L'escritura contra la destrucció\nMiquel López Crespí: l'escriptura contra la destrucció .................................................................. Tornar\nLa dedicació de Miquel López Crespí (sa Pobla, 1946) a la literatura constitueix un dels casos més singulars de les lletres catalanes, car avui és un dels pocs escriptors catalans que han assolit una autèntica professionalització, sense dedicar-se a la literatura de consum ni renunciar a la qualitat de les seves obres. Autor polifacètic, ha conreat tots els gèneres: novel·la, narració, poesia, teatre, assaig... La seva obra abasta un nombre de títols que resulta difícil de relacionar exhaustivament, sense caure en oblits lamentables. En poesia ha seleccionat bona part de la seva obra poètica a Antologia (1972-2002), on trià poemes procedents de llibres com Foc i fum (1983), Tatuatges (1987), Les Plèiades (1991), El cicle dels insectes (1992), Els poemes de l'horabaixa (1994), Punt final (1995), L'obscura ànsia del cor (1996), Planisferi de mars i distàncies (1996), Llibre de pregàries (2000), Revolta (2000), Record de Praga (2000), Un violí en el crepuscle (2000), Perifèries (2001), Rituals (2001), Temps moderns: homenatge al cinema (2003), Cercle clos (2003), a més d'alguns poemaris inèdits. Com a narrador, just en els últims anys ha publicat L'amagatall (1999), Corfú (1999), Núria i la glòria dels vençuts (2000), Estat d'excepció (2001), Un tango de Gardel en el gramòfon (2001), La novel·la (2002), El darrer hivern de Chopin i George Sand (2004) i Corambé (2004). En el gènere de la narrativa juvenil és autor d'Històries per a no anar mai a l'escola (1984) i de La Ciutat del Sol (1998). Com a autor dramàtic, anotem les peces Autòpsia a la matinada (1976), El cadàver (estrenada el 1996) i Acte Únic (2000). Tants de títols i tantes pàgines, en un home jove només poden esser el símptoma inequívoc d'una vocació irrenunciable -gairebé d'una malaltia- envers la literatura. Allò que tan gràficament expressa la nostra llengua amb el substantiu «lletraferit».\nPerò Miquel López Crespí no és un creador, un artista de la paraula, que viu lliurat exclusivament a la seva obra, sinó un intel·lectual que reflexiona sobre la societat i sobre la funció que hi han d'exercir els escriptors. Molt vinculat als moviments polítics de l'esquerra, va dur una intensa activitat política clandestina durant el franquisme i la transició democràtica, època en què va patir diverses detencions i interrogatoris per part de la policia i, l'any 1976, fou internat a la presó per la seva militància contra la dictadura. Però el seu compromís social, nacional i lingüístic no significa -i, fins i tot, n'és tot el contrari- el seguiment d'unes consignes polítiques determinades. Els textos aplegats a Cultura i transició a Mallorca en són una mostra, igualment com ho eren els volums anteriors, als quals sembla continuar: L'antifranquisme a Mallorca (1950-1970) (1994), Cultura i antifranquisme (2000), No era això: memòria política de la transició (2001) i Literatura mallorquina i compromís polític (2003).\nEn aquesta reflexió sobre el país i la cultura, López Crespí analitza la situació de la gent de lletres a la nostra terra i es pregunta quina ha d'esser la seva funció en la nostra societat, tal com també ho plasmà -amb un cert humor negre- a La novel·la. Avui, esser escriptor a Mallorca equival gairebé a esser un marginat, a patir el menyspreu i l'oblit. Som força lluny d'aquells temps en què els intel·lectuals eren considerats els capdavanters de la comunitat, els benefactors del poble, els herois que amb el seu esforç feien avançar la col·lectivitat. Avui els intel·lectuals són arraconats pel poder que -només amb excepcions molt comptades- recau generalment en persones mediocres i poc conscients del valor de la cultura. Tanmateix, els poderosos necessiten dels intel·lectuals per lluir-los públicament, car els consideren un element decoratiu imprescindible. Com tot i com tothom, per a ells els intel·lectuals només són per utilitzar-los quan i com els convé i, després, llançar-los a les deixalles. El malestar del món de la cultura no s'ha produït debades i, fins i tot, resulta difícil creure que els autèntics artistes i pensadors es puguin sentir còmodes en un món com el nostre, dominat per la injustícia, a no ser que hagin adoptat el cinisme com a norma de vida. Al poder, li interessa tenir en les mans una massa fàcil de manipular, dòcil i dúctil, narcotitzada a base de productes de consum, de futbol i de televisió. El retrat pot semblar fàcil i tòpic, però no per aquest motiu resulta menys cert. Tot allò que faci pensar la gent és, per tant, una nosa inoportuna, un destorb en l'avanç d'uns plans perfectament traçats des de dalt, que no s'aturen davant les persones, les cultures o les llengües.\nAquesta situació, més o menys universal -no podia esser d'altra manera en un món globalitzat-, encara és més delicada quan es tracta d'una societat com la mallorquina, desenvolupada econòmicament als anys 60 i 70 gràcies al turisme, en la qual les classes dirigents sovint han fet ostentació d'incultura, de desarrelament i de manca de principis. Què es pot dir d'una comunitat on la majoria dels joves renuncien a tenir un títol universitari per fer de criat a un hotel o a un restaurant? Quina casta de país «desenvolupat» és aquest? No és estrany que aquí l'escriptor català hagi de lluitar, per afegitó, amb una multitud de factors en contra que li dificulten la labor. Ja no es tracta de no poder viure d'un treball que exigeix la màxima concentració i tot el temps del món, ni de restar al marge dels reconeixements oficials, ni de treballar per pur altruisme i haver de patir crítiques i desdenys d'alguns companys; sinó d'haver de lluitar contra un poder polític i social que, sense cap escrúpol, menysprea i persegueix la llengua i la cultura del país per tal d'imposar-nos-en una altra que no és nostra. D'un poder que s'entesta a destruir en lloc de construir. No s'entén d'altra manera que, d'ençà de la mort de Franco l'any 1975, ara farà trenta anys, la normalització lingüística dels Països Catalans hagi avançat tan poc, si no és que en alguns aspectes ha retrocedit, sobretot a les Illes Balears i al País Valencià. A les Balears la situació actual, després de la victòria del Partit Popular a les eleccions del maig del 2003, és força eloqüent. D'aleshores ençà el llistat d'atemptats engegats i planificats pels conservadors des del Govern Balear -amb el suport del nacionalisme de dretes- contra la llengua i la cultura catalanes s'han multiplicat escandalosament: tancament de Som Ràdio pel simple fet d'emetre en català, devaluació de l'exigència dels coneixements del català als funcionaris, regal del nivell C a tots els estudiants de quart d'ESO, introducció del bilingüisme a l'escola (que, fins ara, era l'únic sector de la nostra societat que havia assolit uns mínims de normalització), atacs i menyspreus sistemàtics contra el professorat per part de les autoritats autonòmiques, introducció d'uns premis Ciutat de Palma en castellà per tal de minoritzar els guardons en català, compra multimilionària d'un centre cultural inservible a un actor ianqui a canvi d'una simple promesa de fer propaganda turística, creació d'una emissora de televisió bilingüe i espanyolitzadora, obstaculització de la recepció de TV3 i del Canal 33 a bona part de les illes, demolició del nostre patrimoni arqueològic més valuós, destrucció del medi ambient amb grans obres viàries i urbanístiques que desequilibren el territori, supressió de la Junta Avaluadora de Català, trencament amb l'Institut Ramon Llull per tal de simbolitzar la ruptura cultural i lingüística entre Catalunya i Balears... En voleu més proves? Potser, quan aquestes línies es publiquin, el llistat encara haurà crescut. Voleu més mostres de mala fe, d'incultura i de manca d'estimació al nostre país? Com s'han de sentir els intel·lectuals en un context com aquest? Tanmateix, el poder polític -l'econòmic, cal dir-ho, encara sol tenir més poques manies- de tant en tant engega maniobres confusionàries, destinades a fer creure a l'opinió pública les seves bones intencions i, sovint amb quatre miques ridícules o amb simples promeses, aconsegueix el suport d'una petita minoria d'intel·lectuals. Uns intel·lectuals que sovint pensen només en la seva salvació individual i, ja desavesats de la lluita, es mostren incapaços d'articular ni una sola acció conjunta contra totes aquestes agressions. En aquest panorama, quin ha d'esser el paper dels escriptors balears d'avui? En teoria, la resposta és fàcil. A la pràctica, però, es fa difícil trobar una solució clara. Per això, llibres com Cultura i transició a Mallorca poden contribuir a clarificar quins han d'esser els objectius, les aspiracions i les estratègies dels lletraferits. No debades conèixer la història, saber d'on venim i quin és el nostre passat, ens pot ajudar a clarificar la nostra identitat i a esbrinar el camí cap a on hem d'anar.\nTot i que els materials aplegats a Cultura i transició a Mallorca tenguin una procedència diversa, el conjunt es caracteritza per una palesa unitat. Es tracta de textos escrits amb motiu de presentacions de llibres -la majoria de l'autor mateix-, d'articles sobre l'experiència viscuda en uns anys i en uns llocs determinats, de pròlegs, d'evocacions, d'homenatges, etc. El conjunt es pot definir com una espècie de memòries, més o menys fragmentàries, atès el seu origen, en què Miquel López Crespí deixa constància del temps viscut i de l'obra realitzada. Al capdavall, la paraula escrita és l'arma més eficaç contra l'oblit i el pas del temps. En línies generals, s'hi detecten quatre grans blocs, que tenen com a denominador comú la lluita per la cultura catalana i l'oposició al franquisme i a les seves seqüeles actuals. Alguns articles recreen episodis concrets de la dictadura i de la transició, ens mostren la situació en aquests anys en un àmbit concret (la cultura, la política de la clandestinitat, l'Església compromesa dels anys 60, la coneixença del nacionalisme irlandès, etc.) o ens presenten la feina realitzada per alguns personatges (Francesc de B. Moll, Arturo Van den Eynde, Carles Manera, etc.). Precisament, arran del filòleg i editor Francesc de B. Moll, Miquel López Crespí explica que l'objectiu del seu treball és «aportar el nostre granet d'arena en aquesta batalla per la recuperació de la nostra memòria històrica, en la promoció de l'ús social de la llengua catalana». En el fons d'aquesta revisió del passat hi ha, no ho podem oblidar, una certa nostàlgia d'aquella època en què els joves compromesos, com el nostre escriptor, actuaven moguts per la «militància abnegada», la «renúncia personal, l'esperit de sacrifici» i la «justa combativitat envers la utopia i la llibertat». Una manera d'actuar que ara resulta gairebé impensable. Tots aquests treballs es mouen entre l'anàlisi i la memòria i combinen l'estudi objectiu amb la impressió personal. D'aquí que tenguin interès tant per conèixer el passat i els seus protagonistes, com per aprofundir en el pensament, en les opinions i en les vivències del nostre autor.\nLes altres línies del llibre se centren en tres àmbits més concrets que l'anterior: el cinema i el seu paper en la lluita democràtica, les revisions de la producció de diversos escriptors i intel·lectuals catalans i, finalment, algunes de les obres de Miquel López Crespí. La influència del cinema durant la dictadura i la transició dóna lloc a una sèrie d'articles, com «El cinema i la censura feixista», «Revistes i llibres de cinema en els anys seixanta i setanta» o «El cinema de la transició». Sovint els records personals es barregen amb el comentari de llibres ja clàssics sobre el tema. No oblidem que López Crespí ha dedicat tot un poemari, Temps moderns, al ressò que el cinema ha tengut en la seva experiència vital. Com bona part de la seva generació, el nostre autor durant la joventut va descobrir en el cine una nova font de cultura, de reflexió i d'anàlisi. Així, subratlla el paper que aleshores sobre ell varen exercir el cinema i els llibres de cinematografia, perquè «Estudiar el setè art com a una de les més avançades formes d'art del segle xx; relacionar la seva evolució i els aspectes que tenia -i té!- aquest nou art amb la informació, la construcció de nous mites per a la humanitat, com a instrument de control ideològic damunt el poble i com a forma revolucionària d'alliberament de les consciències, ens proporcionava imprescindibles elements de coneixement. Per això, tots aquests llibres publicats a finals del seixanta i començaments del setanta referents al cinema eren eines utilíssimes en el nostre despertar personal i col·lectiu.» Altres vegades López Crespí comenta la producció de directors com Orson Welles o Stanley Kubrick, perquè «han marcat per sempre la nostra vida, deixant marques indelebles en la nostra sensibilitat», «han ajudat a modificar la nostra pràctica quotidiana davant la vida i ens han empès, com un huracà, a sintonitzar, no de boqueta, sinó amb les accions diàries, el que ells proposaven amb el seu art, amb les seves rebels propostes estètiques i ideològiques.»\nLa tercera línia consisteix en una sèrie de retrats d'escriptors i d'intel·lectuals catalans, com Francesc de B. Moll, Gonçal Castelló, Llorenç Capellà, Miquel Julià, Valerià Pujol, etc. D'entre tots, crec que cal destacar el capítol titulat «Els nostres: Gonçal Castelló, un escriptor marginat», perquè ens ofereix una sèrie de dades sobre les relacions d'aquest escriptor valencià amb Mallorca, així com el seu paper en la lluita antifranquista i en la defensa de la llengua i de la cultura catalanes. La reflexió sobre la marginació que alguns intel·lectuals pateixen és un dels motius recurrents del llibre. Llegint aquests textos, hom comprèn l'arbitrarietat -i, per tant, la injustícia- amb què es produeix avui la recepció de l'obra literària, per part de crítics, editors, estudiosos, professors universitaris, periodistes, creadors d'opinió, etc. També trobam aquest mateix tema en molts dels capítols que parlen d'obres pròpies que López Crespí recull en aquest volum, la majoria dels quals són discursos motivats per les presentacions de llibres com L'Amagatall, Cultura i antifranquisme, Record de Praga, Antologia (1973-2003), La Ciutat del Sol, Lletra de batalla, El darrer hivern de Chopin i George Sand o Corambé. Cal dir que aquests textos contenen informacions que, sens dubte, poden esser útils per comprendre millor els llibres de Miquel López Crespí i comparteixen amb la resta del volum la idea de formar part d'una espècie de vastes memòries, d'una lluita intensa contra el desmemoriament.\nContra els que pensen que avui, perquè la gent llegeix poc i hi ha una inflació de títols a les llibreries, caldria racionalitzar les publicacions, es pot esgrimir que les idees, en un món en què alguns voldrien un únic pensament, no poden esser dosificades. A la comoditat de tenir una dotzena d'escriptors de referència i d'oblidar la resta sense ni tan sols llegir-los hem d'oposar la tasca immensa de voler-los conèixer tots o, almenys, d'intentar-ho. Aquesta és, en la meva opinió, una de les funcions que Cultura i transició a Mallorca també pot complir: fer sentir una veu solidària, compromesa amb les causes justes i amb els lluitadors injustament ignorats. És el que Miquel López Crespí ha pogut fer perquè, part damunt de tot, és un home lliure en un món d'imposicions i de cadenes sovint invisibles.\nTardor, 2004--------------------------------------------------------------------------------------- Tornar


