El ‘Galacticat’ converteix Tàrrega en una sala de cinema a l’aire lliure — Ajuntament de Tàrrega\nSou a: Inici / Notícies / El ‘Galacticat’ converteix Tàrrega en una sala de cinema a l’aire lliure\nPublicat el 28-08-2021\nAquest diumenge es clou la 8a edició de la Mostra de Cinema Fantàstic i de Terror de Ponent amb una gala en la qual es donaran a conèixer els guanyadors del certamen i que comptarà amb la presència de la presidenta de l’Acadèmia del Cinema Català, Judith Colell, i l’actuació prèvia de la Sant Andreu Jazz Band. El Galacticat està convertint Tàrrega en una sala de cinema a l’aire lliure durant tot el cap de setmana gràcies a les dues pantalles d’exhibició que s’han instal·lat a l’Avinguda Catalunya de la capital de l’Urgell. Aquesta iniciativa se suma a les accions que s’han dut a terme durant tota la setmana, entre les quals sobresurt la terrassa de l’Ateneu de Tàrrega, que també s’ha convertit en un espai de cinema a l’aire lliure. A més, enguany s’han afegit activitats paral·leles com el GalacticGames o l’Off Fest i se n’ha pogut repetir d’altres com la degustació de gintònics.\nEntre avui i demà, desfilaran per Tàrrega alguns dels directors i actors protagonistes dels més de 150 curts i llargmetratges que han transformat la ciutat en la capital del cinema fantàstic i de terror. Entre els convidats que desfilaran aquests dies pel ‘Galacticat’, es troben el director del curt alemany ‘Muti’, Xavier Baeyens; Silvia Pradas i Javier Llovería, directora i productor del curt ‘Nosotros’; Susana Ramírez i Jaime Arnaiz, directora i productor executiu del curt ‘Dilo’ i Armando Molina, director de ‘Multivers’. La 8a edició del ‘Galacticat’ finalitzarà demà amb una gala de clausura, en la qual s’anunciarà el palmarès i l’entrega de premis. L’acte estarà presidit per la presidenta de l'Acadèmia del Cinema Català, Judith Colell, i precedit pel Concert de Clausura amb la Sant Andreu Jazz Band.


El festival acollirà actuacions de grups d’arreu del món en una vintena d’actuacions\nterritoris.cat / Jordi Bonilla 10:29 03/08/18\nDarrera edició del Musiquem Lleida! a l'IEI\nAquesta setmana s’han posat a la venda les entrades per la XIII edició del festival Musiquem Lleida!, que se celebrarà del 5 al 7 d’octubre a la capital del Segrià. El certamen, organitzat per la Coral Shalom, ha programat una vintena d’actuacions de grups d’arreu del món seleccionats entre la seixantena de propostes que van arribar a l’organització.\nEn aquesta nova edició del Musiquem Lleida! destaquen intèrprets i grups que presenten propostes tradicionals amb una reinterpretació moderna i sobretot jove, ja que la majoria de músics que hi participaran no superen els 30 anys. La directora del festival, Carme Valls, ha explicat que aquesta edició del Musiquem intenta donar valor a la feina de la gent jove de Lleida i de la resta del món que treballen per oferir una nova mirada a la música tradicional.\nDurant els tres dies del festival, els carrers de Lleida acolliran una vintena d'actuacions de formacions de música clàssica, tradicional, tango, jazz o romanços clàssics, entra altres estils.\nEspais com l'Institut d'Estudis Ilerdencs, la plaça de la Paeria, el Museu de Lleida, la Biblioteca, la plaça Ricard Viñes o el Caixaforum seran els escenaris dels concerts de formacions com l’Ensamble Tepuy, les Escarteen Sisters, Jazz for Kids o propostes locals com la guitarrista Maria Ribera o les Krregades de Romanços amb el seu espectacle Viatjant per Ponent.\nÀngel Ros deixarà l'alcaldia de Lleida\nÀngel Ros ha fet efectiva la renúncia a l'alcaldia de Lleida


Tirant al cap: de gener 2008\nAvui s'ha fet pública una gran notícia: Francesc Bodí ha estat distingit (de nou) amb el Premi Enric Valor. Això significa que ben aviat podrem gaudir de la nova creació d'un dels escriptors imprescindibles de les nostres lletres. El títol de la novel·la és El soroll de la resta.\nHavanera (per a mi, una de les grans novel·les valencianes contemporànies), va deixar el llistó molt alt. Els lectors estem, doncs, expectants i d'enhorabona!\nNotícies en la premsa ací, ací i ací (i ací!).\nEtiquetes: FrancescBodí, Premis\nAprofundint en l'aforisme d'Orhan Pamuk que us avançava ahir ací , us recomane (em recomane, també) aquest interessant bloc sobre disseny de cobertes. Hi ha exemples fantàstics del millor que es fa als EUA en aquest camp.\nEn la votació organitzada per escollir les millors cobertes de 2007, la guanyadora va ser aquesta:\nI la finalista, a poca distància, aquesta:\nA mi, d'entre les que suggeria el bloc per a la votació, em crida molt més l'atenció aquesta altra, per la seua extraordinària simplicitat i gosadia:\nEl títol? No l'endevineu? One Red Paperclip.\n"La coberta d'un llibre on hi apareguin representats amb detall els seus protagonistes és un insult a la imaginació de l'autor, però també a la dels seus lectors."\nNo posarem exemples que ens puguen ruboritzar...\nLa sèrie completa, ací.\nEtiquetes: Cobertes, OrhanPamuk\nM'arriba a mans l'última circular de l'AELC i no done crèdit. Es titula "Els premis literaris i els drets d'autor", i comença així:\n"Una de les pràctiques que s'ha instaurat en la majoria de bases dels premis literaris [...] és que la quantia a percebre per l'obtenció del guardó es converteix en avançament dels drets d'autor, de manera que, a la pràctica, a qui es premia és a l'editorial que es fa càrrec de l'edició i no pas, com seria d'esperar, a l'autor o autora."\nÉs a dir, que els premis literaris els guanya l'editor. I jo sense saber-ho... Diu aquesta nota que la quantia dels premis "es converteix, en el millor dels casos, en un generós avançament de drets, però no en la retribució extraordinària", i continua: "això només beneficia l'editorial que treu al mercat l'obra premiada", i rebla el clau: "Ras i curt, aquests drets no van a l'autor, tampoc retornen a l'entitat o administració que ha pagat el premi i, per tant, passen a engruixir el negoci de l'editorial."\nDiuen que els editors "forcem" els autors, que cometem "irregularitats", que la situació és "insostenible"... Quanta barbaritat! I, per acabar-ho d'arreglar, avisen que estan enviant "a les entitats convocants de premis d'arreu dels Països Catalans" aquesta carta. I tot això sense que conste (a mi no em consta) cap intent previ d'aproximació (si és que realment aquest sistema és tan "inadmissible") amb els editors. Així es dinamiten els ponts de diàleg, sí senyor.\nUna actitud bel·ligerant que empeny els editors, a qui se'ns posa sota sospita (que ens "forrem" literalment, que no fem contractes, ni tampoc liquidacions de drets d'autor), a dir la nostra.\nEl bon amic (molt bon amic) Julio Gómez, company a la facultat i actual magnat de la comunicació, ferm defensor de la Xarxa d'Emissores Municipals Valencianes i un blocaire que paga la pena seguir (a partir d'avui, de forma permanent al blogroll) ha estat seduït, com tants de nosaltres, per Núria Roca.\nI és que la lectura de Sexualment resulta, com a mínim, estimulant. Si teniu un moment, punxeu a l'entrevista a Ràdio L'Om que enllaça al seu apunt. És admirable que persones populars com Núria, tan enfeinades sempre (sobretot últimament), troben temps per atendre mitjans locals, conscients que, sobretot en aquest País sense veu, hi trobaran un altaveu de llibertat.\nEtiquetes: Bromera, Comunicació\nRecupere ara i ací una entrevista de La Vanguardia de fa unes setmanes a Emili Teixidor amb motiu del seu últim llibre: La lectura i la vida. Podeu llegir-la punxant la imatge.\n- ¿Qué hacer para que los niños lean?\n- Nos da tanta pereza ocuparnos de nosotros que preferimos ocuparnos de los otros...\nEtiquetes: Foment lectura\nDues frases extretes de l'article de Jaume Cabré publicat ahir al suplement cultural de l'Avui:\n"Llegim perquè tenim curiositats, perquè tracem línies de lectura que ens obliguen amb uns autors o unes èpoques, perquè la feina ens ho exigeix... Llegim literatura, en el fons, perquè ens dóna la gana."\n"Desconfieu dels que no llegeixen. Però, sobretot, guardeu-vos dels que només llegeixen un llibre, perquè es veuen obligats a trobar-hi totes les respostes. Si les hi troben, a cops de veritat, solen escampar mort al seu voltant."\nEtiquetes: Frases escriptors, JaumeCabré\nLlig aquesta notícia i aplaudisc davant la pantalla de l'ordinador; em fa molta enveja, enveja sana però enveja. En canvi, llig aquest article d'opinió d'Ana Noguera i em cabrege davant la mateixa pantalla; em fa molta ràbia.\nI és que cada vegada les distàncies entre nosaltres són més i més grans. D'ací a ben poc, l'abisme.\nEtiquetes: Comparatives, PV-CAT\nAvui, Montse Serra entrevista Joaquim Encesa, director general de L'Arc de Berà, a Vilaweb Lletres. Una entrevista molt sucosa que ens mostra part de les peculiaritats del negoci de la distribució, que a hores d'ara travessa moments convulsos amb la creació de la nova empresa Àgora, a la qual, en passar Sant Jordi, s'hi incorporaran els segells del Grup 62 que encara distribueix. Joaquim no oculta la inquietud:\n"Ens afecta [la creació d'Àgora] en un sentit força ample. És un volum de facturació molt important que perdem i que va començar ja fa dos anys, amb la retirada dels segells i llibres de text d'Enciclopèdia Catalana. [...] L'Arc de Berà no tornarà a ser una distribuïdora de l'amplitud de la d'ara."\nDel llistat dels 10 títols més venuts d'aquesta setmana, en desapareixerien (en desapareixeran) 4, proporció que ens dóna una idea de la magnitud del que estem parlant.\nJoaquim Encesa hi revela contactes d'aproximació al Grup 62, anuncia el tancament de delegacions i la reducció de personal, apunta les intencions d'un grup d'editors de muntar una tercera plataforma i la possibilitat que entren a formar part de l'accionariat d'aquesta històrica distribuïdora i, fins i tot, es mulla amb les inquietants declaracions d'un portaveu de Cultura que comentàrem ací.\nPerò també parla de projectes nous i de l'ampliació de serveis. Afortunadament, no tot està perdut. Jo em quede amb aquestes declaracions seues:\n"Nosaltres no creiem [...] que la nostra producció editorial tingui cabuda en una sola plataforma comercial. Em sembla que hi ha d'haver diversitat, perquè s'ha d'establir competència."\nEtiquetes: Conglomerats, Distribució, Grup 62\nCompte amb les iniciatives de foment de la lectura: que no saben els polítics que els llibres ens fan més lliures?\nKen Follet està a tot arreu, no us ho descobriré ara.\nEscoltava aquest matí a la ràdio que ja ha superat els 600.000 exemplars venuts del seu últim llibre en poc més de dues setmanes. Agafe la calculadora (l'excés de zeros em mareja) i compte que aquest títol ha facturat ja 18 milions d'euros, que traslladat a pessetes són... 3.000 milions!\nTrobe a la taula un retall d'El Mundo amb una entrevista amb l'autor. Parla del llibre, per descomptat, i hi insinua una continuació futura. Els editors deuen estar exultants (jo ho estaria). Però el que més em crida l'atenció és l'última resposta, que no apareix en la versió digital del diari i per això us transcric ací:\n"No es culpa de George W. Bush ser tonto, el problema es que no lo tenían que haber elegido. Así que no lo incluiría en un libro: un estúpido resulta muy poco interesante para los lectores."\nI a mi que ja em cau bé aquest Ken Follet?\nEtiquetes: Escriptors, Política, Traducció\nHem parlat en altres apunts d'aquest bloc sobre la distribució de llibres, la baula més desconeguda del món del llibre i, alhora, una de les més importants perquè els lectors puguen trobar els llibres o aconseguir-los amb rapidesa.\nAvui ens despertem amb la confirmació d'una notícia llargament anunciada: la creació de la nova distribuïdora del llibre en català Àgora, que gestionarà els fons del Grup 62, Enciclopèdia Catalana i (sorpresa) Ara Llibres, entre altres. Un nou episodi en el procés de concentració. No serà l'últim.\nAcí teniu la notícia a Cultura21. Als mitjans tradicionals no he trobat res...\nEtiquetes: Conglomerats, Cultura03, Distribució, Grup 62\nAmb aquest títol publicava Joan Francesc Mira un article a El Temps fa ja setmanes (a mitjan novembre de l'any passat). Recupere unes paraules seues d'aquell text:\n"No som allò que som perquè tinguem bons escriptors, però sense escriptors bons no sé exactament què seríem. Som un país on les lletres i els llibres, i l'honor que es reconeix a les lletres, tenen un valor singular. No ho oblidem, per favor, no ho oblidem. I que no ho obliden els nostres polítics i els nostres governants, que tan rarament se n'ocupen."\nEtiquetes: Escriptura, Frases escriptors, JoanFMira, Política\nAhir a la nit es va emetre a Punt 2 el programa Encontres sobre animació lectora en el qual vaig participar juntament amb Anna Ballester i Miquel Calatayud. Lamente reconéixer-ho, però no el vaig veure. Per a una vegada que ens crida la tele... Com que encara se'ns permet veure TV3 (gràcies, oh, senyors!), vaig passar la nit a Ventdelplà, patint amb Teresa Claris i companyia.\nEl cas és que gravàrem el programa prou abans de Nadal i ens van dir que l'emetrien el dia 1 de gener (en van gravar un fotimer, un darrere l'altre)... No tinc opinió del resultat final, doncs, però imagine que devia ser un bon somnífer (si patiu d'insomni, divendres a la 1,30 de la matinada el tornen a emetre; d'ací a poc em receptaran els metges).\nUna cosa és segura perquè la vaig viure en directe: Anna Ballester, estimada patrona de la Fundació Bromera a qui acabe de descobrir aquesta web pròpia, va estar brillant tant en els arguments (crítica als polítics inclosa) com en la rondalla que va contar al final i que va haver d'improvisar poc abans del "càmera i acció". Encara com que sempre va ben preparada! I és que la que és artista...\nEtiquetes: Foment lectura, Fundació Bromera\nEl butlletí d'avui de l'AEPV duu una agradable sorpresa: un extens reportatge de l'ABC de València (sí, sí, l'ABC) sobre les novetats del sector editorial valencià (d'una part significativa del sector, si més no) per als primers mesos de 2008. Un article totalment normal en altres indrets, però insòlit en aquest país en què rarament es parla de llibres als mitjans (ni fora dels mitjans).\nTot i que és optimista en excés (i ja ens va bé, que per a veure-ho tot negre ja tenim la crua realitat), paga la pena llegir-lo.\nEtiquetes: AEPV, Editorials\nL'últim número de la revista de lletres L'illa està disponible ja en Internet. El dossier central està dedicat a Jaume I amb motiu de la imminent celebració (el 2 de febrer) dels 800 anys del seu naixement.\nHi ha, també, el perfil de Gianni Rodari, entrevistes amb Laura Gallego i Maria Josep Picó, un extracte de Sexualment de Núria Roca (un dels èxits d'aquestes festes juntament amb L'Emperadriu dels Eteris), reportatges sobre Em dic Vermell de Pamuk (a la venda el 22 de gener) i Passadissos d'ombra de Fernández Paz, etc., etc.\nAquests Nadals vaig anar a veure La Brújula Dorada, una mascletà d'efectes digitals però amb errades narratives bàsiques que haurien d'avergonyir els productors que s'hi han deixat una pasta. És lamentable recórrer al tòpic, però el llibre és molt millor (tot i que veure la Kidman és sempre un goig).\nEl suplement dominical d'El Periódico publicava fa unes setmanes una entrevista d'Olga Pereda amb l'autor, Philip Pullman. Hi parlaven per descomptat de la pel·lícula, però també de curiositats sobre el seu procés creatiu (escriu sempre a mà i a un ritme restringit a 3 pàgines per dia). Dues respostes que m'han agradat especialment:\nOP- ¿Cuándo decidió convertirse en escritor?\nPP- Nunca porque yo siempre he sido escritor. Incluso desde pequeño.\nOP- A los niños hay que obligarles a leer.\nPP- ¿En qué sentido?\nOP- Pues porque si no se pasan todo el día jugando a la Play Station.\nPP- Bueno, para evitar eso están los padres, ¿no?\nEtiquetes: Cinema, Escriptura, PhilipPullman\n"Una encuesta del Consell muestra que los jóvenes valencianos conocen más a Nino Bravo que a Fuster"\nEl titular del Levante és suficientment explícit per afegir-hi cap comentari, no?\nEn l'última línia de la informació se'ns diu:\n"En la calle un 7% habla generalmente en valenciano; indistintamente contesta el 21% y en castellano se comunica el 65% de los ciudadanos".\nDades de València ciutat. El futur pinta negre.\n¡Esto es Améeeeeerica!\nJa és oficial el tancament de l'esplèndida revista Nat. Una notícia pèssima, trista, descoratjadora, perquè, tal i com afirma la seua directora, Maria Josep Picó, en aquesta notícia de Vilaweb, és una publicació que ha trencat molts tòpics "amb una gran acceptació al País Valencià, i que ha demostrat que es pot fer comunicació ambiental i científica per a un públic no especialitzat, però amb el màxim rigor."\nUna pèrdua certament lamentable.\nPoques vegades veureu un cas tan clar d'hipocresia política i d'oportunisme que es gira en contra de qui l'impulsa i l'aviva. Un llarg procés judicial ja irreversible ha condemnat a destruir unes obres a la mateixa institució que les va construir. Fer i desfer, feina del matalafer. I a pagar, tots nosaltres. Posats en despeses, podrien encarregar la destrucció a Calatrava. Els sobrecostos deixarien una conselleria en números rojos directament en fallida. Total...\nEntre el recull de premsa acumulat aquests dies de felices vacances, em trobe a El Punt una entrevista amb Núria Roca a propòsit de l'edició de Sexualment. M'encanta la resposta que li dóna al periodista Enric Orts. Per començar el dia amb un somriure:\n- Vosté viu ara habitualment a Madrid. Qui són més apassionats, els valencians o els madrilenys?\n- No ho sé perquè no els he tastat a tots.\nPer un 2008 ple de passió. Bon any!


