Generació d'Ingressos, Pobresa i Riquesa; Notes per al mediador\nGENERACIÓ D'INGRESSOS, POBRESA I RIQUESA\nAquest folletó va dirigit al formador o mediador dels treballadors de camp que, o bé s'estan formant per primera vegada en aquesta àrea, o bé estan actualitzant els seus coneixements. Se centra en els principis que hi ha darrere dels coneixements, tècniques i mètodes tractats en altres documents d'aquest web.\nDonat que, com formador i mediador estàs duent a terme una tasca molt important, contribuint a l'eliminació de la pobresa, necessites conèixer alguns principis bàsics que hi ha darrere de les tècniques i activitats que portaràs a terme. Aprendràs a atacar les causes de la pobresa, no els seus símptomes.\nAprendràs que l'enemic és la pobresa, no els pobres. Aprendràs que, per a eliminar la pobresa, s'ha de crear riquesa; moure els diners (o les màquines de cosir) de les mans d'un amo a les d'un altre, només alleuja el dolor temporalment. Aprendràs que la pobresa és un problema social, i que ajudar a les persones individualment no és el mateix que aportar solucions duradores a un problema social.\nTens un seguit de clients i estàs a punt d'intervenir a la seva vida. Aquesta és una tasca plena de responsabilitat. Sense un coneixement dels factors econòmics i socials i de les repercussions de la teva activitat, hi ha el perill de que acabis fent més nosa que servei. Recorda el jurament mèdic: "no fer mal". Fes d'aquest el teu principi bàsic.\nLa nostra meta, a llarg termini, és l'eradicació de la pobresa. Quina és la seva causa?\nNo eliminarem la pobresa alleugerant temporalment les incomoditats i el dolor que causa. Aquests són els símptomes de la pobresa. De fet, aquí es troba el primer mal que pots fer. Si mitigues els símptomes, afegeixes barreres a l'eliminació de la pobresa. Fent caritat a una persona necessitada redueix a curt termini, el seu dolor causat per la pobresa, però "ensenya" a aquesta persona a dependre cada vegada més de la caritat.\nHem d'identificar les causes de la pobresa, i contrarestar aquestes poderoses forces negatives. Aprèn les "Cinc Grans" causes que hi ha darrere el problema social que és la pobresa. No només ensenyaràs aquestes cinc grans causes a les persones a les que estàs formant o als participants, necessites saber que els principis d'eliminació de la pobresa requereixen l'eliminació de les "Cinc Grans".\nHem de dissenyar mètodes per crear una riquesa genuïna com un procés sostenible de creixement. Algunes persones, en sentir la paraula "riquesa" pensen en les enormes fortunes dels rics i poderosos. Però riquesa es refereix a qualsevol cosa que tingui valor, sense importar com és de petit, i és el que els diners mesuren. És el contrari de pobresa; és el valor que existeix més enllà dels diners.\nSi volem vèncer-la pobresa, hem de saber molt sobre la pobresa (no només els seus símptomes) i sobre la riquesa.\nPrimer hem de descartar algunes pressuposicions comunes. La pobresa no és només l'absència de diners. La riquesa no és només la possessió de diners. La pobresa i la riquesa van molt mén enllà de l'absència o la presència de diners.\nEls diners es poden utilitzar de vegades com una mesura de la riquesa, com un mitjà per emmagatzemar riquesa, i com un conjunt útil de símbols per l'intercanvi de riquesa. Però els diners no són riquesa, i la naturalesa de la pobresa és molt més interessant i desafiant que la simple absència de diners.\nRecorda, aquest folletó no té com objectiu ensenyar-te tècniques, sino que t'anima a analitzar les causes de la pobresa, i els principis de les tècniques que aprens als altres documents d'aquesta sèrie.\nEls diners poden ser una eina molt útil. Els diners es poden utilitzar per lluitar contra la pobresa i generar riquesa. Però els diners per sí mateixos no eradicaran la pobresa. La transferència de diners d'un amo a un altre només els fa córrer, no soluciona el problema social de la pobresa.\nNecessites tres coses per contribuir a l'eliminació de la pobresa: (1) entendre'n els conceptes i principis, (2) alguns coneixements en formació, mediació i organització, i (3) certes característiques personals que inclouen integritat, motivació i creativitat. Aquest folletó se centra en la primera.\nQuè és, realment, la riquesa?\nSi els diners i la riquesa no és el mateix, i només posant-hi diners no eliminarem la pobresa, què és la riquesa i com ajudarà a lluitar contra la pobresa?\nNo es tracta d'encunyar més diners. Si només afegim diners a una economia (per exemple, encunyant bitllets), contribuïm a la inflació, fent que els diners valguin menys del que valien abans. La inflació vol dir, simplement, que les coses costen més cares. No podem agafar diners i, simplement, donar-los-hi a la gent pobre. Si només transferim diners, de la gent rica a la gent pobre (almoina, caritat), no creem riquesa nova i no ataquem les causes de la pobresa. (Vegeu Dependència, i l'anècdota sobre "Mahoma i la corda", al folletó "Històries").\nAixí doncs, anem a entendre la naturalesa de la riquesa. Què és?\nSi considerem la definició que els economistes fan de la riquesa, estarem més a prop de veure com s'utilitzarà en la lluita contra la pobresa. Els economistes parlen de "béns i serveis" amb valor, però fins i tot els "béns" ténen valor només sempre i quan proporcionin un servei. El concepte clau aquí és valor. (Vegeu "paraules clau.") Una cosa té un valor relatiu depenent de dos atributs: (1) si és relativament útil (té una utilitat) i (2) si és relativament escàs.\nLa riquesa que s'ha de crear (o els ingressos que s'han de generar) ho farà en forma de valor afegit. Això vol dir que una cosa (valuosa) ja té alguna mena de valor, i les activitats dels teus participants, persones que s'estan formant o clients l'agafaran i n'afegiran més valor. Aquest valor adicional és la riquesa que es genera.\nQualsevol de nosaltres que hagi anat curt de calès creiem que sabem què és la pobresa. Però l'experiència de la pobresa individual, que s'alleuja amb uns quants diners, és molt diferent del problema social de la pobresa, que és un problema de tota l'economia, de tota la societat. El problema social de la pobresa és la manca de riquesa, no la manca de diners. Per a les persones amb ingressos baixos, la pobresa també és el resultat de com es distribueix la riquesa en la societat. Si només afegim diners al sistema, només creem inflació, i això no fa que la societat es desempallegui de la pobresa. Necessitem afegir valor (riquesa) al sistema per a reduir (no només alleujar) la pobresa. La resposta per a lluitar contra la pobresa com problema social, doncs, no és afegir diners sino crear o generar riquesa; i la teva feina com a mediador és guiar a la gent pobre amb uns mètodes que els permetin generar riquesa.\nAmb la riquesa es poden fer tres coses: (1) consumir-la, (2) emmagatzemar-la, i (3) invertir-la. Per il·lustrar això, agafem l'exemple d'un pagès africà. (Pots il·lustrar aquest concepte mostrant un petit recipient amb algunes llavors de panís seques). Com que l'immensa majoria de persones que es dediquen a conrear el camp a Àfrica són dones, utilitzarem el pronom "ella", però ni discriminem els homes ni ens oblidem d'ells. Imaginem que ella acaba d'obtenir una collita de panís. Pot fer tres coses amb ella: (1) consumir-la, (2) emmagatzemar-la, o (3) invertir-la. (Mostra el teu recipient amb les llavors de panís i pregunta quina de les tres coses es pot fer; o divideix-les en tres). La pagesa pot cuina i menjar-se una part, amb els seus amics i parents; és a dir (1) consumir-la. (Per descomptat, no cuines el menjar a la classe, però mostrant les llavors de panís fa que el teu exemple sigui més realista). La pagesa també pot reservar una part, és a dir, (2) emmagatzemar-la. Si els paràsits i les plagues acaben amb una part del que ha emmagatzemat, direm que es tracta d'una forma de consum desagradable i no desitjada. La pagesa també pot reservar part de la collita que utilitzar-la per sembrar i obtenir més collites en el futur. Això seria una (3) inversió de la seva riquesa, el panís (que és relativament escàs i útil). Només la tercera opció crea nova riquesa.\nLa clau per incrementar la riquesa en un sistema econòmic és, doncs, la inversió. Es renuncia al consum immediat en el present o a curt termini per obtenir una producció incrementada de riquesa en el futur. El nostre món modern i complex no és tan simple com el d'una pagesa que ha de triar entre tres opcions, però el principi continua sent el mateix, la inversió porta a un increment de la riquesa i a la lluita contra la pobresa.\nAquest és un principi important en el programa de generació d'ingressos d'aquesta sèrie, i és essencial que l'entinguis abans de començar a treballar.\nLa pobresa com problema social:\nQuines són les causes de la pobresa? (El problema social de la pobresa).\nLa manca de diners és una mesura i un símptoma de la pobresa. Tractar el símptoma o la mesura no curarà la malaltia. Les causes del problema social de la pobresa rauen en diferents factors, especialment els grans cinc: malalties, ignorància, manca d'honradesa, apatia i dependència.\nLes malalties fan que la força laboral de la societat sigui menys productiva. La malaltia i la mort fan que un dels tres factors principals de la producció, el treball humà, sigui menys productiu. La malaltia en sí mateixa es pot reduir si sabem millor com prevenir-la, i si ens assegurem que els diners públics que s'han de destinar a prevenir-la i curar-la no es deriven i acaben engreixant algunes butxaces particulars.\nAixí doncs, els factors que determinen la pobresa estan interconnectats: la manca d'honradesa i la ignorància contribueixen a les malaties, i tots tres contribueixen a la pobresa.\nLa ignorància, tal i com es menciona en una altra part d'aquest document, no és una cosa de la que avergonyir-se, sino que és un simple fet. Està causada per l'aïllament, de tal manera que algunes persones desconeixen algunes coses simplement perque no n'han sentit mai a parlar (informació). Altres factors de la pobresa poden contribuir a la ignorància, incloent-hi les malalties i la manca d'honestitat. Aquests dos factors contribueixen a un accés més limit a l'educació i la informació.\nLa manca d'honestitat, per la seva part, és una de les grans causes de la pobresa com a problema social. Quan una persona en una posició de confiança desvia cent unitats de valor per al seu ús personal, tota la societat pot perdre molt més que cent unitats de valor que podrien contribuir al desenvolupament i a la reducció de la pobresa. Això és part del que els economistes anomenen "l'efecte mutiplicador". La manca d'honestitat prospera en una atmosfera dominada per l'apatia, la ignorància i la dependència, així doncs, aquí es pot veure un altre exemple de com s'interelacionen els factors que determinen la pobresa.\nFixa't que aquest no és un judici de valor. No estem dient que la manca d'honestitat, les malaties, la ignorància i l'apatia siguin coses dolentes. Correspon al nostres líders religiosos ensenyar sobre el bé i el mal. Aquesta és només una anàlisi científica (sociològica) dels factors de la pobresa.\nPer a combatre el problema social de la pobresa (si aquesta és la decisió de la gent) és necessari identificar i analitzar les causes de la pobresa.\nAltres factors determinants de la pobresa inclouen la manca de mercats, la manca de lideratge, la manca d'institucions de recolzament, la corrupció i una infraestructura pobre. A la vegada, aquests factors són el resultat de les cinc causes clau: l'apatia, les malalties, la manca d'honestitat, la dependència i la ignorància.\nLa pobresa, com la riquesa, es manifesta en diferents vatietats relacionades amb la propietat. La manca de serveis i prestacions comunals en els assentaments humans pertany a la propietat pública o del grup. Això inclou la manca d'accés als serveis de salut i educació, la manca d'infraestructures com ara carreteres, mercats, electricitat o telèfon, i la manca d'altres infraestructures comunitàries, com ara el clavegueram, l'aigua potable i un proveïment fiable d'aliments. Aquestes formes de riquesa comunal difereixen de la propietat individual, on la pobresa es manifesta en salaris baixos o inexistents, la manca de terres i altres propietats, la manca de capital de propietat privada (eines, edificis, fàbriques), i la manca de coneixements i preparació.\nAquesta metodologia dóna especial importància a la formació del capital privat i a la reducció de la pobresa mitjançant l'estimulació de les micro empreses privades.\nLa necessitat d'invertir:\nAquest mètode inicia, a un nivell molt baix, l'inversió privada que, si arrela i creix, contribueix a la creació de riquesa a nivell de tot el país i a l'eradicació de la pobresa.\nCom a instructor, cal que coneguis el significat de la inversió, i el seu paper en la lluita contra la pobresa i la creació de riquesa (generació d'ingressos).\nLa riquesa ja existent es pot destinar al consum o a la inversió. El panís, com a aliment, és un exemple d'un bé de consum. Una aixada, utilitzada per preparar la terra de conreu, és un exemple de capital. Un bé de capital no es pot consumir directament, però pot contribuir a un futur increment de la riquesa. Invertir significa dirigir la riquesa cap a la producció de capital, que es necessita per a contribuir al creixement de la riquesa a la comunitat i la societat.\nQuan inicïis aquest programa de generació d'ingressos, estaràs guiant a uns emprenedors amb baixos ingressos per convertir la riquesa per al consum en riquesa per a la inversió, i, per tant, per incrementar la riquesa i reduir la pobresa. Negocis de petita escala però productius, especialment el processament inicial dels productes agrícoles, els duen a terme de manera més efectiva empresaris individuals. Aquest processament inicial és molt necessari a tot el continent, i és el sector més prometedor per a reduir la pobresa a gran escala.\nLa teva feina com dinamitzador és ensenyar a individus amb ingressos baixos, especialment dones (però també joves aturats, discapacitats i persones vulnerables) a esdevenir creadors de riquesa, és a dir, empresaris sorgits del camp que processin les collites.\nCom en qualsevol feina comunitària, la generació o creació d'ingressos entre clients amb baixos ingressos consisteix en quelcom més que seguir cegament un llistat d'accions per dur a terme; és necessari que entenguis els principis socials i econòmics que rauen sota les accions que cal emprendre.\nSense entendre aquests principis importants, pots veure't temptat a prendre decisions incorrectes respecte a les teves accions i el propòsit, objectiu i resultats (rendiment) i conseqüències (productes) de les teves accions.\nHi ha molts individus, amb arguments que a simple vista poden semblar convincents, que intentaran portar-te pel mal camí; és aquí on hi ha un perill real de que emprenguis accions que contribueixin a la dependència i a la pobresa a llarg termini (encara que, a curt termini es pot experimentar un alleujament temporal), en comptes d'una reducció sostinguda de la pobresa i una generació genuïna d'ingressos.\nPer ajudar-te en aquesta important tasca de comprensió, aquest folletó té com objectiu explicar la naturalesa de la riquesa (que no és le mateix que els diners), la naturalesa social (no individual) del problema social de la pobresa, el significat i propòsit essencial d'invertir, i la reflexió de que la caritat (regals en diners o en espècie) i les cesions i prèstecs subvencionats contribuiran a agreujar el problema, en comptes de a solucionar-lo.\nSabó fet a partir de cendres i greix = creació de riquesa