Venda de cases amb aire-condicionat a Sabadell - Api.cat, portal immobiliari - pagina 18\nHabitatges a Sabadell amb aire condicionat 300 anuncis trobats de cases a venda a Sabadell.\nunifamiliar aïllada, 591.60 m²\n591.60 m² - 711 €/m²\nFINCAMPS comercialitza la venda de dues cases per enderrocar, al centre de la ciutat, ideal per fer-se una casa, totalment al seu gust. Es tracta d´un solar de 8,75 metres d´ample ...\ncasa (unifamiliar aïllada), 106 m², prop de bus i tren, paseo almogavares\n106 m² - 2.444 €/m²\nCasa de 90m2 en Sabadell, en la zona de Creu de Barberà, que consta de 3 habitaciones (2 dobles y 1 individual), salón comedor de 25m2, terraza de 15m2, cocina independent con sali ...\ncasa (unifamiliar adossada), 400.00 m², calle dels urals\n400.00 m² - 893 €/m²\ncasa (unifamiliar adossada), 296.00 m², calle de l\_'horta novella\n296.00 m² - 1.281 €/m²\n¡oportunidad casa seÑorial en el CASA SEÑORIAL ADOSADA 280 MT2 CONSTA DE BAJOS MAS 3 PLANTAS, 2 BALCONES, TERRAZA 20 MT. 3 CUARTOS DE ...\ncasa (unifamiliar aïllada), 140 m², prop de bus i tren\n140 m² - 1.950 €/m²\nEN UNA ZONA TRANQUILA ENCONTRAMOS CASA DE DOBLE FACHADA REFORMADA. ENTRANDO ENCONTRAMOS 4 HABITACIONES (2 DOBLES EXTERIORES) , BAÑO COMPLETO REFORMADO, SALÓN CON CHIMENEA Y AMPLIO ...\nunifamiliar aïllada, 207.97 m²\n207.97 m² - 1.319 €/m²\nFincamps comercialitza aquesta encantadora casa construïda al 1950. En un dels barris més tranquils de Sabadell (Barri de Gràcia). Disposa de 4 habitacions, 2 banys, una cuina ofic ...\ncasa (unifamiliar adossada), 300.00 m², prop de bus i tren, rambla rambla\n300.00 m² - 2.747 €/m²\nespectacular casa alt standing HOMES SBD FINQUES VEN MAGNIFICA CASA EXCLUSIVA D´ALT STANDING A LA RAMLA DE SABADELL. La casa està ...\ncasa (unifamiliar aïllada), 90 m², prop de bus i tren, tauli\n90 m² - 1.634 €/m²\nCasa Situada a un paso del Taulí, con líneas de autobús muy próximas y estación Renfe Norte a 5min.. . La casa consta de 3 plantas distribuida de la siguiente manera.. En la primer ...\ncasa (unifamiliar adossada), 400.00 m², prop de bus i tren, calle d\_'osona\n400.00 m² - 614 €/m²\npreciosa casa en can oriach Casa en Can Oriach con salida a dos calles Planta sótano de 60m concalefacción y ventilación forza ...\ncasa (unifamiliar aïllada), 363 m², prop de bus i tren, hotel castellarnau\n363 m² - 1.142 €/m²\nRodeado de campo y en una zona extremadamente tranquila y despejada, de fácil aparcamiento y próxima a la Autopista c-58 dirección Barcelona / Manresa Encontramos este bonito chale ...\ncasa (unifamiliar aïllada), 224 m², prop de bus i tren, ronda zamenhof\n224 m² - 1.244 €/m²\nUna de las zonas mas céntricas de Sabadell entre el Corte Ingles y la Ronda Zamenhof el eje comercial de la ciudad. Todo tipo de comercios , Corte Ingles cerca , panaderías , frute ...\nEstic interessat/a en el seu Casa en venda de m2 a ronda zamenhof a Sabadell, Barcelona\nCasa en venda de m2 a ronda zamenhof a Sabadell, Barcelona


Cercar modernisme reus\nCercar: modernisme reus\nReus amplia durant la Setmana Santa les visites al Pavelló modernista del Pere Mata i al Gaudí Centre\nReus amplia l'horari i la freqüència de les visites al Pavelló dels distingits de l'Institut Pere Mata, una joia del Modernisme obra de Domènech i Montaner, i el Gaudí Centre durant tota la Setmana Santa. També ofereix la possibilitat d'obtenir una entrada conjunta a preu reduït.\nRuta a peu per la Costa Daurada. Comarca: Alt Camp. www.salou.com\nGaudí Centre, la gran aposta modernista de Reus\nUna de les principals novetats i atractius que oferix l'entorn de Salou aquest any serà, ja és, sens dubte, el Gaudí Centre, el nou espai dedicat al genial arquitecte Antoni Gaudí que ha posat en macha l'Ajuntament de Reus en la cèntrica Plaça del Mercadal, prop de l'edifici consistorial.\nOferta especial per a conèixer el Modernisme de Reus i el Gaudí Centre aquesta Setmana Santa\nEl Patronat Municipal de Turisme i Comerç de Reus intensifica la seva activitat promocional oferint a visitants i ciutadans una sèrie de serveis especialment pensats per aquests dies. Destaquen les visites guiades especials al Modernisme amb entrada al Gaudí Centre. ENTRADA COMBINADA: GAUDÍ CENTRE I VISITES GUIADES AL MODER...\nEls atractius de la Costa Daurada i Terres de l'Ebre, presents a Castella i Galicia\nCosta Daurada. Terres de l´Ebre. El suplement dominical Osaca, que es distribueix conjuntament amb 10 diaris de Castella - Lleó i Castella - La Manxa, es publicarà un reportatge dedicat a l’empresa Grup Balfegó, especialitzada en la pesca de la tonyina vermella. Al suplement Fuga, que es distribueix els caps de setmana amb ...\nReus incorpora una nova ruta turística: Gaudí & Reus\nReus. Costa Daurada. El Patronat Municipal de Turisme i Comerç de Reus estrena la ruta tirística «Gaudí & Reus», una ruta sentimental que permet als visitants seguir l’empremta d’Antoni Gaudí a Reus. La ciutat conserva molts indrets que l’arquitecte va freqüentar durant els setze anys en què hi va viure abans de marxar a Ba...


LICITACIÓ DELS SERVEIS DE BAR (GUINGUETA) I RESTAURANT (1.292.650)\nLICITACIÓ DELS SERVEIS DE BAR (GUINGUETA) I RESTAURANT (MITJANÇANT FOOD TRUCKS) A L’ESPAI DE LA GUINGUETA DE LA BLAVA PER A L ’ESTIU 2021\nConsell Comarcal de l'Urgell: L'objecte del contracte és la prestació del servei escolar de menjador, amb caràcter reservat per Centres Especials de Treball d'Iniciativa social, a diferents centres públics d'educació infantil, primària i secundària de la comarca de l' Urgell en la modalitat de cuina al centre o càtering, per al curs escolar 2020-2021, d'acord amb les competències que exerceix el Consell Comarcal de l' Urgell per delegació de la Generalitat de Catalunya.\nAyuntamiento de Ullastrell: Contractació per procediment obert simplificat sumari del contracte de naturalesa especial per a l'explotació de la barra del bar de la Festa Major d'Ullastrell any 2020\nConsell Comarcal del Berguedà: Servei de menjador amb modalitat de càtering (menús i monitoratge) i transport a les escoles:- Lot 1: La Valldan de Berga (elaboració menús, transport i monitoratge)- Lot 2: Princesa Làscaris de Casserres (elaboració menús i transport)- Lot 3: Gira-sol de Montmajor (elaboració menús i transport)\nAyuntamiento de Monforte de Moyuela: Arrendamiento Bar y Multiservicio\nMinisterio de Derechos Sociales y Agenda 2030: Servicio de cafetería-comedor y venta automática mediante máquinas expendedoras en el edificio del Pº del Prado nº 18-20 de Madrid.\nEn los últimos 5 años Ayuntamiento de Roda de Ter ha adjudicado 1 licitación de "Hostelería y restauración" por un valor de 0 euros.\nInforme de licitaciones de hostelería y restauración adjudicados por Ayuntamiento de Roda de Ter en el último año


Ici et ailleurs - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSonimage / Société des Etablissements L. Gaumont\nIci et ailleurs és una pel·lícula francesa dirigida per Anne-Marie Miéville i Jean-Luc Godard, dirigida el 1974 amb imatges de 1970.\nGodard, Miéville i Gorin (també coneguts com a "Dziga Vertov Grup") examinen les vides paral·leles de dues famílies - una francesa, i una palestina, fent servir una combinació exploratòria de pel·lícula i vídeo.\nAnne-Marie Miéville i Jean-Luc Godard reben el 1970 un encàrrec del Comitè Central de l'Organització per a l'Alliberament de Palestina (OLP) de fer una pel·lícula sobre el camp palestí d'Amman a Jordània. Després del «Setembre Negre», el projecte de pel·lícula signat pel grup Dziga Vertov i titulat "Fins a la victòria" es deixa de costat. Quatre anys més tard, reprenen aquestes imatges amb el títol "Ici et ailleurs" i, entre altres, noves traduccions de l'àrab parlat pels protagonistes filmats en aquell temps deixen veure una realitat manipulada a diversos nivells.\nuna famosa plena de verí crítica (francès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ici_et_ailleurs&oldid=22123059»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 oct 2019 a les 13:29.


