Eleccions a rector 2017: entrevista al candidat Fossas – Distorsió\nEleccions a rector 2017: entrevista al candidat Fossas\n12 novembre, 2017 editor Entrevistes\nEntrevistem a Enric Fossas, actual rector i un dels dos candidats a les actuals eleccions per aquest càrrec.\nEntrevista feta en col·laboració amb L’Oasi, la revista dels estudiants de la FIB.\nDesprés d’aquesta legislatura, què és el que motiva la presentació d’aquesta candidatura?\nLa candidatura és una candidatura continuista, essencialment. Qui es presenta com a candidat és el mateix rector que hi havia, que sóc jo mateix.\nPrimer, la política universitària a mi m’apassiona, m’ha apassionat d’ençà que era estudiant, m’ho passo molt bé. Per tant, com que a més he adquirit una certa experiència fent de rector conec molt més bé la Universitat, amb força més detall del que la coneixia fa quatre anys. Em sembla que puc oferir al col·lectiu aquesta experiència i una feina que em sembla que justifica que ens puguem tornar a presentar. El mateix que dic jo ho dirien els que repeteixen del meu equip, segurament algun que no repeteix també.\nQuines són les principals decisions i iniciatives pròpies que creu que han estat benignes per a la universitat durant la seva legislatura?\nEn diré tres de concretes, són a més problemes grans amb els quals ens hem barallat.\nUn és una contenció nul·la de la despesa, per tal de recuperar una imatge de fiabilitat i d’entitat consistent de la Universitat tant de cara dins com de cara fora. Havíem de ser capaços d’explicar als agents econòmics i als agents polítics que érem una entitat una, solvent i dues, capaç de resoldre els problemes econòmics que teníem o almenys de no generar més dèficit.\nUn altre tema complex que jo diria que hem resolt satisfactòriament és la instal·lació o posada en marxa del Campus del Besòs, amb l’Escola d’Enginyeria de Barcelona Est i la incorporació d’alguns estudis de materials i química que fins aleshores es feien a industrials.\nI un tercer tema que entenc que també hem agafat amb dificultats, aquestes ens les hem generat nosaltres mateixos, però també entenc que és un benefici per la Universitat, és la reorganització de departaments. La fusió de les dues escoles d’enginyeria de Terrassa en una de sola i l’acabament de la implantació de les UTGs.\nQuines perspectives de millora de finançament hi ha? Tant en l’àmbit públic com privat.\nEn l’àmbit privat hem plantejat un pla de mecenatge. Hem preparat un pla per explicar què és la Universitat, per buscar gent que generosament vulgui donar diners a la Universitat sense rebre res a canvi, com es fa en altres països del món. En aquests moments es rep una part petita d’això, ja hi ha gent o entitats que dóna diners a la Universitat en quantitats petites i el nostre objectiu seria arribar entre el 3% o el 5% del pressupost. Això podria representar, si el pressupost global són 275.000.000 €, doncs mira 27 seria el 10 doncs 13,5 seria el 5, i vosaltres mateixos.\nPer altra part, pel que fa a l’administració pública estem treballant en dues línies i en falta una tercera. La primera és explicar als parlamentaris quina és la situació econòmica de les universitats catalanes, en particular en comparació amb altres universitats comparables a la nostra a escala europea. Així, els estem explicant que si comparem el nostre pressupost amb el Politècnic de Milà, amb la Universitat Tècnica de Munic, amb la Universitat d’Alto, la relació és de 1:2, de 1:3 i de 1:4.\nNosaltres tenim un pressupost de 274.000.000 €, el politècnic de Milà de 550.000.000 €, la tècnica de Munic (sense comptar la part hospitalària) 800.000.000 € i a Alto 1.000.000.000 €, i el finançament públic que rebem per aquest pressupost (sense comptar les taxes de les matrícules dels estudiants) són 135.000.000 €, i en canvi el que reben els altres en percentatge fins i tot és superior. Aquesta és una tasca, explicar als responsables dels grups parlamentaris quina és la situació.\nUn altre, a base d’anar explicant al govern que el model de distribució de diners del model de finançament entre les universitats no ens assembla adequat. S’ha plantejat un canvi en el model de finançament, en el qual no anirem tant a competir unes universitats contra les altres, sinó tindrem, si tot funciona, es preveu una base mínima que pot cobrir fàcilment el 90 i escaig per cent del pressupost que ens dóna la Generalitat, no necessàriament del pressupost global.\nUna altra part és que en lloc de competir contra les altres universitats, competirem contra nosaltres mateixos amb un contracte programa amb la Generalitat. Això farà que siguem coneixedors amb força més anticipació, que no pas ara, dels diners que tindrem a disposició durant tot l’any. Ens passa que ens balla 9 o 10 milions al mes d’octubre/novembre, per tant ens costa molt afinar. Insisteixo, no hem generat cap mena de dèficit, però això fa que haguem de ser molt conservadors a l’hora d’implementar polítiques en la contractació per exemple.\nLa tercera línia que complementaria la primera, et diria que, en lloc d’anar a buscar diners d’una forma genèrica, explicant que la nostra situació és molt pitjor que la d’altres amb els qui competim i en alguns casos guanyem i en alguns casos perdem, o en general col·laborem, és anar a buscar una proposta específica. Que podria ser un projecte per intentar convèncer al govern que incrementi el pressupost per universitats, que en aquests moments són uns 700.000.000 €, passes de 700 a 800 i amb aquests 100 milions hi hagués un destí inicial durant 3 o 4 anys que fos la convocatòria de beques de doctorats, per tal que hi hagués moltes més beques de doctorats de les que hi ha en aquests moments.\nPer tal que això ens ajudes i per tant més endavant la segona part, la convocatòria amb el temps hauria d’evolucionar i passar de beques de doctorats a noves places de contractació en alguns casos. No vull pas dir que totes les beques hagin de mantenir-se en noves places de contractació, però si un percentatge d’aquestes.\nEn aquests moments la mitjana d’edat dels professors permanents a temps complet és de 58 anys. La gent més jove en aquestes condicions té 40 i escaig. Per tant o resolem aquest gap generacional que tenim de 40 en avall, o d’aquí a 10 anys quedaran quatre. D’aquí a 4 anys jo ja en tindré 68, per tant no em quedarà gaire corda.\nPel que fa al deute, s’està aconseguint controlar i reduir? Amb quines mesures?\nUna, no hem generat gens de dèficit. Dues, seguim portant un dèficit acumulat que en els seus moments era de 114 milions d’euros i ha baixat a 108, vam trobar-nos amb un deute, entre cometes, per fer edificis, que en teoria l’havia de finançar un conseller que va dir que el finançaria, però que finalment va dir que no. Per tant va dir una cosa i després ho hem hagut de finançar les universitats, i ens vam trobar uns 80 milions d’euros, ara en devem uns 60, per tant n’hem pagat una vintena.\nA part d’això, durant el primer any ens vam trobar amb un endarreriment de pagaments a hisenda de tot l’IRPF d’un any i això al voltant d’uns 30 milions d’euros que també vam haver de pagar just el primer any d’entrar i ens hi va ajudar la Generalitat amb part del deute que tenien amb nosaltres. I finalment, hem reduït també alguna pòlissa de crèdit i el termini de pagament que fa dos anys i mig era de 120 dies i ara estem pagant 68-40 dies.\nQuines prioritats té a la legislatura vinent? Es poden finançar fàcilment?\nDe prioritats de la legislatura vinent, de forma molt genèrica, la nostra interpretació és que en aquests quatre anys hem aconseguit una pau social a la universitat i un reconeixement extern que ja tenia, però l’hem mantingut, cosa que ha permès que la gent fes més activitat que la que feia, no s’ha de dedicar a plantejar o resoldre conflictes interns, ara es pot dedicar a fer la seva feina amb més tranquil·litat, i ara es tracta de potenciar això, tant en l’àmbit docent, com a escala d’atracció d’estudiants, de bons estudiants, de generació de creació, de posada en marxa de noves titulacions que puguin ser d’interès pels canvis que s’estan veient al dia a dia.\nUna segona part és incrementar, en la mesura que puguem, la recerca i això ho podem fer de dues maneres: posant diners que no tenim o bé promocionant a aquells que facin més recerca, i un altre apartat té a veure amb la transferència de tecnologia i amb l’emprenedoria i la innovació, i aquí sí que hi ha una petita quantitat de diners, hem estat fent una mica de treball de formigueta durant quatre anys explicant a la conselleria d’empresa i universitat el valor que té la universitat i l’activitat que té en general en temes de transferència de coneixement i innovació. Fa un any vam presentar una convocatòria per a aquests temes i ens ha sortit bé, ens han donat més diners dels que vam demanar, i tindrem poc comparat amb el pressupost global de la universitat, però dos milions i escacs per a poder treballar en temes de transferència de tecnologia i temes d’innovació.\nI un altre punt, el darrer, seria també incrementar la nostra activitat en termes de responsabilitat social. Entenem que com a universitat tenim compromisos amb el territori i això vol dir amb Barcelona, els seus barris i el seu entorn, però també amb Terrassa, Castelldefels, Manresa, Sant Cugat o Vilanova.\nCom pensa aconseguir un estalvi energètic efectiu? Per exemple, ara per ara hi ha dies de fred que s’encenen els ventiladors de les classes.\nDes de fa temps hi ha un grup de treball sobre estalvi energètic, i s’ha aconseguit rebaixar de forma considerable la factura de dues maneres diferents, primer pagant una factura conjunta entre totes les universitats. Per tant, buscant ofertes que fossin més beneficioses per a la universitat. Per una altra banda hi ha hagut alguna tasca interna que ha analitzat i està analitzant quina és la gestió energètica que es fa de cada edifici.\nEvidentment, totes aquestes tasques tenen formes de millora, jo recordo quan tenia el despatx al C3 del Campus Nord, als despatxos que els hi tocava el sol es queixaven de calor i els altres del fred, i com que la temperatura es graduava globalment sempre hi havia enrenous. No sé si s’ha arreglat o no, però és una de les coses que es podrien arreglar. Però, per a arreglar totes aquestes coses de forma ben feta, necessites posar-hi diners, i ara mateix els diners els estem destinant sobretot al personal.\nHi ha doncs, tota una colla de prioritats, per exemple, en algun moment ens ha sobrat un milió d’euros i el vam dedicar l’any passat a la convocatòria de millora del material dels laboratoris docents. Es tracta de prioritzar, i com que estem repartint, entre cometes, misèria, perquè a nosaltres ens arriba misèria en comparació amb el que creiem que ens hauria d’arribar, doncs fem les coses a mesura que podem. El que passa és que aquí val la pena afegir que hi ha molta gent treballant i buscant alternatives, i apaivagar problemes energètics de forma que no necessàriament comportin un increment important de diners.\nMillores i ajudes pels estudiants\nTé intenció d’oferir allotjaments assequibles pels seus estudiants? En aquests moments l’oferta més barata de residència és entre 100 i 200 € més cara que el preu mitjà del lloguer d’un pis compartit.\nLa relació que tenen les universitats amb les residències és una relació que ve de concursos previs, des del moment que es construeix la residència. És en aquests concursos on es posen les condicions que hauran de complir les residències i els tractes que hauran de tenir amb estudiants universitaris i el tipus de serveis que hauran de prestar. En la mesura que nosaltres estiguem en un moment que pertoqui renovar un d’aquests concursos serà el moment en el qual podrem intervenir, si de cas en la línia de demanar preus més raonables pels estudiants.\nEn aquest sentit, val la pena esmentar que hem participat de forma col·lateral en els ajuntaments que tenen el terreny al Besòs on es començarà ara una nova residència, hi ha hagut un seguit de propostes i, juntament amb l’ajuntament de Barcelona, Sant Adrià, Santa Coloma, etc., s’ha tirat endavant la concessió d’una proposta que venia de Bèlgica, que ofereix una relació qualitat preu molt bona pels estudiants i el professorat o investigadors que puguin anar-hi.\nPer tant, en el moment en què nosaltres hi hem pogut jugar, no només per la nostra proposta sinó per l’atractiu que té la ciutat de Barcelona i el reconeixement que hi ha de les universitats d’aquesta ciutat, ha fet que en aquesta convocatòria, s’hi presentessin quatre candidatures, una de les quals és d’alguna de les residències que ja tenim al voltant. En canvi, ha guanyat, amb molta distància respecte d’aquesta, una altra proposta perquè oferia prestacions molt millors tant pels estudiants com pels qui en teoria hi podran anar.\nBuscarà alguna forma de fer possible que es puguin convalidar més de 6 ECTS d’extensió universitària?\nEstem mirant alguna cosa, i de fet havíem apuntat fins i tot la possibilitat d’incloure un d’aquests reconeixements de crèdits en termes d’alguna assignatura en la línia que el model de Bolònia d’ensenyament no valori només el background que necessita de teoria o les pràctiques de laboratori sinó que valori també si estem fent alguna altra cosa que ajuda a la formació. En aquesta línia hi ha associacions d’estudiants que estan fent coses que ajuden a la seva formació i a la dels seus companys i per tant, si fóssim capaços de posar aquestes coses en alguna matèria, podríem ampliar els 6 crèdits. Ho estem mirant.\nLligant a partir d’aquí, està dient que noves iniciatives com l’aula lliure i les mentories que s’estan fent a la FIB entrarien en el que està dient?\nDepèn de com es fes, jo estava pensant explícitament que hi ha alguns estudiants que ofereixen cursos específics i no necessàriament de repàs o d’ajuda sinó complementaris. Ho hauríem de veure, perquè això naturalment no pot ser quelcom que es faci des del rectorat, sinó que ha de ser un convenciment entre estudiants i sobretot centres. A més, hem de ser capaços d’explicar-ho a l’agència de qualitat del sistema universitari i que ho accepti.\nAmpliarà el fons de beques sobrevingudes i en crearà de noves per emparar als alumnes no inclosos?\nHem buscat diners pel fons de beques per a problemes sobrevinguts. Hi ha col·laborat Caixa d’Enginyers, hem estat parlant amb diversos ajuntaments, com el de Vilanova, Castelldefels, Manresa, Terrassa i Barcelona, i ens han dit que, si feia falta, ens ajudarien, tot i que encara no ho hem aprofitat, això. El que sí que hem aprofitat en aquests moments és una bossa específica del Consell Social. Per tant, tenim diners i la intenció és ampliar demanant ajudes als ajuntaments en els quals tenim centres docents. Ja n’hi ha algunes, és més general, però hi ha unes quantes associacions dels temes tèxtils que ens proporcionen beques pels estudiants d’enginyeria tèxtil.\nHi ha prevista la creació de cap ajuda per transport, sigui metropolità o territorial?\nAmb motiu de la sol·licitud que ens han fet en aquesta línia des de Vilanova o Manresa, ens vam posar en contacte amb la direcció general de transports, i els hi vam plantejar el tema. Ens van dir que ho veien difícil fer una mena de privilegi a estudiants respecte a altra gent que es desplaça. Però a partir d’això ens hem posat a mirar si hi ha algunes altres universitats que tinguin beneficis, com a Girona, que té un bonus específic per a estudiants, i el nostre plantejament és reclamar una targeta especifica per a estudiants, que a ser possible costi el cost d’una zona i no més.\nCom pensa evitar de forma efectiva que un PDI amb mala nota no perjudiqui a més estudiants?\nUn PDI amb mala nota és un concepte que s’ha de matitzar, suposo que es refereix a un resultat d’enquestes. Creiem que aquestes han de servir per a identificar on hi ha problemes seriosos, per a intentar reconduir aquests problemes, primer aconseguint que aquell que els té se n’adoni i segon aconseguint que algú l’ajudi a sortir-ne Està previst que aquell PDI que se l’identifica com a crític se li faci no només alguns comentaris sinó que s’analitzi amb detall què passa i, si convé, s’intervingui.\nEl que puc dir és que quan ens han arribat queixes fonamentades, no només amb temes d’enquestes (afortunadament han estat poques), hem actuat amb tota la contundència que ha calgut. Hi ha diversos casos a diverses escoles.\nAlgunes vegades ens hem trobat professorat que no li importa gaire la docència.\nL’altre dia ho discutia amb un altre col·lectiu d’estudiants, què cal fer quan ens trobem amb una situació d’aquest estil. Ens sembla que la vorera més raonable és gestionar els problemes a través de les delegacions d’estudiants i aquestes d’una banda interactuar amb el centre, i d’altra banda interactuar amb el vicerectorat d’estudiants, de tal manera que hi hagi d’haver un diàleg entre el centre en qüestió i el vicerectorat per a identificar si hi ha un problema i la seva gravetat.\nLes acadèmies tenen molta popularitat, creu que la UPC pot evitar que se’n faci ús oferint alguna alternativa millor?\nAquí hi ha dues o tres alternatives possibles. Una d’elles s’ha esmentat abans, que és l’Aula Lliure.\nSí, de fet s’està implementat ja aquí a la FIB\nA mi em sembla molt bona idea implementar-ho en altres llocs i jo, com a professor, he de reconèixer que he après molt més fent de professor que d’estudiant, sobretot als primers anys, que és quan es troba un estudiant de cursos avançats que ajuda als seus col·legues.\nHi ha una altra opció que hauríem de potenciar, que en alguns centres està ben estructurada i en d’altres no tant, és posar a disposició dels estudiants material suficient, tant de teoria i problemes com de pràctiques.\nHi ha una altra opció que són les pràctiques virtuals, no a distància perquè necessites molta més complexitat que no pas si les pots fer amb simulacions per ordinador.\nHi ha una altra alternativa força més complicada d’implementar però que en algunes universitats ja s’està plantejant, i és que l’aprenentatge de l’estudiant partint de projectes sigui superior en relació amb el que és ara. Això representa un canvi de mentalitat del professor i l’estudiant i un canvi a l’hora d’avaluar, ja que és normal que sigui desenvolupat per un grup de persones, i a l’hora d’avaluar el projecte hauries de tenir molt present quin background representa que hagi de tenir l’estudiant, hauríem d’afinar què volem mesurar i com ho fem.\nA mi em sembla que si ho féssim així no hi hauria lloc per les acadèmies, perquè aquestes ensenyen a resoldre a exàmens principalment. I això deu voler dir que els exàmens podrien millorar, ja que si poséssim uns exàmens que no repetissin discursos o conceptes sinó que posessin idees noves de te tant en tant segurament el fet d’assistir a acadèmies seria més gratuït que no pas el que pugui ser en aquests moments.\nO el fet de fer exàmens orals, li demanem a algun que surti a la pissarra i se li fan quatre preguntes, és molt més difícil que anar a l’acadèmia i que serveixi. Ja sé que això és fer molt de fer volar coloms, perquè quan tens 200 estudiants en una assignatura no es pot fer si no tens molt professorat, però hi ha tot aquest ventall d’alternatives que podrien variar la situació.\nPensen oferir màsters oficials d’un sol any? En aquests moments els màsters de telecomunicacions i electrònica duren dos anys tot i que hi ha llocs on només n’és un.\nAquí les propostes originàriament vénen dels centres i volem respectar el que ens ve des del centre. On sí que ens hem mogut en aquesta línia és en l’entorn de les quatre universitats politècniques de l’estat. Hem plantejat al govern de l’estat ,que és qui ha de canviar les lleis, i també a les altres universitats, la creació d’una tercera línia d’estudis que fossin graus i màsters integrats. És a dir, que l’estudiant pogués fer el grau i el màster alhora en un període d’uns cinc anys amb una seguretat de poder cursar el grau de màster sense tornar a sol·licitar ingrés i passar de l’un a l’altre matriculant-se a assignatures posteriors o repetint cursos sense haver d’haver acabat els tres primers anys.\nEntenem que això apunta una mica en aquesta línia perquè permetria en la majoria dels casos passar dels 6 anys a 5 i mig, en alguns casos a 5. Això també proporcionaria als graus i màsters integrats que visibilitat pels estudiants de batxillerat, perquè podrien veure directament un grau i màster en enginyeria tècnica superior de telecomunicacions, cosa que en aquests moments no es veu quan un entra a la universitat.\n¿Quina és la seva opinió sobre les associacions universitàries? ¿Les considera un destorb a l’estudi, una simple forma de passar el temps o creu que compleixen alguna altra funció?\nEn general compleixen moltes altres funcions que no es cobreixen altrament a la universitat. Hi ha associacions de tota mena: culturals, lleure, servei, esportives, competitives… Per a mi totes elles són molt rellevants per a la universitat. Algunes d’aquestes ens donen visibilitat externa, per exemple, aquelles associacions que participen en competències internacionals, ja siguin concursos relativament comparables a exàmens, com podrien ser olimpíades matemàtiques, físiques, computació, o ja siguin competicions com les de Formula Student, Motor Student o les d’arquitectura que porten el nom Solar Decathlon. N’hi ha d’altres, com aixecar satèl·lits o provar de tirar coets a l’estratosfera.\nHi ha tot un seguit d’associacions que completen la persona, que no tot és només feina i, per tant, no tot és estudi, sinó que hi ha tota una altra part de la persona, com l’art, l’esport i el lleure.\nAquesta part que deia de participació en concursos no només és bona pels que hi participen, sinó també per a la universitat. Aquells que hi participen són reconeguts per les empreses d’aquells àmbits. Altra gent es dedica a fer serveis, i també en sorgeixen de la universitat, alguna del Besòs, fa una mena d’aula lliure pels estudiants d’ESO i Batxillerat al voltant de les escoles del Besòs, però també n’hi ha d’altres que ho fan participant amb el CCD i encara hi ha un altre seguit d’agrupacions dedicades a l’esport, com l’equip de rugbi o escalada.\nEntenc que és un benefici important per a la universitat i per tant s’han de tenir en compte, però és un tema de prioritats, en el moment en que tinguem uns cèntims més, hi podrem dedicar més.\nTé cap intenció d’assignar un pressupost i més espais per associacions? A més de la creació d’un cens definitiu i ben regulat i la creació d’uns drets mínims d’associacions?\nEl cens s’ha estat fent, es tracta d’afinar si totes són associacions que interessen o n’hi ha que no pertoquen. El que sí que hauríem de fer és oferir que els estudiants que estiguessin en alguns campus no tinguessin més possibilitats que els que estan en un altre i per tant que el que pugui passar a Campus Nord o Campus Sud, doncs també pugui passar a Terrassa per temes d’espai, a Manresa, al Vallès o el que sigui. En funció del que puguem obtenir hi destinarem més diners o no, tot i que no sé com evolucionarà el nostre pressupost, sempre estem pendents de la Generalitat i en aquests moments tenim, com ja sabeu, altres problemes amb ells.\nAl curs anterior es va organitzar des del Rectorat el concurs “Espais vius”, orientat a la millora estètica de la Pl. de les Constel·lacions del Campus Nord, amb 50.000 € de pressupost extret de les despeses de manteniment. El projecte es va presentar com una inversió cap als estudiants, tot i que se’ls hi va preguntar si aquesta millora era desitjada. A més a més, va coincidir amb un moment en què l’Edifici Omega, casa de les associacions, necessitava reparacions pel fet que queien trossos de la façana. ¿Si surt escollit de nou com a rector té intenció d’establir una autèntica comunicació bilateral amb els estudiants de la UPC?\nEl diàleg que hi ha amb els estudiants en general és bo, això no vol dir que totes les coses que s’hagin fet s’hagin fet bé. Aquest és un exemple de quelcom no es va fer bé, pel que esteu explicant.\nJo no conec els detalls de qui ho va començar a engegar, si això es va començar a engegar des de Campus Nord o des de el Vicerectorat d’estudiants, honestament no ho sé. Si el que dieu és exacte, i jo m’ho crec perfectament, entenc que és una mala priorització dels diners que es poguessin destinar aquí.\nEls estudiants no estem acostumats a veure un posicionament polític per part de la UPC, pel qual ens va sobtar la vaga convocada a causa dels fets de l’1-O. Quina creu que és la línia que marca quan deixar de banda la neutralitat política de la institució?\nLa institució està governada pel Claustre Universitari, el Consell de Govern i el Consell de Direcció. Quan les circumstàncies ho requereixen qualsevol professor, estudiant, o personal d’administració i serveis que està al Consell de Govern pot fer propostes de resolució per tal que el Consell de Govern les assumeixi i naturalment també pot fer-ho el Consell de Direcció.\nQuan ens ha semblat que era oportú fer-ho així hem portat alguna proposta de resolució en aquesta línia i l’hem aprovat pel Consell de Govern, quan el Consell l’ha volgut aprovar. Excepte en un cas, que va ser després dels fets del dia 1 d’octubre, ja que ens va semblar que la situació era prou greu perquè la Universitat i el rector prenguéssim la decisió d’afegir-nos a la tancada de país del tres d’octubre.\nEs pot justificar de moltes maneres, la manera més fàcil i la que vam explicar era que, amb motiu dels esdeveniments que hi va haver a partir del dia 1, no ens va semblar acceptable que pel fet que el referèndum sigui legal o no s’anés a agredir a gent per anar a dipositar papers en una urna. Insisteixo, ens va semblar que el tema era prou greu per adherir-nos a l’aturada del país.\nA posteriori, en algunes altres propostes que s’han fet el Consell de Govern no ha acceptat que es fessin en nom de la Universitat. El mateix Consell de Govern em va suggerir que si creia que s’havien de fer, les fes pel meu nom i el meu càrrec, així és com fet en els dos carrers comunicats.\nEl que hem defensat i que crec que seguirem defensant amb acord de tothom és llibertat i democràcia. En el moment que es vulgui afegir algun altre qualificatiu o alguna reclamació haurem de tenir en compte en detall com és la Universitat, que és heterogènia a l’hora de pensar políticament, com ha de ser. Per tant, si la Universitat hagués de prendre posicionaments més compromesos, hauríem de demanar-ho, i això es pot fer de dues maneres diferents: amb un referèndum, de manera que cada col·lectiu tingui el pes que té, com és el cas de les eleccions a rector a o a Claustre, o també convocant un claustre extraordinari per debatre aquests temes i assumir les posicions que tingui el claustre.\nQuines són les repercussions previstes (o actuals) de l’aplicació de l’Article 155 per a la UPC i el desenvolupament de les seves funcions?\nHi ha una repercussió prèvia que va ser el control dels diners. Per tant, ens vam trobar en un determinat moment, que encara hi estem, encara estem controlats en aquest sentit, que qualsevol factura que volem pagar requereix una autorització. Això ara més o menys s’ha automatitzat, però en qualsevol cas el filtre segueix sent-hi i estem controlats, no sabem per què, perquè ningú ens ha denunciat de fer res malament i encara que ens haguessin denunciat podríem exigir una presumpció d’innocència que ningú ens ha considerat.\nEls principals efectes de l’aplicació del 155 són alguns temes que estem treballant amb la Secretaria d’Universitats i Recerca i la manca de tenir un conseller amb qui dialogar.\nAmb la manca de tenir un responsable polític la mateixa Secretaria d’Universitats i Recerca té dificultats per establir o garantir quina política tindrem en els propers dos o tres anys.\nLes relacions que nosaltres teníem explícitament amb algun d’aquests consellers ens ajudaven a concretar temes específics. En aquests moments n’hi un de molt important, que és el reconeixement del pes que li correspon a la Politècnica en el món de la transferència de la tecnologia, que l’estàvem aconseguint i l’havíem aconseguit parlant amb els dos consellers del nostre àmbit, que un va dimitir fa un cert temps i l’altre va dimitir fa poc. No tenim ningú amb qui discutir aquests temes.\nAquests són efectes que per nosaltres són greus i importants, a més de conceptes molt més generals com és la destitució d’un govern escollit democràticament, la destitució d’un parlament i la seva manca per controlar un govern, etcètera, etcètera.\nPrevious Post:Eleccions a rector 2017: entrevista al candidat Torres\nNext Post:El cocinero, el ingeniero y la tortilla de patatas