EN AQUESTA NOVA CONVOCATÒRIA D'ELECCIONS MUNICIPALS RECORDEM LES PARAULES DE FRANCESC FERRER EL NOVEMBRE DE 2002.\nEls ciutadans de Girona, en el nou escenari de la vida social i política no pot ser que siguin un simple figurant o un convidats de pedra. Nosaltres entre tots hem de ser els que fem el guió de l’obra que s’ha de representar. Cal que que iniciem la política del segle XXI.\nLa ciutat és la nostra pàtria. En ella hem après tot el que sabem. A partir d’ella ens hem projectat, ens hem socialitzat, i ens hem afaiçonat en la nostra part cultural, cívica, i professional. Aquesta ciutat que ens ha fet a nosaltres, la volem cada vegada millor perquè també sigui la pàtria dels nostres fills.\nLA CIUTAT SÓN LES PERSONES,\nLA CIUTAT ÉS DE LES PERSONES,\nI EN CONSEQÜÈNCIA\nLA CIUTAT HA D’ESTAR AL SERVEI DE LES PERSONES.\nAQUEST ÉS EL NOSTRE COMPROMÍS PER GIRONA:\nEL COMPROMÍS PER UNA CIUTAT DE LES PERSONES.\nMàrius Torres, el 1939 ens parla de “La Ciutat Llunyana” amb enyor perquè no la va poder abastar, quan diu:\nLa ciutat d’ideals que volíem bastir\nPàtria, guarda´ns: la terra no sabrà mai mentir."\nLa ciutat d’ideals, la ciutat somniada, que parla Màrius Torres, també ara i avui la tenim nosaltres per somniar.\nLa ciutat d’avui, la de l’era post-industrial, resulta ser una ciutat molt complicada i diversa, una ciutat composta i molt complexa. És un espai ciutadà on hi tenim problemes quotidians, en el Transport, en els Aparcaments i circulació, en el Medi ambient, en la Cultura, en les Deixalles i la Neteja, a les Escoles, a l’Urbanisme, en la Seguretat ciutadana, i també....... en la Memòria històrica.\nPer això encara nosaltres, igual que el poeta, propugnem per una “ciutat d’ideals” per una “ciutat somniada”, en la qual hi trobem el nostre hàbitat.\nNosaltres Entenem: la ciutat com a pedagogia, la ciutat educadora, la ciutat del coneixement, la ciutat sostenible, la ciutat de la feina i del lleure, la ciutat del jovent amb futur, la ciutat esportiv, la ciutat cívica, la ciutat generosa, la ciutat saludable, ...\nFixem-nos, que el nostre model de ciutat no és només una empresa de serveis que soluciona només els problemes diaris. Volem anar més enllà.\nNo volem només una ciutat per la part física, per les estructures materials, per les infrastructures.\nNO VOLEM NOMÉS UNA CIUTAT PER VEURE,\nVOLEM UNA CIUTAT PER VIURE,\nVOLEM UNA CIUTAT PER VIURE-HI.\nLA CIUTAT SÓN UNS ESPAIS FÍSICS, URBANÍSTICS I ARQUITECTÒNICS\nPERÒ ELS ESPAIS DE LA CIUTAT NO TENEN SENTIT SI ES LIMITEN A UNA ELABORACIÓ TÈCNICA I NO SE’LS AFEGEIX L’ÚS QUE N’HA DE FER EL TEIXIT SOCIAL.\nAQUEST ÉS EL NOSTRE COMPROMÍS PER GIRONA: IMPULSAR UNA GESTIÓ URBANÍSTICA MUNICIPAL QUE SIGUI EL PRODUCTE D’UNA IDEA POLÍTICA:\nLA IDEA QUE LA CIUTAT ÉS ESPAI DE RELACIÓ I DE COHESIÓ, I QUE PERMET EL PUNT DE TROBADA ENTRE LES PERSONES, EN ÀMITS DIVERSOS I COMPARTITS.\nVolem la ciutat de les persones. Volem la ciutat que ensenyi a tots com ha de ser la nostra vida de completa, amb utopies, ideals, horitzons, que ens facin anar més enllà.\nTothom sap, o tothom hauria de ser conscient, que per ser ambiciós, per tenir ambicions legítimes, vers el futur, el que cal de primer es tenir auto-estima. Els gironins ens tenim auto-estima?. L’escriptor Antoni Puigverd, parlava fa poc, “d’un excés de patriotisme gironí durant els darrers anys”.\nJo no us vull parlar dels darrers anys. L’auto-estima els gironins l’hem de tenir de les arrels, i de la lluita tradicional que s’ha fet en aquesta ciutat pels valors i els principis universals.\nHem de saber que Girona al segle VIII, exactament a l’any 785, els seus habitants varen decidir lliurar-se voluntàriament a Carlemany, i abandonar la tutela del califat de Còrdova.\nEls gironins miraven cap al Nord, la seva referència era la civilització europea. I quan Girona va prendre aquesta decisió també arrossegà els territoris des del comtat d’Empúries fins a Besalú. Éra una capital factual.\nGirona també mostra ben aviat un valors sobre el pacifisme i sobre el que ara en diem la democràcia, quan a l’any 1068 va celebrar una assemblea i reunió de “PAU i TREVA” el text de la qual serà aplicada a d’altres territoris i figurarà a les Constitucions de Catalunya.\nEl 1188 a Girona hi torna haver una altra assemblea de “Pau i Treva”. Unes assemblees que d’entrada són un paradigma dels antecedents i origen de les futures Corts Catalanes, i també conceptualment per l’esperit de pacificació i de pau que avui el món demanda.\nTampoc no podem oblidar que més endavant, quan els prínceps de Catalunya són sobirans, Girona també participa en la seva vida política d’una manera molt important.\nEls anys 1240 i 1241 sota el regnat de Jaume I a la ciutat de Girona s’hi varen celebrar les Corts Catalanes, amb participació de tots els braços.\nNo agafem els fets com a tals, examinem-los des del seu concepte. Els gironins de bon començament coneixen que es la democràcia.\nEn conseqüència, la capitalitat de Girona, s’ha de projectar pels seus horitzons filosòfics i ètics, i també pels seus esforços creatius.\nRecordem les opinions dels teòrics sobre el desenvolupament econòmic, segons les quals ens distingeixen les “ciutats creadores” de les “ciutats paràsites”. Girona és i ha de continuar essent una ciutat creadora i forjadora de la seva capitalitat.\nDE VEGADES SENTO NOSTÀLGIA.\nDE VEGADES LES GIRONINES I ELS GIRONINS SENTIM NOSTÀLGIA.\nPERÒ NO ÉS UNA NOSTÀLGIA DEL PASSAT, DEL QUE VA SER, SINÓ NOSTÀLGIA DEL FUTUR, QUE HA DE TORNAR A SER. DE PROJECTAR UNA CAPITALITAT DEMOCRÀTICA EUROPEA\nAQUEST ÉS EL NOSTRE COMPROMÍS:\nFER TORNAR A GIRONA LA CAPITALITAT DELS VALORS DEMOCRÀTICS DE L’EUROPA DEL SEGLE XXI\nLa ciutat de Girona ha de ser capital en el camp del pensament, de les idees, de la cultura. I ha de ser capital en l’àmbit de la projecció financera i econòmica, i no cal dir dels serveis en tots els sectors.\nVolem que Girona porti amb empenta el lideratge de l’Àrea Metropolitana o Àrea Urbana de Girona tal com se li diu ara.\nGirona ha ser compatible amb tots els municipis del voltant. N’ha de ser l’amiga i la col•laboradora. Ha de ser la que porti l’embranzida, però amb el benentès de tots els veïns.\nVolem que Girona sigui una capital amb embranzida, emprenedora i engrescadora dins del Països Catalans. Girona és una perla de la nostra sobirania nacional. Girona ha de donar llum, i eliminar el fum. Gent de tots els països catalans hi ha de trobar la seva ciutat i el seu refugi.\nVolem que Girona , per la seva singularitat vers a les persones, vers els ciutadans i les ciutadanes, sigui una capital europea de referència.\nNo parlem de la seva dimensió demogràfica, parlem de la seva dimensió política. Parlem de la seva qualitat avançada en les noves formes polítiques que en el futur cal desenvolupar per trencar i avortar el divorci que existeix entre els polítics i els electors. Volem que Girona sigui una capital de referència europea en la governança.\nEls homes i dones de Girona han de ser ambiciosos. La seva ambició l’han de consolidar a partir de la seva seguretat en ells mateixos. Seguretat i auto-estima que ens ve per la historia, i que la volem projectar cap el futur. El disseny de la política que cal aplicar en aquest segle nou ens ha de fer tant forts, que ens donarà també fortalesa per emprendre altres singladures en tots els camps. Al social, a l’esportiu, a l’econòmic, al cultural, etc.\nGOVERNANÇA DE LA CIUTAT\nRomano Prodi, ens parla del “bon govern” com a governança. Cal distingir la “governabilitat” de la “governança”. La governabilitat no deixa de ser només el crear els instruments o situacions perquè es pugui governar, però aquest fet no garanteix el bon govern.\nLa governança en canvi, representa i suposa un bon govern. Un govern que expressi la voluntat de tothom, que sigui un govern eficaç en quan assoleix els objectius que s’han plantejat, i és eficient en relació als mitjans i recursos que s’hi ha esmerçat i de què disposem.\nLa política és l’art d’aplicar a cada època aquella part del nostre ideal que les circumstàncies permeten fer possible. Aquesta política per assolir la governança pot canviar amb el temps, tant per voluntat política, com per les transformacions tècniques i científiques.\nPer això, ara i avui, nosaltres hem de tenir una nova visió de futur. Una nova visió i una nova perspectiva que ens obliga a fomentar una política més oberta, més participativa, i més transparent que ens porti a la més brillant governança de la nostra ciutat.\nLa garantia d’aquesta nova política basada en les noves circumstàncies del segle que hem iniciat, ens la pot fornir els principis i ideals republicans.\nQUE QUAN ALGÚ PREGUNTI QUÈ VOL DIR GOVERNANÇA, ALGÚ LI RESPONGUI: GOVERNANÇA ÉS GIRONA. VÉS A GIRONA I COMPROVA-HO TU MATEIX.\nRepública i Democràcia és una mateixa cosa. El republicanisme avui no és una preocupació per la nissaga que ocupa el poder, sinó per fer realitat els valors democràtics que encara no s’han esgotat, ni s’han assolit.\nLa llibertat i la Igualtat són uns principis universals que avui encara entre nosaltres no s’han arribat a assolir d’una manera plena i definitiva. Per això predicar i exaltar la llibertat i la igualtat És palesar el treball i l’obstinació fins arribar a què:\n• El divorci que hi ha entre la classe política i els ciutadans desaparegui\n• Les ordenances i els reglaments no s’apliquin als adversaris i als enemics, sinó que tothom sigui igual davant de la llei.\n• L’ajuntament sigui el protector dels ciutadans i no SIGUI el SEU perseguidor.\n• Els ciutadans siguin emparats per l’Ajuntament, perquè l’ajuntament és la Casa de tots els ciutadans.\n• La participació directe en les decisions que afecten a la cosa pública, no sigui només un dret escrit, sinò que sigui una participació fomentada i impulsada des de l’Ajuntament.\nHeus ací la nostra voluntat de disposar de la voluntat dels ciutadans per poder aplicar una política basada en els valors i en els principis que han estat presents d’una manera teòrica, però que en la realitat quotidiana no s’han fet efectius.\n• Volem el govern de la ciutat per assolir una ciutat participativa, en la qual es palpi la democràcia a cada instant.\n• Volem el govern de la ciutat perquè no es practiqui mai més el “silenci administratiu” com a tàctica dissuassòria.\n• Volem el govern de la ciutat perquè els ciutadans siguin atesos com accionistes que són de l’ajuntament, i no com usuaris d’un servei públic.\n• Volem el govern de la ciutat perquè els ciutadans estiguin informats de tots els racons de l’Administració Municipal.\n• Volem el Govern de la ciutat per fer pedagogia política de com han de ser les relacions ciutadanes en el segle que hem començat, i amb la utilització dels mitjans de comunicació que ens ha fornit l’alta tecnologia.\n• Volem el govern de la ciutat perquè un cop ateses aquestes premisses, als ciutadans també els puguem requerir i exigir el civisme que ens cal per arribar a una conjunció entre la política feta entre tots i els polítics que l’han d’aplicar.\n• Volem el govern de la ciutat perquè els gironins no ens hem d’envanir de les nostres pedres, sinó que ens hem d’enorgullir del nostre tarannà cívic i del nostre temperament democràtic.\n• Volem el govern de la ciutat perquè la nostra auto-estima no ens vingui dels edificis històrics, ni de l’organització física de la ciutat, sinó del capteniment dels polítics municipals i del civisme dels ciutadans.\n• Volem governar perquè considerem que l’Ajuntament no ha de perseguir els ciutadans, sinó que els ha de protegir i els ha d’emparar fins allà on arriba els interessos del be comú i dels interessos generals acordats entre tots.\n• Volem governar per fer veure a dos col.lectius més desafavorits: els joves i la gent gran, que nosaltres des de l’Ajuntament serem els intèrprets i els valedors del seus interessos.\nLA GIRONA DEL FUTUR\nEn aquest camp on les persones son els protagonistes de la política, on els ciutadans són els subjectes reals i efectius dels que composen la ciutat, ens trobem avui dia amb un fenomen que no podem negligir.\nCada vegada més veiem que pels carrers de Girona hi ha més nou-vinguts que van a la recerca de treball, d’estatges, i de convivència. ¿Qui els ha fet venir?. ¿Qui els ha donat la nostra situació?. ¿Qui els ha donat la benvinguda?. ¿Qui els ha acollit a la nova estada?. ¿Qui els ha parlat de Catalunya?. ¿Qui els ha ensenyat la nostra llengua?. ¿Volen ser catalans?. ¿Volen viure amb nosaltres i fer-se catalans?. ¿Els seus fills es faran ciutadans catalans?.\nVolem el govern de la ciutat per adoptar polítiques intensives d’integració.\nIntegració laboral, però també volem la integració esportiva, la lingüística, la cultural, i la cívica. Hom diu que les societats del futur són interculturals.\nPerò nosaltres entenem la interculturalitat des de el respecte i la conservació de la nostra cultura pròpia que és la que ha propiciat la creació de llocs de treball per tanta gent.\nÉs ser intercultural renunciar i eliminar la cultura catalana?. .¿Qui pot pregonar la interculturalitat sinó s’integra a la cultura pròpia de Catalunya?\nLa integració cal fer-la no només des de l’Administració, ha de ser tota la societat.. Les famílies, l’escola, l’empresa, els clubs, les associacions, tots amb un objectiu hem de tractar als nou-vinguts amb la igualtat necessària per no desentonar dels gironins, i per no tractar-los de forasters.\nEls nou-vinguts des de que han triat la nostra ciutat els hem de tractar com si fossin de la nostra família, sense diferències.\nLA CIUTAT DE GIRONA ACULL DES DE FA UN GRAPAT D’ANYS CIUTADANS DE TOTES LES COMARQUES PRÒXIMES, DES DE L’EMPORDÀ I LA GARROTXA, DEL PLA DE L’ESTANY I DE LA SELVA, DEL GIRONÈS MATEIX I DE LA CERDANYA, MOLTS CATALANS GIRONINS D’ADOPCIÓ. SÓN GIRONINS NASCUTS A CALONGE, A OLOT O A BANYOLES. SÓN GIRONINS PER VOLUNTAT PRÒPIA. GRÀCIES A ELLS, QUE ARA JA NO SÓN ELLS SINÓ QUE TOTS SOM UNS, SOM NOSALTRES, HEM FET MOLT DE CAMÍ JUNTS. HEM DEMOSTRAT QUE GIRONA ÉS UNA CIUTAT ACOLLIDORA. I HA DE SEGUIR-NE SENT.\nEL NOSTRE COMPROMÍS ÉS:\nFER DE GIRONA LA CIUTAT ACOLLIDORA DELS NOUS GIRONINS DEL SEGLE XXI, D’UN O ALTRE CONTINENT. ELS ALTRES GIRONINS SÓN ELS GIRONINS DEL FUTUR IMMEDIAT. SÓN DELS NOSTRES. SÓN CIUTADANS AMB EL MATEIXOS DRETS I ELS MATEIXOS DEURES QUE NOSALTRES. PERQUÈ DE LA MATEIXA MANERA QUE EN CIRCUMSTÀNCIES DIFÍCILS EL MÓN HA ESTAT OBERT ALS CATALANS, CATALUNYA HA D’ESTAR OBERTA AL MÓN, PERQUE ÉS MARE D’ESTRANGERS. VULL DONAR LA BENVINGUDA EN NOM DE LA CIUTAT DE GIRONA A TOTS AQUELLS I A TOTES AQUELLES QUE HAN DECIDIT VIURE I TREBALLAR A GIRONA, A ELLS I A LES SEVES FAMÍLIES, I ELS CONVIDEM A SER CIUTADANS DE PLE DRET, AMB IGUALS OBLIGACIONS QUE NOSALTRES.\nKonrad Adenauer, ja ens va dir que en “Política, l’important no és tenir la raó, sinó que te la donin”.\nEn conseqüència, nosaltres ens presentem a les eleccions per explicar les nostres raons. Nosaltres sabem que tenim bona part de la raó. Una raó que en el seu moment presentarem amb el nostre programa, els nostres objectius, les fites dels nostres horitzons.\nTanmateix aquestes raons ofertades a tots vosaltres han de ser acceptades i ens han de donar la raó. En Marc Tul.li Ciceró, va assessorar al seu germà que es presentava a les eleccions a Cònsol de Roma, que els electors estaven disposats a donar suport al candidat, sempre que hi veiessinn: “beneficis, expectatives, i la simpatia sincera del candidat”.\nNosaltres no farem cas de Marc Tul.li Ciceró. Només li tindrem en compte la sinceritat del candidat. Nosaltres volem que ens donin la raó i quan calgui el vot, i per això us parlarem sempre amb claredat i amb total franquesa.\nUS PARLAREM SEMPRE AMB CLAREDAT i SINCERITAT I AMB TOTAL FRANQUESA.\nNo farem excessives promeses. Només uns podem prometre que lluitarem i treballarem fins a l’obstinació per engrandir la democràcia, per enaltir les institucions democràtiques, en definitiva per santificar la voluntat popular, i engrandir èticament la ciutat de Girona.\nUs prometem que no demonitzarem els contraris. No perderem el temps per criticar els que a les eleccions no ens volen donar la raó des d’una candidatura adversa.\nAprofitarem el temps per exposar i expressar el nostre model de ciutat. Per manifestar la nostra il•lusió cap un futur millor. Per expressar el neguit que tenim per treballar per la nostra Ciutat.\nTot això us ho prometem!\nJa sabem que la simpatia sincera que recomanava Marc Tul.li Ciceró, avui en diríem la seducció que cal utilitzar perquè et donguin la raó. Nosaltres intentarem seduir als nostres conciutadans. Però la nostra seducció la basarem en el fet que estem segurs del nostre projecte, que estem ferms en el nostre ideal, que vivim enderiats per fer realitat els valors i principis de llibertat i d’igualtat.\nEstem neguitosos per assolir una ciutat més feliç, més viva, més oberta, més transparent, més participativa, més alegre i més fraternal. I tots aquests objectius hem d’assolir que us els feu vostres.\nI per assolir aquestes fites, us demanem tot suplicant-vos que:\n• Volem entusiasme perquè guanyarem.\n• Volem pulsions victorioses perquè ens tenim i us tenim confiança.\n• Volem optimisme per poder treballar pel progrés:\n• El progrés social de tots els ciutadans sobretot els menys afavorits.\n• El progrés en els àmbits més elementals per travar la societat.\n• El progrés en l’economia, el comerç, la indústria, a les noves tecnologies, a la universitat, a l’ensenyament, a la vida cultural, a la vida esportiva, a tot arreu.\n• El progrés polític fent realitat aquelles utopies que prediquen, que els administradors no son amos, sinó simplement servidors dels ciutadans.\n• Volem il.lusió per encomanar a tota la joventut gironina. El jovent té molt bona part raó i les seves raons son les nostres.\nNo volem que ningú no s’hi senti exclòs. Tots hi podeu venir a col•laborar en aquest projecte, perquè finalment podrem proclamar que “els gironins i les gironines m’enamoren”.\nAmics, no perdem l’ideal. Fixeu-vos com acabava el vers de Màrius Torres, de la “Ciutat llunyana”:\n“Més llunyana, més lliure, una altra n’hi ha, potser,\nI eleva el cor, i escalfa els peus dels pelegrins”\nAmics i amigues, manllevant la paraula del poeta, us demano “batecs d’aire i de fe” per projectar una ciutat en la que tots hi hem de viure i puguem cridar amb “veu de bronze” i “elevant el cor” a favor de la llibertat i de la igualtat i de l’aprofundiment de la democràcia.\n!Visca Girona¡ !Visca Catalunya¡\nCiutat de Girona, dilluns, 18 de novembre del 2002