Cumbres Borrascosas (CB) • Ver tema - Vilas, Manuel - Ordesa\nVilas, Manuel - Ordesa\npor Maese » 03 Jul 2018, 09:56\nlbbDown v1.0.1.0 (16/03/2020) Reponedor 4 19551\n¿SOLO ES PREOCUPACION? 7506utopia 6 23903\n¿Qué os gustaría leer en el próximo club de lectura? selenevanov 9 25756


Noticias del 01/04/2014\nVALENCIAPLAZA.COM · Esta decisión, aprobado con los votos a favor del Gobierno local (PSOE y libertales) y rechazada por la oposición\nXIMO AGUAR · La Comunitat Valenciana sigue a la cola de las autonomías, pero es la que mayor reducción ha logrado en el último año, casi un 25% más que el resto de CCAA\nHelga Schmidt, atropellada por una furgoneta en Viena\nVP CONFIDENCIAL · La intendente del Palau de les Arts se reincopora con molestias\nEl Consell espera ahorrar un 20% sacando a concurso la luz\nVALENCIAPLAZA.COM · El pliego, que no incluye un precio base de salida, solo tendrá un año de duración por la variabilidad del mercado eléctrico\nVALENCIAPLAZA.COM · Juan María Calles ha pedido la baja ante el "ultimátum" que le ha planteado el grupo socialista\nVALENCIAPLAZA.COM · Alexis Marí considera que el tripartito se ha convertido en un discurso insuficiente\nEl Ayuntamiento debe pagar parte de la extra de Navidad de 2012\nLa Sociedad Proyectos Temáticos, condenada a pagar 3,3 millones al Hércules\nVALENCIAPLAZA.COM · El Juzgado número 4 de Alicante ha condenado a la empresa pública a abonar 3,3 millones que le reclamaba la entidad alicantina en concepto de patrocinio por los ejercicios 2010-11 y 2011-12\nLa Sociedad Proyectos Temáticos, condenada a pagar 3,3 millones al Hércules CF\nVALENCIAPLAZA.COM · El conseller de Economía ha apuntado que el coste puede estar en un miilónd euros solo en volver a ponerlo y siguen planteándose la pintura\nCARLOS AIMEUR · El Museo de Historia de Valencia tiene toda su maquinaria estropeada pero los recortes impiden repararla\nDocumentales de rock:\nun género en auge suena en Espai Rambleta\nEDUARDO GUILLOT · La segunda edición de Rambleta Docs incluye un día dedicado a la música, en el que se estrenarán los 'rockumentales' 'The Punk Singer' y 'El peor Dios'\nLa Generalitat lanzará\nsu ley de mecenazgo\nLos chefs valencianos se decantan por la universidad pública para el grado de Ciencias Gastronómicas\nLa UV (también) tiene\nsu propio proyecto de grado en gastronomía\nEUGENIO VIÑAS · La Federación de Hostelería y Florida Universitaria iniciaron su proyecto hace tan solo 15 días\nShangai, Miami o Londres, ciudades con fases previas del Concurso Internacional de Paella de Sueca\nCULTURPLAZA.COM · los utensilios e ingredientes, como el arroz, se exportarán desde Sueca siempre que sea posible\nLa UV (también) tiene su propio proyecto de grado en gastronomía\nEl Museo Lladró acoge 'El baile' de Joaquín Sorolla\nCP · Paralelamente se amplía la colección de porcelana histórica Valenci\nLa web de citas OkCupid pide boicotear Mozilla por la oposición al matrimonio gay de su CEO\nVALENCIAPLAZA.COM · El popular sitio de citas OKCupid ha tratado de disuadir a sus usuarios de acceder a su página web a través del navegador Mozilla Firefox. El sitio dice que la medida es una respuesta a la oposición del nuevo jefe ejecutivo de Mozilla, Brendan Eich, al matrimonio ga\nUralita rebota con fuerza y volumen\nVALENCIAPLAZA.COM · Se trata de la quinta sociedad cotizada de inversión en el mercado inmobiliario en llegar al parqué\nEl megafondo noruego, Bankia y La Caixa, atrapados en cuotas de CAM\nLUIS A. TORRALBA · Son tres de los 50.000 inversores que perderán el dinero invertido tras el anuncio de la Fundación CAM de amortizar las 'acciones' de la extinta caja alicantina\nElecnor se posiciona en el Mercado Alternativo de Renta Fija (MARF)\nTecnocom emitirá bonos en el MARF\nLos fondos de inversión elevarán su patrimonio durante este año\nLa bolsa española dispara su negociación trimestral hasta niveles máximos de 2011\nVALENCIAPLAZA.COM · El parqué bursátil negoció de enero a marzo de este año más de 190.000 millones de euros, un 17,5% más que en el mismo periodo del pasado ejercicio\nLa FED pone deberes al Santander\nPABLO LOZANO ROJAS * · "Estarán entre las cinco primeras profesiones más demandadas en todo el mundo..."\nLa jerarquía patronal cierra filas en torno a José Vicente Morata\nA. M. / FOTO: FOTOAGENCIA VALENCIA · (FOTOGALERÍA)\nLa SGR vuelve al negocio financiero\nVALENCIAPLAZA.COM · La Sociedad de Garantía Recíproca (SGR) de la Comunitat Valenciana retoma su actividad año y medio después de su paralización\nCarlos Bertomeu, el valenciano que más sabe de aviones, se queda con Air Nostrum\nVALENCIAPLAZA.COM · Empresas de capital riesgo como Piton capital, Profounders o Accel Partners son algunos de fondos que se reunirán en Londres con la aceleradora valenciana\nVALENCIAPLAZA.COM · El acuerdo tendrá vigencia hasta 2018 y contempla 985 jubilaciones parciales que serán cubiertas por nuevos contratos\nVALENCIAPLAZA.COM · Este sindicato ha sido el único de los seis presentes en el comité de empresa de RTVV que votó en contra del acuerdo alcanzado con la empresa el 23 de marzo\nFamosa continúa su inmersión digital abriendo su nueva tienda online\nE. PASTOR · La presidenta de la Sareb, Belén Romana, ha señalado que la inversión de 100 millones de euros en toda España se encarca en una estrategia para dotar de mayor valor a los activos del 'banco malo'\nVALENCIAPLAZA.COM · La presidenta de la Sareb ha apuntado a que los detalles del régimen retributivo de la Sareb se conocerán "en próximas días"\nLa Sareb terminará este año 370 viviendas en territorio valenciano para ponerlas a la venta\nVALENCIAPLAZA.COM · El nuevo modelo de negocio será impulsado por los hijos del maestro repostero Paco Torreblanca\nVALENCIAPLAZA.COM · Tienen como novedades su diseño cuidado, la conectividad, la rapidez de disparo y la facilidad de uso\nApple pondrá en marcha la fabricación "masiva" del iPhone 6 en el mes de mayo\nLos consumidores se rebelan contra la receta saludable de las nuevas galletas Príncipe\nVALENCIAPLAZA.COM · La indignación ha llevado a la recogida de firmas ante la nueva fórmula en Change.org\nPABLO LOZANO ROJAS * ·\nVALENCIAPLAZA.COM · La lista de los alimentos que pueden producir alergia en los menores asciende hasta 120, aunque las más comunes son a la leche, al huevo y a los frutos secos\nVP · Los nutrientes de origen vegetal son los más beneficiosos para un envejecimiento saludable\nLos médicos proponen que se pague por un "mal uso" de la sanidad\nVP · Se plantea cargar la asistencia a Urgencias en lugar de al centro de salud o no ir a recoger pruebas diagnósticas\nLas carencias de la plantilla del VCF siguen a pesar de la revolución\nJ. C. ALARCÓN · Los nuevos fichajes hasta ahora no cumplen las expectativas y únicamente Keita da el nivel requerido\nEl Levante vence en Granada y da un gran paso hacia la salvación\nPLAZADEPORTIVA.COM · El conjunto granota venció por 0-2 gracias a los goles de David Navarro y Pedro López\nEl primer paso hacia la final se da en la Fonteta\nPD · Valencia Basket recibe al Nizhny ruso con el objetivo de sacar renta suficiente para el encuentro de vuelta\nLlegó la hora de enseñar las cartas\nH.GÓMEZ · Tanto el entorno de la Generalitat como el de Bankia han deslizado en los últimos meses la seridedad de dos inversores que hoy deben demostrar su potencial. La duda reside en saber si Salvo apadrinará una oferta\nHÉCTOR GÓMEZ · La Fundación ha hecho oficial que tras cerrar la primera fase del proceso han recibido siete ofertas que se analizarán durante las tres próximas semanas para elegir a los inversores\nJOAQUIM CLEMENTE · "Cuando se ha planteado un proceso ordenado y con garantías, al uso de las grandes operaciones corporativas se ha roto el tópico de que el Valencia no le interesaba a nadie"


Diògenes de Babilònia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n150 aC (89/90 anys)\nvalor desconegut – 150 aC\n← Zenó de Tars – Antípater de Tars →\nfilòsof, astròleg, diplomàtic\nCrisip de Soli i Zenó de Tars\nApol·lodor el Gramàtic, Mnèsarc, Carnèades, Paneci de Rodes, Crates de Mal·los, Antípater de Tars i Dardà\nDiògenes de Babilònia o Diògenes Babiloni （en grec Διογένης) va ser un filòsof estoic nascut a Selèucia, que era a Babilònia, d'on li va venir el seu renom, aplicat per distingir-lo d'altres filòsofs anomenats Diògenes i especialment de Diògenes de Selèucia.\nEs va educar a Atenes amb Crisip de Soli, i va succeir a Zenó de Tars com a cap de l'escola estoica d'Atenes. Va participar en l'ambaixada enviada pels atenencs a Roma el 155 aC formada per tres filòsofs, ell mateix, Cameades i Critolau. Aquests tres filòsofs durant la seva estada a Roma van pronunciar molts discursos, tant en privat com en públic, sobretot davant del senat. Diògenes va ser alabat per la seva audiència per la seva forma de parlar mòdica i temperada. Segons Llucià de Samosata va morir als 88 anys, cap el 151 aC. Ciceró va dir d'ell que era un gran estoic (magnus et gravis stoicus).\nVa deixar els següents escrits, tots els quals s'han perdut:\nSobre la deessa Atena, on explicava el naixement de la deessa per principis fisiològics.\nΠερὶ τοῦ τῆς ψυχῆς ἡγημονικοῦ.\nΠερὶ φωνῆς, que sembla que tractava de la filosofia del llenguatge.\nΠερὶ εὐγενείας, o sobre el fet de ser aristòcrata de naixement.\nΠερὶ νομων, en diversos llibres.\nHi ha diversos passatges de Ciceró dels quals es pot deduir que Diògenes va escriure més llibres sobre altres temes, però se'n desconeixen els títols.\n↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 1020.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Diògenes_de_Babilònia&oldid=26519109»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 març 2021 a les 11:36.


El fi d’any de diversos països. — Cada país té les seves pròpies tradicions per a desitjar felicitat per a l’any vinent. Tots els éssers humans, sense importar la raca, la nacionalitat i les creences comparteixen la celebració d’un nou any ple de felicitat, salut, prosperitat i metes a aconseguir. Per aconseguir aquest fi tots els països tenen les seves pròpies tradicions [...]\nL’Arxiu Comarcal reconeix la premsa e... — Dijous dia 19 de desembre, l’Arxiu Comarcal va organitzar un acte de reconeixement a la premsa escrita de la comarca, per a la seva important tasca de preservació de la memòria històrica i col·lectiva. Actualment, a la nostra comarca existeixen 6 publicacions: el setmanari d’informació comarcal Nova Conca i les revistes d’informació local de Belltall, [...]\nPessebre Vivent de l’Espluga — Un grup de joves migrants acollits a la Conca s’incorporen al muntatge del Pessebre Vivent. El Pessebre Vivent de l’Espluga ha arribat a un acord amb la Fundació Diagrama per incorporar un grup de joves migrants acollits a Barberà de la Conca entre l’equip de muntatge de les representacions d’aquest 2019. En total, una quinzena [...]\nEl Cant de la Sibil·la. — El Museu de la Vida Rural i el Monestir de Poblet han unit esforços per tal de representar el Cant de la Sibil·la a l’interior de la basílica de Santa Maria de Poblet. Una jornada dedicada al cant tradicional dels dies de Nadal i les cançons de la vida rural. Serà el pròxim diumenge 29 de desembre i a [...]\nArxius Selecciona el mes gener 2020 desembre 2019 novembre 2019 octubre 2019 setembre 2019 agost 2019 juliol 2019 juny 2019 maig 2019 abril 2019 març 2019 febrer 2019 gener 2019 desembre 2018 novembre 2018 octubre 2018 setembre 2018 agost 2018 juliol 2018 juny 2018 maig 2018 abril 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 novembre 2017 octubre 2017 setembre 2017 agost 2017 juliol 2017 juny 2017 maig 2017 abril 2017 març 2017 febrer 2017 gener 2017 desembre 2016 novembre 2016 octubre 2016 setembre 2016 agost 2016 juliol 2016 juny 2016 maig 2016 abril 2016 març 2016 febrer 2016 gener 2016 desembre 2015 octubre 2015 setembre 2015 agost 2015 juliol 2015 juny 2015 maig 2015 abril 2015 març 2015 febrer 2015 gener 2015 desembre 2014 novembre 2014 octubre 2014 setembre 2014 agost 2014 juliol 2014 juny 2014 maig 2014 abril 2014 març 2014 febrer 2014 gener 2014 desembre 2013 novembre 2013 octubre 2013 setembre 2013 agost 2013 juliol 2013 març 2013 febrer 2013 gener 2013 desembre 2012 novembre 2012 octubre 2012 setembre 2012 agost 2012 juliol 2012 juny 2012 maig 2012 abril 2012 març 2012 febrer 2012 gener 2012 desembre 2011 novembre 2011 octubre 2011 setembre 2011 agost 2011 juliol 2011 juny 2011 maig 2011 abril 2011 març 2011 febrer 2011 gener 2011 desembre 2010 novembre 2010 octubre 2010 setembre 2010 agost 2010 juliol 2010 juny 2010 maig 2010 abril 2010 març 2010 gener 2010 novembre 2009 setembre 2009 juny 2009 maig 2009 abril 2009 febrer 2009


