300 g. d'ametlles\n300 g. de pastanagues pelades\nmantega i farina per el motlle\nRatllar les ametlles fins a deixar-les ben fines.\nRatllar les pastanagues.\nEs tamisa la farina i la barregem amb el llevat, a continuació, afegim l'ametlla i la pastanaga.\nEs baten els ous amb el sucre, s'hi afegeix la pell de la llimona ratllada i el polsim de sal.\nHo triturem tot amb la batedora.\nUntem un motlle amb mantega i l'enfarinem, fent saltar el sobrant de farina, només que quedi "nevat".\nPosem la barreja en el motlle i l'enfornem uns 40 o 45 minuts.\nEl "punxem" per veure si ja es cuit i després de desmot-llar-lo, l'empolvorem amb el sucre glass.\nAquesta es la manera com jo el faig, però mirant a Internet, he vist que hi ha qui hi posa una cobertura de xocolata, altres coco, altres nous etc.\nA gust de cadascú. Es faci com es faci, surt molt bo. Prove-ho i bon profit!.\nAgnès, aquesta recepta, va dedicada a tu especialment. Per quan tornis a trobar una pastanaga especial que mereixi una "mort dolça".\nPublicat per Arda a 13:21 2 comentaris:\nEn qüestió de menys de 24 hores. Escassament en 16 o 17. Tant se val. El cas es que, el "jetlag" del que habitualment es parla, es correspon als símptomes que produeix en el nostre organisme, quan fem un viatge llarg, en el que es creuen diferents franges horàries.\nDe fet, el seu nom científic, es - "síndrome del canvi de franges horàries".\nEl nostre organisme, està programat per viure el dia i la nit.\nL'acció de la llum del sol, sobretot la melanina, travessa els neurotransmissors. Molts processos corporals, es regeixen segons aquest "rellotge fisiològic" de 24 hores.\nAquest cicle d'activitat cada 24 hores, s'anomena "ritma circadià".\nSi viatgem a una altre franja horària, es distorsiona el ritma circadià lo que pot provocar transtorns físics aguditzats per el propi cansament que produeix un viatge d'aquestes característiques.\nCom es deu dir el trastorn que produeixen els canvis sobtats de temperatura?.\nNo es val dir ni febre, ni grip, ni constipat, ni calfreds ni....res de tot això tant vulgar.\nEl que jo vull, es un nom científic o en el seu defecte, un nom al menys tan sonor i "pijo" com el de Jetlag!.\nUn nom que estigui en consonància amb haver volat de Bankok a Helsinki i de Helsinki a Barcelona, passant dels 36º als -30º i als 8º.\nQue no hi ha cos que ho aguanti senyores i senyors!!.\nDe tota manera:- Benvingut a casa fill!.\nPublicat per Arda a 12:56 4 comentaris:\nMe'n vaig a dormir!!.\nEstic molt cansada. Molt.\nPotser no us ho creureu, però he fet vuit trasllats de casa i he ajudat als meus fills en un parell dels seus i ara a la Mon i....\nM'esgoten però m'agrada ser al mig del "merder".\nOmplir caixes i mes caixes.\nPrecintar-les amb la cinta que porta el "logo" de l'empresa de mudances.\nEscriure el contingut de cadascuna i on s'han de deixar.\nEmbolicar les coses fràgils una per una.\nFer capses i mes capses amb la vaixella, la coberteria, la cristalleria, llibres i mes llibres, embalatjar quadres, productes de neteja, cassoles, olles, paelles, roba de taula, roba de llit, roba de bany, roba de "vestir", roba de .....\nBuidar i descongelar la nevera. Rentadora, assecadora, ordinador, planxa, aspiradora.....\nLes torratxes!. No ens descuidem les torratxes amb les seves flors i una petita olivera que va plantar el meu nebot Àngel i que està creixent de meravella.\nI que me'n dieu dels "pongos"?.\nAquestes desenes d'objectes absolutament inútils que hi ha a totes les cases.\nJa pots "fer neteja" ja, que s'entesten en venir amb vosaltres a la nova llar!.\nL'un, perquè ens el va portar la sogra d'un viatge a Galicia.