Peyu: “Els límits de l’humor estan en el públic que t’escolta” – OFFTHERECORD – Entrevistes Cultura\nBy adrianaboixados 8 de març de 2017 desembre 17th, 2019 cultura\nEts tan simpàtic en la intimitat?\nSí. Bé, em falta una assignatura. (Riu) Sí que m’ho vaig plantejar, de fet, vaig fer les proves d’accés a l’Institut del Teatre, però mentre les feia em vaig adonar que era molt diferent de tota la gent que estava allà amb mi, fent les proves. Diferents en el sentit que hi anaven, potser, per un altre objectiu o tenien un altre tipus de vocació. No em vaig veure quatre anys allà tancat, compartint espais i projectes amb ells… I vaig decidir fer com Artur Mas, un pas al costat. Va ser aleshores quan vaig anar a estudiar Comunicació Audiovisual a la UAB, però sempre amb la idea d’acabar fent alguna cosa relacionada amb l’humor.\nSí, des de petit he fet els pastorets i altres obres de teatre amb les companyies del poble. Més endavant, quan teníem setze anys, vam decidir amb el meu amic, Roger Codina, preparar un espectacle d’humor, un estiu que teníem vacances de l’escola. El vam estrenar a la Festa Major del poble i va funcionar molt bé. A partir d’això, de la manera més cutre –agafant el llistin telefònic–, vam trucar als Ajuntaments de la comarca, per proposar-los d’anar a fer l’espectacle al seu poble. Així vam començar a treballar.\n(Riu). Jo crec que una dosi molt gran d’observació. Observar la realitat i saber-la exagerar i transmetre a la gent. El més fàcil és detectar aquelles coses que ens passen a tots però que vivim des de la intimitat i aleshores, quan ho expliques dalt d’un escenari, a la ràdio o a la tele, la gent s’hi sent identificada i això els fa riure.\nCom sorgeix l’Ole tu?\nMe n’allunyo, primer, perquè no m’agrada. (Riu). A mi com a espectador, m’avorreix bastant. I segon, perquè jo vinc de tota una cultura més teatral i el que em ve de gust és explicar histories. Els meus espectacles, a banda de ser un monòleg en el sentit que hi surto jo sol, tenen una dramatúrgia i una història darrera. Amb un principi, un nus i un desenllaç, més simple o més complicat, però m’agrada que l’espectador se’n vagi a casa havent vist una història.\nL’iTime sorgeix quan vaig a veure La gran ilusión d’Antonio Díaz, “El Mago Pop” i veig que el públic al·lucina intentant explicar-se com ho fa. És espectacular, tant la posada en escena com la música de la banda sonora. En aquell moment vaig pensar: “He d’aconseguir, amb humor, que a la gent li passi una mica això”.\nBé, suposo que ens hem limitat, per exemple, a què els votants del Partit Popular no paguin una entrada per venir-me a veure. (Riu). És el màxim problema que he tingut. Això i alguns e-mails amb amenaces de gent que no comparteix la meva ideologia, però això li deu passar a tothom.