Sant Tornem-hi: El millor porter del món (carta oberta a en Víctor Valdés)\nEl millor porter del món (carta oberta a en Víctor Valdés)\nEn aquest blog no solc escriure sobre futbol, en part perquè sóc poc futboler (aprecio més el bàsquet per raons diverses i per tant només miro grans finals o el Barça-Madrid), encara que cal reconèixer que, avui, el futbol no és tan sols el joc de la pilota: és també un poderós instrument social (el Barça ha permès integrar molta immigració a Catalunya, abans i ara) i fins i tot econòmic, i això no ha de passar per alt a ningú.\nPerò avui faré una excepció per tu.\nArran de la teva lesió al partit contra el Celta, tots hem vist com et retiraven en llitera del camp i et tapaves la cara, suposo que pel dolor físic però també pel dolor en l’ànima per haver d’abandonar l’equip al tram final de la temporada. Molts periodistes han parlat en aquests térmens de la teva lesió. I diversos mitjans de comunicació s’han abocat a elogiar la teva figura (veges La Vanguardia i El Periódico de Catalunya del dijous següent, 27-3-2014). Cal agrair que ho facin, perquè generalment el periodisme esportiu comenta les actuacions dels grans davanters (al capdavall són els que baten porteries, que és el més espectacular) o, a tot estirar, dels migcampistes que fan de cervell d’un equip (de l’estil Guardiola, Xavi, Iniesta, Xabi Alonso...). Dels porters rarament se’n parla quan fan la feina ben feta, i si algú parla d’un porter és perquè vol criticar-lo... És obvi que premis com la Pilota d’Or solen anar a davanters o a migcampistes, quasi mai van a defenses i porters, malgrat que els triomfs o les derrotes no es deuen només als gols marcats, sinó que també es deuen als (pocs) gols rebuts.\nAquesta lesió t’apartarà dels terrenys de joc pràcticament fins a final del 2014. Espero que, per aquelles dates, tornis a rendir al màxim sota els pals (ja sigui al Mònaco, ja sigui en un altre equip) i que tornis a enlluernar-nos amb parades d’aquelles impossibles, que fan tornar la respiració als aficionats quan s’esglaien davant del xut potentíssim i enverinat d’un rival. Espero com molts altres que tornis a ser el gran porter que has sigut sempre.\nI no ho espero només des del punt de vista esportiu (que també). Ho espero sobretot des del punt de vista humà.\nEsportivament, penso que ets el millor porter del món. I per tant has de tornar a defensar una porteria.\nAlguns diuen que en realitat el millor porter del món és n’Iker Casillas. Certament, és un porter excel·lent, això és innegable. Però cap als anys 2009-2011 va tindre una lleu baixada de rendiment i en aquell moment tu estaves pletòric sota els pals. Aleshores, penso, no es podia sostindre amb totes les lletres que n’Iker fos el millor porter del món. I fins i tot crec que tu hauries hagut de ser el porter de la selecció espanyola en alguns moments d’aquest quadrienni tan fructífer (dues eurocopes i un mundial). El problema que té la selecció espanyola és que durant anys i panys (70s, 80s i 90s) va fer-se a imatge i semblança del Reial Madrid, i molta gent no va acceptar canviar la situació (veges la coïssor que va produir que en David Villa desbanqués un excel·lent però ja desgastat Raul). A l’espanyolisme-madridisme li va coure -i li va costar acceptar- que la selecció espanyola només podia estar dalt de tot si es convertia en el Barça (Puyol, Piqué, Xavi, Iniesta, Busquets, Pedro, Villa... i en Cesc no compta perquè encara jugava a Anglaterra, però es podia considerar mig blaugrana). En aquestes circumstàncies, llevar de la porteria una persona com n’Iker Casillas, no tans sols madridista sinó també icona popular, hauria sigut inassumible per a l’espanyolisme-madridisme. I tu vas ser el sacrificat. No dubto que, per la teva qualitat, amb tu a porta la selecció espanyola hauria guanyat igualment el mundial i altres títols. En fi, en aquesta pugna de reconeixements, els barcelonistes ho teniu més difícil, perquè els madridistes sempre es creuen els millors (el president del Madrid, en Florentino Pérez, no es cansava de dir que en Mourinho era el millor entrenador del món, quan és evident que va estampar-se contra la solidesa guardiolana del Barça; i ara també diuen que en Cristiano Ronaldo és el millor jugador del món, contra l’opinió de tothom, que aposta per en Messi). A parer meu: no tens absolutament res a envejar a en Casillas. I no ho penso només jo: en Màrius Carol, gran aficionat blaugrana, també va en aquesta línia (“Víctor Valdés contra Goldfinger”, La Vanguardia, 27-10-2011).\nSi t’he de ser franc, penso que el teu rival en el podi dels millors porters l’hem de buscar al Chelsea: Petr Čech. Va ser un autèntic mur i ell solet va parar els peus al millor Barça de tota la història, aturant-ho tot i evitant que entressin els xuts dels davanters blaugrana. En aquella època (2011-2012) ningú, ningú podia plantar cara al Barça, al teu Barça, i la prova la tens en la collita de títols. Però un excel·lent porter sí que va poder fer-ho. Ara bé: per a establir la vàlua d’un porter no hem de mirar un partit, i amb prou feines una temporada: cal mirar una trajectòria. I penso que, en trajectòria, tu tens més solidesa que en Čech (tu tens tres Champions, els anys 2006, 2009 i 2011; per contra, en Čech sols té la Champions del 2012).\nI humanament, què hem de dir? Penso que, per la teva trajectòria vital, pel teu fer i pel que representes, et mereixes un reconeixement. Al principi d’estar al primer equip, algunes persones deien de tu que eres un xulet. I potser tenien part de raó, no ho sé. El que sí sé és que avui ets un referent, o sigui que si realment mai vas ser un xulet és evident que has madurat i que la teva figura s’ha engrandit.\nSi algú et va criticar per aquest posat teu, hauria hagut d’esperar-se a sentir-te anunciar (a mitjan temporada 2012-2013) que deixaves el Barça l’estiu del 2014 i per què. Ho vas anunciar amb molta antel·lació perquè el club tingués temps de buscar un substitut. No volies per a res del món danyar el club de la teva vida. I això t’honora. I què dir dels motius: vas explicar que els tres pals cada vegada et pesaven més. Tothom que segueix el Barça sap com és de difícil psicològicament de ser-ne el porter. Si fossis un xulet, un perdonavides, un barrut, un a qui tant se li’n fot tot, tu hauries seguit allà. Però no: vas valorar moltes més coses, personals i humanes, i vas decidir provar sort en un altre lloc, malgrat que a can Barça ho tenies tot assegurat, i alhora ho vas fer minimitzant tant com vas poder el mal que podries causar al club. Un gran exemple. I més en l’època que ens ha tocat viure, l’època de l’egoisme-consumisme.\nI ja que parlo de l’egoisme-consumisme: cap al 2010 vas exigir més diners al Barça, i això molts que pensen que el diner hauria d’estar tipificat com a arma de destrucció massiva -idea que comparteixo- ho van veure malament. Però després de negociar vas acceptar de mantindre el sou per sota del que demanaves. I és que un lloc de treball no és només els diners que guanyes: és què aportes, és com et sents amb els teus companys de feina i l’entorn. I tot això també ho vas valorar.\nTambé t’admiro perquè vas fer una altra cosa que ningú no va gosar fer, i poder ningú més pot fer: vas plantar cara a en Louis Van Gaal. L’entrenador més malcarat de la història del Barça et volia tractar com una criatura enviant-te al segon equip i tu vas plantar-li cara. Al final tu et vas quedar i et vas guanyar l’estima dels seguidors culers, i va ser en Van Gaal qui va anar-se’n. Qui hauria pogut fer una cosa així amb vint-i-pocs anys?\nEncara podria reconèixer en tu altres fets remarcables. Vas ser dels primers a lluir l’estelada quan el Barça guanyava. Era als moments més incipients del que seria l’eclosió del moviment independentista. Si ho fessis ara la caverna et crucificaria a insults (mira què li ha passat a la pobra Shakira per cantar una cançó en català). Però ara significar-se a favor de la independència no costa (per sort, és un debat totalment naturalitzat entre la societat catalana); en canvi, abans no era tan fàcil fer-ho (ni que fos a nivell simbòlic), ja que l’independentisme no ocupava una posició central en l’imaginari polític català. Només a algú capaç d’aturar els peus a en Van Gaal li pot relliscar allò que es coneix com “el què diran”. Només algú amb idees clares (com demostres a l’entrevista que van fer-te a la revista digital 365D365E, 18-1-2013) pot resoldre situacions complexes. Això és el que engrandeix les persones.\nEn fi, nano: que tenim moltes, moltes raons (i ganes!) per a tornar a veure’t sota els pals. Volem veure com fas aquelles aturades impossibles, quan la pilota ja està a punt d’entrar a la porteria per l’escaire i apareix de no se sap on la teva mà i toques amb la punta dels dits la bola i fas que surti fora. Volem veure com atures penals de nou: parar penals és potser la tasca més ingrata d’un porter, i tu has sabut resoldre-ho en més d’una ocasió. Volem veure com fas un u contra u amb un davanter rival, que és potser on més et llueixes (algunes parades que has fet en aquest escenari són brutals: sembles una aranya que teixeix en mil·lèsimes de segon una xarxa a dos o tres metres del davanter, i la pilota no passa). En fi, volem que torni el millor porter del món.\nUna darrera cosa. No entenc de medicina, evidentment, però hi ha la possibilitat que quan tornis a la porteria potser no puguis rendir com ho has fet fins ara. Una lesió mal curada és un llast enorme. I l’edat (32 anys) també juga en contra teva (tot i que també és cert que els porters soleu durar més que la resta de futbolistes, perquè no heu de córrer tant i per tant no és necessària tanta forma física: el del Manchester United va plegar amb 40 anys, si no m’erro, en la darrera final que vau guanyar el Barça). De tota manera, penso que això no t’ha de preocupar excessivament: tu ja has fet el teu palmarès, has demostrat qui ets i si la teva carrera no pot anar a més no significa cap problema per a algú que ho ha guanyat pràcticament tot. Dit d’una altra manera: encara que després de la lesió no estiguis al 100%, tu continuaràs sent el millor porter del món. I, si la cosa va bé i rendeixes al 100%, pensa que aleshores no seràs el millor porter del món: seràs el millor porter de la història.\nEn una línia semblant, n’Albert Om al diari Ara hi diu la seva (“'A pèl': carta a Víctor Valdés”, 5-4-2013).\nEscrit per en Xavier Rull a les 18:26\nEtiquetes de coments: Barça, Víctor Valdés\nEl millor porter del món (carta oberta a en Víctor...\n“El poble de Catalunya convoca...”