Ha arribat al límit, el turisme? | VilaWeb\nEl seu 155 els pot acabar sortint per la culata\tEl seu 155 els pot acabar sortint per la culata\nHa arribat al límit, el turisme?\nEntre el 2005 i el 2016, el nombre de turistes a Catalunya, les Illes i el País Valencià ha augmentat deu milions\nLa platja de Llevant de Salou, plena de banyistes\nEn tots els recomptes, any rere any, mitjans i societat celebren que se superin les xifres anteriors de tot allò relacionat amb el turisme: visites, pernoctacions, creueristes, vols, etc. S’hi considera que com més millor, ja que això ha de comportar prestigi, riquesa i llocs de feina. Tanmateix, ara, la massificació, l’augment del preu del lloguer i les feines precàries que també en són conseqüència han obert el debat sobre si ha d’haver-hi algun límit, si realment és un benefici per a tota la societat o si, en alguns casos, pot ser més un problema que no pas una solució.\nEntre el 2005 i el 2016, el nombre de turistes de fora de l’estat espanyol a Catalunya, les Illes Balears i el País Valencià va augmentar deu milions, i van passar de ser 28,7 milions el 2005 a 38,9 milions el 2016, cosa que representa un 52% del total de l’estat espanyol. En el cas d’Andorra i Catalunya Nord, el nombre de turistes s’ha mantingut estable durant la darrera dècada.\nLes xifres no tenen en compte els turistes de la resta de l’estat espanyol ni els viatgers que no hi fan nit. Per tant, la presència de turistes és molt superior. El 2016 les Illes van rebre més de divuit milions de turistes per mar i aire. Catalunya Nord en va rebre 3,8 milions, que es van concentrar al litoral.\nDel benefici econòmic a la precarització\nEl turisme ha esdevingut, actualment, un dels pilars fonamentals de la nostra economia. En el cas de les Illes Balears, el sector turístic representa el 45% del PIB i un 32% dels llocs de feina, segons Exceltur, formada per les principals empreses econòmiques. També és important en la resta dels territoris: representa el 13% del PIB i el 14% de llocs de feina al País Valencià, i un 14% del PIB de Catalunya, que dóna feina a 430.000 persones.\nPer a Andorra també és un dels pilars fonamentals, ja que, tenint una població inferior als cent mil habitants, rep prop de vuit milions de visitants cada any, inclosos els que no hi fan nit. És el sector més important en el Principat, juntament amb el financer. Aquest fet genera una alta dependència de les economies d’un costat i l’altre dels Pirineus.\nLa generació de riquesa i la creació d’ocupació en molts territoris és inqüestionable, principalment si és el complement d’una economia productiva. El problema apareix quan l’economia depèn d’aquesta activitat o s’hi centra, perquè pot comportar feines precàries, temporals i de poc valor afegit.\nEl fet que en molts casos no calgui gaire formació i els alts nivells de desocupació fan que el sector turístic als Països Catalans sigui un generador de feina precària i temporal. Justament, els treballadors del sector de l’hosteleria són els que menys cobren de mitjana en tota la ciutat de Barcelona (14.944€ bruts l’any, molt per sota del sou mitjà, 28.861€).\nUna de les protestes que ha tingut més força recentment és la de ‘les Kellys’, les cambreres de pis autoorganitzades. Segons que denuncien, en aquest ofici es pot arribar a cobrar 1,13€ l’hora i rebre només 2,5€ per habitació, les quals poden arribar a costar 300€. El conveni de l’hosteleria fixa un sou d’uns 1.200€, per aquest motiu és habitual externalitzar el servei a empreses en què els treballadors poden arribar a cobrar un 40% menys que si s’apliqués el conveni.\nDes del 2012, els convenis d’empresa tenen prioritat sobre el sectorial, cosa que fa que moltes empreses acomiadin el personal i subcontractin empreses que tenen conveni –moltes vegades, signat entre el director general i el director de recursos humans en nom dels treballadors– i paguen poc.\nL’estiu passat, a les Illes, es va cometre frau en el 36,5% dels contractes temporals, i les empreses van ser obligades a fer-los indefinits. A més, el 17% dels contractes de temps parcial no es corresponien amb les hores que realment feien els treballadors.\nL’economista Miquel Puig, en una entrevista a VilaWeb, va denunciar que el turisme no generava necessàriament riquesa, encara menys si el model es basava en mà d’obra barata, i comparava les Illes Balears amb la demarcació de Lleida. Mentre que les primeres havien centrat l’economia en un èxit turístic impressionant, la segona havia avançat com havia pogut. I, si fa trenta anys, la renda per càpita era molt més alta a les Illes (la més alta de l’estat), actualment la de Lleida és superior i, fins i tot, hi ha menys atur a l’estiu.\nEls nous governs progressistes de les Illes i el País Valencià han decidit d’optar per un nou model econòmic i diversificar l’economia. El primer pas del govern balear ha estat, amb tretze plans i deu mesures estratègiques, el pacte per la competitivitat, l’ocupació de qualitat i el progrés social. Costarà 1.570 milions d’euros i s’ha d’executar entre el 2017 i el 2020.\nÒbviament, el turisme continuarà sent la base de l’economia a les Illes i el sector que generi més riquesa, però cal una diversificació, ja que dependre’n en excés ha comportat precarietat laboral. A més, aquest model ha fet que les Illes tinguessin una de les taxes d’abandonament escolar més altes d’Europa i pot comportar un risc per als recursos i el medi ambient.\nAl País Valencià també s’ha optat per canviar el model econòmic dels governs populars. S’han centrat en quatre polítiques públiques urgents: les industrials, les educatives, les d’infrastructura i transport i les financeres, per a canviar el model econòmic i afegir-hi innovació i benestar. Convé destacar que, des de principi de segle, el PIB per càpita dels valencians no ha parat de baixar (fins i tot amb la bombolla).\nLes últimes dades del baròmetre municipal de Barcelona van deixar unes dades tan sorprenents com preocupants per a la ciutat més visitada dels Països Catalans. El turisme se situava com el principal problema de la ciutat, superant fins i tot la desocupació i les condicions laborals. Un altre problema que hi està estretament lligat, l’accés a l’habitatge, passava a ser també una de les principals preocupacions dels habitants (de l’1% al 6,1% en només dos anys).\nPerò la dada que va tenir més repercussió és la que marcava, per primera vegada, que els que consideraven que s’arribava al límit (48,9%) superaven els que consideraven que calia atraure més turistes (47,5%). Els partidaris de limitar el turisme eren majoria als districtes més turístics, Gràcia (65%), Ciutat Vella (59%) i l’Eixample (55%). Aquests resultats eren difícilment imaginables en el panorama de fa cinc anys, en què el 72% de la població defensava l’arribada de més turistes.\nNo obstant això, la majoria de la gent considera que el turisme és beneficiós per a la ciutat (86,7%) i un 13% treballa en alguna activitat relacionada amb el turisme. Però un 77% de la població, principalment els habitants de Gràcia i Ciutat Vella, pensa que el turisme fa que els preus de la ciutat pugin. També hi ha queixes per mals comportaments, principalment d’incivisme, per soroll, per brutícia, etc. Cal afegir que un altre estudi de l’ajuntament va mostrar que els turistes mateixos (un 58%) consideraven que la ciutat estava massa massificada.\nLa lluita dels lloguers turístics\nUn dels principals problemes del turisme és el fet que, tot i que és una font d’ingressos per a alguns, també té efectes negatius com la gentrificació, un concepte que últimament es fa servir molt i que vol dir el turisme afavoreix els comerços destinats als turistes i fa créixer els preus habituals del barri, cosa que n’acaba expulsant els veïns.\nA la ciutat de València, un estudi recent de l’ajuntament va xifrar els habitatges turístics en 4.714. La majoria, a Ciutat Vella (34%), Extramurs (12%), l’Eixample (11%) i Poblats Marítims (10%). Més de la meitat no estaven reglats, és a dir, no estaven inscrits en el registre de l’Agència Valenciana del Turisme.\nEls habitatges turístics ofereixen 18.102 places (49% del total del sector), per sobre dels hotels, que n’ofereixen 16.191 (43%) i les pensions i els càmpings (8%). Encara que, de moment, això no preocupa als valencians, l’ajuntament vol aplicar una taxa turística a les plataformes d’allotjament i limitar-ne els dies de lloguer a l’any. El març, l’Agència Valenciana de Turisme ja va sancionar tres plataformes (Airbnb, Homeaway i Rentalia) per no haver acreditat que els habitatges tenien llicencia.\nA Palma, el govern municipal ha decidit de prohibir el lloguer turístic de pisos a tota la ciutat, a més d’establir una moratòria d’un any de llicències urbanístiques mentre se zonifica la ciutat. S’havien comptabilitzat 3.191 habitatges destinats a lloguer en plataformes, 21.216 places, un 90% de les quals no estaven reglades. Paral·lelament, els lloguers s’havien incrementat un 7,5% durant el darrer any. El govern de les Illes ha decidit de regular el lloguer turístic i limitar-ne el nombre de places per a turistes, de manera provisional, a 623.624 a l’arxipèlag (436.000 se situarien a Mallorca, 110.000 a Eivissa, 60.000 a Menorca i 18.000 a Formentera).\nEn el cas de Barcelona, el creixement del turisme ha comportat una gran quantitat de pisos turístics. Només la plataforma principal, Airbnb, té 23.000 anuncis i prop de 60.000 places. El 7,7% del parc de lloguer són pisos turístics i els propietaris cobren dues, tres i quatre vegades més que el lloguer habitual. En aquest sentit, si l’any 2000 la mitjana del lloguer mensual a la ciutat era de 408€, el 2005 ja era de 636€ i actualment s’enfila fins als 845€. Més del doble.\nA més, segons Inside Airbnb, el 57% dels propietaris tenen més d’un apartament: n’hi ha tres que ofereixen més de cent apartaments, i hi ha un perfil que en té dos-cents trenta. Per tant, la majoria en fan un ús professional i no els empren pas per a obtenir ingressos extres llogant una habitació o la casa durant l’estiu. El govern de Barcelona també va multar Airbnb i Homeaway. Des del 2014 que no s’atorguen nous permisos, però segons un estudi de l’ajuntament un 40% dels anunciats en plataformes no en tenen.\nEl cas més greu és el barri Gòtic de Barcelona. En tan sols cinc anys ha passat de tenir 12.613 empadronats a tenir-ne 7.800. El 16,8% dels habitatges són destinats a ús turístic i en més de la meitat dels edificis n’hi ha un.


