència, les vostres possibles aportacions, així com el cartell del festival, que fins uns dies abans anirà creixent amb les diferents sinergies. Esperem que ens ajudeu a materialitzar aquesta idea, difonent, compartint, imaginant...\nSom un grup de persones que creiem en els canvis que volem i aquest acte forma part del nostre somni, del nostre canvi. Res més.\nEls arbres d'Alaró\nCom parlar d’un arbre d’Alaró que no he vist mai a Alaró? Hi ha qualcú que conegui on hi ha plantada una Paulownia tomentosa i que m’ho pugui indicar? Així doncs, d’on treu parlar d’un arbre d’Alaró que no hi és?\nO sí. Jo l’he vist, més ben dit, he vist i he tocat la seva fusta llisa, polida, marcada de les línies per on va córrer la seva saba. Jo he vist un koto (o una koto?) És a dir, una arpa japonesa. També l’he escoltada en un màgic concert a les mans de Yoko Namura, amiga japonesa d’Alaró.\nAra mateix la Paulownia, el Kiri, està florit. Si en voleu veure tot un seguit d’arbres esplèndids ho podeu fer anant vora la carretera entre el Foro de Mallorca i Inca, a l’alçada i ben davant la serradora de Can Just. Per qualque raó que desconec el propietari l’ha triada per a plantar-la amb profusió. Probablement és un arbre car al viver comercial.\nÉs una espècie del Sud-est asiàtic, molt popular i utilitzada a la Xina. A certs llocs d’aquest gran país existeix la tradició de plantar un kiri en néixer una nina, i en casar-se es talla l’arbre i s’empra la fusta per a fabricar mobles o utensilis per a la seva dot. Aquesta dada ens indica que deu ser de creixement ràpid. Els monjos budistes el plantaren molt com a arbre d’ombra. Les closques de les seves llavors, lleugeres i fortes, foren emprades per protegir la porcellana en el comerç i exportació.\nVa arribar a França des del Japó el 1834 i a Chiswick, Londres el 1838. L’exemplar del Jardin des Plantes de París començà a florir el 1841 i de les seves llavors s’han cultivat dotzenes de milers d’exemplars.\nEl nom del gènere, Paulownia, recorda a Anna Paulowna, princesa dels Països Baixos, 1795-1865. El nom de l’espècie, tomentosa, fa referència a les fulles i brots envellutats. Sembla ser que aquests pèls puguin tenir una funció de retenció de petits insectes voladors. El que no se és de quina manera se n’aprofita l’arbre.\nDe la Paulownia, com de gairebé qualsevol arbre, en trobareu molta informació a la xarxa. La primera vegada que en vaig sentir parlar (a Son Servera, Mallorca el coneixia de vista de fa molts més anys) va ser precisament a través d’una notícia on es recomanava la sembra i plantació a gran escala i a nivell mundial del kiri. L’objectiu era la producció d’oxigen amb l’argument que l’abundós i gros fullatge d’aquest arbre absorbeix molt CO2 i n’allibera un altra tant d’oxigen. El debat a internet va ser intens. Jo no hi vaig participar, però, mediterrani com som, em preocupava la qüestió de l’absorció d’aigua per a abeurar tant de fullam.\nPer altra banda, és un arbre que sí que jo recomanaria en jardineria. Personalment n’he feta una proposta per a l’antiga estació de busos de Palma que sembla que la volen reconvertir en jardí. El disseny d’aquest jardí ve condicionat per la presència d’una dotzena de ficus que han estat maltractats amb el sistema de col·locar-los una plataforma per aixopluc dels usuaris just per sobre de la seva capçada, em sap greu no tenir-ne cap foto per mostrar. Bé idò, amb l’esmentat condicionant, la proposta seria plantar pawlonia amb profusió i en forma de bosquet, anàrquicament. I les bardisses de marfull i lil·lera, què vos sembla? Crec que es tracta d’un arbre realment bell i esponerós, “imperial”, com també se l’anomena. I especialment als jardins de les grans ciutats és un arbre que pot donar prestigi i bellesa arbrada. Sembla també que no sol viure més enllà dels 250 anys. Ja n’hi ha.\nEn Francesc Mas, de Masquefa, amic dels arbres i amic meu m’ha fet arribar aquest petit conte japonès...\nEn la gorja de Lungemen s’aixecava fa molt de temps, molt de temps, un arbre Kiri que era el veritable rei de la boscúria. El seu cim era tan alt, que podia enraonar amb els estels, i les seves rels s’enfonsaven tan pregonament dins la terra, que barrejaven llurs anells de bronze als del dragó d’argent que dormia al seu dessota. I s’esdevingué que un poderós màgic féu d’aquest arbre una arpa meravellosa, l’esperit ferreny de la qual sols podia ésser amansit pel més gran dels músics. Durant molt de temps aquest instrument va formar part del tresor de l’emperador de la Xina, però cap dels qui, l’un darrere l’altre, havien provat d’obtenir una melodia de les seves cordes no aconseguí veure la seva temptativa coronada d’èxit. En resposta a llurs esforços suprems, l’arpa no donava sinó dures notes de desdeny, gens en harmonia amb els cants que ells volien cantar. L’arpa es negava a reconèixer un senyor.