Arxius de Generalitat - Xavier Serrahima: el racó de la paraula\nSi un pare (o una mare) ho demanen…\nPosted on 11 d'abril de 2013 By Xavier Serrahima\tSense comentaris a Si un pare (o una mare) ho demanen…\nEl magnífic i infal·lible Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, sempre amatent a defensar els més desvalguts —sobretot aquells que consideren la llengua catalana com una molèstia innecessària—, ha dictat una interlocutòria (en espanyol, por supuesto!) que estableix —fonament de dret cinquè— que la Generalitat ha de garantir (tradueixo, ja que la malèvola immersió lingüística…\nLlegeix-ne més “Si un pare (o una mare) ho demanen…” »\nLa síndrome d’Estocolm de CiU\nPosted on 13 de gener de 2012 By Xavier Serrahima\tSense comentaris a La síndrome d’Estocolm de CiU\nCom és prou sabut, la síndrome d’Estocolm és un estat de pertorbació mental que pateix la víctima d’un segrest mitjançant el qual desenvolupa una relació de comprensió i fins i tot d’estimació envers el seu segrestador. En alguns casos, com els de violència de sexe o domèstica, el lligam emocional creat comporta un lligam patològic que…\nLlegeix-ne més “La síndrome d’Estocolm de CiU” »\nL’imperi de la llei o la llei de l’imperi (del cinema)\nPosted on 28 de setembre de 2011 By Xavier Serrahima\tSense comentaris a L’imperi de la llei o la llei de l’imperi (del cinema)\nTal i com estableix qualsevol Codi Civil —i l’espanyol no és pas cap excepció— l’imperi de la llei exigeix que “les lleis només es deroguin per altres de posteriors”. Mentre i tant no es produeix aquesta substitució, les lleis segueixen vigents i, per tant, són d’obligat compliment, tant per als ciutadans com, sobretot, per a…\nLlegeix-ne més “L’imperi de la llei o la llei de l’imperi (del cinema)” »\nEl dia després, i ara què…?\nPosted on 14 de juliol de 2010 By Xavier Serrahima\tSense comentaris a El dia després, i ara què…?\nAquesta és la pregunta que es planteja l’endemà de la més gran manifestació mai protagonitzada per la ciutadania catalana: i ara, què? La resposta és senzilla i complicada alhora. Senzilla, perquè el que ens cal és seguir avançant. Avançant plegats i —sempre que això no comporti renunciar a cap de les nostres legítimes reivindicacions— units…\nLlegeix-ne més “El dia després, i ara què…?” »


ENTRE FILS: PRIMER REGAL DE NADAL\nPublicat per Rosa Giralt a 23:05\nBelén 13 de desembre de 2013 a les 7:50\nQue maravilla de regalo y lo mejor es que te ha alegrado el día!!!!!\nAnimo que este año ya se va terminando, a por todo lo bueno que nos va a traer el año próximo!!!!\nIsabel 13 de desembre de 2013 a les 10:32\nAiisss que me emocionas y sí, cada puntada está hecha con mucho cariño, el hilo rojo es más que una leyenda, un abrazo muy fuerte y molts petons\nFrancesca 13 de desembre de 2013 a les 13:19\nVeus Rosa com sempre hi ha coses boniques a valorar!!!??\nAquest any ja s'acaba i el proper serà plé de noves vivencies, segur que serà un bon any!\nMolts petons i bones festes bonica!\nmaría 13 de desembre de 2013 a les 22:28\nEs la magia de les petites coses!!\nAnims q segur que no durará mes enlla del 31 de desembre\nDigna 14 de desembre de 2013 a les 9:44\nÉs que Isabel s'ha portat. Jo tambè ho he rebut i la veritat que m'ha alegrat molt. Perque això és el que fa l'amistat.\nEsperem que l'any que ve sigui molt millor que aquest que acabem, oi? Jo espero que el meu no sigui pitjor, que ja hem tingut prou.\nLEONOR 16 de desembre de 2013 a les 14:43\nQuina sort que aparegués aquest regal en el moment oportú, no?.


L’IES Pare Arques de Cocentaina presenta un llibre pel seu 50 aniversari | ARA Multimèdia\nAquest llibre commemoratiu mostra imatges de la història del centre i compta amb relats dels alumnes guanyadors del concurs literari del curs 2017/2018 i una memòria de les principals activitats realitzades durant la celebració dels 50 anys del Pare Arques.\nL’IES Pare Arques de Cocentaina ha presentat a la Biblioteca Municipal de la localitat el llibre que commemora els 50 anys del centre. El seu director, Àlex Bertomeu, Marcela Richart, en representació de l'ajuntament, José Cantó, representant de l’AMPA i Pedro Juan Parra i Alejandro Barber, del Departament de Geografia i Història han explicat de què tracta el llibre.\nImatges de la seua història, relats d’alumnes guanyadors del concurs literari del curs 2017/2018 i una memòria de les principals activitats que s’han realitzat per a aquest aniversari són alguns dels continguts.\nA més, es va recordar la figura d'Enric Moltó, antic alumne i professor de Geografia i Història, que va ser l’impulsor d’aquesta celebració, però que malauradament ens va deixar l’any passat.\nPer a finalitzar l’acte, es van regalar exemplars del llibre als assistents


Cadena COPE - Podcast de Apuntes de Cultura Religiosa\nApuntes de Cultura Religiosa - Cadena COPE\nCadena COPE - Podcast de El Espejo\nEl Espejo - Cadena COPE\nCadena COPE - Podcast de La Linterna de la Iglesia\nLa Linterna de la Iglesia - Cadena COPE\nCadena COPE - Podcast de Semana Santa\nSemana Santa - Cadena COPE\nCatalunya Radio - L'ofici de viure\n"L'ofici de viure" és un programa de psicologia pràctica i nova espiritualitat que s'emet els caps de setmana, de 13.00 a 14.00 hores. Amb més de cinquanta especialistes, ofereix eines als oients per aconseguir més benestar emocional. El programa, dirigit per Gaspar Hernàndez, ha estat guardonat amb\nCatalunya Radio - Quadern de notes d'Àlex Rovira\n20 minuts de reflexions sobre creixement personal, a partir del que Àlex Rovira ha vist, sentit i llegit durant la setmana. Horari: Diumenges, a les 13.30 h Àlex Rovira Celma és escriptor, professor d'Esade i conferenciant d'èxit. El seu primer èxit va ser el llibre "La bona sort", del qual és c\nEWTN Cara a cara\nEWTN: Cara a Cara - 4/7/2011\nEscuelas de Misterios se complace en presentar su serie de podcasts. Entre los contenidos de Escuelas de Misterios en su vertiente editorial se encuentran los propios de la corriente esotérica occidental, como Cabala (Kabbalah), Masonería, rosacrucismo, Alquimia, Misticismo, Sufismo y –en general– todas las doctrinas de desarrollo espiritual. Destaca la revista Escuelas de Misterios y los libros publicados, asi como entrevistas a sus autores y expertos en el terreno espiritual. También se pueden encontrar contenidos de los Congresos Internacionales ''''Las Puertas de la Luz - Shaarei Orah'''' y los relativos a la Alta Escuela de Kabbalah de Barcelona, Kaph Resh Yeshiva. Visitenos en www.escuelasdemisterios.es\nJorge Oesterheld, homilas\nJorge Oesterheld, homilías\nLa Puerta Abierta es un programa que abarca los temas de ciencia y misterio\nSuscríbete para poder acceder a todos los audios del programa La Voz de César Vidal.


Idescat. Library Survey. Linyola


Palafrugell ironitza amb 'El Carnaval dels Carnavals' de Platja d'Aro\nL'alcalde de Palafrugell, Josep Piferrer, i David Galceran, del grup de Festes de Primavera, ironitzen en un vídeo penjat per aquesta associació sobre el nom que ha triat Platja d'Aro, "Carnaval dels Carnavals", per la seva rua del proper 29 d'abril.\nTot i que mai mencionen explícitament el nou carnaval platjarenc, el malestar ve generat perquè al Carroussel Costa Brava de Palafrugell, que enguany se celebrarà el 20 de maig i arribarà a la seva 56ª edició, se'l coneix amb el sobrenom de "Carnaval de Carnavals" i, a més, el principal premi que s'atorga a la rua de les Festes de Primavera rep precisament aquest nom.\nFent joc amb la diferència entre "de" i "dels", i sense entrar a fer sang amb el tema, fan palès el malestar generalitzat que hi ha a Palafrugell.