\nL'altre, perquè es un record d'un altre viatge una mica mes llunyà, que varem fer amb la parella.\nUn tercer, que la veïna ens va obsequiar perquè l'hi varem regar les flors durant les seves vacances.\nI el dels cunyats, i el de ves a saber qui, i el de no hi ha manera d'e recordar-me qui em va regalar una cosa tan horrorosa, i aquest altre i.....\nAra potser us cansaré a vosaltres i tot.\nEl que he dit abans. Me'n vaig al llit. Em fan malt les cames, els braços, la ronyonada, la cintura, els peus.....i estic contenta. Per la Mon i la seva nova llar.\nEncara queda molt per fer. Demà hi tornem.\nPublicat per Arda a 13:44 4 comentaris:\nLa Mon canvia de casa!!.\nLa Mon es la meva germana bessona.\nJo soc la germana bessona de la Mon.\nHo deixo així, perquè cadascú esculli, qui es la bessona de qui. O sia:\nDecidiu qui es l'original i qui es la còpia.\nNo us vull pressionar, però.....oi que seguiu el meu blog?. Doncs au, a mullar-vos!.\nDe fet, no te cap importància saber qui va ser la primera, ni quina es la gran, ni quina es la dominant, ni que si naps, que si cols.....\nEl que ara importa (en aquest moment,vull dir), es que son les dues tocades de la matinada, que no tinc ni mica de son i que a les set, em passa a buscar la Mon perquè demà (avui), es canvia de casa.\nI jo vaig a ajudar-la.\nPerquè hi ha molta feina a fer i desfer.\nPerquè de passada, la "fem petar" com dues mallerengues.\nPerquè ens divertim molt i riem molt quan estem juntes.\nPerquè tenim una complicitat molt especial.\nPerquè som tant diferents i tant iguales a l'hora.\nPerquè es una dona vital.\nPerquè l'estimo molt.\nintentaré dormir les escasses quatre hores que em queden. Demà (avui), ens espera un "curro" important.\nSta. Mª. de Corcó, QUE VE LA MON !!!!!!\nPublicat per Arda a 17:13 2 comentaris:\nHe conegut una altre cara de Cambrils.\nDiferent de la de l'estiu quan els seus carrers "bullen" de vida.\nEstem en plena tardor, acostant-nos a l'hivern i Cambrils no ho sap. Al menys a mi no em sembla que el fred es vulgui instal·lar en aquest racó de la Costa Daurada que estic aprenent a estimar tant.\nDurant els primers anys de casats, a el meu marit i a mi, ens agradava anar a celebrar el seu Sant (Sant Josep), a Cambrils. Com que llavors era festiu, passàvem el dia fent un munt de kilòmetres (vivíem a Manresa i després a Granollers), tan sols, per anar a gaudir del sol, de l'olor de mar, d'una primavera avançada en uns paratges de clima mes suau i (com no), d'una cuina excel·lent!.\nI ara, el destí ha volgut que el meu cor estigui repartit entre Taradell i Cambrils. Cambrils i Taradell.\nM'agrada aquest "mar i muntanya" meu particular.\nM'estimo el verd i el blau.\nL'olor del bosc i l'olor del salnitre.\nI durant l'any, aniré (aixi ho espero), intercalant el "naltros" amb el "nosaltres", el vent fort amb algun dia de boira, les matinades gebrades amb les nits temperades....\nFins aviat Cambrils....fins aviat!.\nPublicat per Arda a 12:40 2 comentaris:\nUna caseta per les gosses\nDensa que tenim dues gosses a casa i una encara es un cadell, hi ha uns problemes de logística que ha calgut solucionar.\nHem comprat una segona menjadora. Cadascuna de les gosses, te la seva amb el seu nom. L'aigua no. L'aigua es compartida. No crec que hi tinguin cap objecció en beure del mateix recipient, en tot cas, no es queixen pas.\nHi ha dos sacs de pinso diferents. La Juca ja es adulta i la Xal encara es un cadell, per tant, a cada una, l'hi correspon un menjar adequat a l'edat que te.\nI ara ve el problema logístic que mes maldecaps ens porta: La caseta!.\nEls hi hem posat una caseta al jardí per mor de que s'hi puguin aixoplugar quan plogui, quan faci massa fred o massa calor...