\nA la fi vingué Peiwoh, el príncep dels arpistes. Amb els dits delicats va amoixar l’arpa, com aquell qui cerca amorosir un cavall rebec, i va posar-se a tocar dolçament les cordes. Va cantar la natura i les estacions, les altes muntanyes i les aigües corrents; i tots els records de l’arbre varen despertar! Un altre cop la dolça brisa de la primavera jugà entre les seves branques. Les joves cascades, cantant gorja avall, somreien a les flors en poncella. Un altre cop van sentir-se les veus somnioses de l’estiu amb llurs miríades d’insectes, i el bonic murmuri de la pluja, i el plany del cucut. Escolteu! un tigre ha rugit, i l’eco de la vall li respon. És la tardor; en la nit deserta, tallant com una espasa, la lluna lluenteja sobre l’herba glaçada. L’hivern regna per tot, i a través de l’aire ple de neu giravolten els cignes, i calamarsa sonora colpeja les branques amb una joia salvatge.\nDesprés Peiwoh va canviar de to i va cantar l’amor. El bosc va inclinar-se com un jove ardent perdut en els seus pensaments. Allà dalt, semblant a una noia altívola, volava un núvol blanc enlluernador; però el seu pas arrossegava per terra ombres llargarudes, negres, com la desesperació. El to canvià encara. Peiwoh cantà la guerra, les espases que entrexoquen i els cavalls que renillen. I de l’arpa va alçar-se la tempestat de Lungmen; el rabastall de tro. El monarca celeste, extasiat, va demanar a Peiwoh quin era el secret de la seva victòria.\n–Senyor, va respondre, tots han fallit, perquè no canten sinó ells mateixos. Jo he deixat que l’arpa triés el seu tema, i en realitat, no sabia si era l’arpa que era Peiwoh o si era Peiwoh que era l’arpa.\nOkakura Kakuzo, El llibre del te (p. 51-52)\nAplecs sobre la Pawlonia\nAlaró a 24 d’abril de 2009.\nPosat per Joan Vicenç a les 12:17 2 comentaris\nD'Espanya ni bon vent ... ni bona poda!\nAlmeria (Andalusia, Espanya) - Abril 2009\nEl mal dels altres no ens han de consolar ...\nPerò cal remarcar que el problema de la manca de respecte per l'arbre està lluny de ser una exclusiva lusitana.\n· Article publicat a A sombra verde el 20.04.2009\nPosat per Francesc Mas i Castanyer a les 11:55 5 comentaris\nDivendres 24 (17 hores). Xerrada: «Podem viure sense capitalisme».\nPresentació de la publicació «Podem!» i del llibre\nd'Enric Duran. Locals del GOB (Manuel Sanchis Guarner, 10 bxs / Palma)\nAquesta a càrrec de Sara Marin i de Blai Dalmau, del «Col·lectiu\nCrisi» i del «Grup de Suport Enric Duran».\nBlai Dalmau és activista de la Xarxa pel Decreixement, del Col·lectiu Crisi i del projecte Détourné. Especialment dedicat a la producció i difusió de cultura crítica, adreçada cap a la transformació social.\nAutor d'assaigs com "L'aventura situacionista", "Sobre la misèria del treball i la seva possible superació" o "La nova era del decreixement i el projecte de la Democràcia Inclusiva", i realitzador d'assaigs audiovisuals com NO-VIDA, El Canvi o Prediccions per l'any 2012.\nSara Marin és activista de la Xarxa pel Decreixement i el Col·lectiu Crisi, especialment dedicada a la difusió d'alternatives al capitalisme i la sensibilització sobre la insostenibilitat del model sistèmic actual. Ha participat en la Marxa pel Decreixement que va recorre tot Catalunya en bicicleta durant dos mesos, de poble en poble, exposant i fent tallers sobre qüestions com la crisi energètica, la creació de diners, la construcció de contrapoder i l'economia contrahegemònica.\nMés informació: http://estelnegre.balearweb.net/post/69306\nPosat per Joan Vicenç a les 08:54 0 comentaris\nL’únic que tu, estimat lector, saps ara de mi, del llibre, és el títol: “Vull ésser el teu amic”, i és natural que pensis: qui és aquest que vol ésser amic meu? Be, doncs no imaginis cap persona. Qui vol ésser amic teu és el llibre. Sí; aquest llibre [que tens davant el nas] i la lectura del qual estàs començant.\nPot un llibre ésser amic teu? Mai no ho havies pensat, a què no? Moltes coses són possibles i no les havíem pensat mai, perquè mai no ens n’havien parlat. Parlem ara d’aquesta tu i jo, i vejam si és possible que un llibre sigui amic teu de debò...\nPosat per Pere Llofriu a les 23:58 0 comentaris\nPosat per Joan Vicenç a les 15:29 0 comentaris


Hotel Sunroute Niigata Niigata Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 432 allotjaments a Niigata.\nHotel Sunroute Niigata1-11-25,Higashi-odori,Chuo-ku, Niigata Central, Niigata, Japó, 950-0087 - Veure al mapaExcel·lent8,1Basada en 34 comentarisHotel Sunroute NiigataVeure més fotosBufet lliureVeure més fotosBufet lliureVeure més fotos8,1 Excel·lent valoració dels hostesVeure tots els comentaris"Close to JR station and convenience store; nice facilities;..."CassandraUnited StatesCafeteriaVeure més fotosMolt bona ubicació 8,6Veure el mapaVeure totes les 31 fotos8,6UbicacióParticularitats que li encantaranTransport públic a 300 mWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionatascensor\nOpcions d'habitacióMés fotos i detallsStandard Twin Room 21 to 25 Sq M...habitacions per a no fumado...Fixa les dates per veure preusMés fotos i detallsStandard Double Room 10 to 15 Sq M...es permet fumarFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsTriple Room 21 to 25 Sq M...habitacions per a no fumado...Fixa les dates per veure preusMés fotos i detallsHabitació