Biblioteca de Roquetes Mercè Lleixà: d’abril 2011\n29 d'abril a les 19.30h: Presentació de la "Biblioteca Digital de Roquetes"\nDintre dels actes de celebració del 4t Aniversari de la Biblioteca, posem en funcionament el nou servei de "Biblioteca Digital de Roquetes".\nLa Biblioteca de Roquetes Mercè Lleixà, des de la seva creació l’abril de 2007, ha recollit, catalogat i digitalitzat tots els documents referents a Roquetes, el seu entorn i la seva gent, amb la voluntat de crear un arxiu digital que conformi la memòria històrica de la nostra població.\nEl nostre objectiu és donar a conèixer aquest fons, i fer-lo accessible a través de la web per a la lliure consulta. En un entorn digital i d’accés universal, oferim informació local, informació de la nostra població, de la nostra gent, de les nostres activitats culturals, econòmiques, socials, polítiques, esportives…etc.\nA través de la web http://bibliotecaroquetes.cat, la Biblioteca de Roquetes Mercè Lleixà posa a la vostra disposició un extens i variat fons digitalitzat. En el moment de la seva presentació oferim accés directe i complert a gairebé 3500 documents, entre articles de premsa, revistes, cartells, fotografies, etc.. d’ entre l’any 1950 i l’any 2011.\nEns complauria poder comptar amb la vostra presència en l’acte de presentació que tindrà lloc aquest divendres 29 d’abril a les 19.30h a l’Àrea Polivalent de la Biblioteca de Roquetes.\nUs adjuntem la invitació.\na 15:49 0 comentaris\n4t Aniversari de la Biblioteca de Roquetes Mercè Lleixà\n"Lo Faixó de la Serp" de Vicky Carles i Carme Julià\nPer sant Jordi, un conte estrafolari\nAhir vam tenir sessió de contes a la biblioteca, dins el cicle de Princeses i prínceps d'avui en dia, vam explicar el conte L'estrafolari conte de sant Jordi, un conte on els papers dels personatges de la llegenda popular es veuen transformats i canviats de tal manera que és tot un exercici saber qui és qui i qui fa de què...\nUn conte original del personal de la biblioteca fet expressament per l'ocasió, en presentació oficial i primícia exclusivíssima!\nVa ser divertit sentir una nova història i en acabar vam poder pintar un cavaller que després es podia vestir amb l'armadura, el casc, l'espasa i la capa, tota una experiència santjordinosa!\nDimecres que ve, l'últim conte del cicles de prínceps i princeses, no us el podeu perdre...\nPoetes de l'Ebre a la Biblioteca de Roquetes\nAhir a la tarda, el col·lectiu Poetes de l'Ebre, va realitzar el tradicional Recital Poètic que fem cada any a la Biblioteca de Roquetes. Aquest any, a més, vam poder comptar amb la presentació de tres llibres, per una banda "Tres clases de frases sin disfraces" del roquetenc Francisco Favà, "Antologia 2010 de Poetes de l'Ebre" i "La Sirena de l'Ebre" de Glòria Fandos.\nLa presentació va anar a càrrec de Sisco Ollé, Regidor de Cultura de l'Ajuntament de Roquetes i de Fèlix Rodriguez, Secretari de Poetes de l'Ebre.\na 16:18 0 comentaris\nPremi Pintura Ciutat de Roquetes 2011\nEl passat 13 d'abril a l'Hort de Cruells es donava el Premi de Pintura Ciutat de Roquetes en la seua 31a edició.\nUn referent que dóna prestigi a Roquetes i als seus artistes.\nAquest any la guanyadora del Premi Local ha estat la nostra estimada companya Mentxu Pérez Llorca per la seua obra "Primavera".\nRicard Terraza Llastarri ha estat el guanyador en la categoria Premi General per la seua obra "Omplint el buit".\nUn merescut premi, moltes felicitats!\nPodeu gaudir de l'exposició de totes les obres presentades al concurs al Casal que hi ha a l'Hort de Cruells fins el proper dia 15 de maig.\nTallers a la biblioteca de Roquetes\nLa setmana passada vam fer dos tallers a la biblioteca, un de ventalls reials i un de fer la mona. Esta setmana molts xiquets i xiquetes estaran tot el dia per casa i és un bon moment per a posar-se a fer manualitats. Ja veureu que no cal moltes coses per a passar una bona estona. Feu com a la biblio, una bona dosi d'imaginació, materials fàcils de trobar i ganes de passar-s'ho bé.\nDe tota manera recordeu que a la biblioteca tenim molts llibres de manualitats i jocs per a fer amb els vostres petits i que estos dies és un bon moment per a treure el xiquet/a que porteu dins i xalar de valent, no els connecteu tot el dia a la tele i embruteu-vos les mans!\nAquí teniu alguns exemples de llibres interessants:\nI encara alguns enllaços plens de sorpreses...\nEl nou llibre d'Albert Espinosa, "dedicat a tots aquells que volen seguir sent diferents i lluiten contra aquells que desitgen que siguem iguals"\nEl dia que la seva xicota el deixa, en Dani rep la trucada d’un pare desesperat que li demana que trobi el seu fill de 10 anys. Accepta el cas el mateix moment que la noia el deixa sol al pis amb un cop de porta. I s’embarca en una aventura que el durà fins a Capri, una illa que li portarà records de moments i personatges crucials de la seva infantesa. Així, mentre mira de trobar el nen perdut, reflexionarà sobre la vida, la història d’amor amb la seva parella i les coses que realment importen\nnovetats Diada de Sant Jordi 2011\n“La caçadora de cossos” és una novel·la molt crua, amb un llenguatge despectiu i vulgar en algunes ocasions que evoquen el dolor d’una protagonista que adopta una fantasia sexual, molt masculina, sense límits. Una dona que fuig de les seves carències afectives per mitjà del sexe.\n"La casa cantonera"Dues germanes es retroben per repartir-se les poques coses que en morir els ha deixat la mare. Feia més de vint anys que no es veien. Una veïna de tota la vida les acompanya per les rescloses estances de la casa i els petits objectes els desperten els records. El vincle de la vida passada s'imposa com un malson al seu desig de fugir, de tornar al món quotidià conegut i controlat. Retingudes per preguntes que mai no s'han respost, queden atrapades en una teranyina asfixiant. L'empremta de la mare ressorgeix i il·lumina dolorosament els racons foscos de les seves vides.\n"La terra de les coves pintades", la sisena i última entrega de la saga Els fills de la terra, de l'escriptora nord-americana Jean M. Auel, ha sortit a la venda a tot el món, un llançament que tanca una de les sèries més conegudes i de més èxit de la història del món editorial.\n"Chico de ojos azules"Sorprèn que l'autora capaç d'ordir una faula amable i feliç com Chocolat s'atreveixi ara amb aquesta novel·la inquietant concebuda com un thriller psicològic. Utilitzant l'estructura de les xarxes socials, Harris crea una novel·la epistolar 2.0 que indaga en la trastornada mentalitat del noi del títol, perdut entre la realitat i la ficció.\n"Donetes"Les quatre germanes March s'estan fent grans mentre el seu pare és a la guerra. La seva mare, la seva tia rica i els seus veïns, els Laurence, són testimonis de la vida de les quatre noies que, de mica en mica, deixen de ser nenes per convertir-se en dones. Les germanes March passen el trànsit de la infantesa a l'edat adulta vivint, sentint i patint tots els contratemps, que encara avui, més de cent anys després, les noies de tot el planeta reconeixen en aquest llibre, que ja és un clàssic. La seva autora, Louisa May Alcott es va basar en les pròpies experiències de la seva família per escriure un relat meravellós que és un cant a l'amistat, la solidaritat, l'amor i la passió per l'art i les petites coses\nRecital Poètic a càrrec de Poetes de l'Ebre\na 15:01 0 comentaris\nDel 5 d'abril al 6 de maig\nEl poder plasmar un estat d’ànim, una reacció, un moment, una forma de vida o simplement el tenir l’oportunitat de poder repetir cada cop que tu vols el visionat d’una imatge que sens dubte pot ser la més important, té un valor incalculable.\nTot això i molt més ha estat la base d’unes jornades que serviran, a través dels seus resultats, per que més enllà d’una exposició, d’una mostra, d’unes fotos, siguin el producte del treball i de l’esforç d’un magnífic grup.\nNo ha estat fàcil, però tampoc complicat, intens i al mateix temps didàctic; de ben segur que ara paraules com obturador, iso, profunditat de camp, ràfega, macro, gran angular, longitud focal, mono-peu, ccd…ja no seran desconegudes per a més persones.\nL’objectiu ha estat la introducció i aprenentatge sobre la fotografia amb fórmules senzilles per treure el màxim rendiment a les fotografies aplicant els coneixements més bàsics. Crec que junts hem aprés a mirar i a veure les coses de manera molt diferent començant des de la base sense complicacions i obtenint un òptim coneixement i bons resultats en diferents situacions; sempre prioritzant l’aprenentatge a través de la pràctica. Aquest curs ha estat adreçat a totes aquelles persones amb un mínim o sense cap tipus de coneixement fotogràfic i per a tota mena de càmeres (digitals compactes, reflex).\nPotser lo millor seria preguntar als protagonistes sobre aquesta experiència en que a través de les seves càmeres han aprés a veure (i no a mirar) amb propietat totes les coses que ens rodegen per després aportar amb una visió íntima i personal, un toc únic a les seves imatges.\nPer acabar, i per no acaparar el protagonisme que mereixen aquests nous “fotògrafs” en potència, voldria recordar que cada fotografia tot i que depèn de la tècnica, del tipus de càmera, de la llum i altres coses més que ara no toca parlar-ne, l’hem de visionar primer a la nostra ment per després executar-la amb el cor, segurament cada cop que s’apretarà el disparador, aquesta serà sense cap tipus de dubte per a nosaltres, la millor fotografia del món.\nEl passat mes de maig (2010), l’Ajuntament de Roquetes engegava un curs d’iniciació a la fotografia; un curs de trenta hores impartit per Antolí Ortiz (fotògraf i cap de programació d’Antena Caro) al Casal de Joves.\nMolts de nosaltres no teníem massa idea de com prendre un bon enfoc, no havíem sentit mai a parlar de la regla dels terços i molt menys d’un obturador!\nAvui podem dir que tenim unes nocions bàsiques sobre la fotografia.\nHem fet sortides de camp, fotos nocturnes, bodegons, hem treballat els horitzons… Tot això gràcies a la dedicació d’un professor que ens ha guiat, ens ha treballat les fotografies que hem pres i ens ha orientat per veure les coses d’una manera diferent.\nAvui us presentem una petita mostra del que ha estat el nostre treball durant el curs.\nEsperem que us agradi i us animem a aprendre’n.\nNOTA: Dissabte 14 de maig de 2011, s’enceta el nou curs d’iniciació a la fotografia.\nInformació i inscripcions: Ajuntament de Roquetes , 977 501 511\na 12:50 1 comentaris\nDivendres 15 d'abril a les 19.30h: Presentació del llibre de Mn Joaquim Blanch Bahíma\na 17:28 0 comentaris\nDivendres 15 d'abril "Fem la mona"\na 16:24 0 comentaris\nPresentació del llibre "Roques del Port"\na 16:49 0 comentaris\nMoltes felicitats Mentxu!\nAvui, la nostra Mentxu, fa anys,\ni tot el l'equip de la biblioteca li desitgem un feliç aniversari.\nAquí t'esperem els voluntaris per bufar les espelmes\na 15:21 1 comentaris\nAvui hem explicat el conte "La princesa malalta", un conte tradicional dels Andes d'Amèrica, que ens explica com l'amistat entre dues noies permet superar totes les dificultats.\nVinga que s'apropa Sant Jordi, i hem de tenir el nostre llibre de prínceps i princeses acabat!\nLa princesa del conte d'avui vivia prop dels Andes, i tenia la pell moreneta, la faldilla de fulles, i flors al cabell, mireu, mireu...\nAvui des de la biblioteca hem anat a l'escola de Roquetes a donar-los un cop de mà. En concret, als i les alumnes de 3r. curs, que estan fent una recerca sobre les 7 meravelles del món antic.\nHem pogut parlar de l'arqueologia, les fonts clàssiques d'informació, i hem posat data i unes quantes anècdotes sobre cadascuna de les meravelles que molts dels alumnes ja reconeixien només de veure'n el dibuix.\nLa col·laboració de les biblioteques i els centres educatius ha d'anar més enllà de fer simples visites, cal posar a l'abast tots els recursos disponibles, de manera recíproca, sobretot ara, en temps difícils, però també més enllà: és una bona dinàmica!\nBona recerca nois i noies de tercer!\na 15:54 0 comentaris\nEs tracta de l'adaptació de "Little Women" de Louisa May Alcott que treu Lumen (Random House Mondadori), amb les boniques il.lustracions de l'Ignasi.\nUna nova interpretació d'un clàssic i un llibre per mirar i remirar per als amants dels àlbums il.lustrats.\n"Donetes" / "Mujercitas"\n29 d'abril a les 19.30h: Presentació de la "Biblio...\n4t Aniversari de la Biblioteca de Roquetes Mercè L...\n"Lo Faixó de la Serp" de Vicky Carles i Carme Juli...\nSi tu me dices ven lo dejo todo... Pero dime ven d...\nDivendres 15 d'abril a les 19.30h: Presentació del...\nDimecres 6 d'abril propera trobada de l'Entre Nosa...\nQui vol un príncep d'avui en dia?


Segons els resultats de la 10a edició de Merco Talento La Fageda figura com la 4a millor empresa alimentària a l’Estat per treballar-hi.\nEn el rànquing general, se situa a la posició 62, en l’edició de l’any passat ocupava el lloc 96.\nMés informació fitxa tècnica Merco 2015


Avituallament a Mas Martinet\nLes inscripcions per la IV de la Marató del Priorat, que enguany tindrà lloc diumenge 1 d’octubre, ja estan obertes. Durant les primeres setmanes, el preu de la cursa és de 40 euros per als corredors de la Marató i 34 euros per als de la Mitja. La bossa del corredor de la #PrioratWineRun inclou una ampolla de vi de la Cooperativa Falset Marçà i una samarreta tècnica Nike, a més de vals de descompte i obsequis diversos.\nLa participació es pot formalitzar a través de la pàgina web www.maratodelpriorat.com i a través de l’apartat “Inscripcions“. Cal recordar que cada any es demana als participants que ho facin disfressats i, si és possible, amb motius relacionats amb la vinya i el vi. De fet, una de les categories dels premis reconeix la millor vestimenta. Hi ha la possibilitat de formalitzar la inscripció en grup, una modalitat que en les últimes edicions ha anat a l’alça perquè els participants de la Marató del Priorat no només gaudeixen de la cita esportiva, sinó també de la vessant lúdica i festiva.\nL’any passat, més de mig miler de corredors van participar a la Marató del Priorat, i es van comptabilitzar runners"> de fins a 10 països diferents. L’Associació Dracsrunners -organitzadora del certamen- confia superar la xifra d’inscrits el proper diumenge 1 d’octubre, fent una aposta per les activitats culturals i lúdiques amb la idea que en puguin gaudir tant els corredors, durant el recorregut, com els acompanyants.\nLa Marató del Priorat és l’única cursa del país que permet gaudir en directe de la verema i tastar els grans vins del Priorat als punts d’avituallament. De fet, la sortida comença a l’interior de la Catedral del Vi de Falset, la Cooperativa Falset Marçà. El celler de la DO Montsant és també el punt d’arribada i on se celebra la festa final amb arròs del tros, actuacions musicals, visites teatralitzades i activitats per als més petits.\nPer la quarta edició, hi ha confirmada la participació de 18 cellers de la DO Montsant i DOQ Priorat, entre els quals destaquen el d’Àlvaro Palacios i Mas Martinet a Gratallops. Un any més, els elaboradors serviran grans vins durant el recorregut, als punts d’avituallament habilitats, però també aigua, begudes isotòniques, fruita, pernil i altres sorpreses gastronòmiques. Relació de cellers participants:\nLa Marató del Priorat vol esdevenir una cita esportiva de referència en el sector esportiu i enològic del país, i un exemple d’equilibri entre el paisatge, cultura, art i esport. La cursa esportiva convida a fer enoturisme per una de les comarques catalanes amb major atractiu paisatgístic.


No és necessari, sempre que s’opti per farines integrals.\nMoltes dietes proposen reduir la ingesta d’hidrats de carboni, nutrients majoritaris de la pasta, el pa o l’arròs. Tanmateix, com indica l’Escola de Salut Pública de Harvard, la quantitat d’hidrats és menys important que la seva qualitat. En les farines refinades, per exemple, s’elimina el germen i el segó –les parts del gra que aporten la fibra i són més riques en nutrients–, i només es manté l’endosperma. Aquest està format per midó que, quan s’ingereix, es transforma en glucosa i produeix pics de sucre en sang, i això obliga el pàncrees a treballar més per a produir insulina. Si aquest procés es repeteix constantment, el cos necessitarà més quantitat d’insulina (els alts nivells de la qual afavoreixen l’acumulació de greix corporal) per a aconseguir que baixi la glucosa.\nAl contrari que les farines refinades, els cereals integrals no es relacionen amb l’increment de pes, però sí amb un risc més baix de diabetis de tipus 2, malalties cardiovasculars i mortalitat. És a dir, la pasta, l’arròs o el pa es poden consumir en aquest tipus de dietes, sempre que siguin integrals.


EL MEU POBLE: El riu Belcaire\nRiu Belcaire al seu pas per el paratge dels Xops.\nRiu Belcaire al seu pas per el molí vell.\nCom diuen ací al poble i als pobles per on passa aquest meravellós riu: "El riu Belcaire que quan no porta aigua, porta aire". I no s´equivoquen, però, aquesta vegada porta aigua encara que no siga una de les voltes en que arrasa amb tot el que es creua al seu davant. Ací deixe unes precioses imatges del nostre riu, que rega les fèrtils hortes del nostre municipi i dona vida a tantes espécies tant vegetals com animals.\nMn. Ignasi 1 d’abril de 2011, a les 9:39\nI xq´el riu no arriva al poble? (El riu si, l'aigua no).\nDavid 3 d’abril de 2011, a les 17:40\nAçò, té una "fàcil explicació" resulta que quasi tot el recorregut del riu Belcaire, està també de forma subterrània i tot aquest riu subterrani desemboca al paratge de Sant Josep. Per això al riu més o menys a l´altura del nucli urbà del nostre poble hi ha els anomenats popularment com "emgolidors" que són com una espécie de filtres que fan que ens punts concrets del nostre riu de sobte desaparega l´aigua i pareix que ahí s´acabe però tota aquesta aigua es filtrada, per el riu Subterrani i per això, encara que moltes voltes el riu no passe per el nucli urbà podreu comprovar que a la Vall d´Uixó en concret a la font de Sant Josep el riu torna a apareixer amb tota la seua força.\nEl passat divendres, vaig decidir explorar una par...