El govern espanyol atén la demanda de Fina Santiago i el Govern de les Illes Balears i actualitza les dades poblacionals que determinen el repartiment de fons per atendre emergències socials - MÉS per Mallorca\nEl govern espanyol atén la demanda de Fina Santiago i el Govern de les Illes Balears i actualitza les dades (...)\nEl govern espanyol atén la demanda de Fina Santiago i el Govern de les Illes Balears i actualitza les dades poblacionals que determinen el repartiment de fons per atendre emergències socials\nL’actualització de les dades poblacionals permetrà que les Illes Balears rebin 7,4 milions d’euros en compte de 5’7\nLes Illes Balears rebran 7.453.000 euros del Fons Social extraordinari de 300 milions d’euros que l’Estat distribueix entre les comunitats per a fer front a les necessitats socials provocades per la crisi del COVID-19. Així ho ha acordat el darrer Consell de Ministres després de revisar les dades poblacionals que determinen el repartiment.\nAquest canvi havia estat sol•licitat per la consellera d’Afers Socials i Esports, Fina Santiago en el darrer ple extraordinari del Consell Territorial de Serveis Socials i Dependència. Santiago va reclamar que s’actualitzessin les dades de població perquè el repartiment inicial estava previst a partir de l’estadística poblacional de 1992.\nSegons Santiago, "Ara per ara, Balears representa el 2,48% de tota la població estatal, amb la fotografia de 1992 només sumaven l’1,9% de total. Aquesta diferència suposa un increment important de finançament". En concret, ara es rebran 7.400.000 euros i amb els criteris anteriors 5.700.000. És a dir, 1.700.000 euros més.\nAquests doblers ja han estat inclòs, tal com figura a l’acord del Consell de Ministres celebrat per aprovar la distribució del Fons Social Extraordinari per a reforçar les polítiques socials i d’atenció a famílies, especialment aquelles que es troben en una situació de major vulnerabilitat.


Ara mateix: Incendi en un polígon industrial de Barcelona\n14 dotacions de Bombers han treballat en l'extinció del foc\nper Alejandro Cañete / ACN divendres, 7 d’agost 2020 - 20:11h\nColumna de fum provocada per l'incendi | Bombers\nACTUALITZACIÓ 7/08/20 21:22 HORES:\nEls Bombers apaguen l'incendi que ha afectat la primera planta d'una empresa que fabrica additius alimentaris del polígon industrial de Can Ricard de Sant Vicenç dels Horts. El dispositiu ha arribat al lloc a les 17h45 i a hores d'ara l'incendi ja està extingit. El foc ha cremat dipòsits totalment buits, però encara poden contenir restes d'àcid tartàric, que l'empresa utilitza en els seus processos de fabricació\nEspectacular incendi en una empresa de Sant Vicenç dels Horts, al Baix Llobregat. Els Bombers es troben treballant en l'extinció del foc que que afecta la primera planta El dispositiu ha arribat al lloc a les 17h45 i a hores d'ara l'incendi ja està controlat.\n#bomberscat treballem des de les 17.54h amb 13 dotacions terrestres en un incendi que afecta tot de dipòsits amb diversos productes a la primera planta d'una indústria de Pallejà. Protegim, també, les naus del costat. Cap persona ferida. pic.twitter.com/Vk2QhMmC4s\n— Bombers (@bomberscat) August 7, 2020\nEl foc ha cremat dipòsits amb restes de carbó i productes derivats en el primer pis d'aquesta indústria. El cos de bombers han confirmat que no s'ha produit sense provocar cap ferit ni cap persona afectada. L'empresa es dedica a la fabricació d'additius alimentaris i està situada al polígon industrial Pla de Can Ricard a Sant Vicenç, però molt a tocar del terme municipal de Pallejà.\nLes 14 dotacions que s'han enviat per apagar el foc no necessiten més reforços. Aquests efectius també han protegit les naus del costat de l'empresa. Tot i que el foc ja es troba apagat, la columna de fum ha estat ben visible molta des de l'autovia A-2\nAtenció a Pallejà, crema una nau industrial a prop de l'A-2. Precaució. pic.twitter.com/v7ERwyhduF\n— Anti-radar Catalunya (@antiradarcatala) August 7, 2020\nMés imatges de Pallejà on crema una nau industrial a prop de l'A-2. Precaució. pic.twitter.com/MFFHLpqfBl\nIncendi d'un camió a l'AP-7\nUn camió articulat carregat de paqueteria va cremar sencer al punt quilomètric 131 de l'AP-7, a la Roca del Vallès. El foc va afectar matolls del voral.\nAfortunadament, el conductor va sortit il·lès. En el succés hi van treballar quatre dotacions dels Bombers de la Generalitat de la una a les quatre de la matinada d'aquest dimarts.\nAquesta passada nit (avís 3/4 d'1)) ha cremat un camió a l'AP-7 (pk 131 #MontornèsVallès).\nEl vehicle, un camió articulat carregat de paqueteria, ha cremat sencer i el foc ha afectat matolls del voral. El conductor n'ha sortit il·lès. Hem treballat amb 4 dotacions #bomberscatpic.twitter.com/WX701hCvIu\n— Bombers (@bomberscat) August 4, 2020