econòmica de 2 llits per a fumadors (Economy Twin Room - Smoking)...18 m2habitacions per a no fumado...2 llits individualsFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsHabitació Estàndard 2 llits (Standard Twin Room)...Fixa les dates per veure preusMés fotos i detallsHabitació 2 llits (Twin Room)...25 m2es permet fumarFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsEconòmica amb 2 llits individuals (no fumadors) (Economy Twin Non-Smoking)...18 m2Dutxa i bany2 llits individualsFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsTwin Room 21 to 25 Sq M...habitacions per a no fumado...Fixa les dates per veure preusMés fotos i detallsIndividual per a fumadors (Single (Smoking))...16 m2es permet fumar1 llit individualFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsHabitació Triple per a fumadors (Triple Room - Smoking)...23 m2Dutxa i bany3 llits individualsFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsDoble - Fumador (Double - Smoking)...17 m2Dutxa i bany1 llit dobleFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsIndividual - per a no fumadors (Single (Non-Smoking))...16 m2Dutxa i bany1 llit individualFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsTwin Room 21 to 25 Sq M...es permet fumarFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsTriple Room 21 to 25 Sq M...es permet fumarFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsDoble - No Fumador (Double - Non-Smoking)...17 m2Dutxa i bany1 llit dobleFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsSemi Western-Style Room 21 to 25 Sq M...es permet fumarFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsPer a 3 persones - Per a no fumadors (Triple Room - Non-Smoking)...23 m2Dutxa i bany3 llits individualsFixa les dates per veure preusMés fotos i detallsHabitació 2 llits (Twin Room)...es permet fumarFixa les dates per veure preus\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualHotel Sunroute NiigataNiigata Hotel Terminal InnRamada Hotel NiigataDormy Inn Niigata Natural Hot SpringValoració dels clientsExcel·lent 8,1 (34 comentaris)Notable 7,6 (11 comentaris)Excel·lent 8,7 (16 comentaris)Excel·lent 8,5 (94 comentaris)BarriNiigata CentralNiigata CentralNiigata CentralNiigata CentralWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Esmorzar disponible Esmorzar disponible Esmorzar disponible Esmorzar disponibleSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop6 kmAeroport de Niigata (KIJ)59 kmAeroport de Sado (SDS)Transport públic300 mTerminal de Bus Autopista de Niigata350 mNiigata Train Stationhospitals i clíniques3,7 kmHigashiniigata Hospitalfarmàcies2,4 kmTakenokochozai Pharmacybotiga de conveniència2,5 km7 ElevenRetirada d'efectiu200 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióIdeal tant per a la diversió com per al relax, Hotel Sunroute Niigata es troba a la zona de Niigata Central de la ciutat de Niigata. A només del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. També són a fàcil accés Farmàcia Kodama Niigata Ekimae, Tenda Bic Camera, Locomotora a Vapor SL Banetsu Monogatari. A Hotel Sunroute Niigata, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Sunroute Niigata és una elecció inteligents per a viatgers a Niigata, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxescar park free of charge Coses a fer, maneres de relaxar-seMassatgevisites turístiques Àpats, begudes i refrigericafeteriamàquina venedoraRestaurantsServeis i comoditatsBotiguesneteja en seczona de fumadorsmagatzem d'equipatgeservei de bugaderia Accésascensorrecepció [24 hores] instal.lacions per a minusvàl.lidss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaccés a internetassecador de cabellempolles d'aigua de cortesiaaire condicionatbanyeraplat de dutxaaparell de televisióconnexió a internet (cortesia) Idiomes ParlatsJaponès Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 5 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 6 a 12 any [inclosos]Ha d'usar un llit extraEls hostes de 13 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilEntrada/SortidaHorari d'entrada des de: 15:00Horari de sortida fins a: 11:00L'allotjamentNombre de plantes: 14Nombre de restaurants: 1Nombre d'habitacions: 231Voltatge de l'habitació: 100Mostrar més\nIt's a good place relatively near the station”\nIt's not so special but comfy. Overall the hotel was fine. The bed was comfortable. Staff was good as it normally is in Japan. If you are looking for a good small room it's fine and has an OK breakfast. Comentat el 19 d'agost 2015\nIt's near to JR Niigata station and close to local restaurants. Hotel breakfast is nice with local delicacies.\nJesiah, Estats Units


Hurley Machado Dessuadora amb caputxa de teixit Fleece - Home. Nike.com ES\nInspirada en la llegenda del surf, la dessuadora amb caputxa Hurley Machado incorpora teixit French Terry per ajudar-te a mantenir la calidesa els dies freds.\nCintura amb cordó a la cintura per a un ajust personalitzable.\nButxaca oculta per al mòbil\nDigues la teva. Sigues la primera persona a fer una ressenya sobre Hurley Machado.