Tàrrega lliura més d’una vintena de guardons a la 14a Nit del l’Esport | Ràdio Tàrrega\nTàrrega lliura més d’una vintena de guardons a la 14a Nit del l’Esport\nA títol individual i per equips, posant de relleu els mèrits del teixit esportiu local · Es destaca l’ascens a Primera Catalana de la UE Tàrrega i s’homenatja a títol pòstum Antonio Sánchez del Club de Bitlles Tàrrega\nLa 14a edició de la Nit de l’Esport Targarí se celebrà el passat dissabte amb la presència de més de 200 assistents en representació de la majoria dels clubs de la ciutat. Durant la gala es va retre homenatge als mèrits esportius assolits, tant a títol individual com per equips, durant la temporada 2017 – 2018. Fou una vetllada emotiva de reconeixements amb alguns moments d’especial significació. D’una banda, en l’àmbit futbolístic, es va retre tribut a l’ascens de la Unió Esportiva Tàrrega a Primera Catalana. El regidor d’Esports, Jaume Folguera, lliurà la rèplica de l’Àliga de Tàrrega al president del club, Gerard Caro, acompanyat d’altres membres de la junta directiva. També es recordà a títol pòstum la figura d’Antonio Sánchez, integrant del Club de Bitlles Tàrrega, que morí la setmana passada. La 14a Nit de l’Esport Targarí dedicà també un esment especial a l’Agrupació Excursionista de l’Urgell, encapçalada per Joan Franquesa. L’entitat col·labora amb èxit en el programa de caminades ‘1 Pas +’, impulsat conjuntament amb la Regidoria d’Esports.\nLa festa, celebrada a l’Espai Mercat, es va cloure amb els ja tradicionals parlaments de felicitació, motivació i encoratjament per part de les autoritats locals. A més de Jaume Folguera, també hi foren presents Carles Pascual, primer tinent d’alcalde; i Mireia Caus, regidora de Turisme, Desenvolupament Rural i Pobles. Des del consistori s’animà a continuar treballant per millorar i augmentar les fites aconseguides en l’esport targarí. En el decurs de l’acte es lliuraren més d’una vintena de distincions. Com en els últims anys, cada club i entitat decidí els premiats d'entre els seus jugadors, equips, entrenadors, directius i col·laboradors.\nConsulteu el palmarès de guardons al document adjunt o fent un clic aquí


Notícies de Lloret: 26/11/2011\ndissabte, 26 de novembre del 2011, a Lloret i a la resta de Selva Marítima\navui d'11h a 5h de la tarda:\nfes la teva pancarta\nA Lloret col·laboren amb la recollida: el Caprabo de Fenals i el de la carretera de Tossa, i també el Consum de l'avinguda Vila de Blanes.\ndilluns PLE Municipal\nSi no us importa que la verdura no sigui del dia, en aquesta pàgina hi trobareu les actes dels plens endarrerits, l'ultima penjada és la del PLE del 26 de setembre; jo no l'he llegit doncs té pinta de ser una lectura quasi tan embullada com els meus resums de Ple que teniu a be rebre…\nDel penjar les actes de Junta de Govern semblava que la cosa havia agafat embranzida però s'ha quedat aturada a la del 17 d'octubre, i com que si tot va normal se'n sol fer una per setmana, i si cada dilluns han fet els deures, (abans crec les feien els dijous), ens en deuen cinc...\nMena no descarta aplicar una taxa turística\nEl conseller assegura que encara no hi ha res decidit i que la decisió final haurà d'estar consensuada amb el sector\n"Mena considera que no és descabellat demanar una taxa per poder recaptar més recursos i reinvertir-los per millorar."\nEl tiquet moderador es cobrarà en la recepta electrònica\nBoi Ruiz planteja que els "jubilats no paguin pels medicaments i els que han perdut l'atur, només el 40%"\n´No´ al tancament de les residències de temps lliure\nUna cinquantena de persones es congreguen a Girona per denunciar la desaparició d'aquest tipus de turisme\n"L'òpera Marina, d'Emilio Arrieta, a càrrec de l'Orquestra de Cambra de Catalunya i el Cor de la Universitat Ramon Llull, dirigits per Joan Pàmies,"\nComença a Blanes la segona fase d'obres del port pesquer\nS'instal·laran xarxes de serveis, pavimentació i vials de circulació a les noves esplanades\nS'hi destinaran 2 milions d'euros i el cost total superarà els 26\nLa campanya de recapte d'aliments espera aplegar 100 tones a la demarcació\nEl Banc dels Aliments dobla el dispositiu del 2010 per satisfer les necessitats de 32.000 gironins\n"Des del Banc d'Aliments demanaven, si és possible, que les persones que vulguin contribuir-hi aportin, sobretot, “llegums, oli, conserves i sucre”, ja que la pasta i l'arròs ja els arriben de les donacions que fa la UE. Altres productes, com ara les galetes o els torrons, també són benvinguts amb vista al Nadal."\nA Lloret col·laboren amb la recollida el Caprabo de Fenals i el de la carretera de Tossa, i també el Consum de l'avinguda Vila de Blanes.\nTambé es poden fer donacions a través d'aquest web: http://www.bancdelsaliments.org/, on a part de dir-vos com fer-ho, hi trobareu tota mena d'informacions.\nEls que no poden seguir ( per Xevi Xirgo)\n“Tots plegats hem de fer marxa enrere, ara ja ho tenim clar. Però n'hi ha molts que ja són tan enrere que no hi poden anar més”\nXuclà: “L'N-II es desdoblarà totalment”\nJordi Xuclà, diputat electe al Congrés per CiU, discrepa de Ricard Font i no preveu l'opció de l'autopista\nL'N-II ( per Miquel Riera)\nSi no volen desdoblar l'N-II entre Girona i la Jonquera, que no ho facin, però que l'AP-7 sigui gratuïta en tot aquest tram per als ciutadans de les comarques gironines i que per l'N-II no hi puguin circular vehicles de gran tonatge\nRebuig a la violència contra les dones arreu de les comarques gironines\nViolència psicològica ( per Teia Bastons)\n"El 70% dels casos de violència contra les dones –més de dos de cada tres– són casos de violència psicològica "\nEncara costa denunciar el maltractador\nICV-EUiA demana que no es retalli en la lluita contra els maltractaments a les dones\nTaller de pancartes amb els antiretallades\nIII Campanya de recapte d’Aliments\nCIDC IES ROCAGROSSA\nCloenda primera setmana de la ciència a l'institut.\nPer acabar la Setmana de la Ciència a l'institut, s'ha fet una presentació oficial de l'equip de la FIRST legoleague 2012 de Lloret i s'ha fet el lliurament de premis del concurs de dibuix.\nPrimer Premi: Alicia Ayala(3r B)\nSegon Premi: Adam Aziz (3r B)\nTercer Premi: Glòria Jiménez (1r B)