Ref. : 87G9451 à SOLIGNAC (87)\nVotre hébergement (Ref. : 87G9451)\nà SOLIGNAC (87)


LECXIT al Districte de Sants, Barri Zona Franca | SE Sants Montjuïc\nLECXIT al Districte de Sants, Barri Zona Franca\nAquest curs escolar 2015-2016 a la Biblioteca Francesc Candel s’està portant a terme una experiència de Punt Lecxit.\nLECXIT és un programa que promou la Fundació “la Caixa”, el Departament d’Ensenyament i la Fundació Jaume Bofill amb l’objectiu d’incrementar el rendiment escolar dels infants mitjançant la millora de la seva comprensió lectora i amb la implicació de tota la comunitat.\nLes persones que hi participen són alguns alumnes de les escoles: Escola Can Clos, Escola Bàrkeno i Escola Seat, i uns voluntaris formats per a la tasca. Amb la implicació de les famílies i l’ estreta col·laboració de la biblioteca.\nL’experiència consisteix en una trobada setmanal a la biblioteca, fora de l’horari escolar on conflueixen, els voluntaris que acompanyen a la lectura d’un grup d’alumnes triats per l’escola.\nLECXIT, manté un espai web on trobareu tot tipus d’informació.\nHi ha més d’una modalitat, moltes propostes, recomanacions, recursos, vídeos. Feu-hi una ullada, val la pena.\nBiblioteca escolar, CRP, Dinamització, General, Portada Intraweb, noticies 0\nINICI SESSIÓ 1 – SUBXARXES XTCD\nButlletí digital CIUTADANIA I VALORS\nLa revitalització del català


GoConqr - Instruments Renaixement\nTé una figura similar a la de la guitarra. És feta de fusta i consta d'un mànec amb una xifra variable de trasts, normalment deu, un claviller, 11 cordes fetes de tripa, disposades en una de solta més cinc parelles de cordes afinades igual i una caixa de ressonància en forma de número 8, i amb una petita barra transversal per a fixar-hi les cordes .\nÉs un instrument de vent d'origen molt antic, que tradicionalment sempre s'havia fet de fusta fins al segle XX en que es va veure la possibilitat d'utilitzar el plàstic per a la seva fabricació. El seu so es produeix quan el buf de l'intèrpret arriba a l'orifici on està ubicat el bisell o també anoment trencavent, un mecanisme emprat per altres instruments de bisell com ara l'orgue o el flabiol.\nÉs un tipus d'instrument de vent de fusta amb llengüeta doble i tub de perforació cònica que va estar en ús arreu d'Europa entre l'edat mitjana i el segle XVIII.\nés un instrument musical de vent de llengüeta doble i tub cilíndric que va ser molt emprat a la música del Renaixement. Produeix un so nasal. amb una mena de brunzit, molt característic. Hide known cards\nFlashcards by Ramon Tapies Pif, created about 2 years ago\nCreated by Ramon Tapies Pif


Libros - Ejemplares antiguos, descatalogados y libros de segunda mano en Húngaro, Chino, Galego, Neerlandés (u Holandés), Catalán - Uniliber.com | Libros y Coleccionismo\n54 Resultados para: Libros Ejemplares antiguos, descatalogados y libros de segunda mano en Húngaro, Chino, Galego, Neerlandés (u Holandés), Catalán\nTipo: Libros Idioma: Húngaro, Chino, Galego, Neerlandés (u Holandés), Catalán Otros criterios: Antiguo, Primera Edición, 1ª edición Modificar búsqueda\nHúngaro (0) Chino (0) Galego (5) Holandés (2) Catalán (47) Español (o castellano) (1338) Inglés (56) Francés (45) Français (28) Italiano (7) Latín (7) Català (6) Alemán (5) Portugués (3) English (3) Árabe (1)\nAntiguo (21) Primera Edición (4) 1ª edición (29) Recomendado (100) Ocasión (53) Descatalogado (25) Raro (19) Firmado (2)\n1. OBRA COMPLETA DE JOSEP PLA VOLUMEN 35\n2. DOS TREBALLS D'HISTORIA DE SITGES DE MITJANS DEL SEGLE XIX\n3. A LA RECERCA DEL TEMPS PERDUT\n4. MÉS QUE UN CLUB\n5. BARÇA CARA I CREU\n6. LLIBRE DELS BONS AUGURIS\n7. FLAMA VIVENT\n8. LLIBRE D'AMOR\n9. DEL BORN AL PLATA\n11. L'ILLA DE LA CALMA\n12. EL SOMRIURE DELS SANTS\n13. EL CAÇADOR\n14. LA FAMILIA DELS GARRIGAS\n15. LES CENT MILLORS CANÇONS DE NADAL\n16. LA BEN PLANTADA\n17. ENTREC L'ECUADOR I ELS TRÓPICS\n18. OBRES COMPLETES VÍCTOR CATALÀ\n19. CENTENARI MUSEU DE GEOLOGÍA\n20. ATLES D'HISTÒRIA URBANA DE GIRONA. SEGLES VI A.C. -XVI\n21. L ' ESQUELLA DE LA TORRATXA\n22. LES ARTS GRAFIQUES DE L'EPOCA MODERNISTA A BARCELONA\n23. LES DICTADURES\n25. COSTA DA MORTE BLUES\n26. A PELENGRINAXE AO XACOBE DE GALICIA\n27. MUXART TRAJECTORIA 1944-1994\n28. QUADERN DE PRECAUCIONS I BONA PRÀCTICA FOTOGRÀFICA A LA NATURA\n30. ANTOLOGÍA. POESÍA ALEMANYA CONTEMPORÀNIA\n31. EL LLEGAT DE HUMBOLDT\n32. TOM JONES ( 2 VOL. )\n33. O VARREDOR EN OUTONO\n35. XURAMENTO DUN GALEGO\n37. TU A SANTS I JO A MOLLERUSSA: UNA NOVELLA D'AMOR, BANDERES I URNES\n39. DICCIONARI BIOGRÀFIC DEL MOVIMENT OBRER ALS PAÏSOS CATALANS\n40. O SEÑOR DA CASA GRANDE DE CIMA DE VILA\n44. DICCIONARI DEL CINEMA A CATALUNYA\n46. SAPS QUE T'ESTIMO? (CANÇONS PER A LA PAULA 2)\n49. UN MAR DE LLEIS DE JAUME I A LEPANT\n50. AFBEELDING VAN ALLE DE LANDEN GELEGEN TUSSCHEN DE MIDDELANDISCHE, ZWARTE, CASPISCHE, PERSISCHE EN RODE ZEEN\n51. ATLES DE LA DIVERSITAT\n52. CENT ANYS DE CATALANISME, A PROPOSIT DEL CENTENARI DE LES BASES DE MANRES\n53. CATALUNYA A L'EPOCA DE COLOM (1450-1506)\n54. POESIA FRANCESA CONTEMPORÀNIA. ANTOLOGIA


BARDERI, MONTSE - Llibreria La Gralla | Llibreria online de Granollers\nAquesta és la història de tres generacions de dones: la Clemència, rossa com un fil d’or, nascuda a Bellparatge a finals del segle XIX; la seva filla Rosalia, que viurà tot el proc... Barderi, montse LABUTXACA sábado, 1 de agosto de 2020\nAutor: Barderi, montse Marca: LABUTXACA Llançament: 01/08/2020 Disponible\nAutor: Barderi, montse Marca: COLUMNA EDICIONS Llançament: 01/09/2019 Disponible\nPORQUE LOS CAMINOS DIFÍCILES PUEDEN LLEVARTE A LOS LUGARES MÁS HERMOSOS ?\tUna obra inspiradora que nace de una historia real de superación personal.?\tIncluye un plan de trabajo a partir del método Flowing Health para favorecer el bienestar.?\tUna combin... Barderi, montse/torres fe... URANO sábado, 1 de septiembre de 2018\nAutor: Barderi, montse/torres fernández, carolina Marca: URANO Llançament: 01/09/2018 Sense Estoc - Consultar disponibilitat\nAutor: Barderi, montse Marca: COLUMNA EDICIONS Llançament: 01/06/2018 Sense Estoc - Consultar disponibilitat\nConnecticut, 27 de desembre de 1940. L’Annemarie escriu una carta en què demana ajuda a l’Ella arran de la mort del seu pare. L’Ella viu a l’Índia des de fa algun temps i respon im... Vilarasau, emma; barderi,... LABUTXACA viernes, 1 de junio de 2018\nAutor: Vilarasau, emma; barderi, montse Marca: LABUTXACA Llançament: 01/06/2018 Sense Estoc - Consultar disponibilitat\nCami d'anada i tornada\nConnecticut, 27 de desembre de 1940. L?Annemarie escriu una carta en què demana ajuda a l?Ella arran de la mort del seu pare. L?Ella viu a l?Índia des de fa algun temps i respon im... Vilarasau, emma ; barderi... COLUMNA EDICIONS domingo, 1 de enero de 2017\nAutor: Vilarasau, emma ; barderi, montse Marca: COLUMNA EDICIONS Llançament: 01/01/2017 Sense Estoc - Consultar disponibilitat\nAutor: Barderi, montse Marca: URANO Llançament: 01/05/2016 Sense Estoc - Consultar disponibilitat\nMarta mira'm t'he de dir tantes coses\nBarderi, montse EDICIONES CUMBRES lunes, 27 de julio de 2015\nAutor: Barderi, montse Marca: EDICIONES CUMBRES Llançament: 27/07/2015 Disponible\nArcos del agua, los (bolsillo)\nAutor: Barderi, montse Marca: B DE BOLSILLO Llançament: 01/02/2015 Sense Estoc - Consultar disponibilitat\nAutor: Barderi, montse Marca: GRIJALBO Llançament: 13/02/2008 Sense Estoc - Consultar disponibilitat\nBarderi, montse ARA LLIBRES S.L. lunes, 11 de febrero de 2008\nAutor: Barderi, montse Marca: ARA LLIBRES S.L. Llançament: 11/02/2008 Sense Estoc - Consultar disponibilitat


Fotocritèrium (Fotografia crítica): Foto del dia 3.3.16\nFoto del dia 3.3.16\nCàmera Nikon 300Ds. 18-200 a 18mm. F/8 1/50s, ISO 1800\nInterior de la Casa Canals de Tarragona, exposicions de fotografia i més.\nPublicat per Ricard Giralt a 20:16


Blog de Mas Albornà » L’ocupacional torna de les vacances d’estiu\nAquesta entrada va ser publicada el Sunday, 8 de September de 2019 a les 9:24 i està classificada sota: Centre Ocupacional\t. Pot fer un seguiment dels comentaris d'aquesta entrada gracies al feed RSS 2.0. Pot deixar un comentari, o enviar un trackback des del seu propi lloc.