Mor als 71 anys el famós ninotaire Fer, un dels creadors d’‘El Jueves’\nAls anys 70 i 80 va dirigir les revistes ‘El Papus’ i ‘El Jueves’, però en l’actualitat feia vinyetes per al diari ‘El Punt Avui’\nMor als 71 anys el famós ninotaire Fer, un dels creadors d’‘El Jueves’. // EFE\nActualitzada el 14-09-2020 17:59\nMor el famós ninotaire Fer als 71 anys a causa d’un infart. Ho ha avançat El Punt Avui, diari amb què fins ara col·laborava amb la seva famosa “Vinyeta”. Les seves historietes humorístiques sobre l’actualitat van començar a aparèixer a la premsa el 1974.\nVa dirigir ‘El Papus’ i ‘El Jueves’\nJosé Antonio Fernández, artísticament anomenat Fer, va començar a publicar a El Papus el 1974 i també en va ser director. Després va entrar a dibuixar a El Jueves el 1981 gràcies al seu amic caricaturista Gin. Va ser un dels fundadors de la revista satírica i també director. En aquestes pàgines va iniciar les sèries “Puticlub” i “Historias Fermosas”.\nMés tard, el 1987, va començar a plasmar el seu particular punt de vista de l’actualitat, primer a l’ Avui amb la seva “Vinyeta” i després a El Punt Avui fins aquest mateix dilluns, 14 de setembre, amb un dibuix dedicat a la tornada a l’escola de la canalla.\nTambé va dibuixar a Tribuna, Don Balón, o El Triangle, entre altres publicacions, col·laborava amb la revista El Temps i va ser l’impulsor del premi Internacional d’Humor Gat Perich.\n21-05-2020 12:21 OBITUARI


Cuatro reorganitza de nou el seu matí: mou ‘Alta tensión’ per salvar ‘En boca de todos’ - Diari de Girona\nCanvis a la franja maleïda\nCuatro reorganitza de nou el seu matí: mou ‘Alta tensión’ per salvar ‘En boca de todos’\nEl concurs de Christian Gálvez surt perjudicat amb aquests nous canvis\n25·05·22 | 15:29\nDiego Losada y Christian Gálvez\nCuatro es veu obligada a moure fitxa i plantejar de nou canvis a la seva franja maleïda: el matí. La cadena, que ja ha provat diferents formats sense sort, mou d’horari els seus dos formats, el concurs ‘Alta tensión’ i el magazín d’actualitat ‘En boca de todos’.\nEl concurs que presenta Christian Gálvez és l’espai sacrificat per salvar el programa de Diego Losada. ‘Alta tensión’ passa d’emetre’s a les 12.50 h per fer-ho a les 15.00 h, malgrat que en les últimes setmanes ha marcat màxims d’audiència des que va començar a emetre’s a Cuatro.\nPer la seva banda, ‘En boca de todos’, que s’estava emetent des de les 13.45 avança el seu inici a les 13.15 h. D’aquesta manera competirà durant més temps amb el seu principal rival, ‘Al rojo vivo’ a La Sexta.\nEl moviment s’entén ja que el programa de Losada es mou en unes xifres realment baixes, entorn del 2% de ‘share’ amb tot just 200.000 espectadors. Això són 10 punts menys del que marca Antonio García Ferreras a la cadena d’Atresmedia. No obstant, ‘Alta tensión’ estava aconseguint trobar el seu lloc amb quotes entorn del 6% de ‘share’. Queda per saber què és el que passa amb ‘Deportes Cuatro’, que fins ara s’emetia a les 15.00 h.\nVídeo: Descobreix la nova campanya d'estiu d'Estrella Damm rodada a les comarques gironines\nLa nova sèrie espanyola de Netflix, «Alma», s’estrenarà el 19 d’agost


CTO Pa'tothom » “Forn de teatre Pa’tothom”\nEntradas etiquetadas: “Forn de teatre Pa’tothom”\nEl Forn de teatre Pa’tothom\nComentarios desactivados en El Forn de teatre Pa’tothom\nPor Patothom Teatro del oprimido, 18 enero, 2010 19:33\nEscola de teatre de Barcelona, especialitzada en la metodologia d’Augusto Boal. Desenvolupa diferents projectes amb el Teatre de l’Oprimit des de l’any 2000, per la defensa dels Drets Humans, l’eradicació de l’exclusió social i contra la vulnerabilitat dels més febles, tot treballant en la cerca de models socials alternatius. Utilitza el teatre com a eina pedagògica en tots els àmbits.\nvolem integrar diferents expressions culturals utilitzant el teatre com a eina per a millorar la qualitat de vida de les persones, contribuint al desenvolupament integral de tots. El que interessa del teatre és que tingui un sentit social viu i que estigui a l’abast de tothom.\nEscuela de teatro de Barcelona, especializada en la metodología de Augusto Boal. Desarrolla diferentes proyectos con el Teatro del Oprimido desde el año 2000, por la defensa de los Derechos Humanos, la erradicación de la exclusión social y contra la vulnerabilidad de los más débiles, trabajando en la búsqueda de modelos sociales alternativos. Utiliza el teatro como herramienta pedagógica en todos los ámbitos.\nquiere integrar diferentes expresiones culturales utilizando el teatro como herramienta para mejorar la calidad de vida de las personas, aportando un sentido artístico y contribuyendo al desarrollo integral de todos. Lo que interesa del teatro es que tenga un sentido social vivo y que esté al abasto de todos.\nTeatro, Teatro del oprimido |\t "Forn de teatre Pa'tothom", teatre, Teatro, Teatro del oprimido


L'Ajuntament de Manacor deu un milió d'euros en multes de circulació\nLa cessió de la recaptació de tributs a la Comunitat Autònoma suposarà que els històrics impagaments al municipi es redueixin a la mínima expressió\nGuillem Mas | 28 setembre 2009\nEls conductors manacorins deuen a l'Ajuntament de Manacor poc més d'un milió d'euros en concepte de multes de circulació pel que fa al darrer any i mig. Així ho va anunciar el regidor d'Hisenda, Llorenç Bosch, en el darrer ple, per la qual cosa això és una mostra més que Manacor és un dels municipis de Mallorca on es comptabilitzen més impagaments. Tan sols en aquests dos darrers anys s'han tramitat una mica més de 26.000 sancions per infraccions de trànsit en el nucli urbà, de les quals solament 4.718 han estat abonades de manera voluntària, cosa que representa un escàs 18%. Queden pendents encara de cobrament 572.000 euros pertanyents a l'exercici de 2008, mentre que els computats fins a l'11 de setembre de 2009 ja sumen 498.000. Aquestes xifres s'han de sumar als milions d'euros que no han lagat els contribuents manacorins a l'Ajuntament en matèria de contribucions.