Pedro Sánchez regresa el lunes por segunda vez a Cataluña con actos en Lleida y Tarragona - Santako.com\nTedi Roca 27 abril 2017 Pedro Sánchez regresa el lunes por segunda vez a Cataluña con actos en Lleida y Tarragona2017-04-27T17:36:18+02:00 No Comment\nhttps://www.santako.com/pedro-sanchez-regresa-el-lunes-por-segunda-vez-a-cataluna-con-actos-en-lleida-y-tarragona/ 2017-04-27T17:36:18+02:00 Tedi RocaGeneralTras su visita habrá pisado las cuatro provincias catalanas Llegir més ... Via:: La InformaciónTedi RocaTedi Rocatedi.roca@gmail.comAdministratorSantako.com\n« Pedro Sánchez regresa el lunes por segunda vez a Catalunya con actos en Lleida y Tarragona\nLOS NÚMEROS DE LA PLANTILLA TRAS JORNADA 29. »


BTCCES – La precarietat laboral augmenta el número d’accidents laborals durant el 2017\nSegons ha informat el Ministeri d’Ocupació i Seguretat Social, durant l’any 2017 s’han produït un total de 583.425 accidents de treball amb baixa, dels quals 503.749 van ocórrer durant la jornada laboral i 79.676 van ser accidents in itinere, segons les dades d’avanç de què es disposa. Així mateix, es van notificar 738.584 accident de treball sense baixa ocorreguts durant l’any 2017.\nPerò les xifres són encara més alarmants si ens fixem en el nombre de morts: 618 ciutadans van morir el 2017 a Espanya mentre treballaven o anaven o tornaven del seu centre de treball. És a dir, dotze persones van morir treballant en cadascuna de les 52 setmanes de l’any. Onze més que el 2016 i 54 més que el 2012 segons alerta Público. A més, com indica aquest diari: és alarmant veure que pràcticament un terç d’aquestes morts -208 en concret- van ser causades per un “infart o un vessament cerebral”. Es tracta, de fet, de la principal causa de mort en el treball. 208 treballadors van morir d’aquesta manera. Els sindicats alerten que l’estrès i la pressió laboral influeixen, i molt en aquest tipus de mort. La segona causa de mort és l’accident de trànsit en horari laboral (80 morts) i la tercera és que el treballador quedi atrapat o aixafat (79 morts).\nComparant aquestes xifres amb les de l’avanç Gener – Desembre del any anterior, s’observa un augment del 5,0% en el total d’accidents amb baixa. D’ells, els produïts en jornada van registrar un ascens\ndel 4,9% i els in itinere van augmentar un 5,3%. Els accidents sense baixa notificats van pujar un 0,7%.\nL’índex d’incidència més alt es produeix a la secció de “Indústries extractives” amb 8.471,5 accidents per cent mil treballadors, seguit de la “Construcció” amb 7.413,2, “Subministrament d’aigua,\nsanejament i gestió de residus “amb 6.357,6,” Agricultura, ramaderia, silvicultura i pesca ”\namb 5.291,6, “Indústria manufacturera” amb 5. 255,5 i “Transport i emmagatzematge”\namb 5.238,1 situant-se totes elles notòriament per sobre de la incidència mitjana, que provisionalment queda en 3.338,8 accidents per cent mil treballadors.\nEn el següent gràfic es mostren els índexs d’incidència segons secció d’activitat, total i mortals:\nCaptura de pantalla 2018.03.06 a les 9.27.52\nDades sorprenents també són els que indiquen que Andalusia és la comunitat autònoma amb més morts per accident laboral: un total de 95, seguits pels 53 de la Comunitat Valenciana, 49 a Catalunya i 44 a Galícia. En canvi, pel que fa a total d’accidents laborals, Catalunya és la comunitat amb pitjors xifres: 87, seguida d’Andalusia amb 85 i de Madrid amb 71.\nTota la informació al web del Ministeri d’Ocupació i Seguretat Social.


Un Nadal més actiu amb el torneig esportiu Patrip Patrap - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nEl torneig Patrip Patrap torna a convidar als infants vilanovins a gaudir de tres dies d’activitat esportiva i lúdica aprofitant les vacances nadalenques. L’organitza el servei d’Esports de Vilanova del Camí al poliesportiu de Can Titó, els dies 27 i 28 de desembre. Aquest any, amb jocs i activitats esportives de lleure per omplir les estones sense partit, a càrrec del jovent de Planeta Viu.\nSi voleu gaudir d’un Nadal més actiu practicant handbol, bàsquet i futbol sala podeu formalitzar la inscripció al servei d’Esports, Avui és l’últim dia per fer-la! Recordem que és una activitat gratuïta.\nPer a més informació podeu trucar al 93 805 44 11.


José Limón – Zoé Valdés\nPaquito D’Rivera y su orquesta en el estreno del Ballet «Damas de Blanco» (Come with me) en el Summerstage del parque central de Nueva York. Junio 30-2012. La prestigiosa compañia … Sigue leyendo Estreno del Ballet Damas de Blanco (Come with me), compañía de José Limón, música de Paquito D’Rivera.


L’altre dia parlava del no sé que sé referint-me a la intuïció i, certament, encara no hi he parat de donar voltes. Realment m’estic fent una mica d'embolic... Per una banda, tenim la premissa socràtica de "només sé que no sé"; per l’altra tenim aquesta que m’he mig tret de la màniga (la frase, no la teoria) del "no sé que sé". I, passats uns dies i fent una lleugera reflexió, he pensat en una altra màxima d’un altre filòsof de l’antiga Grècia: Heràclit i la seva “No és possible banyar-se dues vegades al mateix riu”.\nHeràclit és conegut també com l’obscur a causa del seu estil aforístic i enigmàtic. Concep el món com un procés continu de canvis. La realitat està sotmesa a un incessant moviment. Aquesta permanent mobilitat es fonamenta en una estructura de contraris. L'origen de totes les coses es troba en la contradicció entre els elements contraris que formen la unitat de la natura. “Tot flueix” és la seva idea bàsica. “No és possible banyar-se dues vegades al mateix riu”. Tot canvia, res no roman, l’única cosa estable és l’esdevenir mateix.\nI això m’ha fet venir diverses coses al cap. En primer lloc, si hem de fer cas a la intuïció només quan disposem d’experiència, quan la disposem? Vull dir, si tot canvia constantment, quan i per què una experiència és vàlida? La seva cita del riu és del tot certa; filosòficament parlant. Un riu en un determinat segon, tindrà un cabal, una temperatura, uns components químics, una determinada aigua... Pel que fa a un mateix, igualment; mai som els mateixos. És per això que no ens podem banyar mai dues vegades al mateix riu. Filosòficament, és impossible. Si així no ho teniu clar, penseu en un fet tant quotidià com un Barça-Madrid. A priori podríem dir: "Un Barça-Madrid sempre és un Barça-Madrid". Com van ser aquells sis Barça-Madrid d'una temporada passada? Cada clàssic és diferent, oi?\nAixò em du també a una reflexió que vaig fer fa un munt d’anys i que està apuntada a la secció de frase meves: “Les persones no canviem; simplement mai ens arriben a conèixer del tot”. Ara més que mai, la reafirmo més. Possiblement, si abaixem el llistó filosòfic i no ho radicalitzem tant, entendrem què vull dir. Quan una persona ens sorprèn, per què ens sorprèn? Possiblement, no esperàvem el que fos d’ella. Però, arran de què, aquesta persona ha fet el que hagi estat objecte de sorpresa per part nostre? Ah! Possiblement, amb les condicions inicials que vàrem conèixer aquella persona no ens hauria sorprès però, com diu Heràclit, tot canvia; incloses les persones. De manera que, la persona que ens ha sorprès, possiblement ho ha fet perquè la que ha actuat no és la que coneixíem, sinó una amb unes altres condicions, una altra maduresa i situació que l’ha portat a fer el que sigui. Que enrevessat, no? I nosaltres diem, “com ha canviat...” Potser no; potser no la coneixíem en aquelles determinades condicions.\nEn segon lloc, arran d’Heràclit, també he recordat una altra frase que vaig concloure fa anys: “El que és quelcom, ho deu al seu contrari”. Això del contrari, hi ha coses que sí i coses que no, com és evident. Però, com dic, el que és quelcom, ho deu al seu contrari. I, quan més és, més depèn del que no és. Els exemples clàssics: dia - nit, guerra - pau, fred - calor... Però, us parat mai a pensar què seria el blanc sense el negre?, l’alegre sense el trist?, què seria el Barça sense el Madrid? Tot plegat seria però, no seria tant si no hi hagués el seu corresponent contrari. És complicat explicar-ho però espero que m’entengueu. Personalment, desconeixia la filosofia d’Heràclit però, veig que estem força d’acord i hauré de llegir-ne quelcom més; fou mestre del mestre de Plató...\nAixí, doncs, sabem o no sabem? "Només sé que no sé" o "no sé que sé"? Suposo que, com ja havia escrit en altres ocasions, les dues són certes. Amb un matís a estudiar/reflexionar sobre la intuïció. Si en una anterior entrada deia que si teníem experiència ens en podem fiar, ara sóc incapaç de concloure el mateix perquè desconec -filosòficament parlant- com adquirim l’experiència si tot canvia constantment. Suposo que és precisament pel constant canvi que sovint, l’experiència o la intuïció també ens falla. Hi seguirem donant voltes. Al cap i a la fi però, tant si no sabem com si sabem, tot plegat ens invita a reflexionar i aprendre cada dia més.


LUIS ANDRADE | Jacint Casademont\ntags: didac alcaaraz, eva cabezas, jöel navaerro-beltran, josep maria raventós, luis andrade, vicenç viaplana\nAquest any es parla molt de The walking dead, the newsroom i altres parides. Totes tenen possibilitats de convertir-se en la sèrie de l’any, almenys fins ara. Ahir es va estrenar la tercera i última entrega de ¿Dónde está Luis Andrade? i ja ha quedat clar qui s’emportarà tots els Globus d’Or d’enguany.\nAndre, fan fatal i sin nata.\nAquest docu-drama parit pel gran Josep Maria Raventós té tots els ingredients per enganxar l’audiència en general i els micos de cul pelat en concret: drama, humor, aparicions, Sitges i crits. En aquesta aventura seguim a Andreu i Ferrán, dos joves en busca del gurú de les firmes, Luis Andrade per assistir a la seva master class enmig del Festival de Sitges.\nÉs el meu primer paper protagonista i he de dir que a més de gaudir-ho he tingut l’oportunitat de compartir una jornada i xerrades amb cracks de l’altura de: Jöel Navarro-Beltrán, Vicenç Viaplana, Dídac Alcaraz i Eva Cabezas. Ara, ja amb l’obra acabada, és el vostre torn per disfrutar-ho i si voleu, compartir-ho.\nfrom → humor, serie-web, Sin categoría\n← ACOCOLLONA’T. DÍA #6\nNINGÚ NO ÉS PEFECTE DE HALLOWEEN →