Cap de setmana amb un petit canvi de temps\nCap de setmana amb un xicotet canvi d'oratge\nNuvolositat en el litoral i baixada de les temperatures\ndivendres, 27 de desembre 2019 - 16:55h\nCalma i tranquilitat este dissabte amb algunes novetats de cara a diumenge | Pili Rius\nEste cap de setmana seguirà predominant el temps solejat i estable, però amb un lleuger descens de les temperatures. Ja no tindrem l'ambient tan càlid de les últimes jornades. A demés, diumenge podria augmentar la nuvolositat en molts punts del litoral. Tot i això, no esperem pluges.\nEste últim cap de setmana d'esta dècada el començarem amb un dissabte solejat i un ambient de molta bonança en tot el territori valencià. Tot i això, les temperatures màximes ja no pujaran tant com en les últimes jornades i quedaran per baix dels 20ºC.\nEn general, els valors màxims es mantindran al voltant dels 16-17ºC en punts del litoral i quedaran per baix dels 15ºC en l'interior. A demés, les mínimes no experimentaran grans canvis i es mantindran molt paregudes a les últimes jornades. No farà un fred rigorós de nit.\nMapa de símbols previst per a este dissabte | Aemet\nEl dia tan solejat i suau de dissabte contrastarà amb un diumenge clarament més fred en les tres províncies valencianes. L'augment de núvols que esperem en zones del litoral, sumat a la lleugera entrada de vents de llevant, farà que les temperatures màximes queden més curtes. Tot i que augmentaran els núvols en el litoral, en moltes zones de l'interior seguirà fent sol. Estos núvols només afectaran a zones costaneres i no esperem que deixen precipitació.\nLes temperatures nocturnes a causa de la nuvolositat no baixaran massa, però les diürnes sí. Difícilment passaran dels 15ºC en la majoria de punts del litoral i en l'interior i, sobretot, en punts elevats les temperatures màximes podrien quedar per baix dels 10ºC. En definitiva, tindrem un ambient molt més hivernal i normal per estes dates, que ja tocava.\nAlerta sanitària: Retiren del mercat unes hamburgueses venudes en territori valencià\n"Les boires litorals volen guanyar protagonisme el cap de setmana" "Sorprenent comportament captat en vídeo: opòssum trau les caparres del cap d’un cérvol"


El Govern estudia si reobre els centres comercials però no contempla canviar encara de tram La República\nACN Barcelona.-El Govern estudia reobrir els centres comercials, però descarta per ara que es pugui avançar al tram 2 del pla de desescalada. La portaveu, Meritxell Budó, ha recordat que […]\nACN Barcelona.-El Govern estudia reobrir els centres comercials, però descarta per ara que es pugui avançar al tram 2 del pla de desescalada. La portaveu, Meritxell Budó, ha recordat que els criteris estableixen que no s’avanci de fase si la Rt està per damunt de 0,9. En roda de premsa, ha dit que l’obertura de centres comercials està sobre la taula i que l’estan acabant de valorar, “més, veient les aglomeracions” dels darrers dies. Budó, que ha titllat les imatges del pont de “preocupants”, ha cridat a la responsabilitat per “evitar aglomeracions”. Ha defensat el pla dissenyat per Nadal, que permet trobades de màxim 10 persones i que es barregin, com a molt, dos bombolles, però ha advertit que “a partir d’aquí, cal la màxima conscienciació”.\n“No fem allò innecessari. Trobem-nos, però no cal set hores, potser un dinar i una petita sobretaula ja és suficient”, ha suggerit. I ha recordat que cal usar la mascareta encara que s’estigui en família i mantenir les finestres obertes per garantir la ventilació. Tot plegat, per assegurar que després de les festes de Nadal no arribi un rebrot.La portaveu ha recordat que Catalunya no avançarà en el tram de desescalada aprovat mentre no “acompanyin” les dades sanitàries. Ha dit que en els pròxims dies es valorarà si cal modificar algunes mesures -com la represa d’activitats als centres comercials, especialment els que es troben en espais més oberts.Budó ha demanat evitar aglomeracions, fer sortides esglaonades i intentar no anar en grups a comprar -“seria més convenient fer-ho de manera individual o màxim dues persones”. “Les imatges són naturals, però són preocupants perquè no estem en situació de normalitat”, ha explicat la portaveu, que ha advertit que venen “mesos de dificultat” on farà falta tota la corresponsabilitat individual. “Podem anar a passejar, a comprar, a prendre alguna cosa, al cine, al teatre, al gimnàs, es pot fer tot això, però fem-ho amb sentit comú i evitant aglomeracions”, ha resumit la consellera, que ha admès que “si fóssim un país ric i es pogués donar acompanyament econòmic als sectors probablement l’activitat que ara esta oberta estaria una temporada més tancada”.Pel que fa a la restauració, el Govern pensa en una campanya informativa a bars i restaurants per assegurar que es respecten les mesures que es van dictar per la reobertura, com la separació de 2 metres entre comensals a les terrasses -degudament senyalitzats- i un aforament del 30% a l’interior dels locals. El Govern estudia com assumir el cost de les trucades del 061El Govern està estudiant com pot assumir el cost de les trucades del 061. Budó ha explicat que des del Departament de Polítiques Digitals s’ha negociat la gratuïtat del servei amb les operadores telefòniques. Un cop fet això, ha argumentat, s’ha “d’analitzar des de la perspectiva d’Economia”: “Òbviament té uns costos i com a Govern hem de veure com hi podem fer front”, ha conclòs.Budó defensa que les contractacions públiques en pandèmia “s’han fet sempre amb garanties”El director de l’Oficina Antifrau, Miguel Ángel Gimeno, ha criticat que la major part de les contractacions fetes pel Govern durant la pandèmia han recaigut en grans corporacions i ha alertat que hi manca justificació. La portaveu ha defensat en la roda de premsa que totes les contractacions s’han fet sempre “amb el vistiplau d’intervenció i amb garanties”. Ha justificat que s’ha actuat “d’urgència” en plena emergència sanitària i que l’estat d’alarma els donava l’aixopluc legal.


Menys carn i nous hàbits alimentaris: l'alerta de l'ONU per a aturar el canvi climàtic\nJuliol va ser el mes més calorós des que hi ha registres\tJuliol va ser el mes més calorós des que hi ha registres\nL'informe, elaborat per més de 107 experts de 52 països, ha estat aprovat després de dies de deliberació\nEl grup internacional de científics climàtics de l’ONU ha publicat un informe que vol donar les claus per a frenar la crisi climàtica a la Terra. Presentat avui a Ginebra amb una gran expectació, els experts recomanen, com a premisses més destacades, que es consumeixi menys carn –el sector agrícola és el principal responsable del 23% de les emissions mundials de gasos d’efecte hivernacle– i encaminar el sistema alimentari cap a una cultura més sostenible i uns hàbits de consum més saludables.\nL’informe del Panell Intergovernamental d’Experts en Canvi Climàtic de Nacions Unides (IPCC, per les sigles en anglès), elaborat per més de 107 experts de 52 països, defensa una dieta basada en aliments vegetals que ja consumim, com ara llegums i cereals, i també consumir aliments d’origen animal, però en aquest cas, que estiguin produïts en sistemes sostenibles de baixes emissions.\nSegons dades de l’informe, basat en més de set mil estudis, si la humanitat manté el ritme actual de consum de carn i de creixement poblacional, l’any 2050 el sòl agrícola hauria d’haver augmentat en sis milions de quilòmetres quadrats, dues vegades l’àrea total de l’Argentina.\nL’informe alerta que si continuem amb els mateixos sistemes de consum i, per extensió, els mateixos models de producció, creixeran les inundacions, les sequeres, les tempestes i altres fenòmens de clima extrem que amenacen el subministrament d’aliments global. Així, projecta un augment mitjà del 7,6% en els preus dels cereals per al 2050, el que augmentarà els preus dels aliments i augmentarà el risc d’inseguretat alimentària i la fam.\nEl subministrament per càpita d’olis vegetals i carn s’ha més que duplicat, segons dades des de 1961, però actualment, entre el 25 i el 30% del total d’aliments produïts es perd o malgasta. Per això, el panell ha demanat esforços per frenar la pèrdua i el malbaratament d’aliments comestibles, que s’estima que representen almenys el 8% dels gasos d’efecte hivernacle produïts per l’home.\nUna altra revelació dels experts de l’ONU és que la temperatura de l’aire a la superfície terrestre ha augmentat ja 1,53 ºC des de l’era preindustrial, el doble de la temperatura mitjana global (0,87 °C).\nEn l’informe, els experts adverteixen que el món s’enfronta a un alt risc de sequera, incendis forestals, descongelació del permagel i subministraments d’aliments inestables. ‘Es preveu que els riscos seran cada vegada més severs amb l’augment de les temperatures’, alerta el document de l’IPCC.\nL’IPCC ja va advertir a l’octubre de l’any passat que limitar l’escalfament global a un augment de temperatura mitjana d’1,5 ºC per sobre dels nivells preindustrials només era possible amb ‘canvis ràpids, de llarg abast i sense precedents’.\nEn l’Acord de París del 2015, els països es van comprometre a mantenir l’augment de la temperatura global molt per sota dels 2 ºC, idealment no més d’1,5 graus, en comparació amb els nivells preindustrials del segle XIX. Els científics esperen que els principals polítics considerin les troballes de l’IPCC en la propera Cimera d’Acció Climàtica de l’ONU que se celebrarà el 23 de setembre a Nova York (Estats Units).\nVegeu ací la conferència de premsa feta a Ginebra:


MNK Solidària (Menorca Solidària) és una ONG orginitzada pels alumnes de 4t ESO de l'IES Josep Mª Quadrado.\nAquesta ONG es va organitzar a l'assignatura de Iniciació a l'Activitat Emprenedora i Empresarial amb l'objectiu de recaptar diners per ajudar a la Fundació Vicenç Ferrer amb la construcció d'escoles a la regió d'Anantapur, una de les zones més pobres de l'Índia.\nNines: 19 / Nins: 13


Bombers i ADF apaguen un incendi prop de Can Flavià de les Illes – 772.cat\nBombers i ADF apaguen un incendi prop de Can Flavià de les Illes\n24/08/2020 28/08/2020 Vicenç Moliné VilaNo comments\nEls Bombers de la Generalitat i l’ADF de Castellbisbal van extingir ahir a la tarda un incendi en una zona de matolls propera a Can Flavià de les Illes, una antiga masía al límit del terme municipal, tocant a Martorell.\nEl foc, del que es va avisar a les 16:50, es va originar en una carena, pel que no va tenir massa recorregut. Sis dotacions dels bombers, entre elles un helicòpter, es van sumar a les ADF de Castellbisbal i diversos municipis veïns per controlar el foc, que es va donar per extingit a les 18:32.\nActivades 6 dotacions terrestres i 1 helicòpter bombarder #maer #bomberscat per una columna de fum a la zona can Flavià de les Illes, a Castellbisbal (avís 16.50h). L’incendi es troba dalt de tot de la carena i no té gaire recorregut pic.twitter.com/9zH6gnQs7a\nTagged: ADF Bombers Seguretat


31 Octubre, 2018 – Escola Pia de Sarrià\nAquest mes d’ Octubre hem celebrat els aniversaris de: 3 anys, la Nicole, el Marc i la Laia 4 anys: La Maria,el Gerard, el Jaume i el Max 5 anys: L’Enzo, l’Alessandra, el Mateo i la Paula A tots ells… MOLTES FELICITAATS!!!!\nProgrames internacionals 2018-2019\nEn un món globalitzat com l’actual s’exigeixen competències en més d’una llengua estrangera. Per aquest motiu, és cabdal adaptar-se a aquest nou món poliglota, apostant per l’ensenyament multilingüe en tots els trams de l’educació, des de l’educació infantil fins als estudis post-obligatoris. Conscients d’aquesta necessitat, a l’Escola treballem per ser una escola multilingüe, atès que...\nEscola de Família: programa curs 2018-2019\nUs fem arribar el programa de l’Escola de Família d’aquest curs 2018-2019. Amb el ferm objectiu d’oferir orientacions per a la millora de l’acció educativa familiar hem preparat un programa amb temes interessants a càrrec d’experts reconeguts. Us animem a participar-hi! Inscripcions (sense cost) a la recepció de l’Escola, de dilluns a divendres, de 8.00 a 19.15 o...\nAgermanament amb el Instituto José de Calasanz de Mexicali\nDesprés de la visita d’alguns membres de la nostra comunitat per viure directament el treball de frontera que fan els escolapis a la Baixa Califòrnia, especialment a les ciutats de Mèxicali, Tijuna i Ensenada, la nostra escola va decidir que volia compartir amb algún dels projectes alguna cosa més que una aportació econòmica. D’aquí va...\nEleccions al Consell Escolar: renovació parcial dels representants\nL’actual Consell Escolar està constituït pels representants següents: President: Jose Martín Aguilera Representants de la titularitat: Sr. Marcel Massa Clastre Sra. Gemma Ferrer Cuixart Sra. Josefina Jou Gilabert Representants dels professors/es: Sra. Mariví Moya Cabezas (2014)*...\nCom es pot menjar el codony?\nJa fa uns dies que, arrel de l’activitat “Les fruites de la tardor i els sentits”, els nens i nenes de P4 tenien un dubte amb una de les fruites de la tardor: com es pot menjar el codony? No hi ha manera de treure’n el suc, és un fruit molt dur per mossegar i...\nMenció honorífica a l’exalumne Albert Escolà\nL’APAC, Associació de Professors d’Anglès de Catalunya, en el butlletí del mes d’octubre, es fa ressò de la menció honorífica que va rebre l’exalumne Albert Escolà pel seu treball de recerca en anglès “The American Dream: Myth or Reality”en el John McDowell Award 2017 el curs passat. Congratulations Albert!