\nNo els agrada!.\nNo s'hi fiquen, no hi entren, no se la miren!. I ha costat una "pasta" renoi!.\nEl de la botiga (que entén amb gossos i amb casetes de gossos), ens diu que paciència, que tots fan igual al principi, que ho veuen com una cosa estranya i es malfien però que tots hi acaben entrant i quedant unes bones estones.\nTant de bo no s'equivoqui.\nEl meu temor, es que (llestes com son), no hagin entrat a Internet i hagin vist un altre model de casa que els hagi semblat mes adient.\nEls hem comprat "una caseta" i elles potser somiaven en un "xalet per a gossos" amb tots els "ets" i "uts".....\nEns les estimem molt, però tot te un límit senyores i senyors!.\nPublicat per Arda a 9:44 5 comentaris:\nAcabo de decidir en que m'agradaria reencarnar-me.\nI ho he decidit sense que,(en cap moment), tingués ni el mes mínim dubte sobre la mena de persona que vull ser en la propera vida.\nLes opcions que fins el dia d'avui tenien més números en el meu "ranking" particular, eren:\nUna "Primma Donna" hereva de la veu de Maria Callas.\nUna actriu de teatre com la Sara Bernard.\nUna ballarina com la Pavlova.\nUna pintora com la Frida Kahlo\nUna escriptora com l'Agatha Christie.\nUna científica com la Marie Curie.\nPer posar alguns exemples i donar-li al Destí, una serie de "pistes" sobre com voldria ser la propera vegada que em toqui tornar a venir a aquest coi de mon, i suposant que m'hagi merescut "repetir" com a persona, i el que em tinguin preparat, no sigui reencarnar-me en un rat penat, en una serp d'aigua o en una rata de claveguera (axó, seria el pitjor del pitjor. No suporto les clavegueres!!).\nAra però, l'hi ho facilitaré enormement al encarregat/ada , de repartir sobre el mapamundi, les ànimes, amb els seus corresponents cossos, que "gaudiran" d'una nova vida.\nVull ser la segona Mary Poppins!!.\nSi us plau, si us plau, si us plau......\nConcediu-me aquest favor que us demano de cor!. No es un caprici, no, no. Es una necessitat!.\nVull ser com "ELLA".\nNecessito els seus poders!.\nTinc TRES NETES !!!!!!.\nHo entén ara senyor amo del Destí?. Vull fer felices aquestes tres princeses i he de ser una "Supercalifragilistiespialidosa-iaia"!!.\nTampoc es demanar tant! (dic jo).....\nPublicat per Arda a 7:06 6 comentaris:\nL'Aina i l'equip del Barça\nDiuen que hi ha passa de gastroenteritis. Segurament es veritat, perquè aquesta setmana a la meva família n'hi ha hagut bastants d'episodis de vòmits i "cagarrines"...\nLa petita Aina amb nomes 9 mesos, ha pagat el "peatge" de la llar d'infants i ha portat a casa els maleits microbis amb els conseqüents "efectes" tant desagradables.\nAra ja està molt millor, però feia molta llàstima, tant petita veure-la sense forces i sense humor, ella que es tant riallera.\nEl primer dia, ens va agafar a tots per sorpresa i com que jo la vaig anar a buscar a la llar d'infants, no tenia a casa cap recanvi per posar-l'hi (cosa que no tornarà a passar; paraula de iaia escarmentada).\nVomita una primera vegada i ella i jo, quedem plenes de...\nLa despullo, em despullo i totes dues cap a la banyera.\nPoso la roba a rentar i em refio de tenir-la neta i eixuta en poca estona gràcies a la secadora. Mentrestant, la tinc embolicada en una manta i penso que sort que encara no fa gaire fred.\nPeró torna a vomitar......\nI una altre vegada.....\nFins a sis cops en poc mes de dues hores.\nFa tanta llàstima pobra petita!.\nI ja estic acabant els recursos de la roba. Estem soles, els seus pares treballen i l'avi Josep es a recuperació de la seva intervenció de genoll.\nI llavors me'n recordo. Tinc un equip del Barça !!.\nEs per una criatura de dos anys, però una emergència, es una emergència.