\n"Ara que la recaptació de tributs passarà a ser gestionada des de Palma, creim que els índexs de morositat segur que baixaran, entre altres coses perquè ara el Govern balear tindrà la capacitat d'embargar els comptes bancaris", va apuntar Llorenç Bosch. Bona part de les sancions es deriven directament d'infraccions en la zona blava i d'estacionaments en llocs no permesos, qüestions gestionades directament per la Policia Local, qui ja moltes vegades ha insistit en la saturació que els provoquen unes funcions que no els corresponen. Però, la cessió de la recaptació de tributs a la Comunitat Autònoma ja aixecà, en el seu moment, nombroses crítiques per part de l'oposició municipal.\nEn el darrer ple, com ja ho va fer el PSOE en anteriors sessions, des de la coalició PSM+Esquerra+Verds es va assenyalar que "no entenem com una empresa amb 400 empleats com és l'Ajuntament de Manacor és incapaç de gestionar uns quants milers de multes de trànsit. A més, amb aquestes actuacions, l'única cosa que aconsegueixen és desprestigiar la figura de la Policia Local, que realitza així un treball estèril posant multes", va recordar-ne el portaveu Sebastià Gaià. En aquest sentit, des del PSOE també sempre s'ha defensat que amb els funcionaris que té la Sala manacorina no té gaire sentit cedir aquest servei a un organisme extern.\nBosch, però, sempre ha vinculat part del deute a errors informàtics o de dades a les bases de dades de l'Administració local. Un fet que considerà ‘normal' a causa del volum de rebuts que genera un municipi com el de Manacor. Ara bé, la cessió de la recaptació de tributs suposarà que tots els ciutadans morosos hagin de passar comptes amb l'organisme ara competent i, sense errades, es cobraran rebuts d'anys anteriors que no han estat ingressats. La mesura també implica una revisió cadastral de totes les cases del municipi, fet que actualitzarà el preu per habitatge a haver de pagar.


Font (El Pi): «La cultura ha de ser un element de cohesió territorial»\nEl candidat al Congrés Jaume Font, la candidata al Senat per Mallorca, Lucia Driessen, acompanyats per ponents i organitzadors de la Jornada i el secretari general del Pi-Mallorca, Vicenç Coll.\nEl Pi-Proposta per les Illes ha celebrat aquest dissabte una Jornada de Cultura al Monestir de la Real. L'acte també ha servit perquè el candidat del partit al Congrés dels Diputats, Jaume Font, presenti les propostes electorals en matèria d'Educació i Cultura, entre elles, la derogació de la LOMQE.\n«La cultura ens fa més lliures i independents, i des del Pi apostam de manera decidida per una societat del coneixement. Amb homes i dones formats, capaços de fer front als reptes del dia a dia», ha assegurat Font.\nEn aquest sentit, el candidat del Pi al Congrés dels Diputats ha anunciat algunes de les propostes que es duran a les Corts Generals. «Allò que volem deixar clar és que la cultura ha de ser un element de cohesió territorial. Davant l'Espanya uniforme que ens volen imposar els partits estatals, el Pi creu en el diàleg i el consens, en un país cohesionat i respectuós amb la diversitat. Per això és fonamental que l'Administració Central s'impliqui en la protecció i foment de totes les llengües pròpies».\nEl Pi, en aquest sentit proposa que:\n1.- L’Estat fomenti l’ús i aprenentatge de totes les llengües oficials.\n2.- Es doti de més recursos per tal que el català, basc i gallec es puguin oferir al màxim d’Escoles d’Idiomes de tot l’Estat espanyol.\n3.- S’augmenti la promoció a l’exterior de totes les llengües i cultures de l’Estat, ja sigui mitjançant el Instituto Cervantes o l’Institut Ramon Llull.\n4.- Es puguin emprar tots els idiomes oficials al Senat.\n5.- Potenciar l’ús del català, el basc i el gallec en la televisió i ràdio pública comuna a tots (RTVE), ja sigui mitjançant les desconnexions com amb la creació de canals específics que es puguin veure a tot Espanya.\nEn quant a les polítiques educatives, El Pi-Proposta per les Illes inclou en el seu programa la derogació de la LOMQE i l'aprovació d’un nou marc legislatiu respectuós amb les competències de les Comunitats Autònomes.\nMallorca no vota a traïdors. Abans que votar a El Pi, votaria al PP que és lo mateix, però més gros i amb més gonelles i embotits de la península, adobats amb pebre vermell.\nPer Jaume Font, fa mes de 5 anys\nAra ja ho veig clar, els morts i tot votaran el Pi.\nper un moment vaig pensar en repartir els vots entre MËS i El Pi, però després de veure el que han fet els MESSEROSa Manacor, ja no els donaré cap vot i tot serà per EL PI i sé de més gent que farà els mateix. Els sortira car aquest. Afavorir el pape i el pp\nJo per un moment vaig pensar en repartir els vots entre MËS i El Pi, però després de veure el que han fet ens piners a Manacor, ja no els donaré cap vot i tot serà per MÉS i sé de més gent que farà els mateix. Els sortira cara aquesta moció de censura!\nPer Domènec, fa mes de 5 anys\nEl Pi d'aquí a uns anys tendrà tants de presos com UM. Són partits de dreta que neixen amb voluntat de fer doblers ràpids i fàcils. És així, la cultura els importa un rave. I en Cabrera, al marge de la coberta de noces de petitburgès, és un pobre al·lot presumptuós que vol deixar de fer classe com en Pep R. Cerdà.\nPer @Tòtem, fa mes de 5 anys\nFa temps que donc volte si fer vot útil balearista votant per Mes, o si vot PI\nGracies tothem per convencer-me votar PI.\nTanta de ràbia no pot ser mai saludable!\nPer Tòtem, fa mes de 5 anys\nPerò aquests no són els que pacte amb el PP sense escrúpols quan convé? Són monàrquics o són republicans? Són neoliberals o són socialistes? Són independentistes o són espanyolistes? Són catòlics o són laics? Veure en Cabrera amb corbata fa mala espina.