Història dels sistemes operatius by Roger Casadejús P... 283 views\nSistemes operatius i d'emmagatzematge by Jose - Tecnologia... 2536 views\n1. SISTEMES OPERATIUS I D’EMMAGATZEMATGEQuè és un sistema operatiu?Un sistema operatiu (SOTA) és el programa o conjunt de programes que efectuen la gestió delsprocessos bàsics dun sistema informàtic, i permet la normal execució de la resta de lesoperacions.Quins sistemes operatius coneixes?Windows Vista, Windows 7, Linux, Unix, OS/2.Quines són les seves principals característiques? ( fabricant, distribució,...)Windows Vista1.- Major control patern sobre lús de la computadora per part dels fills, temps de navegació illocs.2.- Major seguretat en la navegació.3.- Un entorn més dinàmic i tridimensional.4.- Evolució del sistema operatiu Windows XP.5.- Presa en compte que cada vegada més gent treballa amb una connexió a Internet.6.- Retorna a lusuari el control de la computadora perquè es converteixi en *egestor.7.- Incorpora programes dedició de *video i nous gestors darxius multimèdia (fotografia,música i uns altres).8.- Manté els programes habituals de correu electrònic, agenda i uns altres.9.- Compta amb versions millorades dels seus programes de treball com el processador detextos “Word”, el full de càlcul “Excel” i la de presentacions “*PowerPoint”.10.- Té la capacitat dobrir-se indistintament en anglès o en espanyol, segons ho prefereixi lapersona que se sent al teclatLinuxUtilitza la trucada multifeines preventiva, la qual assegura que tots els programes que es *estanutilitzant en un moment donat seran executats, sent el sistema operatiu lencarregat de cedirtemps de microprocessador a cada programa. Multi usuari: Molts usuaris usant la mateixa maquina al mateix temps.Multi plataforma: Les plataformes en les quals al principi es pot utilitzar Linux són 386-, 486-.Pentium, Pentium Pro, Pentium II,Amiga i Atari, tam be existeixen versions per la sevautilizations en alters plataformes, com Alpha, ARM, MIPS, Power PC i SPARC.Càrrega dexecutables per demanda: Linux només llegeix del disc aquelles parts dun programaque estan sent usades actualment.\n2. Política de còpia en escriptura per a la compartició de pàgines entre executables: això significaque diversos processos poden usar la mateixa zona de memòria per executar-se. Quan algunintenta escriure en aquesta memòria, la pàgina (4Kb de memòria) es copia a un altre lloc.Aquesta política de còpia en escriptura té dos beneficis: augmenta la velocitat i redueix lús dememòria.Memòria virtual usant paginació (sense intercanvi de processos complets) a disc: A una particióo un arxiu en el sistema darxius, o tots dos, amb la possibilitat dafegir més àrees dintercanvisobre la marxa Un total de 16 zones dintercanvi de 128Mb de grandària màxima poden serusades en un moment donat amb un límit teòric de 2Gb per a intercanvi. Aquest limiti es potaugmentar fàcilment amb el canvi dunes quantes lineas en el codi font.Quins dispositius d’emmagatzematge d’informació coneixes? Busca informació i explicales característiques principals dels: a. Dispositius magnèticsLa tecnologia magnètica per a emmagatzematge de dades es porta usant des de fa dècades,tant en el camp digital com en lanalògic. Consisteix en laplicació de camps magnètics a certsmaterials les partícules dels quals reaccionen a aquesta influència, generalment orientant-se enunes determinades posicions que conserven després de deixar daplicar-se el camp magnètic.Aquestes posicions representen les dades, bé siguin imatges, nombres o música b. Dispositius elèctricsUn aparell o dispositiu electrònic consisteix en una combinació de components electrònicsorganitzats en circuits, destinats a controlar i aprofitar els senyals elèctrics.Exemple de dispositiu electrònic és un amplificador de so que controla el flux denergia dunmicròfon cap als altaveus. c. Dispositius òpticsEs coneixen com a dispositius òptics a aquells dispositius demmagatzematge massiu de dadesen els quals el sistema de lectura enregistra ment és per mitjà de dispositius òptics(normalment làser) en comptes de ser per un sistema electro-magnètic.Els dispositius òptics més usuals són els lectors i les regrabadoras de CD i de DVD.APARTAT 2: LA IMATGE DIGITAL 1. Quines característiques té un mapa de bits?\n3. Una imatge de mapa de bits és creada mitjançant una reixeta de píxels única. Quan esmodifica la seva grandària, es modifiquen grups de píxels, no els objectes o figures que conté,per la qual cosa aquests solen deformar-se o perdre algun dels píxels que els defineixen. Pertant, una imatge. 2. Quines característiques té una imatge vectorial?Les imatges vectorials semmagatzemen com una llista que descriu cadascun dels seus vectorscomponents, la seva posició i les seves propietats.Quant a la resolució, els gràfics vectorials són independents de la resolució, ja que no depenendun reticle de píxels donada. Per tant, tenen la màxima resolució que permet el format en quèsemmagatzema. 3. A què es refereix el terme “resolució de la imatge”?La resolució duna imatge indica quant detalli pot observar-se en aquesta. El terme éscomunament utilitzat en relació a imatges de fotografia digital , però també sutilitza perdescriure *cuán nítida és una imatge de fotografia convencional. Tenir major resolució estradueix a obtenir una imatge amb més detall o qualitat visual.Per a les imatges digitals emmagatzemades com a mapa de bits, la convenció és descriure laresolució de la imatge amb dos nombres enters, on el primer és la quantitat de columnes depíxels (quants *pixels té la imatge a lample) i el segon és la quantitat de files de píxels. 4. Què és un píxel?Un píxel o píxel, plural píxels (acrònim de langlès *picture *element, "element dimatge") és lamenor unitat homogènia en color que forma part duna imatge digital, ja sigui aquesta unafotografia, un fotograma de vídeo o un gràfic. 5. Amb quins programes pots editar imatge digital?Photoshop *ExpressEs tracta de la versió online del més popular programari per a ledició de fotos. Solament queaquesta vegada és molt més senzill dusar. Hi ha hagut certa controvèrsia sobre les condicionsque has dacceptar per poder usar-ho. Però, en qualsevol cas, és una de les principalsreferències. 6. Busca informació sobre els diferents formats amb els quals es pot desar una imatge (extensions bmp, tiff, jpg, gig, png)\n4. APARTAT 3: AUDIO DIGITAL 1. Quines són les característiques d’una ona de so? (amplitud, freqüència, període, longitud d’ona)Una ona és una pertorbació que es propaga des del punt en què es va produir cap al mitjà queenvolta aquest punt.Les ones materials (totes menys les electromagnètiques) requereixen un mitjà elàstic perpropagar-se.El mitjà elàstic es deforma i es recupera vibrant al pas de lona.La pertorbació comunica una agitació a la primera partícula del mitjà en què impacta -est és elfocus de les ones- i en aquesta partícula sinicia lona.La pertorbació es transmet en totes les adreces per les quals sestén el mitjà que envolta alfocus amb una velocitat constant en totes les adreces, sempre que el mitjà sigui isòtrop( diguals característiques físic- químiques en totes les adreces ).Totes les partícules del mitjà són aconseguides amb un cert retard respecte a la primera i esposen a vibrar: recorda lona dels espectadors en un estadi de futbol.La forma de lona és la foto de la pertorbació propagant-se, la instantània que congela lesposicions de totes les partícules en aquest instant.Curiosament, la representació de les distàncies de separació de la posició dequilibri de lespartícules en vibrar enfront del temps donen una funció matemàtica si que, una vegadarepresentada en el paper, té forma dona.Podem predir la posició que ocuparan aquestes partícules més tard, aplicant aquesta funciómatemàtica.El moviment de cada partícula respecte a la posició dequilibri en què estava abans darribar-lila pertorbació és un moviment vibratori harmònic simple.Una ona transporta energia i quantitat de moviment però no transporta matèria: les partículesvibren al voltant de la posició dequilibri però no viatgen amb la pertorbació. 2. Busca informació sobre els formats de so digital. (wav, mid, aiff, cda, mp3, wma, ogg)WAVWAV (o WAVE, Waveform àudio format), és un *format dàudio digital normalment sensecompressió de dades, desenvolupa i propietat de Microsoft i dIBM, que sutilitza per aemmagatzemar àudio en el PC. És una variant del *format RIFF, mètode per a emmagatzemat\n5. en "*paquets", i relativament *paregut a l*IFF i al format AIFF usat *per Macintosh. El format teen *compte *algunes peculiaritats de la CPU Intel, i susa principal ment al Windows.AIFFAudio Interchange File Format (AIFF) és un estàndard de format dàudio usat peremmagatzemar dades de so en computadores personals. El format va ser codesarrollado perApple Inc. en 1988 basat en el IFF ( Interchange File Format) de Electronic Arts, usatinternacionalment en les computadores Amiga i actualment és molt utilitzat en lescomputadores Apple Macintosh. AIFF també és lutilitzat per Silicon Graphics *Incorporated.Les dades dàudio en lestàndard AIFF no estan comprimits, emmagatzemant-se les dades enbig-endian i empra una modulació per impulsos codificats (PCM). També hi ha una variant delestàndard on si que existeix compressió, coneguda com AIFF-C o AIFC, amb diversos códecsdefinits.MP3MPEG-1 Audio Layer III o MPEG-2 Audio Layer III, més comunament conegut com MP3, ésun format de compressió dàudio digital patentat que usa un algorisme amb pèrdua peraconseguir una menor grandària darxiu. És un format dàudio comú usat per a música tant enordinadors com en reproductors dàudio portàtil.MP3 va ser desenvolupat pel Moving Picture Experts Group (MPEG) per formar part delestàndard MPEG-1 i del posterior i més estès MPEG-2. Un MP3 creat usant una compressióde 128kbit/s tindrà una grandària daproximadament unes 11 vegades menor que el seuhomònim en CD. Un MP3 també pot comprimir-se usant una major o menor taxa de bits persegon, resultant directament en el seu major o menor qualitat dàudio final, així com en lagrandària de larxiu resultant.WMAWindows Media Audio o WMA és un format de compressió dàudio amb pèrdua, encara querecentment sha desenvolupat de compressió sense pèrdua, és propietat de Microsoft.Competeix amb el MP3, antic i bastant inferior tècnicament; i Ogg-Vorbis, superior i lliure, usantcom a estratègia comercial la inclusió de suport en el reproductor Windows Mitjana Player,inclòs en el seu popular sistema operatiu Windows.Encara que el suport daquest format sha ampliat des de Windows Mitjana Player i ara es trobadisponible en diverses aplicacions i reproductors portàtils, el MP3 contínua sent el format méspopular i per això més estès.A diferència del MP3, aquest format posseeix una infraestructura per protegir el Copyright i aixífer més difícil el "tràfic P2P" de música.Aquest format està especialment relacionat amb Windows Mitjana Video (WMV) i AdvancedStreaming Format (ASF).\n6. 3. Quin maquinari necessita l’ordinador per digitalitzar el so i per tant per poder-lo editar?4. I programari?


L'Ultra Pirineu obre inscripcions fins el 28 de gener | NacióBerguedà\nper Redacció , 15 de gener de 2019 a les 18:23 |\nPaisatges de l'Ultra Pirineu al Parc Natural Cadí-Moixeró | Josep Maria Montaner\nDes d'aquest dimarts i fins el 28 de gener la Salomon Ultra Pirineu obre el període per rebre les preinscripcions per a la cursa que es disputarà al Parc Natural del Cadí Moixeró el proper 5 d'octubre. L'organització compta amb 1.000 dorsals disponibles i en cas de superar el nombre màxim d'inscrits, el 31 de gener durà a terme un sorteig per definir qui són els corredors que s'enduen un dorsal per a la prova estrella del Berguedà.\nLa d'enguany serà l'onzena edició de l'Ultra Pirineu i comptarà amb 94 quilòmetres i 6.200 metres de desnivell positiu. En els darrers anys corredors de fins a 60 països del món han participat a la Salomon Ultra Pirineu i tot apunta que la prova continuarà aquest 2019 amb el seu procés d'internacionalització amb esportistes d'arreu del món a Bagà.\nLa resta de curses de l'Ultra Pirineu obriran inscripcions a partir del 5 de febrer. Entre elles hi haurà la nova Trail Pirineu (que partirà de Bellver de Cerdanya) i la renovada Sky Pirineu, de 36 quilòmetres i 2.600 metres de desnivell positiu que formarà part de les Migu Run Skyrunner World Series 2019.\nEsports, Municipis, Ultra trail, curses de muntanya, Ultra Pirineu


Estàs aquí:Inici / 2019 / juliol / Arxius de15th\nArxius de15 de juliol de 2019\nEscola d’Estiu i Campus de Futbol d’Alfarràs\nESCOLA D’ESTIU D’ALFARRÀS. La segona setmana de l’Escola d’estiu ha estat molt moguda i interessant, des d’anar a plegar caragols, excursió a la … [Llegeix més...]\nCloenda curset de natació\nDivendres passat es va dur a terme la Cloenda del Curset de Natació, que només s’ha pogut fer durant la 1a quinzena de juliol. En acabar la darrera … [Llegeix més...]\nL'Ajuntament d'Alfarràs comunica que avui dilluns, dia 15 de juliol de 2019, a les 20:30 hores, se celebrarà sessió extraordinària del Ple.- Ordre … [Llegeix més...]