La presó rep un polític més: Nadal\nEn deu dies hi han ingressat Maria Antònia Munar, Buils, Cardona i l'exvicepresident del Consell\nANTÒNIA ARTIGUES Palma. 03/08/2013 00:00\nMiquel Nadal, exvicepresident del Consell de Mallorca, extinent de batle de l'Ajuntament de Palma i exconseller de Turisme del Govern balear, ja és a la presó en compliment de la condemna a 4 anys per malversació de fons públics i prevaricació que ha confirmat el Tribunal Suprem per una de les peces del cas Voltor.\nL'entrada al centre penitenciari de Nadal, ahir quan eren aproximadament les 16.00 hores, seria una notícia de les que impacten si no fos que aquestes dues darreres setmanes ja estam curats d'espants. En deu dies hi han entrat quatre polítics de les Balears per la implicació en casos de corrupció, quatre persones que, fins que la justícia els va treure la targeta vermella, han estat peces clau en la política d'aquesta comunitat durant els darrers anys.\nL'ingrés a la presó el passat dimecres 24 de juliol de Maria Antònia Munar -possiblement la política amb més poder legislatura rere legislatura com a dipositària de la clau de la governabilitat amb un grapat de vots minoritaris- fa que es dilueixi l'impacte de les altres entrades a la penitenciaria.\nNo obstant això, la suma és alarmant, perquè no es pot obviar els que ja hi són fa temps -com l'exconseller Bartomeu Vicens (UM), l'extinent de batle de Palma Rodrigo de Santos (PP) i l'exbatle d'Andratx Eugenio Hidalgo (PP)- i tampoc no podem oblidar que, als noms dels polítics, s'hi sumen els d'alts càrrecs dels seus governs pels quals també s'ha decretat presó. Cal tenir igualment en compte que molts dels polítics ja presos tenen més sentències pendents i altres causes obertes.\nMaria Antònia Munar (UM), expresidenta del Parlament, del Consell de Mallorca i líder d'UM, encapçala la llista dels polítics que en els darrers dies han creuat la porta de la presó. Després de Munar, i abans de Nadal, hi han ingressat l'exconseller de Turisme del Govern Francesc Buils (UM) i el conseller d'Agricultura, Comerç i Indústria de l'Executiu Josep Juan Cardona.\nPerò ahir el protagonista fou Miquel Nadal, com fa just uns dies (dimarts) ho fou l'exconseller del Govern de Jaume Matas Josep Juan Cardona, que ha entrat a la presó d'Eivissa amb el pes de ser el polític a qui s'ha imposat, per ara, la condemna més alta per corrupció a tot l'Estat: fins a 16 anys de presó.\nL'exvicepresident del Consell arribà ahir a la penitenciaria de Palma amb els cabells bent tallats i el manament judicial del seu ingrés a la mà. Sense dir res, creuà la porta d'entrada del centre penitenciari. La condemna que ha fet entrar Nadal a la presó imposa a l'exdirigent d'Unió Mallorquina 4 anys de presó per haver ordenat a l'Institut d'Estratègia Turística abonar a l'exregidor d'UM a Sóller Tomàs Plomer 13.000 euros públics a canvi d'un treball fictici. Nadal volia tenir el favor de Plomer per presidir UM.\nAquesta condemna en ferm no és l'única que té Nadal. Ha estat sentenciat a dos anys i set mesos pel desviament de fons públics a la productora Vídeo U (adquirida per ell i Munar a través de testaferros) i recentment se li han imposat quatre anys de presó pel cas Can Domenge.\nAmb l'entrada de Nadal, és podria dir que la cúpula d'UM, quasi completa, és avui a la presó. Maria Antònia Munar ha estat ingressada al mòdul de dones, fet que possibilitarà que, almenys habitualment, no tingui contacte amb els que un dia foren els seus "homes de confiança" i avui són, especialment un d'ells ((Bartomeu Vicens), els qui l'han traïda. Miquel Nadal, Francesc Buils i Vicens sí que coincidiran a la presó.\nDesprés de Nadal, ahir també hi ingressà l'exdirector general de Promoció Industrial Kurt Viaene (condemnat a 5 anys en el cas Scala). Viaene assegurà que és conscient que s'equivocà i que haurà de pagar pel que va fer... El testimoni de Viaene ha estat letal per a l'exconseller Cardona, ja que ha declarat que li entregava personalment sobres amb comissions. També hi és un director general d'UM, condemnat juntament amb Nadal.\nAntònia Ordinas, la dona que tenia 200.000 euros ocults en les capses de Cola Cao que s'ha convertit en símbol de la corrupció, arribarà dilluns a la presó. Ella sí que compartirà mòdul amb Munar.


La trajectòria de grans! – Grup d'Esplai La Trepa\nEn la següent publicació podrem veure la trajectòria de la colla de grans, en diferents activitats que han anat fent durant tot l’any.\nEls de GRANS havien d’anar el 22 i 23 d’octubre d’acampada, però com que hi havia grans probabilitats de pluja, van acabar anant de cap de setmana a l’Eurostage i van dormir en bungalows!! S’ho van passar d’allò més bé!!!\nEl 30 i 31 d’octubre els de la Colla de Grans van estar venent castanyes, pastissos, magdalenes i croissants sense parar per poder recaudar diners per setmana santa, molt bona feina!!!\nLa colla de GRANS el 12 de novembre va realitzar una sèrie d’esports i van acabar fent Zumba!!! Cal dir que ballen millor que els monitors…\nEls nens i nenes de GRANS van pujar el Montcau i la Mola tot passant per la colla Simanya el 21 de gener amb un vent de pel·lícula! Són molt valents!!\nEl 5 de febrer La Trepa va fer la cursa solidària i els de GRANS la van fer amb molta energia!!\nL’11 de febrer va ser un dissabte 100% trepenc pels nens i nenes de grans, van fer unes proves d’accés per formar part del Cornell College. Van sopar plegats i se’n van anar a veure l’obra de Castle School.\nEl 25 de febrer van realitzar l’esdeveniment més esperat de l’any…. El comando de la UAB!! Tot i perdre’s una mica i acabar baldats, s’ho van passar d’allò més bé i van descobrir el seu esperit aventurer.\nSeguint la dinàmica trapenca que portaven, el següent cap de setmana, l’11 i 12 de març, va marxar tot l’esplai junt. Durant la tarda, la colla de Grans es va dividir en grups i van crear diferents idees, funcionaments, logos i himnes per un possible esplai inventat. Al matí del diumenge vam gaudir conjuntament de la súper activitat conjunta que havien preparat els monitors/es.\nI pròximament….. els de grans marxaran de setmana santa! Quins nervis!\nM-II! Excursió pre-cursa


Sortim a la premsa! - ViuelCarrer!\nViuelCarrer! / Notícies 2015 / Sortim a la premsa!\nNotícia extreta d’Osona.com\nloenda de l’Escola Oberta d’Estiu – Champions Vic Foto: Associació Tapís\nL’OAR Vic de l’Escola Oberta d’Estiu – Champions Vic 2015, una de les accions del Projecte d’Intervenció Comunitària intercultural, impulsat per l’Obra Social “la Caixa” i promogut a la ciutat per l’Associació Tapís i l’Ajuntament de Vic va acomiadar-se el passat divendres, 31 de juliol. Més de 300 persones han passat per l’Escola, sumant participants, col·laboradores i espectadores dels partits; d’aquestes, unes 200 hi han participat directament.\nL’objectiu dels impulsors ha estat crear un espai per potenciar i impulsar amb els infants i joves de Vic temàtiques com l’esport amb valors, la convivència o la salut comunitària a través de diverses activitats que ha reunit una gran participació.\nDes de l’organització s’ha fet una valoració molt positiva de la proposta i l’objectiu és que tingui continuïtat, “ampliant la participació i la implicació de moltes més associacions i entitats de la ciutat”.\nL’activitat estrella ha estat el futbol de carrer, amb una metodologia de joc diferent. S’ha presentat com una eina per crear i acompanyar processos d’aprenentatge i inclusió social, recuperant els valors humans, impulsant el desenvolupament de lideratges i generant processos comunitaris solidaris de transformació.\nDe fet, el sistema de puntuació ha anat molt més enllà del nombre de gols. Els punts també s’han pogut obtenir pel respecte a les regles que els mateixos participants acordaven abans d’iniciar els partits i per altres valors com la solidaritat, la cooperació i la participació durant el joc.\nLa nova proposta ha agrupat serveis, entitats i associacions de la ciutat: l’Ajuntament de Vic, l’Associació Casal Claret, l’Associació Cine Club Vic, l’Associació EVAL, l’Associació Tapís, el CAP El Remei, el CAP Osona, el Centre d’Estudis del Seminari, el Club Bàsquet Femení d’Osona, el Consell Esportiu d’Osona, Creacció, la Fàbrica dels Somnis, la Llar Juvenil de Vic i l’OAR Vic.


Mor massa jove la periodista espanyola Carmen Esther Collado | ACN\nLa periodista feia sis mesos que lluitava contra un càncer\nper Eric Mendo 30/06/2021 09:25h\nEl periodisme espanyol està de dol per la mort de Carmen Esther Collado, de 52 anys. Encara que actualment no treballava com a periodista, Collado va iniciar la seva trajectòria professional en mitjans de comunicació reconeguts com la Cope o Antena 3 Radio.\nSegons han informat des de 'Información.es', la periodista feia sis mesos que lluitava contra un càncer.\nRogelio Fenoll, el seu marit i cap de la secció de Cultura de 'Información.es', ha estat l'encarregat d'informar sobre la seva mort.\nLa seva capella ardent s'ha instal·lat al tanatori La Siempreviva de Alicante. Avui dimecres, 30 de juny, a les 11:15 hores, se celebrarà una cerimònia laica per donar-li l'últim adeu. Ara bé, el món del periodisme alacantí i el Col·legi de Metges d'Alacant ja han mostrat el seu suport a la família.\nHoy nos ha dejado nuestra querida compañera Carmen Esther Collado.\n❤Siempre te recordaremos #DEPhttps://t.co/qz4tgxEEDCpic.twitter.com/q2L5HCkPQ3\n— COMA #Vacúnate (@COMAlicante) June 29, 2021\nSegons expliquen des del Col·legi de Metges d'Alacant, la periodista va començar a treballar amb ells el juny de 2002, quan va marxar dels mitjans de comunicació.\nDins el Col·legi de Metges va exercir càrrecs en el departament de Premsa i Comunicació, entre d'altres. I més tard va acabar accedint a un lloc d'adjunta a la gerència de la Presidència.\nEn els últims anys també va treballar amb el Dr. Juan José Lobato a l'Àrea Sociocultural. Tots dos mostraven la faceta humanística i cultural dels col·legiats en exposicions, tertúlies i certàmens literaris.\n"Et trobem molt a faltar estimada companya i amiga Carmen Esther", han escrit des del Col·legi de Metges.\nCarmen Esther Collado va començar a Antena 3 Radio, però ràpidament va traslladar-se a la cadena Cope, on va treballar durant set anys. Va entrar el 1993 i cinc anys després, el 1998, es va convertir en la primera dona nomenada cap dels informatius de la cadena. Va ocupar aquest lloc durant dos anys més, fins a l'any 2000.\nVa ser llavors quan va abandonar la ràdio per provar sort en la premsa escrita. Es va incorporar a 'El Periódico de Alicante', on va seguir treballant fins a la seva desaparició.\nDesprés de les ones radiofòniques i de la premsa escrita, Carmen Esther Collado es va incorporar al Col·legi de Metges d'Alacant. Allà va arribar a ocupar el lloc d'adjunta a la Direcció, un lloc que mantenia fins a l'actualitat.\nUna de les seves últimes aparicions radiofòniques va ser en el programa 'Todo irá bien' de La Fábrica de la Radio. Allà va compartir espai amb altres dues periodistes reconegudes en el món del periodisme alacantí: Marisa Picó i Marisa Cuenca.\nLes periodistes van explicar la seva experiència en el món de la ràdio i com s'havien reinventat amb el pas dels anys.\nCarmen Esther Collado va explicar que la seva experiència a la ràdio li havia ensenyat a comunicar-se amb la veu.\nAquesta capacitat de transmetre "una emoció, una sensació o una idea" pot ser molt útil.\nUn altre dels beneficis de la seva experiència a la ràdio va ser aprendre a "aïllar" alguns sentiments. Això pot resultar especialment útil quan cal mantenir les bones formes en moments complicats.\nLes tres periodistes van recordar que, tot i que havien deixat aquesta professió, els seus aprenentatges seguien amb elles.