Binéfar Allotjaments vacacionals - Aragó, Espanya | Airbnb\nLloguers vacacionals a Binéfar\nEls allotjaments vacacionals més ben valorats a Binéfar\nL' HORTL'Hort es un estudio en un ambiente tranquilo donde podrás disfrutar de la naturaleza y de lugares de gran belleza e interés natural (Congost de Montrebei, Pantano de Santa Ana, Embalse de Barasona, Panillo...)\nHabitatge al districte de Molino, Monzón.Piso en barrio tranquilo, a 5 minutos del centro andando. Es un primer piso con ascensor. Piso y bloque moderno. Con calefacción y cocina y baño completamente equipados. La habitación para dormir es pequeñita, puedes mirar las fotos para hacerte una idea, tiene una cama individual y otra cama que se puede sacar de debajo, un armario, un escritorio con una silla, una TV y otra silla. Si tienes alguna duda puedes escribirme antes de reservar.\nApartament sencer · 8 hostes · 0 llits · 1 bany\nAllotjament Rural Peralta (Huesca)Allotjament rural al Prepirineu aragonès, moblat i en perfectes condicions. Ideal per gaudir del turisme rural de la zona, amb excel·lents vistes i atraccions. Hi ha visites guiades i excursions gratuïtes en 4x4. Es pot visitar el salinar, el castell de la mora, la platja fòssil, el santuari s jose de calasanz, entrar al túnel del temps a l'oficina del meu pare, barranc de gabasa, naixement del riu Sosa, el poble medieval de calasanz...\nEquipament i serveis que triomfen als allotjaments vacacionals a Binéfar\nAltres allotjaments vacacionals fantàstics a Binéfar\nCasa natural Somontano\nCasa Rural La Era Juanico. Casa sencera.\nVeus un arbre des de la finestra del dormitori\nCasa de l'Aneta\nLa casa de la tia, Albelda, Huesca\nMy Little Buhardilla\nEstaña : Casa Borras, le silence est un luxe\nLloret de Mar211 km\nCosta Brava229 km


Alguna vegada us heu alegrat de la mort d'algu? - Fòrums - Racó Català\n11.12.2018 21.36 h \nJa sigui per vengança o por mania a aquella persona li heu dit que un familiar seu es va morir i us heu enrigut... ja se que de primeres aixo es molt lleig, pero jo crec que quan estas enfadat dius coses que realment no penses i despres t'en empenedeixes.\nVosaltres ho heu fet?\ncostaroja1.599 3 955 1.902\n11.12.2018 22.13 h \nSi, de molts( familiars no) personal públic\nI espero viure el suficient per celebrar molts d' altres\n▴#10043883  0  1\n11.12.2018 22.21 h \nI això t'importa?\n▴#10043883  1  0\n11.12.2018 22.23 h \nCada unionista en una festa.\n▴#10043883  2  2\n11.12.2018 22.34 h \nPerò a veure, quin és el cas que t'interessa exactament, el d'alegrar-se'n de la mort d'algú, o el d'alegrar-se'n de la mort del familiar d'algú, perquè són coses diferents.\n11.12.2018 22.37 h \nDe jutge filldeputa n'ha caigut més d'un en els últims mesos, però no m'en alegre, pensant-ho bé hauria estat millor vore'ls vius amb una Catalunya independitzada.\nAixí que recordi només de la mort d'en Fraga.\n▴#10043883  2  0\ncristinon26.967 9 40 1.483\n12.12.2018 03.24 h \n▴#10044009  0  0\nAlegrar-me no sé, però alguna em pareix molt bé.\n12.12.2018 00.10 h \nHome és clar, però no es pot dir perquè no hi ha llibertat d'expressió, i et voto negatiu perquè ets massa subnormal.\n▴#10043883  3  0\n12.12.2018 03.30 h \nEn Gabriel García Márquez. 100 años de soledad i la literatura en castellà en general es insuportable excepte el Quixot.\nEl que el va seguir.\n12.12.2018 08.49 h \nMachado, Vicent Blasco Ibañez, Alexandre, Pablo Neruda, Mario Benedetti....insuportables? O tens un criteri literari precari o, directament, n'eres un ignorant.\n▴#10044144  3  0\n12.12.2018 08.05 h \nSempre tinc un benjamí de cava a la nevera per obrir-lo el dia que la palmi en Serrat.\n▴#10043883  2  1\n12.12.2018 08.41 h \nJo normalment sento tristesa que no l'hagin estirat abans o que se n'envagin sense pagar els seus crims... Franco, Pinochet, Mao... etc\n12.12.2018 08.50 h \nEm sembla que ningú fins ara ha entès el fons del què planteja, que és d'una psicopatia esfereidora, no pas per ser deficient mental, que també ho és. No està pas preguntant si us heu alegrat de la mort d'un enemic com tots esteu responent (i a més rotllo Fraga, jutges de l'AN, etc), sinó que et ve un conegut, us diu en persona que s'ha mort un familiar seu, i A LA SEVA PUTA CARA ES FOT A RIURE!! I encara es pregunta perquè la gent l'ignora... No és pas que el noi sigui retardat mental, és que és un puto psicòpata! Hauria de ser tancat a un centre perquè em sembla fins i tot perillós. Deixeu de seguir-li el joc. Potser un dia es troba "enfadat", li clava el ganivet a a algú, però després ja se'n penedirà, que no passa res...\n12.12.2018 09.09 h \n▴#10043883  0  0\n12.12.2018 11.25 h \nI tant! Un dels dies més sonats, el 20 de novembre de 1975. Com corria, el xampany (aleshores se'n deia així). I n'hi ha més.\n12.12.2018 11.28 h \nL'últim que esperava que entrés en aquest fil\n▴#10044298  0  0\n12.12.2018 16.33 h \n▴#10044300  0  0\n12.12.2018 12.04 h \n12.12.2018 17.27 h \n12.12.2018 17.51 h \nUn que volava, per exemple.\n▴#10044581  0  0\nDevia ser surrealista tota aquella època. Quina sort que tens d'haver-ho viscut.\n▴#10044602  0  0\n12.12.2018 18.45 h \nSort, no ho tinc clar. Això sí, m'ha ajudat a entendre què és el feixisme. I m'ha ensenyat que s'ha de combatre. Sempre. Sense excusa.\n▴#10044608  0  0\n12.12.2018 12.14 h \n12.12.2018 12.37 h \nEl títol i el contingut no van a l'hora...\nAlgú ja ho ha dit...el que dius és fortet i molt greu ha de ser el cas perquè una persona normal pensi el que dius que vas fer.\nRiure's de la mort d'algú de la manera que expliques... en fi, no coneixem el cas en detall, és clar, però a simple vista no sembles gaire bona persona, no.\nI sobre el títol, bé, evidentment que hi ha gent que pel que han fet te n'has d'alegrar o sentir alleugiment, quan moren. Hitler, en seria un exemple d'entre una llista immensa.\n12.12.2018 12.55 h \nPER FI!!! Algú que s'adona que el què està explicant és que et vingui algú en persona a dir-te que s'ha mort un familiar seu, i com que ell et cau malament (ell, no pas el famiiar...per més collons encara...), doncs te'n alegris i a més li diguis i te'n fotis a riure a la cara al moment que t'ho diu!!! Però que estem sonats o què????\nI la gent està aquí comentant com si el què preguntés és si mai t'ha semblat bé la mort d'algú... No home, si us sembla no s'alegraria molta gent per la mort de qualsevol dictador\nPerò és que el què ha dit em sembla molt greu i digne de medicació i de control estricte d'aquesta persona amb una psicopatia potencialment perillosa! I no ho dic pas de conya.\n▴#10044338  1  0\nAvís que no és un tema troll i que fa temps ja li vaig dir això; però hi segueixo pensant. Li vaig escriure per Facebook Messenger i li vaig dir a ella i dels seus pares, li vaig dir: mira qui és? però la seva mare és una fastigosa que vols que sigui la seva filla? el seu pare va morir de càncer i la veus tranquil·la jaja. I la vaig insultar a ella i li vaig dir de tot i altres bestieses que li vaig dir... tot ve perquè no em va fer cas quan la vaig veure en un lloc, va passar de pas de mi.. hem estat companys de col·legi molt de temps 11 anys o així i be és més llarg la història però tampoc em vull emmarcar un totxo\nJa que està malament, no té cap justificació la meva explicació, ningú es mereix dir-li tot el que vaig dir..., Em vaig equivocar i cada dia em penedeixo del que li vaig dir, només puc aprendre de l'error per no tornar a caure en una cosa tan baixa com ficar-me i riure'm d'una malaltia tan horrible com és el càncer i el mal que s'ha de passar per tal cosa la família i amics. M'odia, per aquesta persona no existeixo, no em pot veure i no puc fer res per canviar-ho! i no em sorprèn, ho entenc perfectament. És imperdonable. Ella i el seu germà em podrien fins i tot pegar i denunciar per injúries i atemptar contra el seu honor! per a ella no existeixo, sóc mala persona i ningú li va farà canviar d'opinió.\nJa sé que m'anireu tots a sobre i ho entendré perquè és molt greu, però això és un avançament del mala persona que sóc, ja em moriré i patiré no mereixo que ningú em parli ni em faci cas!\nNomés ho volia compartir i d'una manera desfogar-me i ASSUMIR que si una persona passa de mi i no vol res amb mi doncs dir-li adéu molt bones! i ja està\n12.12.2018 18.02 h \nT'he votat positiu el comentari aquest, va, que ja estàs a zero un altre cop, a veure quant et dura.\nEditat: doncs poc ha durat\n▴#10044609  0  0\n12.12.2018 18.32 h \nCollons. Fes-te catòlic i t'infles de resar avemaries o similar, passa pàgina i deixa de dar la xapa. Sembla evident que si no n'ets capaç es que alguna cosa et passa... tampoc has aixafat a un vailet amb el cotxe o similar, que si que crec que seria una cosa que no em perdonaria.mai... i no aquesta bretolada...\naixò de ser bona o mala persona depèn molt de tú.\nI vigila perquè val per tú igual que per a tothom (tots en podem ser, de males persones. No provoquis perquè algún dia et trobaràs algú pitjor que tú).\n12.12.2018 18.00 h \nNo ho puc dir, com estan les coses a Mordor últimament.\n13.12.2018 22.30 h \n23.964 raconaires | 309 connectats (40 raconaires)


Diliti | Star Trek en català Wiki | FANDOM powered by Wikia\nEl diliti és un mineral cristaŀlí de l'univers de Star Trek. La coŀlisió d'un raig de matèria amb un altre d'antimatèria en un cristall de diliti genera un plasma que serveix de font d'energia per als motors de corbatura que permeten a les naus esteŀlars viatjar més ràpid que la llum. La utilitat del diliti va ser establerta a la sèrie Star Trek: La nova generació.\nA Star Trek: La sèrie original, els cristalls de diliti es formaven únicament de manera natural, convertint la seva recerca en l'argument de diversos capítols. A la peŀlícula Star Trek IV: Missió: Salvar la Terra, l'Spock descobreix un mètode per recristalitzar el diliti i permetent a la tripulació regenerar els vidres de la nau de presa klingon capturat. El mètode consistia en utilitzar reactors de fissió del segle XX per reunir fotons d'alta energia que regeneraven els vidres.\nPer evitar guions basats en la recerca de cristalls de diliti, a La nova generació el diliti era sintetitzat artificialment. A més, aquests cristalls poden ser recristalitzats usant una tecnologia desenvolupada en el temps transcorregut entre ambdues sèries.\nUna gran concentració de diliti pot provocar que un planeta es torni geològicament inestable, fins al punt de fer-lo explotar. La tripulació de l'USS Enterprise (NCC-1701-D) va trobar una manera d'eliminar l'excés de diliti d'aquests planetes per salvar-los.\nEn el videojoc NetHack, els vidres de diliti són les gemmes més valuoses que es poden trobar. Són blanques, i tenen la mateixa duresa que el vidre sense valor.\nWeb oficial - diliti (en anglès)\nObtingut de «http://ca.memory-alpha.wikia.com/wiki/Diliti?oldid=3171»


La disco gai més veterana de la ciutat continua celebrant aquesta festa en la que es reuneix un públic força divers. El DJ Pablo Rivas â€˜Libélula' punxa el â€˜house' que sona en les tres plantes del club i en la cambra fosca més gran de la ciutat. J.M.S