Sostenibilitat Contra Eficiència. Comparativa entre agricultura ecològica i convencional\nCentre: Ins. Manuel de Cabanyes. Tutor: Montserrat Haro Santaló\nL'objectiu principal d'aquest treball de recerca és determinar si hi ha diferències quantitatives i qualitatives entre plantes conreades mitjançant l'agricultura convencional i l'ecològica, i establir quin dels dos mètodes dóna un millor resultat.\nEl treball s'estructura en 9 parts: - Introducció. - Gèneres Phaseolus i Vigna: fonaments teòrics sobre les plantes pertanyents a aquests dos gèneres, comunament anomenades "mongeteres". - L'agricultura i els mètodes de conreu: fonaments teòrics relatius a l'evolució agrícola i els mètodes convencional i ecològic. - Part pràctica: cultiu de tres grups de mongeteres (originals, substitutes i control) amb mètodes diferenciats. - Resultats: recopilació de les dades obtingudes en la part pràctica. - Conclusions. - Glossari: llistat de terminologia específica utilitzada en el treball. - Bibliografia. - Annex (registre de fotografies): recull de fotografies que il·lustren el seguiment de les plantes, productes utilitzats, experiments descartats, etc.\nA petita escala, el mètode convencional supera àmpliament l'ecològic: les plantes tenen un creixement més ràpid i accentuat, una major producció i productivitat i una esperança de vida més llarga. En una paraula, l'agricultura convencional ens proporciona eficiència. En canvi, a gran escala hi ha altres aspectes a tenir en compte, com ara l'impacte ambiental que genera el mètode convencional, els elevats costos energètics, la pèrdua de biodiversitat i qualitat en el producte... L'agricultura ecològica, encara que amb rendiments menors, ens assegura una producció continuada al llarg del temps, és a dir, sostenibilitat. La conclusió global d'aquest treball és que el millor mètode de conreu hauria de reunir característiques dels dos tipus d'agricultura, per a obtenir rendiments acceptables sense un impacte ambiental dramàtic.\nLa informació per a realitzar la part teòrica del treball va ser extreta de 25 fonts principals, a més de desenes d'altres fonts secundàries. Es van utilitzar dues classes de suport: revistes especialitzades i pàgines web. Entre les primeres caldria destacar els articles publicats a les revistes "New Phytologist", "Agricultural Research Magazine", "American Journal of Clinical Nutrition", "British Medical Journal" i "Carcinogenesis". Quant als segons, les pàgines més consultades van ser les seccions "Geography", "Inventors", "Achaeology" i "History" d'"About.com"; les pàgines web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente i el Ministerio de Educación, Cultura y Deporte; la "Encyclopedia of Life", i altres pàgines web d'empreses privades dels sectors de l'agricultura i l'alimentació. Les dades necessàries per als resultats i les conclusions es van obtenir íntegrament a la part pràctica, realitzant diverses classes de mesuraments diaris i processant la informació obtinguda.


Valdés: "Dependrà molt de l’àrbitre que puguem fer el nostre joc al Bernabéu, però no ens hi hem d’obsessionar"\nEl porter del Barça ha celebrat amb una entrevista a Barça TV els 400 partits jugats amb el Barça, el segon de la història blaugrana, només superat per Zubizarreta\nREDACCIÓ Barcelona Actualitzada el 24/04/2011 22:23\n260x366 Víctor Valdés va complir contra l'Osasuna el seu partit 400 com a porter del Barça. / ALEJANDRO GARCÍA / EFE Víctor Valdés va complir contra l'Osasuna el seu partit 400 com a porter del Barça. / ALEJANDRO GARCÍA / EFE\nVíctor Valdés espera que el Barça pugui fer el seu joc al Santiago Bernabéu en l'anada de les semifinals de Champions, fet que li ha costat força en els dos partits anteriors de Lliga i Copa: "Ja sabem el que pot passar contra el Reial Madrid. Hem d'acceptar el que ens trobarem, i dependrà molt de l'àrbitre que puguem fer el nostre joc. Però no ens hem d'obsessionar amb aquestes coses. Hem d'anar a la nostra i fer el partit que ens interessa. La clau estarà en la possessió i tocar i tocar la pilota fins que arribin les ocasions de gol", ha explicat el porter en declaracions a Barça TV.\nLa victòria contra l'Osasuna ha suposat una bona dosi de moral per aixecar els ànims després de la decepció per la derrota a la Copa del Rei i per afrontar amb més optimisme el repte de la semifinal de la Lliga de Campions. Amb el títol de Lliga a tocar, Valdés creu que l'equip anirà a totes contra el Reial Madrid: "Som un equip amb jugadors guanyadors i que volem repetir èxits amb la nostra samarreta. Per tant, no ens queda altra cosa que anar tirar endavant i anar a totes".\nAmb el partit contra l'Osasuna, Valdés es converteix en el segon porter de la història del Barça que ha jugat més partits amb 400, només superat per Zubizarreta. El porter no podia evitar parlar amb orgull d'aquesta fita: "És un orgull per mi. No em fixo gaire en aquestes coses, però és una xifra molt bonica i vull donar les gràcies a tots els que han estat al meu costat. Sense ells no estaria gaudint d'aquest moment".


33 milions per l’ecotaxa en un estiu: i ara què en fem?\nLa comissió avaluadora haurà d’escollir entre més de 220 propostes d’inversió per al 2017\n3 min. Palma 05/11/2016 23:55\n651x366 AIGUA Es prioritzen les inversions en els recursos hídrics en un any marcat per la sequera. / ISAAC BUJ AIGUA Es prioritzen les inversions en els recursos hídrics en un any marcat per la sequera. / ISAAC BUJ\nDurant la primera temporada de recaptació de l’impost del turisme sostenible, el Govern ha recaptat 33 milions d’euros i l’any que ve s’espera arribar als 67. Ni sumant les dues quantitats n’hi hauria prou per finançar tots els projectes d’inversió que s’han presentat enguany, com a candidats, per poder ser posats en marxa amb els fons de l’ecotaxa.\nEn total, han arribat al Govern més de 220 propostes per part dels ajuntaments, els consells insulars i les entitats que formen part de la comissió d’impuls del turisme sostenible. En total, les iniciatives presentades estan valorades en més de 180 milions d’euros, però, des de la Conselleria d’Innovació, Recerca i Turisme, asseguren que els projectes que foren enviats per correu postal continuen arribant i, per tant, s’espera que aquesta quantitat augmenti.\nDesprés d’un hivern marcat per l’expectació d’aprovar un nou impost turístic que donàs millor resultat que l’anterior, la posada en marxa de l’ecotaxa no passarà el filtre definitiu fins que se’n vegin els fruits dels resultats.\nLes inversions s’hauran de fer al llarg del 2017, però el comitè executiu de la comissió farà una anàlisi, una valoració i una selecció dels projectes presentats abans que acabi el mes de novembre. El desembre, aquesta selecció se sotmetrà a una votació al ple de la comissió i, després, necessitarà passar per l’aprovació definitiva al Consell de Govern.\nI entre quines propostes poden elegir els membres de la comissió? Dels més de 220 projectes que han arribat, gairebé la meitat giren al voltant de les prioritats d’inversió que van establir-se el setembre (relacionades amb qüestions mediambientals i amb recursos hídrics, de millora del cicle de l’aigua). Aproximadament un centenar de les propostes, en canvi, s’ajusta més aviat als requisits que estableix la llei que crea l’impost, com la protecció del patrimoni.\nAlgunes institucions critiquen la falta de temps per presentar els projectes (en un primer moment es van deixar 15 dies, que després van allargar-se fins a un mes) i la dificultat dels ajuntaments petits per redactar-los. Per això, hi ha consells insulars que consideren que ells podrien ser “redistribuïdors de l’ecotaxa”, per tal de no perjudicar els municipis. De fet, va ser amb aquesta idea que el Consell de Mallorca va presentar un projecte basat a donar subvencions per recuperar el patrimoni agrícola de la serra de Tramuntana.\nLa llei estableix que les inversions fruit de la recaptació de l’impost del turisme sostenible han de fer-se demanera equilibrada a les quatre illes i, de fet, la quantitat dels projectes presentats també varia en funció del territori: des de Mallorca s’han fet arribar 123 iniciatives; des de Menorca, se n’han enviat 40; Eivissa n’ha presentades 14 i Formentera, quatre. A més, hi ha 18 projectes que suposarien haver de fer actuacions a tot l’Arxipèlag (i un petit percentatge que queda fora de la selecció per no complir amb els requisits establerts).\nDurant aquestes setmanes, la comissió analitzarà les propostes. La selecció probablement no serà fàcil ni del gust de tothom, però fins l’any que ve la ciutadania no començarà a veure al seu voltant els efectes de la creació de l’impost. A més a més, les previsions per a la temporada del 2017 fan calcular, al Govern, uns ingressos molt superiors als registrats enguany, fet que permetria finançar un nombre més elevat de projectes.\nEl Consell de Menorca selecciona els projectes que seran finançats per l'impost de turisme sostenible\nPalma exigirà un percentatge fix de les inversions que es facin amb els doblers de l'ecotaxa\nLa recaptació de l'ecotaxa també es destinarà a la promoció turística\nAjuntaments i entitats socials donen l'esquena al Govern pel repartiment de l'ecotaxa\nEs podran adquirir espais emblemàtics protegits amb la recaptació de l'ecotaxa


▷ Ebook - CIUTATS COOPERATIVES. ESBOSSOS D'UNA ALTRA ECONOMIA URBANA - En formato EPUB, MOBI y PDF\n▷ Ebook – CIUTATS COOPERATIVES. ESBOSSOS D’UNA ALTRA ECONOMIA URBANA – En formato EPUB, MOBI y PDF\nde IVAN MIRO I ACEDO\nAutor: IVAN MIRO I ACEDO\nEbook CIUTATS COOPERATIVES. ESBOSSOS D’UNA ALTRA ECONOMIA URBANA de IVAN MIRO I ACEDO Fácil\nEL PATITO FEO de CARLOS PEINADO ✅ Editor: —– —– …\n▷ Ebook – EL PATITO FEO – Fácil en formato EPUB, MOBI, PDF y Kindle


Inici/La ciutat per temes/Cultura/Sant Jordi 2020\nAquest any 2020, viurem un Sant Jordi diferent, serà un Sant Jordi a casa. Però, malgrat el confinament, volem que sigui un Sant Jordi on gaudim plenament de la cultura i de l’amor, amb roses, llibres, activitats, i un gran suport als nostres artistes i creadors. Per això, l’Ajuntament de Sant Joan Despí ha preparat un conjunt de propostes perquè durant la setmana del 23 d’abril puguem viure el millor ‘Sant Jordi, a casa’.\nEnvia la teva rosa virtual dedicada\nQue ens haguem de quedar a casa no ha de ser cap obstacle perquè puguem regalar roses a les persones que estimem. Us animem a mantenir ben viva aquesta tradició amb la rosa virtual de Sant Joan Despí que podreu personalitzar amb la vostra dedicatòria.\nDescarrega l’arxiu de la rosa virtual\nEscriu-hi la teva dedicatòria\nEnvia-la per correu electrònic o per xarxes socials a qui estimes\nEscull el fons de la postal:\nFons verd Fons blau Fons malva\nNens i nenes, pinteu el punt de llibre!\nAquest any, els infants de Sant Joan Despí també mostraran la seva creativitat pintant els punts de llibre, una iniciativa que cada any organitzen les escoles i la Xarxa de Biblioteques de la ciutat. Enguany, el punt de llibre us l’haureu de descarregar en aquesta pàgina web. Pinteu-lo lliurement i envieu-lo per correu electrònic a premsa@sjdespi.cat. Participareu en l'exposició virtual de punts de llibre de Sant Joan Despí!\nDescarrega l’arxiu del punt de llibre\nPinta el punt de llibre: si no pots imprimir el document, pots fer el teu punt de llibre en un foli o cartolina blanca, amb les mides (7x22 cm)\nFes-li una foto i envia-la a premsa@sjdespi.cat\nRecomana’ns un bon llibre\nSant Jordi és la gran diada del llibre, un dia per descobrir nous títols. Per això, us demanem el vostre ajut per crear una llibreria virtual. Necessitem la vostra recomanació personal: Quin llibre porta amb vosaltres tota la vida i sempre aconselleu? Quin llibre creieu que ens podria encantar? Ens podeu recomanar llibres de tota mena: novel·les, poemes, obres de teatre, còmics, contes, assajos, llibres de viatges, de salut, de coneixements, infantils, juvenils, històrics, biografies...\nEnvieu-nos un vídeo amb el llibre que ens recomaneu! Compartirem les vostres recomanacions a les xarxes socials municipals perquè tothom en pugui gaudir!\nFes un petit vídeo indicant el nom del llibre, l'autor/autora i per què el recomanes\nEnvia’l a premsa@sjdespi.cat\nSetmana Cultural amb activitats en directe ‘on line’\nDel 20 al 27 d’abril, Sant Joan Despí celebrarà la Setmana Cultural de Sant Jordi a través del canal d'Instagram ‘Cultura a casa SJD’, amb un munt d'activitats 'on line' amb les que donarem suport als nostres artistes i creadors: espectacles familiars, contes, concerts, entrevistes, xerrades, màgia, exposicions virtuals, tallers, recitals... La Setmana Cultural tindrà com a punt central el dijous 23 d'abril, diada de Sant Jordi, amb una marató d'activitats durant tot el dia (d'11 a 20.30 hores).\nTotes les activitats de la Setmana Cultural de Sant Jordi es podran seguir en directe ‘on line’ a través del canal d’Instagram @culturaacasasjd.