Relat "Olor a medicament"\nInici > detall del relat: Olor a medicament\nUn relat de: Deepangel\n- 2113 Lectures\nL'Isabel aparca el cotxe en doble fila i truca a l'intèrfon del centre.\n-Sí? -demana una veu esquerdada però amable.\n-Sóc l'Isabel -diu ella, assaborint els últims moments en que està sola, com fa habitualment.\n-Ah, hola -sent un timbre conegut. Ella obre les reixes de la porta i passa cap al jardí -. Endavant.\nL'Isabel trepitja fort en aquell caminet, envoltant de plantes, que finalitza a les portes del centre de dia. En entrar-hi sent una punxada al cor: ja fa temps que hi ve però encara no s'hi ha acostumat. A l'entrar a la sala menjador una olor de medicament l'envaeix. I veu desenes de vells que ja no es poden valdre fent activitats diverses: uns jugant a cartes, altres esforçant-se per muntar un puzzle de vint peces, alguns fent gimnàstica, un parell que estàn mirant un punt infinit, immòbils, uns mirant una película en blanc i negre i altres, més entenimentats, jugant al dòmino. Tots fent coses només per no pensar I fer córrer les hores. Però cada dia estàn més a prop de la mort.\nLa Isabel s'estranya. L'ha buscat per la sala però no troba a la seva mare. "Segurament estarà al labavo", pensa. I es distreu en les seves cavil·lacions. No sabia per què, però feia uns anys no hauria pensat mai en portar a sa mare aquí. Ella vivia amb el seu marit, discutien bastant però s'hi sentia més o menys bé. Però quan va complir els trenta-set anys, ell li va fer un regal descarat: va convidar una noieta jove, de vint-i-pico anys, i se la va presentar. Aquella era amb qui havia estat aquells últims mesos, era molt més feliç amb la rosseta que amb ella, i volia el divorci. Ella, amb llàgrimes als ulls, cridant, el va fer fora del pis, insultant-lo. No creia que fos una broma, el seu exmarit mai no en feia. Els fets ho van confirmar: al cap de dos dies li va arribar una carta de l'advocat i a la setmana ell la va fer fora del pis, que estava al seu nom. Amb les maletes a la mà, de sobte, es va presentar a casa de sons pares, els va abraçar i plorant, els va explicar què havia passat. Sa mare, la Jacinta, la va acollir i li va dir que es podia quedar fins que ella volgués. Només entrar a la casa, ja va veure que hi passaven coses estranyes: alguna vegada, quan preguntava a sa mare la data per posar-la en un paper, ella li deia una que no era, s'equivocava en els mesos i a vegades en els anys. La Isabel ho atribuïa a que estava pensant en altres coses. Quan sortia (alguna vegada per mes), l'havia d'acompanyar el seu marit, en Macià, perquè ella es perdia. "És clar", pensava ella, "com que surt tan poc...". Llavors ella, l'Isabel, estava buscant pisos de lloguer. Decidí quedar-se quan la Jacinta començà a oblidar-se de com es feia el menjar, posava la planxa al congelador, les ulleres a la banyera... L'Isabel, llavors, ja no estava segura de que fos tan passatger. Però desitjava pensar que allò no era res, i no se n'adonava que la mare anava empitjorant. Fins que un dia, al bany, amb l'assecador connectat, la Jacinta el posà a dins de la banyera. En aquell moment en Macià s'estava banyant. La descàrrega elèctrica va provocar una petita explosió i va fer saltar el diferencial. L'Isabel se'n va anar corrents al bany, obrint-se pas entre el fum. Allà va veure el cadàver del seu pare, nu, espurnejant, a la banyera, i a sa mare plorant i dient que ella només volia assecar l'aigua, que estava molla...\nL'Isabel va plorar com mai aquell dia, i va portar a sa mare al metge. Ell li va dir que tenia el mal d'Alzèimer. Va veure a la Jacinta tan enfonsada... De sobte ho comprenia tot. Decidí quedar-se a la casa, amb ella, ja que el mal anava empitjorant. Però mentre ella era a treballar, sa mare li feia malbé les coses, amb bona intenció. S'adonà que no la podia deixar sola a casa i la portà en un centre de dia, on era ara, perquè la poguessin atendre fins que ella acabés de treballar. Li havien alentit el procés, però ja li havien dit que era irreversible, que la Jacinta tard o d'hora acabaria com un nen petit. Ella havia canviat les seves habitacions per una de sola, amb dos llits i un llum al sostre, on sa mare no pogués arribar, i s'hi va fer instal·lar un pany. Allà dormirien elles dos. En aquella habitació buida, gairebé sense res, sa mare no podia fer res a la nit, quan ella dormís.\nAquell any, però, havia empitjorat. Moltes nits les passava desperta. Amb una cara estranya, amb els ulls sortits, la Jacinta li deia que hi havia una girafa que s'estava rient d'ella, que l'espantés. L'Isabel intentava convèncer-la que allà només hi eren elles dos, però tots els esforços eren en va. Per sort només tenia un parell de dies dolents, com aquell, al mes. Els altres la seva mare es portava bé, com si encara estés, més o menys, serena. Però hi havia dies en que no sabia qui era ella, i eren els que se sentia pitjor.\n"Com deu estar avui, la mare?" es pregunta l'Isabel, observant el rellotge. Ja fa cinc minuts que l'espera i encara no ha sortit. Que és estrany. Per fi la veu sortit del bany amb una de les cuidadores.\n-Hola, Isabel -diu la dona que els cuida.\n-Hola -saluda la Jacinta, alegre.\n-Hola -la Isabel es mira amb atenció la seva mare-. Caram, mare, sí que vas maca avui.\nLa Jacinta es posa vermella. La cuidadora, simpàtica, diu:\n-Oi que sí? Avui ha volgut que la dutxessim. També ha insistit perquè la pentinessim ben maca. I has vist quin maquillatge porta? Ja feia temps que no se la veia tan guapa. Oi, Jacinta?\n-Bé, era un secret, però em sembla que vosaltres ja ho podeu saber. Avui ve el meu novi a buscar-me.\nLa cuidadora mira amablement la velleta. Els ulls antics li brillen i li fan pampallugues.\n-Es diu Macià i és molt guapo... Ja veureu com us agradarà.\nL'Isabel baixa la cara i s'entristeix en recordar el que va passar amb el seu pare. La Jacinta segueix somniant.\n-És tan alt i ben plantat... Hi havia una altra noia que el rondava, però ell ha decidit festejar amb mi.\n-Mare -diu la Isabel, i l'altra se la mira una mica estranyada-. Em sembla que hauríem d'anar passant cap a casa. És tard i encara tinc molta feina.\n-Però, i en Macià?\n-No pateixi, ja l'he avisat que vingui a buscar-la a casa -diu l'enfermera.\n-Ah, que bé! Així em podré posar un vestit ben maco per rebre'l. I després anirem a "La Paloma" a ballar...\n-Sí, és clar. Ja li he preparat el conjunt de fil verd. És el seu preferit, oi?\n-Sí -contesta la Jacinta.\n-Doncs vagi passant cap al cotxe, que jo ara vinc.\n-Sí, ja hi vaig, no sigui cas que m'estigui esperant...\nL'Isabel i l'enfermera esperen a que marxi la Jacinta. Feia temps que no la veien tan il·lusionada... encara que sigués en va.\n-Com ha anat avui? -pregunta l'Isabel a l'enfermera.\n-Ha estat bé. Estava molt serena i volia que l'empolainéssim. Fins hi tot a reconegut unes fotos teves de quan eres petita. Avui he tingut la sensació de que estava al corrent de tot, tranquil·la, i que estava arreglant la seva vida amb cura -veu a la Isabel que la mira atenta i una mica sorpresa-. Ai, perdona, no sé què m'empesco. Però sí que és veritat que avui no sembla que estigui mal·lalta, menys per allò d'en Macià. De tota manera, és bo que no recordi què va passar...\nLa Isabel, en sentir parlar del seu pare, s'esborrona i decideix marxar.\n-Bé, Clàudia, si no hi ha res més...\n-No, vés vés, Isabel. I pensa en donar-li les cinc gotes a la teva mare aquest vespre.\n-Sí, me n'enrecordaré. Adéu...\nLa Isabel se'n torna cap a la porta d'entrada al centre, trista. Ja feia dies que no pensava en com va morir el seu pare. Va mirar de reüll la seva mare, que l'esperava a la porta del cotxe mentre comprovava que la manicura estés ben feta. Sent pena per ella. A vegades es pregunta si no seria millor que es morís, en ves d'estar així. Retira immediatament el que a pensat, segura de que l'ha matat amb el pensament. No, no, pobra mare... A més, ella l'estima, encara que estigui malament i que a vegades no la reconeixi.\nIntenta pensar en una altra cosa. Ha de recordar en donar-li les gotes a la seva mare. Cinc justes, ha dit l'enfermera? Sí, li sembla que sí. Ha de ser molt meticulosa amb això. Si n'hi donés unes quantes més sa mare podria acabar a l'hospital, o morta... Les enfermeres repeteixen cada dia a la Jacinta el que li pot passar si se'n pren masses, perquè no se n'oblidi. Ara la velleta ja sap que no les ha de tocar.\nL'Isabel puja al cotxe amb sa mare. La Jacinta, pel camí, li explica que s'ha de posar les sabates noves, les vermelles que porten una mica de taló, perquè ell és tan alt... També li explica el que ha fet i el que farà amb en Macià, i tots els records es fusionen en un de sol. L'Isabel l'escolta en silenci, pensativa. Quan arribi a casa encara haurà de planxar tota la roba de la setmana i arreglar el pis. Ara la Jacinta li recorda el dia en que es va separar del seu marit i va anar a casa seva a viure. Recorda amb precisió les dates i els fets, no sembla pas mal·lalta. La Isabel està neguitosa, no vol que sa mare recordi tot el que va passar a partir de llavors.\n-M'enrecordo que tu buscaves a les revistes pisos de lloguer- diu la Jacinta-, i que te'n vas anar a la nevera a buscar alguna cosa per beure. I a dins de l'ampolla d'aigua de l'aixeta vas trobar-hi el meu anell de casada! No sé perquè el vaig tirar allà. L'hauria de dur sempre a la mà...\nLa Isabel escolta atentament. Sa mare no sembla pas malalta, però desitja que no s'enrecordi de res més a partir d'ara.\n-I l'endemà s'estava dutxant en Macià... Jo estava amb ell al bany, eixugant-me els cabells, xops de l'aigua. Recordo que vaig pensar que si eixugués l'aigua hagués acabat abans. I en aquell moment vaig girar el cap i el vaig veure a ell a la banyera. L'aigua li regalimava pel cabell i per la pell, brillava com si tigués milers d'estels a la carn. Ja no era jove, però seguia éssent tant bell com en els millors temps. M'hi vaig acostar lentament, l'assecador a la mà, funcionant. Ell m'agraïa l'aire calent, perquè el termo no anava gaire bé i l'aigua era més aviat freda. I jo li volia asse\ncar l'aigua, no volia que s'hagués de preocupar per coses inútils. Jo només volia cuidar-lo. A en Macià li regalimava l'aigua pels ulls tancats. Vaig anar obrint els dits de la mà lentament, fins que l'assecador em va relliscar i va caure a l'aigua de la banyera. Llavors tot va ser molt ràpid. Van saltar espurnes de la banyera, en Macià va caure, electrocutat, jo em vaig apartar espantada i es van apagar els llums. Sortia fum del seu cos. M'hi vaig acostar i li vaig fer un petó, intentant reanimar-lo. Però els seus llavis, ja freds, em van deixar anar una descàrrega. Jo no comprenia res, només vaig saber que era mort...\nLa Jacinta plora, plora amb ràbia i pena, plora com mai. Acaba de compendre el que va fer. La Isabel plora amb ella, però les llàgrimes no li deixen veure la carretera. Conduiex d'esma, ha fet el mateix camí des de fa tres anys. La Jacinta, entre sanglots, intenta dir:\n-Per què no vaig pensar que es podia haver electrocutat? Per què vaig ser tan tonta?\nLa Jacinta plora, plora i brama, desesperada. A la Isabel les paraules se li ofeguen a la boca, sent una immensa pena en el fons del seu cor. La Jacinta plora fins que el cotxe s'atura al pàrquing de l'edifici.\nLa Jacinta aixeca el cap i pregunta:\n-Per què ploro?\nLa Isabel no té esma de dir res.\n-Ai, ara estàvem plorant i no sé perquè. Au, filla, pugem a casa, ràpid. M'haig de posar el vestit nou abans que vingui en Macià.\nLa Isabel assenteix amb el cap i pitja el botó de l'ascensor.\nUn cop a casa, la Jacinta no diu res més de que s'ha de vestir bé. Sopen una mica a la cuina, mirant el telenotícies. La Jacinta li pregunta a la seva filla algunes coses que no entén. No era Franco el que governava? Qui eren aquests homes encorbatats i engominats? La Isabel li ho va explicant tot acuradament, bastant satisfeta perquè avui es pot parlar amb sa mare més aviat com a una persona normal. Deu ser el primer dia en que la veu tan serena i segura.\nLes hores van passant seguint el seu ritme precís. És a la Isabel a qui se li acut mirar el rellotge.\n-Mare, miri que tard és. Hauria d'anar a dormir.\nLa Jacinta entra a dins de l'habitació i treu el pijama de sota el coixí del seu llit. La Isabel la segueix, com cada nit. La Jacinta li allarga el pijama.\n-Té, no el vull. Porta'm la camisola de punta.\n-La camisola de punta? -pregunta l'Isabel estranyada. Aquesta camisa de dormir és la més maca que ha tingut la seva mare, sempre se la va posar els dies importants. Ja fa molt de temps que no la duu-. Però, per què la vols?\n-És que vull estar ben guapa per si ve en Macià a buscar-me.\n-Però si aquesta prenda només te la poses els dies importants.\n-Aquesta nit serà molt important.\n-Au, vinga filla -la talla la Jacinta-, no siguis pesada. Porta-me-la.\nLa Isabel accedeix estranyada i se'n va cap a l'antiga habitació de matrimoni. Regira per l'armari, encara noble, de l'habitació. Després d'una estona d'estar buscant, troba la camisa de dormir de puntes. És blanca i fa olor de net. Malgrat que és molt velleta sembla nova. L'Isabel apaga el llum i se'n va cap a la seva habitació. Veu a sa mare que també hi entra.\n-Ja la porto -diu l'Isabel.\nLa Isabel fa asseure al llit a Jacinta i li va treient a poc a poc les peces de roba, fins que li cobreix la nuesa amb la camisa de puntes. Fa molt goig així.\n-Escolta, mare, no et treus el maquillatge?\n-No, no cal -li respon ella, posant-se a dins del llit-. Bona nit, Isabel. Gràcies per canviar-me, i per tot.\n-De res -respon ella plegant la roba i posant-la a lloc. Que estranya està avui la mare, gairebé no la reconeix.\n-T'estimem molt tots -li xiuxiueja sa mare des del llit.\n-Jo també. Bona nit -la Isabel s'asseu a la cadira que hi ha al costat del llit de sa mare i tanca el llum. Observa a la dona, a les seves arrugues senyal que ha viscut, en la penombra. Els ulls fatigats es van tancant, fins que s'adorm. La Jacinta sembla que dormi plàcidament, mentre l'Isabel li vetlla el son.\nHa estat molt estranya avui, semblava que es comportava amb naturalitat i estava serena. Ha de preguntar-li a l'enfermera a veure si pot ser que una persona es curi de l'alzèimer, perquè avui semblava que sa mare s'hagués curat gairebé del tot. Malgrat tot, ja sap el que li dirà: que no en faci cas, que hi poden haver dies bons, però la majoria són dolents. Demà, la Jacinta li tornarà a demanar-li que li espanti les girafes que es riuen d'ella, i potser ni tan sols la reconeixerà. Però que bonic que ha estat mentre tot tornava a ser com abans. L'Isabel es pregunta quan tornarà a trigar sa mare a tenir un dia bo, com aquell. Semblava tan serena...\nUna idea batega amb força al cap de la Isabel. Alguna cosa relacionada amb l'enfermera. Què pot ser? La dona rumia una estona. És clar, les gotes! S'ha oblidat de donar-li les gotes a sa mare. Anirà a buscar-les a la cuina i despretarà la Jacinta perquè se les prengui.\nSense obrir el llum, caminant en la penombra, entra a la cuina. L'ampolla de les gotes està al mostrador. L'Úrsula l'aixeca per posar les cinc gotes a la cullera i s'adona que l'ampolla està buida. I la va comprar ahir...\nA l'Isabel se li gelen les mans. Ho acaba de compendre tot. Ja sap en què ha gastat la seva mare la lluïdesa mental d'aquell dia. Torna l'ampolla al mostrador i es dirigeix, lentament i trista, a l'habitació on hi ha la Jacinta.\nImmers en la foscor, hi ha el llit on reposa. No se la sent respirar. L'Isabel s'hi acosta a poc a poc, amb les llàgrimes tèbies relliscant-li cara avall. Amb tota la tendresa del món, li fa un petó al front.\n-Bona nit, mare.\nxavier figueras garcia | 14-04-2005 | Valoració: 9\nLa meva humil impressió és que el tema dóna molt a parlar en l'actualitat i s'agraeix que gent hi dediqui aquest sentiment humanista i tendre com s'ha fet en aquest relat d'una manera molt profunda.\nTambé m'agrada per l'estil ja que és un text força equilibrat de principi a fi, despertant un sentiment de tristor i inquietud, però cómode a la vegada.\nM'agrada el final especialment ja que no només evita un final típic d'aquest tipus de relats sinó que a més a més se li afegeix una intenció irònica de la realitat que viu la Jacinta, molt encertat.\nEnhorabona, m'ha agradat de debó.\nAirin | 23-03-2005 | Valoració: 10\nEl deu tel mereixes i l'11 també, ara si!!! el tma ma recordat la meva iaia, q te l'alzeimer i em toka bastant d prop... es trsit, nkara q el final es genial, jo ja me l'olrava, venint d tu... ^^\nsegueix escribint, wapa!!!\nuna trista realitat ...[Ofensiu]\nROSASP | 23-03-2005 | Valoració: 9\nEl teu relat és una trista realitat, com pot canviar la vida de les persones que pateixen Alzèimer i les de les persones que estan a la seva vora.\nTrobo que has fet una bona descripció de la situació, amb un toc de tendresa que li dóna una dimensió molt humana al relat.\nFa molt contrast amb la mort d'en Macià, que fa la història dura i esglaiadora.\nEl final, al meu gust, és molt bo, perquè es una mena d'alliberament, en certa manera. Aprofita un moment de lluidesa mental per a un fi molt concret.\nÉs una bona reflexió sobre el tema del Alzèimer, que és una molt dura i cruel malatia, que afecta a una gran part de la gent gran.\nPD.- T'agraeixo molt el teu comentari, jo tampoc et coneixia i m'ha agradat molt llegir-te.


La Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona posa en marxa el nou programa dels clubs de lectura i activitats literàries 2019-2020 :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\nLa Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona posa en marxa el nou programa dels clubs de lectura i activitats literàries 2019-2020\nAquest curs oferirà, com a novetat, un seguit de tertúlies temàtiques dirigides per autors i/o periodistes i comptarà amb autors com Jordi Font i Silvia Soler i amb els periodistes Quim Morales i Anna Rovira\nAquest proper mes d’octubre es posaran en marxa els clubs de lectura presencials a totes les biblioteques de Badalona. En aquests clubs els lectors es reuneixen un cop al mes per posar en comú l’experiència lectora individual i enriquir col·lectivament la significació de l’obra, comentant-la i intercanviant opinions. S’ofereixen de diferents tipologies i estan conduïts per un dinamitzador: tertúlies literàries, juvenils (club secret), de català fàcil i en anglès. A més s’organitzaran diferents activitats paral·leles.\nEls interessats a participar en aquests clubs de lectura s’hauran d’inscriure-hi i acceptar el compromís d’assistència així com llegir-se cada mes la lectura proposada. Els clubs es faran des del mes d’octubre al mes de juny. Podeu consultar els dies i horaris dels clubs a cada biblioteca en aquest enllaç: https://cutt.ly/8w0DoKw i la normativa a: https://cutt.ly/3w0DlAE.\nLa proposta juvenil de la Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona (XMBB) és el Club Secret, dirigit a noies i nois d’entre 10 i 15 anys, i que es fa a totes les biblioteques de la xarxa municipal exceptuant Sant Roc. De cara a l’octubre i com a activitat paral·lela, el Club Secret presenta una tertúlia de matèria social treballada amb la Creu Roja del Barcelonès Nord. A partir del còmic documental de no ficció Quan tanco els ulls, recordo de Cristina Bueno, es tractarà el tema dels refugiats amb una dinàmica dirigida a conscienciar i a fer més visible la situació de les dones i infants que han de deixar casa seva a la força i les dificultats amb què es troben.\nLa novetat d’enguany són les tertúlies temàtiques, dissenyades i conduïdes per autors i/o periodistes, i que presenten una dinàmica diferent. Les sessions no giren al voltant d’una obra sinó d’una temàtica. Els conductors d’aquestes sessions fan la proposta del tema i de la bibliografia. S’estrenaran dimarts 29 d’octubre, a les 19 hores, a l’Espai Betúlia, amb l’autor badaloní Jordi Font i Agustí. En aquesta primera trobada es farà una petita exposició sobre la presència de la tecnociència en la literatura, es citaran alguns exemples rellevants i es parlarà d’aquestes qüestions a partir de les lectures prèviament seleccionades. (En aquesta modalitat els interessats només s’han d’inscriure a la trobada i poden triar la lectura o lectures que vulguin de la bibliografia que se’ls hi facilitarà en el moment de fer la inscripció). Més informació i inscripcions aquí: https://cutt.ly/nw0DmS9.\nDe cara a l’any que ve la tertúlia del mes de febrer anirà a càrrec de l’escriptora badalonina Silvia Soler, que proposa tractar la literatura de dol. Al maig, hi participarà el periodista Quim Morales amb una temàtica encara per concretar. Les tertúlies acabaran a l’octubre del 2020 amb la periodista Anna Rovira, que aposta per la novel·la de ficció i de relacions humanes.\nInscripcions: Biblioteca Can Casacuberta. Telèfon 93 464 34 00 o a b.badalona.cc@diba.cat.\nActivitats literàries 2020\nA banda dels clubs de lectura i de les tertúlies temàtiques, al llarg de l’any s’organitzen activitats que vinculen la literatura amb altres disciplines culturals i amb el patrimoni local. Aquestes són les activitats previstes:\n• Al febrer. Literatura i màgia. Es tracta d’un format dirigit a públic juvenil que està emmarcat dins del Festival Internacional de Màgia Li-Chang. És una activitat que gira al voltant d'una obra, enguany L’aprenent de bruixot i els invisibles (Premi Edebé 2016), de Jordi Sierra i Fabra, que s’ofereix als clubs juvenils i a qui vulgui participar sense passar pel club. L’activitat es concreta en una trobada/col·loqui entre l’autor del llibre i el mag i director del Festival, Enric Magoo, una sessió informal, divertida i propera que, naturalment, s’acompanyarà d’espectacle de màgia.\n• Al març. Biblioteques amb DO. La XMBB forma part del projecte amb DO Alella, que pretén portar la cultura del vi a les biblioteques públiques de Catalunya. L’edició 2020 preveu activitats com: Tertúlia amb l’autora de l’obra El secret de les caves d’Olga Olaria Sendra, conferències al voltant del patrimoni vinícola local i tast de vins a bord del quetx Ciutat de Badalona.\n• Al novembre. Va de Novel·la Històrica. 1970-2020, els darrers 50 anys serà el moment històric en el qual se situarà l’edició 2020. Es presentarà un cicle d’activitats que tindran com a referència obres de reflex social, polític i econòmic d’aquest període, i que comptarà amb la participació de diferents experts del camp de la Història, Sociologia, Arquitectura urbanística, etc.\nMés informació a l’apartat Tertúlies de www.badabiblios.cat\nBadalona, 25 de setembre de 2019