Sopes de lletres d'estiu | Libros educativos infantiles y juveniles | Los Cuentos de Bastian\nSopes de lletres d'estiu\nMillorar la concentració i l'atenció. Aprendre conceptes i paraules sobre l'estiu i les vacances.\nSopes de lletres adjuntes.\nAquest estiu refresca't amb les nostres sopes de lletres, una activitat fantàstica per desconectar i passar una bona estona. Descobreix les paraules amagades!\nL'estiu és un bon moment per descansar, jugar, però també per aprendre coses noves. Què us sembla si fem sopes de lletres? La sopa de lletres és un recurs fantàstic per treballar la concentració, l'atenció i, en aquest cas, paraules i conceptes característics sobre l'estiu i les estacions de l'any.\nAgafa la tovallola, el banyador i la sopa de lletres! Les activitats que us proposem estan dissenyades per a dos grups diferents d'edat. La primera la recomanem per a nens de més de 6 anys i la segona per a nens de més de 9 anys. Recorda que el nivell el tries tu. Creus que les podràs solucionar?\nDESCARREGA'T LES SOPES DE LLETRES. NIVELL 6 ANYS\nDESCARREGA'T LES SOPES DE LLETRES. NIVELL 9 ANYS\nLa sopa de lletra és un bon recurs per treballar i millorar la concentració i l'atenció. Els nens i nenes comprendran que l'estiu també ens serveix per aprendre coses noves. Què us sembla si a partir de d'aquesta proposta inventem activitats noves? Les possibilitats educatives d'aquest joc són immenses. Preparats per jugar?\nL'antic Egipte (Quaderns d'adhesius)\nQuadern d'adhesus de la gran civilització egipcia.Per entretenir-te aprenent.


S’obre la convocatòria del 3er Premi BBVA de Música al Talent Individual - FACC\nInici » S’obre la convocatòria del 3er Premi BBVA de Música al Talent Individual\n15 desembre, 2017 21 desembre, 2017 Descarregar notícia en PDF\nEs convoca la 3a edició del Premi BBVA de Música al Talent Individual. Les proves se celebraran al Conservatori Superior de Música del Liceu, el cap de setmana del 21 i 22 d’abril de 2018\nEl Premi està convocat per la Fundació Antigues Caixes Catalanes, amb el suport de BBVA CX, i compta amb la coorganització de l’Associació de Conservatoris de Catalunya\nLa Fundació Antigues Caixes Catalanes, amb el suport de BBVA CX, convoca el Premi BBVA de Música al Talent Individual, que té com a objectiu potenciar la formació musical dels joves músics estudiants per a facilitar que puguin dedicar-se professionalment a la música. Compta amb la coorganització de l’Associació de Conservatoris de Catalunya.\nAquest Premi forma part del conjunt de Premis que la Fundació Antigues Caixes Catalanes, amb BBVA CX, porta a terme en temàtiques tan diverses com la literatura, el dibuix i la pintura, el teatre, el circ i el cinema de muntanya amb l’objectiu d’ajudar en la difusió i projecció dels professionals i estendre la cultura arreu de Catalunya.\nUn premi pensat per als millors joves talents musicals de Catalunya\nVa dirigit a joves que cursen estudis reglats als Conservatoris Professionals, Centres Autoritzats de Grau Professional i Centres Integrats de Catalunya.\nEls Conservatoris presenten a concurs els millors talents, i les proves se celebraran al Conservatori Superior de Música del Liceu de Barcelona el 21 i 22 d’abril de 2018. La inscripció la realitza el centre on es cursen els estudis, a través del formulari que es troba a la pàgina web www.fcaixescatalanes.cat i finalitza el 20 de març de 2018.\nL’expressió “Talent” es valorarà a partir d’una interpretació individual de cada un dels alumnes participants. S’han establert 3 categories segons edats:\nEl veredicte del jurat es farà públic el mateix diumenge 22 d’abril de 2018 en un acte de lliurament de premis que tindrà lloc a l’Auditori del Conservatori Superior de Música del Liceu.\nTambé es concediran els Premis especial ACCat a la millor interpretació d’una obra d’un compositor català (màxim de 2 per categoria), consistents en un lot de partitures valorades en 100 euros.\nEl Premi és itinerant i cada edició té com a seu un Conservatori d’una població catalana diferent. En aquesta tercera edició del Premi, que se celebrarà a Barcelona, es compta amb la col·laboració especial del Conservatori Superior de Música del Liceu de Barcelona.\nLa darrera edició del Premi es va celebrar a l’Escola de Música i Conservatori de Vic i hi van participar 125 alumnes de 22 centres de grau professional de música.\nCom a activitat complementària i amb l’objectiu de donar continuïtat a l’esperit del Premi durant tot l’any, s’organitzen 5 màster-classes per a promocionar l’obra de compositors catalans en conservatoris de tot Catalunya, amb els millors referents musicals. Per aquesta edició, les classes s’impartiran durant els mesos de febrer i març de 2018 als centres de Cervera, Badalona, Tarragona, Granollers i Manresa.\nEn aquest sentit, el Premi presenta dues modalitats, la primera recupera el guardó històric de música de cambra, i la segona pretén obrir el Premi als estudiants més joves per tal de potenciar el seu talent:\nPremi BBVA de Música de Cambra Montserrat Alavedra (biennal)\nPremi BBVA al Talent Individual (anual)\nActualment difon la cultura a tot el territori i ajuda a la difusió dels professionals que treballen en àmbits tan diversos com la literatura, la música, la pintura i el dibuix, el teatre, el circ i el cinema de muntanya. BBVA CX comparteix aquests mateixos objectius i manté un acord de col•laboració amb la FACC per a fer-los possibles.