Veld - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Highveld)\nVeld (de vegades Veldt) és una paraula d'origen afrikaans que designa principalment (però no exclusivament) els espais rurals oberts de Sud-àfrica o sud d'Àfrica i en particular certes zones planes o districtes coberts d'herba o arbusts baixos. La paraula significa literalment 'camp'. Però no es pot traduir d'una manera tan simple. No entren dins del veld les zones muntanyenques ni els boscos però sí les zones amb arbusts aleshores s'anomena "bosveld."\nLa paraula "veld" també comporta connotacions militars, els exèrcits Boers tenien Veldkornets i Veldkommandos.\nAltveld i Baixveld[modifica]\nGran part de l'interior d'Àfrica del sud és un gran altiplà conegut com l'Altveld (en anglès:Highveld), que comença a l'est de Johannesburg. Aquestes zones altes i més fredes (generalment a més de 1524 m sobre el nivell del mar) són terrenys herbosos plans o ondulats i amb un clima subtropical modificat per l'altitud.\nAlgunes zones més baixes que envolten l'anterior es coneixen com el Baix veld (en anglès: Lowveld) i són més càlides i menys cultivades intensivament. Abans de la meitat del segle XX a gran part del Baixveld s'hi trobava la mosca tse tse que transmetia la malaltia de la son (tripanosomiasis). Per això la zona es coneixia com el “país de les febres” (en anglès: "fever country") i s'evitava la visita de persones muntades a cavall, ja que els cavalls eren molt susceptibles a aquesta malaltia. També hi havia la malària causada per mosquits.\n↑ «Southern Africa: Southern Botswana, southern Zimbabwe, and northern South Africa | Ecoregions | WWF» (en anglès). [Consulta: 23 abril 2019].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Veld&oldid=25494369»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 nov 2020 a les 12:42.


Biblioblog – Fora del prestatge » 2010 » gener\nAquest dimarts 26 de gener es compleix un any que vam fer la primera entrada d’un quadern de bitàcora bibliotecari que va néixer amb la intenció de proporcionar informació cultural, entretenir i principalment fer arribar a tothom els serveis, activitats, novetats i tot el que envolta al dia a dia de la Biblioteca Joan Oliva i Milà.\nVam començar molt tímidament ja que érem neòfits en aquesta aventura de la blogosfera, però no volíem deixar passar l’oportunitat de que llibres, contes, còmics, música i pel·lícules sortissin del prestatge i es donessin a conèixer a través d’aquesta finestra de la Biblioteca oberta a tothom.\nVolem agraïr-vos a tots la vostra fidelització a aquest bloc que demostreu amb les vostres visites i els molts comentaris enriquidors que ens heu regalat a les 148 entrades que s’han publicat, en les categories i sub-categories que hem anat creant:\nEspecialment una gratitut enorme als diferents col·laboradors que ens han fet gaudir amb els seus continguts i les seves aportacions sempre encertades per als diferents clubs i tallers que han realitzat a la biblioteca: Mercè Rey amb el seu Taller d’Escriptura Creativa, Sílvia Romero en el Club La Crisàlide, Sílvia Sunyer en el Club de Filosofia, i la nostra companya Esther Bruna en el Club de Francès. I no volem deixar de fer un agraïment molt especial a Xavi Gil per acompanyar-nos amb els seus comentaris durant tot aquest any.\nPerò l’aniversari de Fora del prestatge també el volem celebrar fent una avaluació amb vosaltres.\nAquesta aventura que vam iniciar no seria possible sense els vostres comentaris, i per això volem fer un balanç conjunt d’aquest primer any de bloc analitzant-ne els continguts apareguts:\nEls trobeu encertats?\nQuina informació trobeu que hi manca?\nQuin tema que sigui del vostre interès no ha aparegut?\nDigues la teva és una categoria del bloc creada justament per això, perquè pugueu opinar de manera lliure i oberta.\nUs demanem la vostra valoració i opinió sobre les diferents categories amb la intenció de millorar el bloc i fer-lo més proper a tothom.\nQuina altra categoria us agradaria trobar al bloc?\nI encara tenim una qüestió molt important a fer-vos:\nQuin tipus d’informació agefiríeu?\nSobre la ciutat, cultural, esdeveniments d’actualitat, novetats de la biblioteca…\nEsperem seguir tenint la vostra complicitat i seguir millorant entre tots el nostre bloc. Ens trobem a Fora del prestatge…\ndimarts 26 de gener de 2010 | Categoria: CLUBS DE LECTURA,GÈNERE NEGRE,NO T'HO PERDIS!,RACÓ DE LES FAMÍLIES,TEATRE I POESIA\t| Enllaç permanent\ndivendres 22 de gener de 2010 | Categoria: GÈNERE NEGRE,NO T'HO PERDIS!\t| Enllaç permanent\nAprendre a ser feliç a través de la lectura\nRaó i emoció no són dos sistemes aïllats sinó interconnectats i interdependents. La intel·ligència cognitiva o intel·ligència mesurada amb un Quocient d’Intel·ligència (QI), sembla inamovible enfront de la intel·ligència emocional, formada per diferents tipus d’intel·ligències, susceptible de millorar al llarg de la vida.\nEl nostre cervell funciona de forma sistèmica i complexa i tot està interconnectat, per tant educar les emocions es d’una gran complexitat.\nLes emocions estan teixides en tota la xarxa d’interaccions que una persona estableix, som un nus en una xarxa de relacions. Des d’aquesta perspectiva l’educació emocional significa ampliar la nostra mirada a tots aquells fenòmens i té una finalitat compensadora d’un dèficit i d’una dissociació entre raó i emoció que ha portat als éssers humans a no saber qui són i a una forma de pensament molt parcel·lada i segregadora.\nEducar la intel·ligència emocional permet tenir un millor control de la pressió interna i externa i, doncs, millorar la sensació de benestar. Els aspectes bàsics de la intel·ligència emocional són una bona autoestima, autocontrol de les emocions i de la conducta, adequades relaciones interpersonals i un pensament positiu.\nEn aquest context, no hem d’oblidar que la intel·ligència pot desenvolupar-se, en gran mesura, amb l’hàbit de la lectura, ja que la lectura és per a la ment el que l’exercici és per al cos.\nEn tota aquesta problemàtica ens endinsarà Gemma Lienas el proper dijous 20 de gener a la Biblioteca Joan Oliva, i també ens plantejarà com millorar la pròpia intel·ligència i la de les criatures a través de la lectura.\nGemma Lienas (Barcelona, 1951), és escriptora, fa conferències sobre temes relacionats amb la dona, l’educació o la literatura, col·labora amb El Periódico de Catalunya i Catalunya Ràdio. És presidenta de l’associació Dones en Xarxa. Durant uns 15 anys va ser directora d’edicions a diverses editorials i també ha estat professora de llengua i literatura.\nEntre molts altres títols, són obra seva: Atrapada al mirall, Anoche soñé contigo i El final del joc (Premi Ramon Llull 2003), Bitllet d’anada i tornada (Premi L’Odissea 1998), El diari lila de la Carlota (premi Unesco per la tolerància 2003), El diari vermell de la Carlota, El diari blau de la Carlota, Cul de sac i Així és la vida, Carlota, la sèrie de l’Emi i en Max, la sèrie de la Tribu de Camelot, i la sèrie la Fada Menta.\nA la Biblioteca podeu trobar aquests llibres de la Gemma Lienas:\nLa Aventura de las ballenas\nL’Emi i en Max : l’aventura de la glacera\nFinisterre i el missatger\nFinisterre i els buscadors d’or\nLa meva família i l’àngel\nVull ser puta : contra la regularització de la prostitució\ndijous 21 de gener de 2010 | Categoria: NO T'HO PERDIS!\t| Enllaç permanent\nEn aquesta novel·la retrobem alguns dels temes recurrents de Philip Roth: la pulsió sexual, la confessió íntima, i la decadència física del cos; sexe i mort, eros i thanatos. També retrobem el personatge de David Kepesh, en aquesta ocasió fent de narrador (ja havia aparegut en El pit i El professor del desig).\nDavid Kepesh és un reconegut crític televisiu que ronda la seixantena i també treballa com a professor de tercer cicle d’una universitat de Nova York. La història arrenca quan coneix Consuela Castillo, una jove alumna seva, de tot just vint-i-quatre anys, filla d’una acomodada família d’exiliats cubans. Aquesta coneixença, sumada a la bellesa i voluptuositat de la noia, alteraran profundament la vida amorosa de Kepesh.\nPerò tot i que aquest és el tema central de la novel·la, no es tracta sols d’una narració d’amor entre un professor madur i la seva alumna. En L’animal moribund també hi trobem reflexions sobre les condicions polítiques i socials de EEUU, i tot plegat descrit amb un to sempre irònic i mordaç, fins al punt que aquest plantejament ens pot dur a confondre-ho amb certa amoralitat. Novel·la directa i passional, també analitza de forma colpidora els sentiments de dependència i llibertat.\nIsabel Coixet va dur al cinema una adaptació d’aquesta novel·la sota el títol de Elegy (2008), protagonitzada per Ben Kingsley i Penélope Cruz.\nEns trobem de nou, aquest curs, amb una obra que té com a tema central la relació amorosa entre un home madur i una noia jove (el passat mes de desembre vam parlar de La tregua, de Mario Benedetti).\nQuines diferències de tractament considereu que es poden establir entre ambdues històries?. O pel contrari considereu que plantegen el tema de la mateixa manera?.\nEn L’animal moribund, el personatge David Kepesh actua com a narrador i es dirigeix cap a un interlocutor innominat.\nCreieu que aquesta tècnica narrativa apropa el lector vers la història que s’hi explica? Funcionaria igual si la novel·la fos escrita en tercera persona?.\nEl to directe de la novel·la, l’ús d’un humor irònic i mordaç i el flirteig amb cert aire hedonista, ha provocat que alguns lectors cataloguin aquesta obra com amoral.\nCom valoreu aquesta apreciació?\nA l’abri de rien, d’Olivier Adam\nOlivier Adam nait à Draveil, près de Paris, le 12 juillet 1974. Romancier de renom, Olivier Adam connaît un succès populaire et critique indéniable qui le place parmi les écrivains les plus connus de sa génération. Ancien étudiant en gestion des entreprises culturelles, il participe à la création du festival littéraire “Les Correspondances de Manosque” et travaille comme directeur de collection aux éditions du Rouergue.\nInfluencé par les écrivains américains contemporains, Adam aborde aussi bien des thèmes sociaux et politiques, comme la question des sans-papiers, que des aspects plus psychologiques et sentimentaux.\nJe vais bien ne t’en fais pas est son premier roman et définit une certaine tendance à une écriture “angoissée”, celle de la personne qui souffre de dépression. On la retrouve merveilleusement bien exprimée dans A l’ abri de rien, notre livre du mois à travers l’esprit de Marie.\nMarie est en pleine dépression, sa vie lui parait vide et sans horizon, sans doute après la mort de Clara qui l’a aidée à sombrer dans la noirceur où elle se sent perdue et s’accroche par inertie à un mari qui l’aime et à ses enfants.\nSa vie et celle de sa famille se bouleverse quand, en essayant de toutes ses forces à porter secours aux immigrés clandestins qui se trouvent en situation transitoire à Douvres, elle la délaisse, sans le vouloir et s’expose à tout genre de dangers.\nA l’abri de rien est un libre qui secoue, qui vomit la violence et la misère sociale, qui dénonce une situation malheureusement trop actuelle: celle de l’immigration clandestine. Olivier Adam aborde sans hésiter et directement un thème très dur et très délicat à la fois, polémique, gênant parfois.\nLire A l’ abri de rien c’est comme ouvrir la fenêtre et regarder tout ce qui se passe dehors mais, comme si cela n’était qu’une fiction, un film où se déroulent des images qui font partie d’une autre époque, qui n’existent plus de nos jours. “Ça ne peut pas être vrai putain!”. Ces files de personnes qui attendent la ration chaude de soupe, la police qui surveille leurs pas, le froid, la désillusion… Ça se trouve que dans les livres tout de même ! Et bien non et Olivier se charge de nous le rappeler avec un langage giflant.\nA l’abri de rien obtient le Premier Prix 2007 et se situe comme favori du Prix Goncourt 2007. Tel que Je vais bien ne t’en fais pas il est adapté au cinéma par Jean Pierre Améris, sous le titre de Maman est folle.\nComment avez-vous perçu la force de l’écriture d’Olivier?\nLes deux thèmes traités dans le livre vous ont-ils touchés?\nQu’en pensez-vous de Marie?\ndimecres 13 de gener de 2010 | Categoria: - FRANCÈS,CLUBS DE LECTURA\t| Enllaç permanent\nLa Biblioteca Joan Oliva i Mìlà i la Regidoria de Serveis Socials i Salut obrim un espai virtual de comunicació amb els ciutadans i ciutadanes sobre temes relacionats amb la salut i el benestar.\nComencem amb un tema que ha estat, i està, molt d’actualitat com és la Grip A. Durant aquesta setmana, de l’11 al 15 de gener, una persona especialista en el tema atendrà les vostres preguntes i us informarà sobre els dubtes que plantegeu. Esperem els vostres comentaris i els suggeriments que trobeu oportuns.\nDesprés de 8 setmanes d’epidèmia de grip A o grip pandèmica a Catalunya sembla que s’ha superat el primer episodi d’aquesta infecció i és hora de fer alguns balanços.\nEntre un 8 i un 10 % de la població ha patit la malaltia i en la majoria de casos ha estat un quadre lleu, tot i això, 42 persones han mort i 752 han estat ingressades en estat greu.\nLes franges d’edat més afectades han estat entre els 0 i els 4 anys, tot i que les defuncions s’han produït majoritàriament en adults.\nEl nombre total de persones afectades per la grip A representa tres vegades la xifra de persones afectades per la grip estacional de cada any i la mortalitat és semblant en les dues infeccions.\nLa principal diferència entre la grip A o pandèmica i la grip estacional es troba en l’edat dels pacients: la grip estacional afecta més a gent gran, cosa infreqüent en la pandèmica.\nLes recomanacions sobre mesures higièniques per evitar el contagi i les estratègies de vacunació han estat claus per al benestar de la nostra societat, tal i com apunta el Comitè de Bioètica de Catalunya.\nL’Associació Espanyola de Pediatria ha emès un informe tècnic abordant diversos aspectes sobre la grip A o pandèmica, en el què conclou que els infants només s’han de vacunar en cas de patir malalties cròniques i que les mesures higièniques són bàsiques per evitar la propagació de la grip. Així mateix, també insisteix que la lactància materna protegeix contra múltiples infeccions respiratòries i digestives i que només s’ha d’interrompre en cas que la gravetat de la malaltia de la mare no la permeti.\nSeria bo que les mesures higièniques que tant s’han recomanat durant aquestes setmanes d’epidèmia de grip es convertissin en un hàbit:\nEn tossir o esternudar tapar-se la boca i el nas amb un mocador d’un sol ús, i llençar-lo a la galleda de les escombraries. Si no es disposa de mocador, tossir o esternudar a la part superior de la màniga.\nRentar-se les mans amb freqüència amb aigua i sabó, o un preparat amb alcohol, i eixugar-se-les bé.\nVentilar sovint els espais tancats obrint les finestres.\nEvitar el contacte proper amb persones malaltes de la grip, i no compartir menjar ni estris (coberts, gots, tovallons, mocadors…) i altres objectes sense netejar-los degudament.\nPel que fa a la vacunació, les indicacions del Departament de Salut són clares:\nPersones majors de 6 mesos que pateixin determinades malalties que fan que tinguin un risc alt de complicacions derivades de la infecció\nMalalties cròniques pulmonars, cardiovasculars, hepàtiques, malalties renals, asplènia (falta de melsa), diabetis, immunosupressió, anèmia o hemoglobinopatia moderada o greu o malalties neuromusculars greus (esclerosi múltiple o altres).\nMenors de 18 anys que reben tractament de llarga durada amb àcid acetilsalicílic.\nProfessionals de la salut i de centres sociosanitaris i de residències per a gent gran.\nPersones que treballen en serveis d’emergència i protecció civil (bombers, policia, etc.).\nLa vacunació no és obligatòria en cap cas, només és recomanable.\nAl moment de fer aquest escrit tot i que les infeccions per grip A han disminuït, el virus continua circulant amb intensitat moderada, per tant, no s’ha de baixar la guàrdia.\nMés informació a www.vilanova.cat/html/tema/salut/index.html\nAjuntament de Vilanova i la Geltru.\ndissabte 9 de gener de 2010 | Categoria: RACÓ DE LES FAMÍLIES\t| Enllaç permanent\nNit de Reis literària\nCom és tradicional, la nit de Reis ha donat el tret de sortida a la temporada dels premis literaris: el Premi Nadal de novel·la, el més antic dels premis literaris espanyols, que es concedeix des de 1944, i el Premi Josep Pla de prosa en català, creat el 1968.\nLa guanyadora de la 66 edició del Premi Nadal ha estat Clara Sánchez amb la seva novel·la titulada El que amaga el teu nom.\nClara Sánchez, nascuda a Guadalajara, en l’actualitat resideix a Madrid, on va estudiar la carrera de Filologia Hispànica i on durant diversos anys va ensenyar a la universitat. Ha publicat vuit novel·les: Piedras preciosas (Debate, 1989), No es distinta la noche (Debate, 1990), El palacio varado (1993, Punto de Lectura 2006), Desde el mirador (Alfaguara, 1996), El misterio de todos los días (Alfaguara, 1999), Últimas noticias del Paraíso (Alfaguara, 2000), Desde el mirador (Alfaguara, 2004) i Presentimientos (2008).\nLa novel·la guardonada, Lo que esconde tu nombre és la història de dos adorables jubilats alemanys que no són el que semblen. La parella d’octogenaris establerta a la Costa Blanca va estar en el seu moment a les ordres d’Adolf Hitler en el camp de concentració de Mauthausen. I ara no són més que un parell d’avis que es torren al sol de la costa alacantina. Però el seu secret deixa d’estar fora de perill quan un supervivent d’aquest mateix camp s’instal·la en un hotel proper a la seva residència i tracta de desemmascarar.\nLa mateixa nit, la periodista i escriptora Llúcia Ramis ha estat la guanyadora del 42 Premi Josep Pla gràcies a la novel·la Egosurfing\nLlúcia Ramis, nascuda a Mallorca el dia de Sant Jordi de 1977, és llicenciada en Periodisme i col·labora a El Mundo de Catalunya des de fa cinc anys, on cada setmana publica la crònica Plexiglàs del suplement Tendències. També col·labora a ComRàdio i a RAC1. L’any 2008 va publicar la seva primera novel·la, Coses que et passen a Barcelona quan tens 30 anys (Columna) i també ha participat en els volums col·lectius Odio Barcelona (2008) i Matar en Barcelona (2009).\nEgosurfing, és una novel·la urbana protagonitzada per una escriptora d’autoajuda a la qual un programa de televisió acusa de cometre gairebé un homicidi. La trama la protagonitzen tres personatges: l’escriptora, la periodista del programa de televisió i el jove que gairebé mor després de rebre un impacte d’una bossa d’escombraries que va caure des del pis de l’escriptora. El títol de la novel fa referència a la pràctica de buscar informació a la Xarxa sobre tu mateix, el concepte del egosurfing ha portat a l’autora a escriure sobre un nou concepte de egolatria.\nA la Biblioteca Joan Oliva podeu trobar aquests llibres de les dues autores:\ndijous 7 de gener de 2010 | Categoria: NO T'HO PERDIS!\t| Enllaç permanent\nPresentació de la nova guia de lectura “Actualitat Novel·les”\nComencem un nou any, i volem fer-ho com cal, és a dir, presentant-vos la Guia de Lectura amb les novel·les més d’actualitat.\nHi trobareu novel·les d’intriga, policíaques, històriques, de viatges… temàtiques variades per satisfer tots els gustos.\nJa les podeu reservar a la biblioteca.\ndilluns 4 de gener de 2010 | Categoria: NO T'HO PERDIS!\t| Enllaç permanent