Papallones amenaçades | Consumer\nAquests insectes, vitals per al funcionament dels ecosistemes, disminueixen a tot el món per l'impacte humà\nSón essencials per a l’equilibri ecològic de la naturalesa i estan amenaçades. Diversos estudis mostren el declivi de les papallones en un àmbit global. A Europa, un terç de les 435 espècies conegudes ha disminuït la seva població. A Espanya, de les 232 espècies catalogades, fins a un 10% sofreix diversos graus d’amenaça. I podria ser pitjor en el futur, a causa del canvi climàtic o les agressions al seu hàbitat. Científics i ecologistes reclamen més mesures de protecció i conservació per a aquests éssers de tan bell colorit.\nPapallones amenaçades a Europa i Espanya\nLes papallones són molt més que uns bonics i delicats insectes. Igual que les abelles, també en perill, el seu paper en la pol·linització és essencial per a la supervivència de les flors i plantes i, per extensió, dels éssers humans. Com suposen una baula clau en la cadena tròfica, la seva desaparició desequilibraria els ecosistemes. En algunes parts del món serveixen fins i tot d’aliment per a la població local, com els cucs de Maguey a Mèxic, i no es poden oblidar els beneficis que els cucs de seda han proporcionat durant segles.\nA Europa, un terç de les 435 espècies conegudes ha disminuït la seva poblacióMalgrat això, diversos estudis mostren el declivi d’aquests éssers a escala global. A Europa, un terç de les 435 espècies conegudes ha disminuït la seva població i prop d’un 9% està en perill d’extinció. Així ho assenyala l’última Llista Vermella d’Espècies Amenaçades de la Unió Internacional per a la Conservació de la Naturalesa (UICN).\nLa pèrdua de biodiversitat és més dramàtica amb les espècies endèmiques europees, que no es troben en cap altra part més del planeta. La UICN assenyala que un terç del total d’aquests lepidòpters europeus són únics, dels quals el 15% estan amenaçats, especialment, en el sud del continent. La papallona gran i blanca de Madeira, endèmica d’aquesta illa portuguesa, no s’ha tornat a veure des de fa 20 anys i, per això, es descriu com “en perill crític d’extinció”.\nEspanya, el país amb més biodiversitat d’Europa, no és aliè a aquesta delicada situació. Els científics han catalogat 232 espècies diferents, de les quals fins a un 10% sofreixen diversos graus d’amenaça. En particular, algunes espècies no ho tenen fàcil per sobreviure. És el cas de la papallona Apol·lo (Parnassius apollo), que ja no es troba en diversos sistemes muntanyencs andalusos, la Nena de Serra Nevada (Polyommatus golgus), endèmica en una zona molt reduïda, o la Melanargia ines, que viu al centre i el sud de la Península.\nPrincipals perills i com combatre’ls\nL’Atles de Risc Climàtic de les Papallones Europees assenyalava en 2008 a l’escalfament global com un dels principals riscos per a aquests insectes. Els seus responsables asseguraven que Europa perdrà gran part de les seves espècies si continua l’actual ritme d’emissions de gasos d’efecte hivernacle. Espanya, un dels països més amenaçats per les sequeres en tots els models climàtics, serà un dels més afectats. Algunes espècies endèmiques desapareixeran per sempre, subratllaven els experts de l’estudi.\nAquests asseguren que, en el millor dels casos, la meitat del territori europeu, on habiten 147 espècies, es tornarà inhòspit a causa de l’augment de la temperatura. La fugida a latituds situades més al nord podria ser cada vegada més freqüent, prediuen. Per això, la lluita contra el canvi climàtic és, també per a les papallones, de vital importància.\nEuropa perdrà gran part de les seves espècies si continua l’actual ritme d’emissions de gasos d’efecte hivernacle\nLa pèrdua d’hàbitat és un altre dels principals riscos de les papallones. Entre els causants, els desequilibris en el camp, tant les pràctiques agrícoles intensives com l’abandó del sòl, la contaminació, l’abús de pesticides i abonaments químics, els incendis, l’expansió del turisme, la pressió urbanística insostenible, especialment a les zones costaneres, l’impacte de determinades infraestructures, com les carreteres, i el citat canvi climàtic. Els responsables de la Llista Vermella destacaven aquest problema, sobretot, en el sud d’Europa. A Espanya, els efectes de la desertització i la sequera agreugen aquesta situació.\nCom a mesures per ajudar a les papallones, els seus defensors reclamen una major vigilància de les espècies amenaçades i l’aplicació de mesures efectives per a la seva conservació. L’ampliació de zones protegides que impliquin totes les garanties és una altra forma essencial d’ajudar a aquests insectes. La labor en equip entre experts i administracions relacionades amb el medi ambient també és important, afegeixen.\nL’impuls d’estratègies innovadores de conservació pot contribuir a salvar a aquests insectes. L’organització ecologista internacional WWF va impulsar fa quatre anys la Reserva de la Biosfera de la papallona monarca. Aquesta espècie (Danaus plexipus) és famosa per protagonitzar tots els anys una migració de milions d’exemplars des d’EUA i Canadà cap a la calor de Califòrnia i Mèxic. No obstant això, els científics han detectat un gran descens de la seva població. La pròpia WWF la va considerar una de les deu espècies més amenaçades del planeta en 2010.\nSituada en Michoacán, a l’oest de Mèxic, la reserva compta amb el suport d’ajudes públiques i d’empreses privades. El seu objectiu és protegir l’hàbitat d’hibernació de la papallona monarca i oferir a les comunitats locals noves fonts d’ingressos sostenibles. Alguns projectes inclouen la recollida i venda de saba per fabricar trementina, l’elaboració de teixits artesanals o el turisme ecològic.\nEl colorit món de les papallones\nLes papallones formen part dels lepidòpters (lepis, escata i pteron, ala), l’ordre animal que inclou també a arnes i altres insectes. El seu nom en castellà prové de “Mari, posa’t”, un joc infantil de fa segles. S’han trobat papallones en tot tipus d’hàbitats, des de deserts a muntanyes amb neus perpètues, i amb grandàries des de tres mil·límetres fins a 30 centímetres.\nEl color de les seves ales té diverses funcions. El camuflatge enfront dels seus depredadors és una d’elles. Els sistemes són molt diversos: simular el seu entorn, imitar a altres insectes, com a vespes o abelles, o avisar de la seva perillositat. Algunes espècies són verinoses i així ho fan veure amb colors vermells o grocs. Altres espècies de papallones no verinoses es valen d’aquesta coloració d’advertiment per espantar als seus enemics. La coloració també té una funció sexual, per l’apareamiento de les espècies.


Selecciona un autor ... (8) Abelló Planas, Lola (2) Akoschky, Judith (1) Alsina Masmitjà, Pep (2) AMV AGENCIA LITERARIA S.L. (1) Anglada Ametller, Fàtima (6) Aparicio Guadas, Pep (2) Arana Albeniz, Ander (3) Arnaiz Sancho, Vicenç (11) Asensi Díaz, Jesús (2) Ballesta Pagán, Javier (2) Bernal, Sergi (2) Birello, Marilisa (1) Bolivar Farràs, Cristina (1) Bonàs Solà, Meritxell (1) Borrell Felip, Núria (1) Burriel Manzanares, Francesca (1) Cabanellas Aguilera, Isabel (2) Canals Palau, Mercè (1) CANTALAPIEDRA DELGADO, SOFÍA (2) Carrasco Perea, Encarnación (1) Carrascosa Martinez, Elizabeth (1) Casals Bosch, Pilar (1) Casamayor Pérez, Gregorio (11) Castejón Oliva, Francisco Javier (1) Castro López, Yolanda (1) Cela Ollé, Jaume (5) Chiva Bartoll, Óscar (1) Civera López, Isabel (1) Colom Miralles, Carlos (3) Comellas Carbó, M. Jesús (2) Corbatón Martínez, Raquel (1) Costa Rico, Antón (2) Cuesta García, María Beatriz (1) de la Torre Navarro, Eduardo (1) De Yzaguirre Maura, Agnès (1) DePalma, Renée (1) DESCLEE DE BROUWER (1) Díaz Gómez, Maravillas (7) Díez Navarro, M. Carmen (43) Dopico Cancela, Verónica (1) Elorza Ibáñez de Gauna, Cristina (4) Esteban Ruiz, Lídia (3) Fenero Lasierra, María Jesús (1) Ferrer López, Daniel (2) Funes Artiaga, Jaume (2) Garcia Balda, Josep M. (1) García Túnez, Pablo (2) Garmendia Massanet, Dora (1) Giráldez Hayes, Andrea (3) González Gallego, Isidoro (2) Gonzalez Jimenez, Rafael (2) Gradaïlla Vilamu, Agnès (1) Güell Barceló, Elvira (3) Guitart Aced, Rosa M. (2) Hernández Hernández, Fernando (1) Horno Goicoechea, Pepa (1) Huerta Ramón, Ricard (1) Imbernon Muñoz, Francesc (1) Irla, Mercedes (2) Jiménez Antequera, Paqui (2) Learreta Ramos, Begoña (1) López Souto, África (1) Luis Pascual, Juan Carlos (1) Martí Puig, Manuel (1) Martí Soler, Lourdes (2) Martínez Barco, Marta - (2) Martínez Pardo, Eva (11) Meirieu, Philippe (1) Mendieta i Suñe, Carles (1) Mira Sanchez, Neus (1) Morales Garcia, Isabel (2) Munita Jordán, Felipe (1) Muttoni, Marta Isabel (2) Navarro Ruiz, Montserrat (1) Pastor Gordero, Pasqual (1) Piñero Ramón, Maria (2) Quera Colomina, Pilar (1) Redac. (2) Regàs, Rosa (2) Riambau Julián, Núria (1) Rincón Blasco, Francisco (1) Rivera García, Enrique (1) Rodríguez i Bodelón, Núria (5) Rodríguez Rodríguez, Jesús (2) Rojas Martín, Margarita (2) Rueda Martínez, Javier (2) Salinas Fernández, Bernardino (1) Sánchez Macarro, Francesca (1) Sánchez Miguel, Emilio (2) Sánchez Quintana, Núria (1) Sancho Gil, Juana M. (1) Santos Guerra, Miguel Ángel (1) Sanz Pinyol, Glòria (1) Schwarzenbach, Sylvia (1) Serret Segura, Andreu (1) Sibina Bernat, Magda (2) Silva García, Blanca Patricia (1) Solé Miralles, Iris (3) Torres López, Pere (2) Tresserras Casals, Eva (1) Trias Vilalta, Isabel (3) Trigueros Cervantes, Carmen (1) Urmeneta Sanromà, Maria (6) Vila Casañas, Francesc (2) Villuendas Giménez, Mª Dolores (2) Viñas Faura, Francesc (1) Vives Guillén, Adirana (1) Weissmann, Hilda (1) Zanatta, Theresa (1)\nEd. Infantil (72)\nCiencias de la educación (149)\nHistoria de la educación (149)


TVE s’acomiada de la publicitat – en veu alta\ngener 2, 2010 / Roger / 0 Comments\nSe’m fa extrany veure els canals televisius de RTVE sense publiciat. Des d’ahir els canals públics estatals han deixat d’emetre publicitat en les seves emissions a l’estil del que fa anys venia fent RNE.\nSens dubte, un encert en la política que portava l’ens públic en l’àmbit dels canals de televisió atès que no només es generava una situació de competència deslleial entre TVE i la resta d’emissores privades, sinó que a més es condemnava als televidents a aguantar els incordiosos i llargs talls de publicitat per veure un producte pagat de la butxaca de tots els contribuents.\nCrec que la decisió pot comportar un cert increment de l’audiència de TVE ja que la gent està molt farta de la publicitat. És la primera gran millora que s’aplica a TVE. Ara cal que intervinguin la qualitat de la programació, i que d’una vegada per totes copiïn l’exemple de qualitat que la cadena pública britànica BBC lidera arreu del món.\nPer cert, crec que caldria que el Govern tripartit o un futur govern de Convergència i Unió seguissin l’exemple de TVE i comencessin a reduïr la publicitat de les emissores de Televisió de Catalunya i de Catalunya Ràdio. Cal copiar les bones idees.


Lissy - Abacus Online\nSinopsi de Lissy\n''Un thriller de cotes altes [...]. Negríssim.'' La Repubblica\n''Hi ha fam de terror italià. I ningú com D'Andrea per sadollar-la.''\n''Avança amb profunditat i amb una precisió extrema, excavant en el passat i en la psique dels personatges [...]. Una història potent que captura i confirma que tenim un narrador sòlid i original.'' La Lettura\n''Una indagació sobre com canvien el caràcter i la ment humana quan l'individu ha de trobar la manera de donar sentit a un fet intolerable.''\n''Un thriller que et farà gaudir de valent i una demostració brillant de com s'explica una bona història.''\n''Venjança, redempció, mort [...]. Emocionant.''\n''Els qui gaudeixen de les faules obscures han de llegir aquest llibre.''\n''Maligna, frenètica, despietada. Crua i violenta. El lector s'aventura fascinat en una natura esquerpa, amb personatges picassians, on res és el que sembla [...]. Un regal que val una consagració definitiva.''\n''Un thriller del terror més negre i existencialista. Una trama que atrapa el lector, sense pauses ni treves [...] i fins al final.''\nReferència Abacus: 1375356.64


Fight Park - Fitness Park Espana\n» CONCEPTE » Fight Park\nun espai dedicat als esports de combat al\nTens esperit de lluitador? Et motiven la superació i l'adrenalina?\nForja la ment d’un autèntic guerrer al teu Fight Park assistint a les sessions dirigides que el teu club Fitness Park i els seus socis prestigiosos ofereixen. L'accés lliure et permetrà progressar sense límits.\nDESPERTA EL TEU ESPERIT COMBATIU!\nEl nostre espai de Fight Park t’ofereix la possibilitat de practicar diferents esports de combat en un univers expressament concebut i inspirat en els clubs de boxa més importants, directament al teu Fitness Park.\nTinguis un nivell principiant, amateur o professional, aquesta opció et permet entrenar durant tot el dia amb accés lliure o reservar la teva sessió en grup amb entrenadors qualificats.\nBoxa thai, grappling, boxa anglesa, K-1, kick-boxing o fins i tot lady boxing...\nTreballa la força, l’agilitat, la rapidesa i la resistència en cada sessió i forja la ment d’un autèntic guerrer.\nEn disposar de tot l’equipament necessari en un únic espai aconseguiràs perfeccionar dia rere dia: ring de boxa, guants o potes d’os (disponible només per a sessions en grup), zones amb tatami, terra per a força, sac de boxa...\nDesperta el teu esperit combatiu, l’espai de Fight Park està fet per a tu!\nAVANTAGES DEL FIGHT PARK\n- Un espai amb un horari ininterromput, de 6 am a 1 am, o classes en grup.\n- Classes en grup amb entrenadors qualificats per controlar la teva progressió, independentment del teu nivell i els teus objectius.\n- Els nostres clubs Fitness Park són membres d'associacions d'esports de combat reconegudes (Atch Academy & Paris Fight Team) per oferir-te la millor prestació possible en les sessions en grup.\n- Oferta setmanal d’una gran varietat d'esports de combat o arts marcials.\n- Un concepte que ja han provat i aprovat els nostres abonats, per només 20 €/mes.\nACCEDEIX A L’ESPAI DEL FIGHT PARK\nACCÉS LLIURE :\nDe 6 am a 1 am amb la targeta d'abonat (llevat les hores de cursos en grup).\nVes a la pàgina del teu club Fitness Park i fes clic sobre la pestanya “Reservar la meva classe”. Introdueix el teu nom d’usuari i la contrasenya i reserva la franja horària de la sessió que més et convingui.\nPosa’t la roba d'esport i ves a l’espai de Fight Park, on l’entrenador et proporcionarà uns guants de boxa i t’explicarà l’entrenament. T’aconsellem que arribis al Fight Park 10 minuts abans de l’inici de la classe per no interrompre’n el desenvolupament correcte.\nTreballa la força, l'agilitat, la rapidesa i la resistència! Durant tota la sessió estaràs controlat per entrenadors professionals que t’ensenyaran diferents tècniques de cop i de defensa, així com estratègies de combat per forjar la ment d’un autèntic guerrer.\nVes a la recepció del teu club per descobrir el Fight Park i provar una sessió amb els nostres millors entrenadors.\nPASSI IL·LIMITAT FIGHT PARK\nEl passi il·limitat també et permet accedir al Fight Park si el teu club ho ofereix** per només 20 €/mes. A més a més, el primer mes és gratuït!*