Obres de Misericòrdia (cf. Mt 25,31-46) – Audiència jubilar |\n← La Misericòrdia purifica el cor (cf. Lc 5,12-16)\nDissabte, 30 de juny de 2016\nQuantes vegades, durant aquests primers mesos del Jubileu, hem escoltat parlar de les obres de misericòrdia! Avui el Senyor ens convida a fer un examen seriós de consciència. És bo, en efecte, no oblidar mai que la misericòrdia no és una paraula abstracta, sinó un estil de vida: una persona pot ser misericordiosa o pot no ser-ho; és un estil de vida. Jo escullo viure com a misericordiós o escullo viure com a no misericordiós. Parafrasejant les paraules de l’apòstol Jaume (cf. 2,14-17) podríem dir: la misericòrdia sense les obres és morta en ella mateixa. És precisament així! Allò que fa viva la misericòrdia és el seu dinamisme constant per anar a l’encontre de les mancances i de les necessitats dels qui viuen en pobresa espiritual i material. La misericòrdia té ulls per a veure-hi, orelles per a escoltar, mans per a aixecar…\nLa vida quotidiana ens permet tocar amb la mà moltes exigències que afecten les persones més pobres i amb més proves. A nosaltres se’ns demana aquesta atenció especial que ens condueix a adonar-nos de l’estat de sofriment i necessitat en què es troben molts germans i germanes. A vegades passem davant situacions de pobresa dramàtica i sembla que no ens afecten; tot continua com si no passés res, en una indiferència que al final ens converteix en hipòcrites i, sense que ens n’adonem, desemboca en una forma de letargia espiritual que fa insensible l’ànim i estèril la vida. La gent que passa, que continua endavant en la vida sense adonar-se de les necessitats dels altres, sense veure moltes necessitats espirituals i materials, és gent que passa sense viure, és gent que no serveix els altres. Recordeu-ho bé: qui no viu per a servir, no serveix per a viure.\nQuants són els aspectes de la misericòrdia de Déu envers nosaltres! De la mateixa manera, quants rostres es giren cap a nosaltres per a obtenir misericòrdia. Qui ha experimentat en la seva vida la misericòrdia del Pare no pot restar insensible davant les necessitats dels germans. L’ensenyament de Jesús que hem escoltat no admet vies d’escapament. Vaig tenir fam i em vau donar menjar, vaig tenir set i em vau donar beure; anava despullat, era foraster, estava malalt, era a la presó i em vau ajudar (cf. Mt 25,35-36). No es pot passar de llarg davant una persona que té fam: cal donar-li menjar. Jesús ens diu això! Les obres de misericòrdia no són temes teòrics, sinó que són testimonis concrets. Obliguen a arromangar-se per alleujar el sofriment.\nPer raó dels canvis del nostre món globalitzat, algunes pobreses materials i espirituals s’han multiplicat: per tant, deixem espai a la fantasia de la caritat per a trobar noves modalitats d’acció. D’aquesta manera la via de la misericòrdia es farà cada vegada més concreta. A nosaltres, doncs, se’ns demana romandre vigilants com sentinelles, perquè no passi que, davant les pobreses produïdes per la cultura del benestar, la mirada dels cristians es debiliti i arribi a ser incapaç de veure l’essencial.\nVeure l’essencial. Què vol dir això? Veure Jesús, veure Jesús en el famolenc, en qui és a la presó, en el malalt, en el despullat, en el qui no té treball i ha de tirar endavant una família. Veure Jesús en aquests germans i germanes nostres; veure Jesús en qui està sol, trist, en aquell que s’equivoca i li cal un consell, en el qui necessita fer camí amb Ell en el silenci per tal que se senti acompanyat. Aquestes són les obres que Jesús ens demana a nosaltres. Veure Jesús en ells, en aquesta gent. Per què? Perquè és així com Jesús em mira a mi, com ens mira a tots nosaltres.


4 cançons sobre J. S. Papasseit\nJosep Cercós (1925 - 1989)\nLa textura presenta un difícil equilibri entre les parts, atès que la densitat del piano esdevé a vegades fogosa i exaltada. Per aquesta raó es pot parlar d ’un pianisme brillant i tècnicament exigent. L’escriptura vocal es tenyeix del cromatisme que domina l’harmonia de Cercós en aquest moment amb un llenguatge plenament atonal.\n> Vull comprar aquest article (des de 6,24 €)\n> Veure més sobre Josep Cercós\nIniciPublicacions4 cançons sobre J. S. Papasseit


Rita Barberá pagava mariscades i gintònics amb diners de l'Ajuntament ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dijous, 5 d'agost de 2021 17:08 h\nPolítica Última actualització Divendres, 12 de febrer de 2016 15:45 h\nTambé una suite d'hotel o el viatge a l'enterrament de Manuel Fraga\nEl caciquisme de Rita Barberá era conegut pels valencians però segurament no s'imaginaven fins a quin punt. Ara, l'Ajuntament de València ha remès a la Fiscalia Anticorrupció un informe sobre despeses realitzades per l'exalcaldessa del PP, entre el 2009 i el 2015, on s'inclouen possibles càrrecs aliens a l'activitat del consistori, com a activitats del partit, àpats en restaurants, hotels, regals i fins i tot les despeses que va ocasionar l'exregidora pel seu desplaçament a l'enterrament de Manuel Fraga.\nRita Berberá fent un glop\najuntament, corrupció, populars, pp valencia, rita barbera, valencia\nGintònics, rom, patxaran, viatges i taronges\nL'informe, de 305 pàgines, parla de "menjars a restaurants, regals de taronges, àpats en espècies i nou viatges". Inclou despeses a un dinar amb gintònics, gaspatxos de llagostes, rom, ostres, mariscades, patxaran, vieires o 'moixama extra', A més de 600 euros per una nit en una suite d'hotel que cobria totes les despeses, inclosos "massatges "i" pedicura".\nEntre les despeses figura, a més, el viatge que va realitzar Rita Barberá a Santiago de Compostel·la, com a alcaldessa, el 20 de gener de 2012, per assistir al funeral de Manuel Fraga; un desplaçament que va costar a les arques públiques 2.323 euros, en concret 967 euros per dos bitllets i 931 euros per dues habitacions a l'Hotel dels Reis Catòlics.\nDemanen la il·legalització del PP per ser una “organització criminal” 01.02.2016.\n14 de febrer de 2016, 11.53 h\nRita Barberà representa la corrupció en estat pur. No ha sabut mai diferenciar les despeses municipals de les del partit i personals.\n13 de febrer de 2016, 21.21 h\nEs verdad que esta tia es bollera? porque cojones, cojones si los tiene.\n13 de febrer de 2016, 20.53 h\nI nosaltres, durant el judici a Camps, ens vam fer un tip de riure. Quin innocent , es podia creure la sentencia ?\nQuin descans! Palma\n13 de febrer de 2016, 17.47 h\nÉs que quan sigui dins la tomba, que també hi acabarà, no en podrà menjar... però aneu a saber si seran aquestes mariscades que la hi portaran...\n13 de febrer de 2016, 15.36 h\n13 de febrer de 2016, 13.33 h\nLo que si se es que Camps fue declarado INOCENTE en esa historia de los trajes que dio años y años de mentiras y tertulias televisivas.\n13 de febrer de 2016, 08.52 h\nMi querida señorita vestida de vermell per matar minyones?\n12 de febrer de 2016, 22.48 h\n12 de febrer de 2016, 20.08 h\nEls vestits d'en Camps eren la punta del iceberg. ALGÚ HO DUBTAVA ?\n12 de febrer de 2016, 18.54 h\nHo acabo de sentir a la TV d'un bar fa poc més d'un quart d'hora.\nAquell esperpent de política que és l'Esperanza Aguirre, diu que ella, en punt detecta un indici de corrupció, expulsa el corrupte del partit.\nUn periodista li diu que la seva cap de premsa i no sé quin altre càrrec del PP de Madrid estan imputats/des per corrupció.\nL'Aguirre es queda un moment fotuda i ràpidament contesta:\n- Es que “hay imputaciones e imputaciones”\nTot lector intel.ligent se n'adonarà ... Llegir més


Música para exequias reales en tiempo de Felipe IV 5.0/5 (1 opinió) Preu: 61,61 € Disponibilitat:\nÈpoca:Música del Barroc----Instrumentació:Veus i baix continuEditorialCSICNúm. Pàgines:303ISBN84-00-08278-8Referència:DP01612Contingut:Anònim Verba mea auribus percipe, salmLuis Bernardo Jalón Domine, quando veneris, motet o responsoriFray Manuel Correa Commisa mea pavesco, motet o responsoriAnònim Quis mihi?Juan Pérez Roldán Missa de RequiemFray Manuel Correa Dies irae, seqüènciaMiguel Marqués Versa est in luctumJoan Batista Comes Tibi soli peccavi, motetMiguel de Aguilar MiserereUrbán de Vargas&Joan Baptista Comes MiserereAnònim Fabordón del MiserereAnònim Dioses del Olimpo, venid Opinió d'altres usuaris\nLibro de los secretos\tPreu per als dos:\t70,97 €\nAfegir al cistell\tMúsica para exequias reales en tiempo de Felipe IV\t61,61 €\nLibro de los secretos\tde Jesús Torres 9,36 €\nLibro de los secretos-Jesús TorresLibro de los secretosJesús TorresPreu: 9,36 €Afegir al CistellL’infantament meravellós de Schahrazada. 12 melodies per a cant i piano.-Robert GerhardL’infantament meravellós de Schahrazada. 12 melodies per a cant i piano.Robert GerhardPreu: 10,35 €Afegir al CistellPartita per a 15 instruments-Jesús TorresPartita per a 15 instrumentsJesús TorresPreu: 9,36 €Afegir al CistellAusencias-Jesús TorresAusenciasJesús TorresPreu: 8,58 €Afegir al Cistell\nIniciBotigaPartituraMúsica para exequias reales en tiempo de Felipe IV Truca'ns 933 426 175 Notícies i blog


Pere Vila inicia el seu tercer mandat com a alcalde de les Preses - Garrotxa Digital\nLes Preses - Publicat a les 14:53\nComentaris tancats a Pere Vila inicia el seu tercer mandat com a alcalde de les Preses\nAquest dissabte a les dotze del migdia l’ajuntament de les Preses ha dut a terme el ple de constitució del nou consistori. Tots els regidors han promès el càrrec i Pere Vila, que ha rebut la vara d’alcalde per tercer mandat consecutiu, ha remarcat que continua il·lusionat per treballar pel poble. També ha destacat la incorporació de gent jove a l’equip de govern en el mandat que comença. Segons ha dit, Vila buscarà impulsar el municipi col·laborant amb tots els regidors. La portaveu del grup a l’oposició, Les Preses + a prop – ERC, Mari González, aposta per fer una bona oposició on brilli l’obertura, la participació i els ànims per fer noves activitats pel municipi.\nPep Companys afronta el seu tercer mandat com a alcalde amb una majoria absoluta de vuit regidors\nÀlex Sáez s’imposa a Iolanda Pineda i encapçalarà la llista gironina del PSC al Congrés per a les generals\nACN.- El Consell de Federació del PSC de Girona ha decidit per unitat que Àlex Sáez encapçali la llista gironina al Congrés per a les generals del 20-N. Sáez substituirà a Montse Palma -qui ja va anunciar que no es presentaria- i s'ha imposat a l'exalcaldessa…


FEDE Interruptors i Marcs decoratius de Luxe - Madrid Collection\nEls acabats de la col·lecció MADRID són el níquel satinat, l’or brillant i la patina mat. Oferim addicionalment la possibilitat de personalitzar els nostres acabats segons els seus desitjos. Per a sistemes d’interrupció rotatius, proposem dos models de manetes d’accionament en els mateixos acabats que els marcs.\nTota la informació tècnica es troba al nostre catàleg virtual


LINFINIT A LES TEUES MANS PDF Gratis\nLinfinit a les teues mans\nAtena i els seus amics han aconseguit que els seus pares els compren telèfons mòbils i shan passat tot lestiu enganxats a la pantalla, entre se/f/es, playbacks i xats. Però sacaben les vacances i han de començar el seu primer curs a linstitut. Tanmateix, els deures i els exàmens no els impediran continuar amb la seua addicció tecnològica.\nL'infinit a les teues mans (Espurna) (Catalan Edition) [Senabre Carbonell, Enric] on Amazon.com. *FREE* shipping on qualifying offers. L'infinit a les teues mans ... L'infinit a les teues mans. Enric Senabre (Alcoi, 1964) és professor de filosofia a l' institut, i aquesta voluntat educativa traspua arreu dels llibres que ha publicat ...\n📚 El Gentilicio en español\nLa seua novel·la "L'infinit a les teues mans" ens acosta a les noves tecnologies sense por, però amb reflexió i coneixement. Vàrem parlar sobre com utilitzar aquestes noves eines, però, sobretot, de com actuar davant les dificultats i possibles problemes que poden sorgir. L'infinit a les teues mans Fitxa llibre Senabre, Enric, L'infinit a les teues mans, Valencia, editorial Bromera, 2018 Tema: El perill de les xarxes socials. Argument: Tracta d’u\n'L'infinit a les teues mans'('El infinito en tus manos'), editada por Bromera, intenta «romper la mala fama» de los móviles y «animar a acoger» de forma crítica las posibilidades que ofrece ...\n"l'infinit a les teues mans" Enric Senabre, va nàixer a Alcoi al 1964. És professor d’Ètica i Filosofia i escriptor. Ha rebut diversos premis d’innovació educativa i ha publicat diversos llibres, entre els quals “L’infinit a les teves mans”, del que parlaré a continuació. I d'aquest tema tracta el seu darrer llibre, L'infinit a les teues mans, de l'editorial Bromera, en el qual Atena i els seus amics han passat tot l’estiu enganxats a la pantalla del mòbil, però s’acaben les vacances i han de començar l’institut. Tot i que compaginen els deures i els exàmens amb els whatsapps i les xarxes socials\nDescargas de ebooks en formato epub L INFINIT A LES TEUES MANS de ENRIC SENABRE CARBONELL in Spanish . Overview. Atena i els seus amics han passat tot l’estiu enganxats a la pantalla del mòbil, però s’acaben les vacances i han de començar l’institut.\nDescargas de ebooks en formato epub L INFINIT A LES TEUES MANS de ENRIC SENABRE CARBONELL in Spanish . Overview. Atena i els seus amics han passat tot l’estiu enganxats a la pantalla del mòbil, però s’acaben les vacances i han de començar l’institut. Gratis para descargar ebooks L INFINIT A LES TEUES MANS. Overview. Atena i els seus amics han passat tot l’estiu enganxats a la pantalla del mòbil, però s’acaben les vacances i han de començar l’institut.