Les noies poden jugar en equips mixtos fins als 18 anys, ara, Ellen Fokkema, ha trencat aquesta norma KNVB\nBarcelonaLes coses comencen a canviar. Com a mínim als Països Baixos. La Federació Holandesa de Futbol (KNVB) ha confirmat la posada en marxa, a partir de la temporada vinent, d'un pla pioner i revolucionari en el qual permet, per primera vegada, que una dona pugui jugar en un equip professional masculí de la Quarta Divisió del país. I la primera serà Ellen Fokkema.\n— KNVB (@KNVB) 4 de agosto de 2020


Salvia hispanica - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nchia seed (en) i chia oil (en)\nEspècie Salvia hispanica\nSalvia hispanica, coneguda entre els asteques com a xia, és una espècie del gènere de la sàlvia. És nativa del centre i sud de Mèxic i a Guatemala. El Còdex Mendoza del segle xvi proporciona l'evidència sobre que havia estat cultivat pels asteques en època precolombina i que era un dels tres cultius més importants. Encara s'utilitza a Mèxic i Guatemala i les llavors són mòltes i senceres es fan servir per a begudes nutritives i per aliment.\nEs fa servir molt en aliments a Amèrica del Sud i a Amèrica del Nord. A partir de l'any 2013 la UE també n'ha autoritzat l'ús en pans i altres productes.\nLa paraula xia deriva de la paraula nàhuatl chian, que significa «oleaginosa». L'actual estat mexicà de Chiapas rep el nom del nàhuatl «riu de xia.»\nÉs una planta anual herbàcia que fa fins a 1 m d'alt amb les fulles oposades de 4 a 8 cm de llarg i de 3 a 5 cm d'ample. Les flors són porpres o blanques produïdes en racems. En realitat moltes plantes cultivades considerades xia són altres espècies de sàlvies com S. lavandulifolia.\nFlor de xia\nLa xia es cultiva comercialment per les seves llavors que són ovals amb un diàmetre del voltant d'un mil·límetre de color marró a blanc. Les llavors de xia tenen un contingut d'oli vegetal del 25-30%, que inclou àcid alfa linolènic (ALA). La presència d'ALA fa que es considerin riques en omega-3, tot i que en contenen nivells inferiors que d'altres llavors com ara les de lli.\nLes llavors de xia es consumeixen a Mèxic i el sud-oest dels Estats Units però no gaire a Europa, especialment a la zona mediterrània on el lli és una alternativa autòctona més rica en greixos omega-3. L'any 2008 Austràlia n'era el principal productor del món. L'espècie similar Salvia columbariae també es fa servir, però no es comercialitza per alimentació.\nL'any 2008 la Unió Europea aprovà la xia com a nou aliment i en permet l'addició d'un màxim del 5% en la producció de pa.\nLes llavors de xia es poden menjar crues i proporcionen proteïnes, greixos i fibra. La xia fresca és la remullada en aigua o sucs de fruita. Les llavors remullades es poden utilitzar en diversos aliments.\nEls brots germinats de xia s'afegeixen per exemple a amanides i entrepans. De vegades es fan germinar en recipients porosos d'argila que als Estats Units són populars sota el nom de Chia Pet.\n↑ 1,0 1,1 «Salvia hispanica L.». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture, 19-04-2000. [Consulta: 4 gener 2010].\n↑ Cahill, Joseph P. «Ethnobotany of Chia, Salvia hispanica L. (Lamiaceae)». Economic Botany, 57, 4, 2003, pàg. 604–618. DOI: 10.1663/0013-0001(2003)057[0604:EOCSHL]2.0.CO;2.\n↑ Kintzios, Spiridon E. Sage: The Genus Salvia. CRC Press, 2000, p. 17. ISBN 9789058230058.\n↑ [enllaç sense format] http://www.agrodigital.com 03 de desembre de 2013\n↑ Mark Griffiths, Editor. Index of Garden Plants. (Portland, Oregon: Timber Press, 2nd American Edition, 1995.) ISBN 0-88192-246-3\n↑ «Chia Seeds vs Flax Seeds — Is One Healthier Than the Other?» (en anglès). [Consulta: 22 maig 2020].\n↑ The European Union, "Commission Decision of 13 October 2009 authorising the placing on the market of Chia seed(Salvia hispanica) as a novel food ingredient under Regulation (EC) No 268/97 of the European Parliament and of the Council" (L294/14) 2009/827/EC pp. 14-15 (November 11, 2009)\n↑ USDA SR-21 Nutrient Data. «Nutrition Facts for Seeds, chia seeds, dried». Nutrition Data, 2010. [Consulta: 29 novembre 2010].\nHeinrich, M. (1992) Economic botany of American Labiatae. IN: R.M. Harley and T. Reynolds, eds. Advances in Labiatae Science. Richmond. Kew Botanical Gardens, pp. 475-488.\nAyerza, R; W Coates. Chia: rediscovering a forgotten crop of the Aztecs. The University of Arizona Press, 2005. ISBN 9780816524884.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Salvia hispanica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Salvia_hispanica&oldid=26313215»