Música, vins i altres coses - Capítol 4 - Take a breath i TCA\n4.TAKE A BREATH I TCA\nEn l’episodi d’avui us mostrem la traducció de la cançó ‘Respira’. La cançó original la trobareu a Soptify i forma part de l’espectacle de Les històries de l’avi Josep. L’adaptació a l’anglès l’ha fet l’increïble Marc Gómez, company nostre de professió i la cantant és la Nicole Visco, una companya que es van conèixer amb en Mateu quan estudiava el Master de direcció musical per Teatre Musical a Glasgow, al Regne Unit. Ella viu a Orlando, però sense problema ens ha enviat els seus ‘takes’ de veu i hem pogut muntar la cançó que serà en un inici per enviar a un concurs i posteriorment per distribuir a spotify i totes les plataformes. No us la perdeu que en el capítol d’avui us deixem escoltar una prèvia!\nUs deixo l’enllaç de moment de la cançó en català per si no la coneixeu – AQUÍ\nTambé us deixo un vídeo de la cançó en directe interpretada per la Mar Puig i el Mateu Peramiquel\nLa Mariona us porta la seva experiència amb l’aprenentatge amb la detecció el TCA que és un fong que pot afectar a la producció final del vi, no us perdeu com ens explica el procés de segona fermentació i com es desgorja el vi per fer el procés de detecció del TCA.\nPrevAnterior3.SILENT ADVENTURES I CUPATGES\nSegüent5. ESCALA EÒLIA I LACRESNext


Hotel Fonda Neus Sant Sadurni D'Anoia Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPelegri Torello, 1, Sant Sadurni D'Anoia, Sant Sadurni D'Anoia, Espanya, 08770 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Fonda Neus\nL'Hotel Fonda Neus està situat a Sant Sadurní d'Anoia, a només 10 minuts amb cotxe del castell de Subirats. Aquest hotel és de gestió familiar i ofereix un restaurant a la carta i habitacions confortables amb aire condicionat i internet WiFi gratuïta. Les habitacions de l'hotel també disposen de TV de pantalla plana i un bany privat amb articles de tocador gratuïts. El restaurant a la carta de l'Hotel Fonda Neus combina la cuina catalana tradicional amb la moderna. Els cellers més propers són a uns 10 minuts amb cotxe de l'Hotel Fonda Neus. També es pot visitar la localitat de Vilafranca del Penedès, a només 12 km. L'aeroport del Prat de Barcelona és a 45 km.\nSi trobeu la porta principal tancada en arribar, truqueu a la recepció mitjançant el timbre situat a la banda esquerra de la porta. Si teniu previst arribar a partir de les 21:00, cal que ho comuniqueu a l'establiment amb antelació. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Hotel Fonda Neus de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Oci - Hotel Yola | Altafulla | Costa Daurada\nDescubreis l ’entorn del Hotel Yola\nLa comarca del Priorat treu el seu nom de la primera comunitat cartoixana que es va fundar a la Península Ibèrica . Coneix els orígens de la regió i gaudeix d’uns dels paisatges mes originals de Catalunya, on les terrasses de vinya i els petits pobles d’origen medieval ens acompanyen per tota la comarca:\nCartoixa d’ Escaladei: El Monestir fundat al segle XII amb els monjos arribats de la Provença francesa varen trobar a la comarca el lloc perfecte per desenvolupar la vida espiritual al peu del Montsan, i crear les primeres bodegues de la zona , encara es poden visitar igual que les seves vinyes.\nSiurana: Situat al bell mig de la muntanya amb unes espectaculars vistes del Priorat amb l’embassament de Siurana on es pot practicar esports d’aigua. Siurana va ser el últim terreny musulmà reconquerit al 1154 de Catalunya. Cal destacar la seva DO d’oli que es excel·lent.\nModernisme a l ‘Alt Camp\nDescobreix la DO Tarragona el ric patrimoni modernista de la comarca del Alt Camp.\nUna de les catedrals del vi es obra del genial arquitecte modernista Cesar Martinell, a la cooperativa de Nulles es poden realitzar visites guiades i tasts de vi.\nL’església de Nostra Sra de Montserrat a Montferri unic edifici no civil de la zona obra del arquitecte Jujol deixeble de Gaudi i col·laborador de la Sagrada Família de Barcelona.\nPort Aventura: Gaudeix de Port Aventura a nomes 20 minuts en cotxe des de Altafulla o directe amb tren des de l’estació de la vila fins a l’estació de Port Aventura a nomes 10 minuts. Pots comprar les entrades del park al hotel per no fer cues a les entrades o aprofitar les ofertes de 2 dies d’entrades al preu de 1.\nAquoplis: Una amplia col·lecció de piscines i jocs aquàtics per tota la família envoltat de una important zona de jardins on pasar tot el dia, no te perdis el espai del Delfinari on podras aproparte mes que mai com no t’hauries.\nSIRENES PER UN DIA:\nBenvingut a una experiencia única converteix te en sirena o trito i gaudeix d’una jornada inoblidable, Prepara la teva festa amb amics i familia i pasa un cap de semana al hotel sera una experiencia única.\n1 nit d’hotel amb esmorzar i activitat inclosa.


L´ajuntament de Santpedor estudia exercir l´acusació particular pel crim de Josefa Valenzuela – Castellvilarenc.info\nby Redacció 10/01/2014 10/01/2014\nFoto Ajuntament Santpedor\nL’autòpsia és concloent. Josefa Valenzuela, l’anciana de 80 anys de Santpedor que va ser trobada morta a casa seva el passat dijous al mati per la seva nora va morir per asfixia la nit abans. Segons ha transcendit, la investigació dels Mossos es basa en que el santpedorenc Javier BR, de 31 anys, va entrar al pis amb l’objectiu de robar i en ser sorprès per la dona, la va estrangular fins a causar-li la mort.\nEl resultat de l’autòpsia, el fet que es trobés una empremta digital del detingut en un moble del pis de l’anciana i que els Mossos localitzessin a casa seva el material robat en l’acció, a banda que en la mateixa nit dels fets diversos veïns alertessin a la Policia Local de Santpedor de la seva presència als voltants de l’immoble, han estat proves prou concloents com per a que Javier BR passi aquest divendres a disposició judicial . El detingut és reincident i ha estat a presó en diversos períodes per violència masclista i violència sexual. L’ajuntament de Santpedor estudiarà la possibilitat de presentar-se com a acusació particular en el cas d’homicidi que ha trasbalsat el municipi. Així ho ha anunciat l’alcaldessa, Laura Vilagrà, durant la roda de premsa posterior a la signatura dels convenis d’adhesió de l’ajuntament santpedorenc a la xarxa RESCAT i al programari de gestió i suport als processos de les policies locals, el SIPCAT, que ha tingut lloc aquest matí a la Capella de Sant Andreu de Santpedor.\nMoren dos treballadors en un accident laboral a les mines de Súria


Audra Phillips | Gent/Personatges | LibraryThing\n11,472,040 fets, visca!\nCommon KnowledgePeople/CharactersAudra Phillips\nGent/Personatges: Audra Phillips\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 155,576,859 llibres! | Barra superior: Sempre visible


Old clay pot fired. Mustard jar. Antique pot. Ceramic pot. Rustic pot. Workshop. Vase. French vintage.\nSet of four ceramic pots\nSALE!!! Mini vintage ceramic pots\nRed Glazed 10 inch Bonsai Pot - Item P10RE2RR\nCeramic Pots Magnet(#76B) - Large Terra-cota Pot with black and turquoise trim\nStriped & Spotted Natural Seashell Nightlight, Shell Nightlight, Sea Shell\nON SALE Four Vintage Small Ceramic Pots from Japan\nCeramic Pots with a cork stop, Green Jar,\nVintage vase suspended\nPair of Little "It's Great to Be Irish!" Ceramic Pots\nCeramic Pots Magnet (#76E) - Largge Tan Pot with turquoise and brown trim\nBig Antique Ceramic Pots Brown & Beige with Handle\nQuality realistic silk gerbera flowers arranged in black ceramic pots on matching tray\nSmall handmade turquoise gold ceramic pots


Ofertas empleo Igualada - EmpleoIn.com\nEmpleoIN > Empleo Igualada\n522 Ofertas empleo Igualada\nMostrando del 1 al 20 de 522 ofertas de empleo\nChófer privado en Igualada en Igualada (Barcelona)\n17/1/2022 en studentjob.es Profesor de Música - Teletrabajo posible en Igualada en Igualada (Barcelona)\n17/12/2021 en studentjob.es Asesor bancario - Banco Mediolanum en Igualada en Igualada (Barcelona)\n2/12/2021 en studentjob.es Psicólogo en Igualada en Igualada (Barcelona)\n12/10/2021 en studentjob.es Psicólogo en Igualada en Igualada (Barcelona)\n12/10/2021 en studentjob.es Buscamos profesores de Matemáticas en Igualada en Igualada (Barcelona)\n2/8/2021 en studentjob.es Buscamos profesores de Ayuda con los deberes en Igualada en Igualada (Barcelona)\n2/8/2021 en studentjob.es Masajista en Igualada en Igualada (Barcelona)\n24/7/2021 en studentjob.es Masajista en Igualada en Igualada (Barcelona)\n21/7/2021 en studentjob.es Buscamos profesores de Física en Igualada en Igualada (Barcelona)\n15/7/2021 en studentjob.es Buscamos profesores de en Igualada en Igualada (Barcelona)\n15/7/2021 en studentjob.es Buscamos profesores de Cocina en Igualada en Igualada (Barcelona)\n15/7/2021 en studentjob.es Maquillador profesional en Igualada en Igualada (Barcelona)\n10/7/2021 en studentjob.es Venedor/a en Igualada en Igualada (Barcelona)\nTasques especÃfiques Venedor/a a un comerÃ§: AtenciÃ³ als clients, cobrament a caixa i tancament, colÂ·locar productes als estands i vitrines. Contracte: de 3 a 6 mesos amb possibilitats de continuÃ¯tat. Jornada: parcial (mitja jornada). Horari: Dll Dx Dv de 17 a 20h. Dss. de 9 a 13:30h.\n30/6/2021 en studentjob.es DJ en Igualada en Igualada (Barcelona)\nSesiones de mÃºsica en directo, Uso de equipo tÃ©cnico de DJ, Uso de altavoces, Mezcla de mÃºsica en directo, SelecciÃ³n de mÃºsica QuÃ© ofrecemos QuÃ© es lo que pedimos Solicitar Functie:\n28/6/2021 en studentjob.es XARCUTERS/AS IGUALADA en Igualada (Barcelona)\nDetalls del procÃ©s DescripciÃ³ Botiga d' IGUALADA cerca xarcuter/a a jornada complerta. Categoria Comercial i vendes Subcategoria Venda al detall ExperiÃ¨ncia(mesos) 24 Nombre de llocs ofertats 1 Ofertes per a persones amb discapacitats Detall de les funcions del treball -AtenciÃ³ al\n19/6/2021 en studentjob.es Area Sales Manager en Igualada en Igualada (Barcelona)\nGrup Carles Grup Carles es una empresa multidisciplinar que se dedica, entre otras especialidades, a la consultorÃa para la selecciÃ³n de los perfiles profesionales mÃ¡s adecuados a las necesidades del negocio o la empresa. MÃ¡s de 80 profesionales trabajan para la mejora y la evoluciÃ³n\n19/6/2021 en studentjob.es Pintor en Igualada en Igualada (Barcelona)\nTasques especÃfiques Pintura i adequaciÃ³ dÂ¿infraestructures municipals Capacitats requerides Capacitat de treball en equip i dÂ¿organitzaciÃ³. Proactivitat i capacitat de relaciÃ³ interpersonal. Requisits Obligatoris ExperiÃ¨ncia en l'ocupaciÃ³ (mesos) 12 Molt importants Nivell\n6/6/2021 en studentjob.es PREIMPRESSOR en Igualada en Igualada (Barcelona)\nDetalls del procÃ©s DescripciÃ³ IMPREMTA DE IGUALADA Categoria Disseny i arts grÃ fiques Subcategoria Editorial i impremta ExperiÃ¨ncia(mesos) 12 Nombre de llocs ofertats 1 Ofertes per a persones amb discapacitats Detall de les funcions del treball IMPREMTA DE IGUALADA PRECISSA PREIMPRESSOR\n2/6/2021 en studentjob.es\nofertas empleo Igualada\nRecibe ofertas de empleo en tu correo con trabajo Igualada