Jardineria Natural. Un Jardí per Menjar-se'l.: 06.2014\nEls hort-jardí quadrat serveix per plantar-hi tot tipus de plantes entre elles plantes remeieres, aromàtiques o condimentaries per la nostra farmaciola o rebost.\nSempre són fàcils de mantenir sostenibles en el ús del aigua i molt bonics en el jardí, patí o terrassa. Perquè no en proves un?.\nNomés et cal una horeta de bricolatge per muntar l'estructura i uns quants de terra orgànica i humus preferible si és de vermicultura. Anima't mai hauries pensat que és tan fàcil.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 18:09 0 comentaris\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 14:16 0 comentaris\nA Tossa de Mar cada any es celebra el Corpus Christi amb la confecció de les catifes de flors i la processó a la tarda. El Corpus Christi és una festa de l'església catòlica de l'època medieval que encara es rememora amb algunes poblacions catalanes. Ja des de l'inici ha guardat tradicions paganes per fer la més popular i propera a la gent, és mòbil i cada any varia en el calendari, es compten 60 dies des de el diumenge de resurrecció.\nEs fan amb flors i fulles fresques que es recullen per l'ocasió i també s'utilitzen sorres de colors, les fan al matí però a la tarda la processó hi camina per sobre i ja queden malmeses o potser 'santificades'. És una feina que es fa entre tots els vilatans i les vilatanes, que hi posen tota la seva imaginació, com podeu veure a les següents imatges que m'ha fet arribar una amiga.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 17:46 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: catifes de flors\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 15:58 0 comentaris\nAquest enciam arrisat, de gust entre enciam i creixens, te un bon creixement i peculiar amb fulles llargues divides i el cor blanquet. No cal lligar-lo. Molt resisteny a la calor. Es pot sembrar de març a setembre.\nVols plantar-ne? Escriu-me a: unjardipermenjarsel@gmail.com\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 9:33 0 comentaris\nEl jardí remeier que estic preparant esta dividit en 5 bancals elevats coberts amb malla antigerminant i aquesta de triturat de poda.\nCada bancal te un grup de plantes: medicinals, condimentaries, perfumeres, amigues o benefials i per fer preparats per malures de les pkantes o altres usos con tenyir roba.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 0:04 0 comentaris\nJornada de Portes Obertes per celebrar l'estiu, per grans i petits\nDissabte, 28 de juny de 2014 de les 18.00 a les 20.00 hores.\nPREPARAREM OLI DE COP, OLI DE PLANTATGE I ALTRES.\nSi vols endur-te una mostra porta un pot de vidre, ple fins la meitat d'oli d'oliva.\nNo t'ho perdis. Activitat Gratuïta.\nMòbil: 663.051. 549 o Whatsapp: 663.051.549\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 0:20 0 comentaris\nLa Chitalpa Tashkentesis és un hibrid intergeneric. És a dir una planta entre el creuament de 2 plantes de diferent especies, com són la Chilopsis linearis i la Catalpa bignoniana.\nA la foto podeu veure un detall de les seves flors de color rosat de la varietat 'Dawn Pink'\nPertany a la família de les bignoniàcies. El seu creixement és molt ràpid i és un arbre d'ombra de capçada rodona de floració estiuenca. Suporta la sequera i s'adapta a tot tipus de sòl. Molt recomanada per jardins mediterranis.\nDe fulla caduca al estiu presenta unes fulles de forma allargada d'un verd molt llustrós. Combina bé amb les moreres i dona un toc de color.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 16:18 0 comentaris\nIMATGES DE LES MOSTRES EXTERIORS DEL 24È CONCURS-EXPOSICIÓ DE PLANTES, FLORS I APARADORS A LLAGOSTERA\nAquí us deixo unes quantes imatges de les mostres exteriors del 24è Concurs-exposició de flors, plantes i aparadors de Llagostera. Organitzat per Llagostera en Flor. Espero que en gaudiu.\nIMATGES DEL 24è CONCURS-EXPOSICIÓ DE FLORS, PLANTES I APARADORS DE LLAGOSTERA.\nAlgunes imatges de l'Exposició de Flors i Plantes a Llagostera.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 20:34 0 comentaris\nAquesta varietat d'enciam de llavor ecològica ha donat molt bons resultats a finals d'hivern i primavera, però ara amb el estiu te tendència a espigar-se.\nÉs de cabdell ferm amb les fulles molt dentades i verd fosc. Te molt bon gust i és molt tendre. Us la recomano per a l'hort familiar.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 18:49 0 comentaris\nDe la web Mon Sostenible us deixo aquest article sobre el Dia Mundial del Medi Ambient.\nEn una celebració establerta per l'Assemblea General de les Nacions Unides, el Dia Mundial del Medi Ambient es celebra el 5 de juny de cada any a tot el món. Aquesta data va ser establerta per l'Assemblea General de les Nacions Unides en la seva Resolució (XXVII) del 15 de desembre de 1972, i amb la qual es va iniciar la Conferència de les Nacions Unides sobre el Medi Ambient Humà d'Estocolm (Suècia). El Dia Mundial del Medi Ambient (DMMA) és un dels principals vehicles pels quals l'Organització de les Nacions Unides estimula la sensibilització mundial entorn del Medi Ambient i intensifica l'atenció i l'acció política.\nEls objectius de la celebració del DMMA són:\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 2:11 0 comentaris\nDel bloc Mon Sostenible us deixo aquesta informació.\nBonn acollirà, entre el 4 i el 15 de juny, una nova conferència sobre el canvi climàtic. Les sessions, que es faran a l'hotel Marítim de la capital alemanya, i a les que hi assistiran representants dels diferents governs del món, han de suposar el llançament d'un nou procés d'evaluació multilateral de les metes de reducció de les emissions. La mitigació i l'adaptació al canvi climàtic, així com la tecnologia en l'àmbit climàtic són alguns dels eixos que preveu la conferència que, encara que es tracti d'una cita regular, es vol que prengui un caire diferent: dues reunions a nivell ministerial pel Protocol de Kyoto i la Plataforma de Durban, trobades d'experts tant en l'ús del sòl com en l'urbanització i un fòrum perquè les ciutats contribueixin a les negociacions sobre el canvi climàtic.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 16:28 0 comentaris\nEls horts o jardins quadrats són perfectes per plantes amigues o companyes són aquelles plantes que atrauen insectes beneficials, o produeixen substancies al·lopàtiques que distreuen o repelen els insectes que es poden convertir-se en una plaga. Els insectes beneficials mantenen el equilibri del petit ecosistema del nostre jardí.\nA part són uns jardins molt fàcils de mantenir, que consumeixen molt poca aigua i realment molt atractius i aesthetics en el jardí. També molt útils per substituir zones de gespa que consumeixen molta aigua.\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 1:03 0 comentaris\n24è CONCURS-EXPOSICIÓ DE FLORS, PLANTES I APARADORS a LLAGOSTERA\nCom en els darrers 24 anys Llagostera celebra per la Festa Major el Concurs -Exposició de Flors, Plantes i Aparadors organitzat per Llagostera en Flor hi col.laboren l'ajuntament, entitats i comerços de la vila. Vine a visitar-la, et sorprendràs.\nAquí tens el cartell del artista local Tino Lloveras guanyador del Concurs de Cartell.


Centre d'Estudis del Maestrat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Centre d'Estudis del Maestrat (CEM) és una associació cultural amb la finalitat d'investigar, estudiar, difondre i divulgar la història, l'art, la geografia, l'arqueologia i la sociologia del Maestrat. Formalment és un institut d'estudis comarcals valencià (Ideco) format l'estiu de 1982 quan un grup d'estudiosos i amics, principalment docents i procedents de diferents poblacions de la comarca, conscients del patrimoni cultural i natural del Maestrat, van gestionar la formació i posada en funcionament del CEM.\nEl mes d'agost de 1982 es publicava el seu primer quadern monogràfic, i des de gener de 1983 publica el Butlletí del Centre d'Estudis del Maestrat, inicialment trimestral i des de 1992 bianual. També publica monografies, entre les quals es pot citar "Les cartes de població del Maestrat" de Pere-Enric Barreda. Bianualment l'associació convoca les seues Jornades d'Estudi, on s'entremesclen ponències amb activitats de caràcter cultural. Les Jornades van rodant entre els municipis compresos dins dels objectes d'estudi del CEM. El 2006 comptava amb uns 700 socis.\nEl 13 de desembre de 2014, a partir de l’Assemblea General Extraordinaria celebrada a Benicarló, es va nomenar a les persones següents com a membres de la Junta Directiva: Joaquín Roca Albalat (president), Joan Ferreres Nos (vice-president), Antonio Cuenca Caballero (secretari/tresorer) i José Pla Ferrer (vice-secretari).\n↑ 1,0 1,1 «Presentación» (en castellà). Centre d'Estudis del Maestrat. [Consulta: 21 abril 2012].\n↑ «Instituts d'Estudis Comarcals Valencians (Associats i vinculats)» (en català). Vicerectorat de Participació i Projecció Territorial (Universitat de València). [Consulta: 31 març 2012].\n↑ [enllaç sense format] http://comarquesnord.cat/2011/10/10/el-museu-etnologic-alberga-una-exposicio-amb-27-cartes-de-poblament-del-maestrat/\n↑ «Una charla sobre la inquisición centra las jornadas del Maestrat» (en castellà). Levante-EMV, 15-10-2006. [Consulta: 21 abril 2012].\n↑ «El Centre d'Estudis del Maestrat». 3x4. [Consulta: 12∕10∕2011].\n↑ [enllaç sense format] http://www.elperiodicomediterraneo.com/noticias/comarcas/el-centre-d-estudis-del-maestrat-homenajea-cronista-juan-bover_253744.html\n↑ «El Centre d'Estudis del Maestrat cuenta con 700 socios y ya prepara los actos de su 25 aniversario». 3x4, 13-10-2006. [Consulta: 12∕10∕2011].\n↑ «Junta directiva – Centre d'Estudis del Maestrat» (en català). [Consulta: 22 gener 2018].\nPàgina oficial del CEM\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Centre_d%27Estudis_del_Maestrat&oldid=22398944»\nLast edited on 22 nov 2019, at 18:43


La Senda Oscura: de febrer 2010\nLa font i la casa del Regadiu\nEl terme municipal d'Alcoi té molts tresor ocults, i un d'aquests és la font del Regadiu. És localitza a la partida del mateix nom, el Regadiu, darrere de la Serreta i al costat del terme municipal de Benifallim. També destaca l'edifici anomenat casa del Regadiu de mitjan segle XX, que amb els últims anys els factors metereològics han augmentat el seu deteriorament. La teulada finalment s'ha afonat amb la primera planta. La construcció presenta un estat ruïnós, i de la mateixa forma la font no té cap manteniment. La canalització que parteix des de l'alcavó de la font està a l'intèmperie. L'aqüeducte de la font té una enfiladissa invadint-lo i és més, també està cobert per branques. Poca aigua arriba a la font i la cèquia que va cap el llavador la va perdent. Així, el llavador ha quedat ple d'herbes i sec. Mentres la bassa sí que té aigua, encara que molt bruta. Des d'ací s'observa la Serreta i l'Alt del Regadiuet.\nL'aqüeducte de la font cobert per les branques i una enfiladissa:\nLa font i el llavador del Regadiu: El llavador sec i cobert per vegetació: La Serreta des del Regadiu: La bassa: L'Alt del Regadiuet La casa del Regadiu: La piscina: Un antic sis-cents al garatge El patí amb gàbies per a conills\nPublicat per Negre a 9:36:00 3 comentaris:\nCentre cultural El Teular:\nEl camí d'accés al castell de Cocentaina comença a la plaça de El Teular, on es troba el centre cultural del mateix nom. Des d'ací, hi ha un xicotet camí de ciment que puja fins l'ermita de santa Bàrbara. La resta del camí té poques dificultats de pujada fins arribar al castell. L'itinerari puja per les vessants de l'anomenada Penyeta Blanca, el nom que té el turó on està la fortificació del segle XIV. Una volta que arribem a l'ermita, la resta del camí no té dificultats i és fàcil de trobar-lo. Ja en el cim, les vistes panoràmiques per les terres de la comarca del Comtat són espectaculars i al mateix temps l'aspecte de la fortificació és grandiós.\nPanoràmica del Cocentaina, la serra d'Almudaina, la Serrella i l'Aitana:\nL'ermita de santa Bàrbara és un edifici religiós més antic de Cocentaina i està al damunt d'un xicotat turó a les vessants de la serra de Mariola. Possiblement va ser edificada durant la segona meitat del segle XIII. L'edifici té una coberta lenyosa recolzada sobre arcs diafragmàtics i una estructura amb una sola nau composta per quatre crugies. Del segle XIV es conserva , a la pinacoteca del Palau Comtal, un retaule en què es representa la vida de santa Bàrbara. En el segle XV, l'ermita, estava habitada per unes beates que es feien dir "sorores sanctae Barbare" però el seu manteniment ha estat a càrrec d'un ermità fins a mitjan segle XX. Cap el 8 de desembre, per la festivitat de la Immaculada Concepció, se celebra una festa molt popular a les rodalies de l'ermita. Aquesta festa la Corriola és tradicional menjar una pa en forma de rosca amb embotit, i passar la resta del dia al voltant de l'edifici i el paratge.\nPanoràmiques des del turó de santa Bàrbara La Plana de Muro, Muro d'Alcoi i la serra del Benicadell:\nPublicat per Negre a 17:00:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Cocentaina, El Comtat\nEls desperfectes en la cartelleria dels Canalons\nL'abans i el després XXII: El Teularet de Boronat\nEl Bloc del Cinema Goya