30 de setembre de 2020 (15:45 CET)\nconselleria educacio ep\nLa Conselleria d'Educació, Cultura i Esport ha duplicat enguany les ajudes econòmiques per a la promoció de la cultura popular valenciana i el patrimoni cultural immaterial valencià i, per a dur-ho a terme, ha destinat 650.000 euros, el doble de la quantitat assignada l'any passat.\nAquesta convocatòria, publicada aquest dimecres en el DOGV, va destinada a finançar l'organització d'activitats culturals, per part d'associacions sense ànim de lucre i fundacions privades, que promocionen la cultura popular valenciana i el patrimoni cultural immaterial valencià i que es duguen a terme al territori de la Comunitat Valenciana, amb l'excepció de les que s'organitzen pels centres valencians a l'exterior.\nLes activitats subvencionades han hagut de fer-se entre l'1 de juny de 2019 i el 15 de setembre de 2020. L'import que es concedirà per beneficiari, ha de ser com a màxim del 80 % de l'import sol·licitat, quantitat que no pot superar els 32.500 euros.\nSón subvencionables, les activitats culturals i artístiques que contribueixen a la investigació, recuperació, promoció, difusió i expressió d'aspectes de la cultura i la història del poble valencià i el patrimoni cultural immaterial valencià, especialment les activitats que incideixen en usos socials, romeries, rituals i actes festius que reforcen la promoció i difusió de la cultura i tradicions del poble valencià, el sentiment d'identitat i continuïtat amb el seu passat.\nTambé s'inclouen les representacions, recreacions, rememoracions o commemoracions d'esdeveniments o personatges, que hagen tingut incidència significativa en la història local o col·lectiva del poble valencià. Així com les activitats, coneixements, pràctiques, usos i tècniques representatives de la cultura tradicional valenciana i les tradicions i expressions orals, com ara proverbis, endevinalles, contes, cançons infantils, llegendes, mites, cants i poemes èpics, sortilegis, pregàries, salmòdies, cançons, representacions dramàtiques, etc.\nAltres activitats són les que es dediquen a arts de l'espectacle, com la música tradicional, la dansa o el teatre; coneixements i usos relacionats amb la naturalesa i l'univers, com ara sabers, tècniques, competències, pràctiques i representacions que el poble valencià ha creat en la seua interacció amb el medi natural i tècniques artesanals tradicionals.El termini de presentació de les sol·licituds és de l'1 al 16 d'octubre.


Un palestí mort després d'apunyalar un jueu ultraortodox a Jerusalem\nPublicat 04/12/2021 17:30CET\nIlia Yefimovich/dpa - Archivo\nUn palestí ha mort tirotejat després d'apunyalar un jueu ultraortodox a la porta de Damasc de la Ciutat Vella de Jerusalem, segons han informat els mitjans israelians.\nL'assaltant ha provat d'apunyalar un agent de la Policia de Fronteres israeliana després d'atacar l'ultraortodox, però ha estat tirotejat, tot i que mitjans palestins denuncien que li van disparar quan estava desarmat i estesa a terra. Es tractaria de Mohamed Shawkat Salima, de 25 anys.\nL'israelià atacat és un home ultraortodox de 20 anys a qui han atès i han traslladat a l'Hospital Shaare Zedek de Jerusalem, informa el diari 'The Jerusalem Post' en la seva edició digital. L'hospital ha informat que la víctima es troba estable.\n"Hi havia un jove ultraortodox d'uns 20 anys totalment conscient amb una ferida d'arma blanca", ha explicat un sanitari, Israel Weingarten. "Li hem oferit primers auxilis i l'hem evacuat a l'hospital en una unitat mòbil de vigilància intensiva amb pronòstic de moderat a sever", ha afegit.\nMitjans palestins han difós un vídeo en què es pot veure l'atacant a terra i diversos agents de la Policia de Fronteres israeliana apuntant-lo amb les pistoles.\nDesprés de l'incident han estat detinguts diversos palestins que estaven a la zona de la porta de Damasc, informa el Centre d'Informació Palestí, un portal de notícies afí al moviment islamista palestí Hamas. Segons aquesta font, el palestí ha estat "executat" pels policies, que han evitat a més que rebés atenció sanitària.\nLes autoritats israelianes han tancat l'esplanada de les Mesquites després del fet, segons la premsa palestina.


Els últims cinc precedents a les tornades dels quarts de Copa - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesEls últims cinc precedents a les tornades dels quarts de Copa\nEls últims cinc precedents a les tornades dels quarts de Copa\nwww.fcbarcelona.cat - 26/01/2017 | 11:25\nRepassem les darreres cites del Barça per accedir a les semifinals de la competició del KO, en què es va desfer del Reial Madrid, el Màlaga, el Llevant, l’Atlètic de Madrid i l’Athletic Club\nEls homes de Luis Enrique arribaven al partit després de vèncer a San Mamés per 1-2 gràcies als gols de Munir i Neymar Jr. Tot i que un gol de Williams va avançar els bascos a la tornada, els blaugranes, amb una gran reacció de tot l’equip, van aconseguir capgirar el marcador i passar a semifinals. Els gols de Luis Suárez, Piqué i Neymar Jr –els dos últims, als darrers deu minuts-, van situar el 3-1 final que va classificar els de Luis Enrique.\n2014/15: Atlètic de Madrid 2-3 FC Barcelona\nLa primera temporada de Luis Enrique com a entrenador del primer equip, el Barça es va veure les cares amb l’Atlètic de Madrid en una eliminatòria molt igualada. A l’anada, Messi va decantar una balança que es va acabar de desequilibrar al Calderón. Els madrilenys van colpejar dos cops, però els blaugranes van respondre a cada ocasió, mitjançant dos gols de Neymar Jr i un de Miranda en pròpia porteria.\n2013/14: FC Barcelona 5-1 Llevant\nEls homes de Gerardo 'Tata' Martino van afrontar una tornada més plàcida de l’habitual després de derrotar el conjunt valencià a l’anada per 1 a 4 –amb un hat-trick de Tello-. El Llevant, tot i avançar-se ben aviat al marcador, no va tenir opcions de capgirar una eliminatòria que es va ampliar gràcies a la remuntada que van protagonitzar els blaugranes amb un doblet d’Alexis Sánchez i gols d’Adriano, Puyol i Cesc Fàbregas.\n2012/13: Màlaga 2-4 FC Barcelona\nL’empat a dos al Camp Nou de l’anada –amb gols de Messi i Puyol- va obligar l’equip de Tito Vilanova i Jordi Roura a fer un gran esforç a la tornada per plantar-se a les semifinals. Els 90 minuts a la Rosaleda van ser trepidants, amb constants alternatives al marcador: Pedro situava el 0-1 només començar i Piqué l’1-2 abans que els malaguenys tornessin a empatar. Al darrer quart d’hora, Iniesta i Messi van evitar la pròrroga amb dos grans gols.\n2011/12: FC Barcelona 2-2 Reial Madrid\nEn l’últim any de Josep Guardiola a la banqueta, Barça i Madrid es van veure les cares en una eliminatòria que es va començar a gestar amb el triomf blaugrana al Bernabéu (1-2, amb gols de Puyol i Abidal). A la tornada, disputada al Camp Nou, el Barça arribava al descans amb un avantatge de dos gols –gràcies a les dianes de Pedro i Dani Alves- que, tot i els intents dels blancs en un final de partit no apte per a cardíacs, no van impedir que els blaugranes arribessin a les semifinals.


Inici > Descobriu els detalls de la RoboCAT 2019 en una formació!\nLa quarta edició de la RoboCAT es desenvoluparà els mesos d'abril i maig de 2019, per RoboCAT (Facebook) . Llicència: Tots els drets reservats\nL'associació El Racó dels Robotaires  organitza dos cursos de preparació de la 4a edició de la RoboCAT , el Campionat de Robòtica de Catalunya. Un tindrà lloc el 27 de setembre a Girona i l'altre l'endemà, el 28 de setembre, a Barcelona.\nLa RoboCAT és un campionat de robòtica lliure, que en cada edició s'inspira en un personatge o indret del territori català. La RoboCAT 2019 s'inspirarà en les 'Revoltes dels Remences ' i es desenvoluparà els mesos d'abril i maig de 2019.\nURL d'origen: https://punttic.gencat.cat/article/descobriu-els-detalls-de-la-robocat-2019-en-una


FORO ECONÒMIC BENICARLÓ: COMPARATIVA ATUR AGOST 2009 AMB AGOST 2010 AL BAIX MAESTRAT\nPublicat per Unknown a 6:27 p. m.\nVeig que l'augment és similar en Benicarló i Vinaròs. És d'esperar, són dos ciutats molt paregudes, encara que de vegades ens empenyem en trobar diferències insalvables. Com tu mateixa comentes, l'atur al Maestrat està lluny de les dades mitjanes del País Valencià. Això és deu a la forta destrucció d'ocupació en el sector de la construcció (molt més important en les comarques d'Alacant i València, sobre tot en Alacant pel turisme); i també per la destrucció de treball en els nuclis industrials de tot el país. En el cas de la Plana, s'ha destruït molta ocupació en el sector del taulell. En la resta del país, pràcticament s'han desmantellat les històriques indústries del tèxtil i el calcer.\nDe totes maneres, una taxa d'atur al voltant del 12% és elevada per ella mateixa (la mitjana de la Unió Europea és del 10% i països com Holanda o Alemanya tenen un nivell molt baix, del 4,4% i el 7% respectivament).\nTrobo impresionant la pujada en Alcalà. ¿Coneixeu algun motiu concret? mala temporada turística?\nCOMPARATIVA ATUR AGOST 2009 AMB AGOST 2010 AL BAIX...


PAU, LA. TORRALBA, FRANCESC. 9788499751566 La Llar del Llibre\nBIBL. FRANCESC TORRALBA\nSegons la seva definició etimològica, pau significa inicialment un pacte entre persones confrontades i, consegüentment, l?absència de guerra i la tranquil·litat social. La pau s?esdevé quan un troba el seu lloc en el món. Aparentment és fàcil aquesta recerca i, no obstant això, és el més difícil de tot, perquè molt sovint hi ha impediments d?ordre extern que fan impossible la bona ubicació. La pau total, la plena pacificació del jo i del seu entorn és quelcom que no es posseeix mai del tot, però que anhelem profundament.\nPróximamente. Reserve su ejemplar 16/09/2021\nREVUELTA DE LAS PUTAS, LA\nEn julio de 2020, en plena pandemia, las baladrinas nos íbamos de Escuelita de Verano a Rubí. Allí con las compas del CRAC y muy especialmente con Betlem poníamos en común propuestas y reflexiones de Acción Social Transformadora. De aquellas experiencias/vivencias salieron muchas letras que ahora te presentamos en forma de un libro más zambrero/baladrino. Estas son las reflexio...\nMONTSERRAT, ARNAU / BRIEVA, MIGUEL (IL)\nEl compromís no és un valor de moda, tampoc no és una paraula a l?alça ni en els discursos polítics ni en els ètics. Unes dècades enrere, en canvi, era una paraula molt usada i sempre amb connotacions positives. Comprometre?s és, en sentit estricte, contribuir, des del propi talent personal, a una causa més gran que el propi jo, a fer realitat un somni col·lectiu. És aportar el...