L'1-O (article a ElpuntAvui)\nLa solució a la investidura\nAlgunes consideracions a la vista del potencial cul-de-sac en què perillem de veure’ns atrapats a compte de les dificultats per investir un nou/va Molt Honorable. Tenint en compte: +La irrenunciable necessitat de retornar el president legítim al capdavant de la Generalitat; +La urgència de posar fi a l’aplicació ...\nQuè quedarà del 2017?\n2017 haurà estat, a casa nostra, l’any de l’atemptat de Barcelona, i el de l’inici del partit final del “procés” (del qual ara tot just estem a la mitja part). Pel que fa a la resta del món, el 2017 haurà estat el gran any ...\nEn aquest article-reportatge de La Vanguardia, sostinc que parlar de fractura social a Catalunya és exagerat (es fa categoria d’un conjunt de casos anecdòtics) i interessat (hi ha qui té interès en projectar aquesta imatge del país, d’aquí que els incidents que hi pugui haver ...\nEn aquest article-reportatge de La Vanguardia, sostinc que parlar de fractura social a Catalunya és exagerat (es fa categoria d'un conjunt de casos anecdòtics) i interessat (hi ha qui té interès en projectar aquesta imatge del país, d'aquí que els incidents que hi pugui haver ...\nHomenatge al Pare Irineu\nAvui ha tingut lloc, al Palau de la Música Catalana, un concert d’homenatge al P. Irineu Segarra (Mestre musical, monjo de Montserrat i Creu de Sant Jordi de la Generalitat), en motiu del centenari del seu naixement. El Pare Irineu no era gaire d’homenatges, però aquest ...\nnovembre 18, 2013 Publicat a Blog Berguedà\nL’any 2011 hi va haver un intent d’instituir el 22 de novembre com a Dia Mundial de l’Optimisme. L’any passat ja no en vaig sentir a parlar més i tampoc veig que enguany s’hagi previst res per a aquesta setmana, cosa que em confirma que, a l’hora d’emprendre projectes i iniciatives noves, per bones que siguin, l’optimisme està molt bé, però resulta insuficient: val més que s’acompanyi d’una bona dosi d’intel·ligència i d’esforç.\nEn tot cas, m’apunto a celebrar el meu particular Dia de l’Optimisme 2013, concentrant-me a destacar les coses bones que veig al meu voltant, i per acotar-ho una mica, ho faré a nivell de Berga. Berga té molts aspectes a millorar, segur, però també té moltes coses positives i/o que funcionen (i que no sempre reben el...\nnovembre 10, 2013 Publicat a Blog Berguedà\nAl Berguedà tenim un problema de fons del qual no acostumem a ser prou conscients: ens falta massa crítica. Som 41.000 habitants, no prous com per a justificar segons què. I com que, sense demanda no hi pot haver oferta, al capdavall això té conseqüències sobre coses com el nombre de serveis a l’abast, els preus del comerç, la varietat en els cicles formatius que es poden cursar, o la viabilitat o no de tenir un cinema a Berga, per exemple. El problema, però, té solució, al menys en part: hem de créixer.\nÉs evident que no es tracta d’incrementar la població il·limitadament, perquè volem preservar aquest caràcter de ciutats i pobles “a escala humana” que és la clau de la qualitat de vida que tenim. Però augmentar el cens moderadament ens aniria bé...\nnovembre 3, 2013 Publicat a Blog Berguedà\nLa propera arribada de la fibra òptica al polígon industrial de Berga és una magnífica notícia (sempre, és clar, que un cop allí hi hagi un operador disposat a comercialitzar-la). Per a les empreses, l’amplada de banda és un factor primordial de competitivitat; segons un estudi de l’OCDE recollit per l’ACEB, per cada augment del 10 % en la velocitat de banda ampla, la productivitat d’una empresa o regió augmenta en un 1,5 %. En alguns casos, a més, tenir o no tenir banda ampla és una qüestió de pura viabilitat i supervivència. I donat que la fibra òptica és l’alternativa capaç de proveir una major amplada de banda a un cost més raonable i amb millors prestacions, aleshores és natural que ens preocupi disposar-ne.\nPerò no només les empreses depenen de l’amplad...\noctubre 27, 2013 Publicat a Blog Berguedà\nLa setmana passada es van complir 500 dies des de que es va permetre circular a 120 kms/hora en tot el trajecte de la C-16 de Manresa a Berga. Cinc-cents dies és un període de temps prou ampli com per poder fer-nebalanç, i si el fem, el resultat no pot ser més positiu. D’una banda, els conductors hem pogut estalviar temps i diners (els de les multes que et queien si et deixaves dur per les característiques de l’autovia o si se’t passava per alt els canvis en la velocitat màxima que hi havia durant el recorregut). A més, el Berguedà ens hem posat a una hora de Barcelona i de l’àrea metropolitana, quelcom important de cara a propiciar la vinguda de visitants i d’activitat econòmica -ja que aquests elements estan condicionats per la ‘distància mental’ a la qual la ge...