Inaguració del camp de futbol de Vallmoll, en imatges! | Àngel\nLa reforma del camp de futbol de Vallmoll culmina el projecte d’un complex esportiu municipal de primer nivell\nEl cost total de l’obra actual és de 800.000 euros\nper Albert Oliva 18/10/2020 06:00h\nVallmoll ja té el nou complex esportiu pràcticament enllestit. La finalització de la tercera fase de les obres de millora del camp de futbol ha permès concloure un dels projectes emblemàtics que el municipi arrossegava des de feia anys. «És una intervenció molt important per nosaltres i aquest fet comportarà una dinamització de totes les activitats esportives que practiquen els veïns i veïnes», explica Marc Cusidó a TarragonaDigital.\nGALERIA DE FOTOS: Inauguració del camp de futbol de Vallmoll, en imatges!\nEl regidor d’Esports del consistori també exposa que el nou camp de futbol que ara s’estrena completarà el recinte esportiu, que en l’actualitat ja reuneix la piscina, els vestidors o les pistes de pàdel. A més, en un futur no gaire llunyà, i dins d’aquesta legislatura «volem projectar un gimnàs municipal, un spa i unes pistes de petanca per tal d’ampliar l’oferta esportiva i de lleure del municipi i aconseguir un equipament de primer nivell», avança.\nUna obra executada amb recursos propis\nL’Ajuntament de Vallmoll ha dut a terme la totalitat del projecte, pressupostat en 800.000 euros aproximadament, gràcies a la bona salut de les arques municipals. Així, Cusidó explica que «s’han executat les diverses fases de les obres amb els recursos propis que teníem, sense necessitat de comptar amb cap subvenció o aportació econòmica de cap administració, i tampoc ha suposat cap despesa extra pels ciutadans».\nAlhora, el regidor aclareix que la totalitat de les actuacions de millora fetes fins ara al complex han tingut un cost d’uns 2 milions d’euros, i que tot i que mai s’ha comptat amb cap mena de subvenció, «els preus dels serveis sempre han estat populars i s’han mantingut en tots els casos, per fer accessible els equipaments a tots els veïns».\n«Tenim un camp de futbol d’última generació»\nPel que fa a les novetats principals d’aquesta actuació, el camp de futbol ha sofert una ampliació important gràcies a l’adquisició d’uns terrenys particulars adjacents que ha permès guanyar uns quants metres d’amplada al camp i construir una graderia nova.\nTambé s’han renovat els subministraments i s’ha instal·lat un marcador intel·ligent i gespa artificial d’última generació en tota la superfície que dotaran l’espai d’unes qualitats excel·lents per a poder desenvolupar les activitats esportives. Per la seva banda, la brigada municipal s’encarrega de la marquesina i de la construcció de les grades, que s’emplacen en els nous terrenys adquirits, i es preveu que estiguin enllestides a finals de 2020.\nUn poble amb una llarga tradició futbolística\nVallmoll és un poble amb una llarga tradició futbolística. Per aquest motiu, el projecte de rehabilitació del camp de futbol s’esperava des de feia molt de temps i més, amb l’escola de futbol sala que existeix actualment, amb 25 xiquets, l’equip de veterans i l’equip de juvenils que es prepara per a l’any vinent.\nEn aquesta línia, Cusidó celebra que amb la demanda que existeix de l’equipament, «el camp de futbol estarà ocupat pràcticament totes les tardes i hem notat que les millores plantejades serviran per dinamitzar els equips, al mateix temps que facilitarem l’activitat als jugadors, ja que no caldrà que es desplacin fora del poble per realitzar els entrenaments».\nÚltima hora Última hora Alt Camp Última hora Vallmoll Última hora futbol tarragoní Última hora obres\nConeix tots els detalls dels nous gegants petits de Valls!


El Carnaval del meu poble i la plaça del Camell -\njul. 11, 2020 Història\nAquesta vegada em plau reproduir aquest article escrit 123 anys enrere, signat per R.G.R. i publicat a la revista El Eco del Llobregat el dia 14 de febrer de l’any 1897. Aquesta revista tipus periòdic apareixia cada setmana, els diumenges en concret, i l’editava la impremta La Montserrat, situada en el número 94 del carrer Major.\nEn aquella crònica no s’especifica de quin any es tracta, tot i que llegint hi trobem que fa referència a soldats i al rei Fernando VII. Dedueixo, doncs, que possiblement podria estar datada entre els anys 1808 i 1814, el període de la Guerra del Francès.\nCapçalera de la revista local El Eco del Llobregat\nL’autor d’aquest article comença explicant que en el primer terç d’aquest segle xix, a Molins de Rei no hi havia cap cafè; encara trigaria alguns anys a posar-se el primer establiment públic amb honors de cafetí i només obria els dies festius, però era tan escassa la concurrència que va prosperar molt poc.\nAixí es comprèn que els balls, que constituïen l’única diversió d’aquells temps, es fessin a la petita plaça de la Vila. Aquesta plaça, que no era tal com és avui d’espaiosa, ocupava la meitat del lloc que actualment hi ha, ja que posteriorment va desaparèixer l’illa de cases velles i ruïnoses que fou enderrocada fa poc temps per poder-la ampliar.\nEn l’època que em proposo historiar, aquesta plaça de la vila era el punt de reunió de tot el poble durant el temps del Carnestoltes. S’hi feien totes les diversions, que majoritàriament consistien en els balls i la consegüent sortida del Camell, simulada bèstia, espant de la quitxalla i de la gent gran que gaudia de presenciar-ho.\nD’aquí prové el sobrenom de plaça del Camell amb què se la coneixia, encara que les revoltes polítiques posteriors varen exigir que se la bategés amb el pompós nom de “Plaza de la Constitución”.\n“La construcció del Camell es feia cada any, cercant pels arenys i les vores del riu que servien el canyet, el cap sencer d’un animalot que s’adaptava a una carcassa o esquelet, amb cua i tot, que es componia de varis arquets de vela de carro clavats pel mig a una barra travessera i tot aquest conjunt es tapava amb una flassada de les anomenades de retalls, però el més típic era el cap amb les seves dues taronges en les concavitats dels ulls i el moviment de les mandíbules que per medi d’un enginyós mecanisme s’obrien i tancaven a voluntat dels dos homes que anaven a dintre per imprimir moviment.\nPer Carnestoltes apareixien els tradicional ninots de la broma que s’exhibien a les tendes de cal Teixidó, al magatzem de les Ànimes, a cal Galtés i a cal Pahissa. Les disfresses eren de temporada i recordo amb quanta facilitat un es podia disfressar amb pocs cuartos, comprant una careta a casa del Jaume Pahissa o amb uns vestits confeccionats amb teles de matalàs i que llogaven per l’ocasió a casa del Jaume Tinet. Després tots a córrer pel poble amb gran gatzara i al final l’esperat ball a la plaça.\nDe quin any data la creació del camell es cosa que no he pogut esbrinar, podria dir-se que el seu origen es perd en la foscor del temps. L’avi Albert Bernis (que en pau descansi) explicava un fet que podria donar alguna llum respecte l’antiguitat del ball a la plaça i la sortida del camell durant el carnestoltes.\nDeia l’avi Albert que en temps del rei Fernando VII, en ocasió de trobar-se de pas a la nostra vila cap a Barcelona un Infant d’Espanya, el diumenge de Carnestoltes, va decidir quedar-se al nostre poble fins l’endemà, i sol·lícits les autoritats en obsequiar a tant alt personatge, van disposar convidar-lo al ball de la plaça, que va presenciar des del balcó de la casa del comú, convenientment adornada i il·luminada, rodejat de totes les autoritats i altres personatges de la seva comitiva, els quals van riure molt amb les ocurrències de la sortida del Camell. A la nit es va il·luminar la plaça amb la llum i la resplendor que feien unes quantes grans teies de pi cremant i espetegant tot flamejant.\nL’execució dels balls es confiava a un expert tocador de cornamusa o sac dels gemecs, acompanyat del tamborí i del flabiol, el qual es col·locava a dalt del pedrís de pedra per seure que hi havia al bell mig, adossat a la paret entre les cases de cal Virolé i ca la Riteta, exercint la seva comesa amb gran coneixement del seu art.\nDesprés de la cercavila que feien pels carrers del poble, començava el ball en que hi prenia part tothom, rics i pobres, grans i petits, casats i solters, nois i noies, tots amb l’alegria i senzillesa característica dels balls populars a l’aire lliure.\nEn un dels intermedis del ball i per distreure a la gentada que s’hi reunia omplint les escales o graons que hi havia per salvar el desnivell del carrer Major amb la plaça, tothom esperava el moment de la sortida de la bèstia, que del costat de la plaça que dona al carreró dels Boters apareixia embestint a tot bitxo vivent que ja al so de l’esquetlla s’arremolinava donant lloc a peripècies difícils de descriure, i voltant pels carrers que donaven accés a dita plaça, desapareixia i apareixia de nou per tornar al punt de sortida a les primeres notes del sac de gemecs que restablia l’ordre i l’animació.\nEl dimarts del Carnestoltes es ballava fins prop de la mitjanit, a les 11, la campana grossa de l’Església amb so greu i reposat feia ressonar el toc de «La Bacallanera» i senyalava l’hora d’anar cap a retiro i s’acabava el ball.\nNo puc prescindir de comentar dos fets molt còmics referents a la sortida del Camell i que em va explicar l’avi Albert: era per la tarda que hi havien allotjats al poble alguns soldats, i quan anaven cap a la plaça a presenciar l’espectacle, es van veure escomesos, a l’igual que els altres espectadors, que s’arremolinaven per obrir pas a la bèstia, i els pobres soldats varen fugir corrent fins a arribar a casa de les patrones després de l’ensurt.\nUn altre incident amb el Camell va ocórrer en ocasió de pujar pel carrer Major al mig de tota la multitud. Un pobre francès tocant un orgue dels que portaven penjat al coll, de sobte veu venir pel carrer l’extravagant animal i va tirar l’orgue per terra faltant-li cames per refugiar-se en una de les cases d’allí a prop.”\nVicenç Joan Camps_El Llaç N.563-564_Febrer-Juny 2020


Hospitals Privats en Wiesweiler - Directori - Llistat - Guia - hospital - Privats - Kusel landkreis - Renania-palatinado - Alemanya - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per categoria › Privats › Alemanya › Renania-palatinado › Kusel landkreis › Wiesweiler\nHospitals privats en wiesweiler Kusel landkreis > Renania-palatinado > Alemanya\nTotes les carreres en salut requereixen la implementació de pràctiques curriculars que s'han de realitzar a hospitals o centres de salut. Si voleu saber quants hospitals hi ha Wiesweiler, consulteu la llista de Hospitals Privats en Wiesweiler que hi ha a la nostra guia. Els tenim tots i ordenem per rellevància.\nCada dia revisem la informació dels fitxers de Hospitals Privats en Wiesweiler registrats en aquest directori, però encara hi ha algun error que ens pot escapar de la vista. Si trobeu informació falsa en algun dels registres, us podeu posar en contacte amb nosaltres? Per tant, podem seguir mantenint la qualitat d'aquesta pàgina i la confiança dels nostres usuaris. Gràcies!.\nRecordem als nostres usuaris que a través del nostre formulari de contacte poden comunicar-se amb nosaltres per informar sobre qualsevol tipus d'error que hagin trobat a la nostra guia de Hospitals Privats en Wiesweiler.\nTots Hospitals Privats en Wiesweiler es van reunir en una llista individual i es van ordenar per rellevància. Si estàs preocupat perquè no sabies cap on anar, tenim el plaer d'informar-lo i ajudar-lo a trobar l'hospital més proper a Wiesweiler.\nveure Hospitals en Wiesweiler\nLlistat de Hospitals Privats pròxims a Wiesweiler\nWestpfalz Klinikum- (Situat a 16.73 km)\nSaarland University Hospital- (Situat a 39.02 km)\nMarienkrankenhaus St.Wendel- (Situat a 34.33 km)\nHeilig Geist Hospital Bingen- (Situat a 44.08 km)\nKlinikum Neuunkirchen- (Situat a 42.63 km)\nRhm Altenheim und Klinik Gruppe- (Situat a 48.65 km)\nLutrina Clinic Kaiserslautern- (Situat a 25.92 km)\nMediClin Bosenberg Kliniken- (Situat a 32.34 km)\nDeutsches Rotes Kreuz Krankenhaus Alzey- (Situat a 40.59 km)\nStadtisches Krankenhaus Pirmasens- (Situat a 49.04 km)