L’objectiu de la titulació de Grau en Enginyeria en Organització Industrial i Logística de l’Escola Politècnica Superior(Campus Igualada) és formar als estudiants amb els coneixements, habilitats i actituds, tant tècniques com de gestió empresarial que els proporcioni les competències necessàries per ser capaços de:\nCursant el Grau en Enginyeria en Organització Industrial i Logística es compagina la formació tècnica pròpia d'una enginyeria amb la formació en gestió i administració d'empreses, tant del sector industrial com de serveis, d'acord amb criteris d'eficiència, sostenibilitat i millora continuada de la qualitat. L'alumne es formarà en àrees com la gestió empresarial, l'economia, l'organització de la producció, la política d'empresa, l'organització del treball i dels recursos humans, la gestió de la innovació, el màrqueting o la logística, sense oblidar les àrees pròpies de l'enginyeria, com l'automatització i el control industrial, les tecnologies mediambientals, l'enginyeria de materials o l'enginyeria de fluids, entre d'altres.\nDades Inserció laboral AQU


Now showing items 1210-1229 of 3714\nEstats col · lapsats, les administracions internacionals, l'ocupació i els neo-protectorats\nInnodret, Grupo (2011)\nEstrategias educativas para alumnos con alteraciones neurológicas\nEstrategias para hacer la educación más inclusiva\nGrau Rubio, Claudia (2009)\nEstrategias y metodologías para un aprendizaje efectivo del Derecho Financiero y Tributario: clínica jurídica, ABP, formación a la carta y las TIC\nBonet Sánchez, Pilar; III Jornades de Convergència ''Mirades a la innovació. Experiències d'innovació docent i implantació dels graus de Dret, Criminologia i Ciències Polítiques i de l'Administració''. 11 i 12 de juny 2009 (Unitat d'Innovació Docent de la Facultat de Dret de la Universitat de València (uv.es/legalskills) ; (uv.es/innodret), 2009-06-12)\nSanchis Palacio, Joan Ramon (2017)\nESTRUCTURA del Catálogo TROBES\nTorres Pérez, Francisco (2013)\nEstructura i canvi en les societats contemporànies II. Codi 34405\nEstructura i canvi social a Espanya. Temes


Els Nostres Serveis |Teatrerya\nDescomptes especials en la confecció de cortinatges i telons per a espais escènics\nLa confecció es un dels principals puntals de Teatrerya. Des de els nostres inicis, comptem amb els nostre taller de confecció integrat per els millors experts. La més extensa gamma de teixits escènics, un assessorament personalitzat, la millor confecció i els ajustats terminis d’entrega son tot el que necessites per garantir l’èxit del teu projecte. Digues el que necessites i deixa la resta a les nostres mans.\nSoldadura d’alta freqüència per pantalles de projecció amb unes unions extremadament fines de menys de 1 mil·límetre però de gran resistència i durabilitat. Aquesta precisió a la soldadura garanteix una correcta transmissió de la llum a la projecció evitant les molestes ombres a les unions. A Teatrerya podem produir qualsevol forma i mida de manera totalment personalitzada gràcies a la nostra maquinaria especial per dissenys a mida.\nDisposem d’un equip de professionals especialitzats que s’encarrega de realitzar la instal·lació de tots els nostres serveis de forma àgil i propera. Tèxtils escènics, tapissos i terres de dansa, riells manuals o motoritzats, entre d’altres, son alguns dels productes que instal·lem a multitud d’espais com teatres, auditoris, televisions, pavellons, sales culturals o centres escolars, entre moltes altres opcions.\nTenim a la seva disposició un ampli estoc de productes en lloguer en òptim estat i a uns preus excel·lents proporcionant solucions idònies per a cada un dels seus projectes. Productes com ara cortines, telons, ciclorames, tuls, sistema Pipe & Drape, tapissos de dansa, carrils per a cortines, Kabuki drop system, pista de ball portàtil, entre d’altres.\nA DECO4EVENTS oferim solucions innovadores i creatives de decoració i arquitectura efímera per esdeveniments. Un servei complet i totalment personalitzat, començant amb el disseny, passant per la producció i acabant amb el muntatge final, que ens ha convertit en un referent al mercat. Disposem d’un ampli ventall de productes i solucions de decoració per els teus projectes. Vine a conèixer-nos.\nACTUALITZACIÓ: SITUACIÓ DERIVADA DEL VIRUS COVID-19\nA TEATRERYA la nostra prioritat és preservar la salut i seguretat de tots i ajudar, en la mesura del possible, a evitar al màxim la propagació de virus Covid-19. Per aquest motiu, TEATRERYA pararà tota l’activitat productiva i presencial seguint el que disposa el Reial Decret de data 29 de març.


Europeisme! | Xavier Ferrer | Articles | El Punt Avui\nEuropeisme! Europeisme! Europeisme! Europeisme! + Europeisme! E-mail\nPla general de la sala del Parlament Europeu ACN\nEuropeisme! Europeisme! Europeisme! Europeisme! Europeisme! E-mail\nSovint s’associa a la Unió Europea tot el que té relació amb Europa i que es fa des de la societat, des de la ciutadania, on hi vehiculen associacions, institucions, ciutadans i altres estaments, amb voluntat europeista i que debaten i difonen tot el que passa a Europa, però que ho fan des de la societat civil. I tot això ve de lluny; ja Victor Hugo, fa més de dos-cents anys, en parlava, i també més recentment, a principis del segle XX, hi va haver un impuls europeista, però quan s’hi dona un camí ferm és després de la II Guerra Mundial, quan ciutadans influents consideren que s’ha de projectar la idea de l’europeisme, del consens estre estats i ciutadans europeus, amb l’objectiu d’evitar guerres i conflictes.\nD’una banda, s’inicia la línia de col·laboració econòmica que ens portarà a la Comunitat Econòmica Europea i al que avui coneixem com Unió Europea. I per l’altra, la via de la societat civil, de la ciutadania, que amb diferents organitzacions pretenen impulsar la idea d’una Europa unida i democràtica, com és el cas del Moviment Europeu Internacional (MEI), creat el 1948. Un any després, el 1949, es crea a l’exili el Consell Català del Moviment Europeu (CCME), i allà desenvolupa una important tasca relacionada amb la recuperació de les llibertats, amb la democràcia i amb la denúncia del règim franquista, que té el seu màxim exponent en la participació en el congrés del MEI de Munic el 1962, que la dictadura qualifica de contuberni. Amb l’arribada de la democràcia, es treballa amb la finalitat que el CCME tingui la seu i les seves activitats a Catalunya. Tot això s’aconsegueix amb Enric Adroher, conegut per Gironella, i d’altres europeistes de l’exili i de l’interior. I a partir dels anys vuitanta, el moviment europeu català treballa constantment per apropar a Catalunya la idea de l’europeisme i d’una Europa unida, democràtica i federal, i també d’acostar el nostre país a Europa. Tot això s’ha fet amb el suport d’institucions, ajuntaments, universitats, entitats europeistes i membres individuals, entre d’altres, i també amb la connexió amb els, ara ja, trenta-quatre consells del moviment europeu de diferents països.\nDe fet, a l’assemblea del MEI del 9 de novembre d’enguany, celebrada a Hèlsinki, on hi era present el Consell Català, s’hi va debatre i parlar de diversos aspectes de la realitat europea, també de Catalunya, i es van establir els temes que proposa treballar el Moviment Europeu per l’any 2020, com són la democràcia, la participació ciutadana, els drets fonamentals i els valors europeus, també la sostenibilitat de l’economia, posant èmfasi en l’aspecte social, també la sostenibilitat del planeta i el paper d’Europa en el món, a més d’aprofundir en la igualtat de gènere, entre altres aspectes. Cada consell, en funció de les seves possibilitats i de la idiosincràsia de l’àmbit geopolític que té, adaptarà aquests temes a la seva realitat, sempre amb l’objectiu general i inicial de treballar per una Europa unida i democràtica, amb la finalitat que mai més torni a haver-hi guerra entre europeus i amb la voluntat de millorar la llibertat i el benestar de la ciutadania europea.\nEl Punt Avui. Girona 18-11-2019, Pàgina 36\nEl Punt Avui. Nacional 18-11-2019, Pàgina 24


Dalmau: «La fe cristiana no sols ajuda a acollir les xacres de la vellesa, sinó a valorar encara més el do de la vida» - Arquebisbat de Barcelona\nDalmau: «La fe cristiana no sols ajuda a acollir les xacres de la vellesa, sinó a valorar encara més el do de la vida»\nEntrevista a Bernabé Dalmau, autor del llibre ‘Ancians, vells o avis?’\n23 febrer, 2021 -\nAncians, vells o avis? (Publicacions de l’Abadia de Montserrat) és el títol del nou llibre del P. Bernabé Dalmau, OSB, en el qual dona uns motius a les persones d’edat per tal que «superin la tendència a les nostàlgies, visquin l’etapa final amb dignitat i, encara més, lluitin pel propi rejoveniment global, sigui quin sigui el seu estat de salut física». El llibre ofereix una visió cristiana de l’última etapa de la vida per tal que «en arribar-hi, no sigui un trauma sinó una font de felicitat».\nCom s’obté el rejoveniment global?\nNomés s’assoleix si al progrés de l’edat hi correspon una maduració de la persona. Volent donar un sentit positiu a la darrera etapa de la vida, no podem deixar que la caricatura o la mala imatge que el mot vell ha anat adquirint se sobreposin a la realitat i a l’ideal a què aspirem. La tercera o quarta edat –segons com es miri- no ha de ser considerada un decaïment, sinó més aviat una plenitud, una maduració. Aquest és l’ideal vers al qual, amb la fe com a estímul, cal tendir.\nQuè representa l’allargament de la vida en la nostra societat?\nQue sigui més extens el període possible de no viure habitualment amb la família. D’aquí pot néixer un agreujament de la solitud i, per tant, del pessimisme que no permet portar amb serenor l’etapa final de la vida. Aquest allargament l’ha de tenir en compte també l’entorn familiar del malalt, perquè condiciona l’organització de la convivència.\nQuè aporta el cristianisme a aquest fenomen?\nLa fe cristiana no sols ajuda a acollir les xacres de la vellesa, sinó a valorar encara més el do de la vida i a preparar-se per al destí final amb una gran confiança en Déu, i donant l’exemple a tothom d’haver estat útil als altres al llarg dels anys viscuts. El destí final de la vida condiciona també la manera de viure la fe al llarg dels anys.\nEntrevista realitzada per Òscar Bardají i Martín per al Full Dominical del 28 de febrer


Jornada: el sector dels productes forestals no fustaners a Catalunya |\nJornada: el sector dels productes forestals no fustaners a Catalunya\nJornada tècnica: El Sector dels Productes Forestals no Fustaners a Catalunya\nData: 3 de maig 2011, 10:00-14:30\nLloc: Centre Tecnològic Forestal de Catalunya, Solsona (Lleida)\nLa jornada recull els resultats del projecte pilot “Con Sabor a Bosque”, projecte pilot desenvolupat per diverses àrees del CTFC en el marc del Programa de la Red Rural Nacional del Ministerio de Medio Ambiente y Medio Rural y Marino, 2009.\n‘Con Sabor a Bosque’ estudia set productes forestals no fustaners a nivell de sector i mercat i estableix un pla d’actuació estratègica, definint la seva importància actual i el seu futur potencial a Catalunya.\nLa castanya, a càrrec de Pere Josep Navarro, Àrea d’Aprofitaments i Biomassa Forestal del CTFC.\nEls fruits del bosc, a càrrec de Mónica Fanlo, Àrea de Productes Secundaris del Bosc del CTFC.\nEls pinyons, a càrrec de Míriam Pique, Àrea de Gestió Forestal Sostenible del CTFC.\nLes plantes aromàtiques i medicinals, a càrrec d’Eva Moré, Àrea de Productes Secundaris del Bosc del CTFC.\nLa mel, a càrrec de Pau Vericat, Àrea de Gestió Forestal Sostenible del CTFC.\nEls bolets, a càrrec de Juan Martínez de Aragón, Àrea de Defensa del Bosc del CTFC.\nLa tòfona, a càrrec de Dani Oliach, Àrea de Defensa del Bosc del CTFC.\nA la jornada participaran, presentant les seves experiències, varies empreses del sector:\nCastanya: Castanya de Viladrau SCP\nPlantes aromàtiques i medicinals: TaüllOrgànics\nMel: Mel Can Mallofré\nL’assistència és gratuïta, prèvia inscripció, trucant al 977 87 17 16 o a través del correu electrònic: ctfc.esplugadefrancoli@ctfc.es\nThis entry was posted on dimecres, 20 de/d' Abril de 2011 at 8:29 am and is filed under ALIMENTACIO, COMERCIALITZACIÓ, EMPRESA, ESDEVENIMENTS, FORMACIO, PRODUCTORS, RECERCA, RECOL·LECCIÓ, TRANSFORMACIÓ.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\nVÍDEO: Bernau Herbes rep un reconeixement a la seva trajectòria\nEMPRESA: l'empresa francesa DAREGAL d'herbes congelades s'estableix a Espanya\nRECURS: pòster de plantes aromàtiques i medicinals dels Països Catalans\nPROJECTE: cultiu intensiu del safrà a la Conca de Barberà-Priorat