\noctubre 20, 2013 Publicat a Blog Berguedà\nL’Hospital de Sant Bernabé deu tenir un pressupost al voltant dels 16-17 milions d’euros l’any, i una plantilla que no arriba a tres-cents treballadors. En aquestes condicions, a tothom li sembla normal que hi hagi un gerent al seu capdavant; de fet, ens alarmaríem si no fos així.\nEl pressupost per al 2013 de l’Ajuntament de Berga és de 15,5M i té un centenar llarg de treballadors. No es tracta pas, doncs, d’una organització petita. Tampoc és una organització simple ni senzilla de portar; gestionar un Ajuntament és més complex fins i tot que gestionar un hospital. Al capdavall, un hospital té bàsicament metges, infermeres i personal auxil·liar, i es dedica només a temes de salut...\noctubre 13, 2013 Publicat a Blog Berguedà\nAl Berguedà, la temporada de bolets no està essent tan generosa com ens prometien, però això no impedeix que riuades d’aspirants a boletaires arribin d’arreu del país disposats a omplir el seu cistellet. Sense dubte, la moda mediàtica de la micologia (i en especial el progama televisiu “Caçadors de bolets”) hi té molt a veure, però allò significatiu és que els boletadictes tenen preferència per la nostra contrada. I és que el Berguedà s’ha convertit en la imaginari de molts catalans en la capital del bolet, de manera que quan un català pensa en bolets geogràficament, hi ha molts números perquè pensi en el Berguedà (de la mateixa manera que si demanem a la gent a quin indret associa l’arbre de Nadal, ens dirà Espinelbes).\nAquest fenomen es deu no només grà...


Real Estate, tercer nom del Mad Cool 2018 | Per No Dir Res\nReal Estate, tercer nom del Mad Cool 2018\nSetmana intensa al festival Mad Cool amb les confirmacions de Queens of the Stone Age i Future Islands, que ara s'hi ha de sumar a Real Estate, uns altres que també formaran part del cartell de la tercera edició del festival madrileny.\nLa banda presentarà el seu disc In mind.\nTot plegat del 12 al 14 de juliol.\nMad Cool Festival 2258603461583096808


Presentació de CÓRRER O MORIR de Kilian Jornet – Ara Llibres\nPresentació de CÓRRER O MORIR de Kilian Jornet\nBarcelona. 18/09/2021, a les 12:15 h. LA SETMANA DEL LLIBRE EN CATALÀ. Escenari 1. Moll de la Fusta.\nPresentació amb l’autor, que es connecta telemàticament des de Noruega, acompanyat de Xavier Graset.\nEn acabar dedicarà llibres amb el sistema de signatura robotitzada d’Abacus a l’espai de signatures 1 de La Setmana. Aforament limitat, cal inscripció prèvia aquí.


Enric I. Canela » Blog Archive » Als líders de l’economia americana els interessa el nostre sistema de recerca\nAls líders de l’economia americana els interessa el nostre sistema de recerca\nLlegeixo al web de Biocat que una delegació de la German Marshall Fund dels Estats Units, formada per directius júnior d’entitats representatives de sectors clau en l’economia d’aquest país, visitarà demà la BioRegió de Catalunya.\nVisitaran, entre altres llocs, les instal·lacions del Parc de Recerca Biomèdica de Barcelona (PRBB). Llàstima que no visitin altres llocs del nostre sistema.


Sala: EEC. Espai: Despatx de direcció · Visitmuseum · Catalonia museums\nSala: EEC. Espai: Despatx de direcció\nDespatx del director. S’hi conserva el mobiliari original i els quadres amb fotos de les centrals.\nEl 1910 Catalunya està asfixiada amb l’elevat cost del carbó d’importació i la indústria catalana no pot créixer, ja que necessita una energia alternativa més barata. La força de l’aigua per fer electricitat és l’energia alternativa al carbó. Emili Riu, un polític i empresari nascut a Sort el 1871, juntament amb el Dr. Pearson, van veure ràpidament el potencial del Pirineu per a generar energia elèctrica.\nArran d’aquesta nova possibilitat tècnica, Emili Riu es posa a treballar per aconseguir les concessions de drets dels cursos d’aigua de la zona. Tot seguit, es llença a l’aventura de buscar finançament per construir una central hidroelèctrica. L’any 1911 Riu crea l’empresa Energía Eléctrica de Cataluña (EEC) i comencen les obres d’una central que es construeix en un temps rècord de 23 mesos.\nCapdella és el centre de producció de l’empresa EEC. Des de l’oficina del cap de secció, màxim encarregat de les centrals, se supervisa tota l’obra i les posteriors que es faran a la vall.\nEmili Riu mor a Madrid el 1928, en el més absolut anonimat, i segurament sense ser conscient del gran impacte que la seva obra ha tingut a tot el país.