\nAl menys, els mitjons, son llargs i l'hi taparan fins i tot les cuixes.\nI si, fa molt riure perquè l'hi va molt gran. La camiseta l'hi queda enorme i sembla un vestit i les mitges l'hi arriben fins el cul. Es igual, fan la feina que han de fer, que es "vestir" el millor possible la petita.\nI me'n alegro de, (tot i tenir tres netes), haver comprat l'equipament del Barça.\n"blau grana al vent, un crit valent......."\nPublicat per Arda a 7:05 1 comentari:\nBarak Obama, premi Nobel de la Pau.\nS'en parlarà abastament. Es clar que si. Es el President dels EEUU, te carisma i la premsa, s'en farà l'oportú ressò.\nNo em toca a mi, escriure i descriure les virtuts de Mr. Obama. Ja ho faran (i molt millor), els professionals del periodisme.\nEl meu "granet de sorra" als rius de tinta de lloances, als editorials dels diaris, els informatius de televisió, fins i tor, als programes del cor, es una fotografia.\nAquesta que veieu.\nLa d'una mare amb el seu fill de pocs anys.\nI perquè?.....Doncs, perquè aquí (i abans segurament), varen començar les lliçons que l'han fet ser com es.\nDe petit. De ben petit.\nNo es pot esperar res de l'arbre que no es rega amb amor, que no es poda, que no s'he l'hi treuen les males herbes.\nI si, del que s'en te cura dia a dia, veient com creix, com s'adreça, com dona fruits.\nAmb amor i disciplina.\nAxí es fan els grans homes i les grans dones.\nAquest es el tipus de persona que necessitem per dirigent.\nNo ens calen prepotents bocamolls i immorals de cabells tintats i verb groller.\nNo ens fan cap falta.\nL'enhorabona, mister Obama.\nPublicat per Arda a 6:54 2 comentaris:\nUn cafè amb llet.....si us plau!.\nEstic fent cua a la cafeteria d'una Clínica de Barcelona on està ingressat el meu marit, recent operat del genoll.\nLa cafeteria en qüestió, es del tipus "self service", o sigui que el cambrer nomes ha de servir els cafès amb llet i cobrar el que cadascú porta a la seva safata: entrepà de pernil, de formatge o de truita, ensaïmada, croissant, "donut", torradetes amb mantega i melmelada (de préssec, de maduixa, de pruna etc).\nPeró se l'hi gira una feina "acollonant" amb els cafès amb llet.\nSi mai teniu ocasió, fixeu.vos en la quantitat de variants que te aquesta barreja tant popular i quotidiana en els nostres esmorzars.\nJo he arribat a la conclusió, que hi ha tantes maneres de fer el cafè amb llet, com persones que en beuen.\n.- Un cafè amb llet curt de cafè, si us plau.....\n.- Un cafè amb llet descremada....\n.- Un cafè amb llet molt calenta i got de vidre.....\n.- Un cafè amb llet, amb llet de soja, natural i sacarina....(aquest es el meu).\n.- Un cafè amb llet freda i sacarina....\n.- Un cafè amb llet descremada i.... no, no, no el vull amb sacarina, el vull amb sucre...\n.- Un cafè amb llet, llarg de cafè.....\n.- Un cafè amb llet freda.... si, si, directament de la nevera, si us plau....(la llet calenta fa venir "cagarrines")...\n.- Un cafè amb llet!.\nI...res mes?, diu el cambrer com si no s'ho acabés de creure: Algú que demana simplement: "Un cafè amb llet"!!.\nPerò ha estat un miratge!.\nEl client recula i demana: Dos sucres !.\nAi senyor!. Tan senzill que fora que tothom sortís de casa havent-se pres el cafè amb llet a la mida del seu gust.\nRecordaré per molt de temps, la cara malhumorada del cambrer mirant cadascú dels clients que fèiem cua davant la màquina endimoniada dels cafès, amb una expressió de desafiament i un deix un xic impertinent.....\n.- i vostè, com el vol el seu cafè amb llet?. Curt, llarg, calent, natural, fred, amb sucre integral, sucre blanc, sacarina, llet de soja, descremada, sencera, calenta, que cremi, freda de nevera, amb glaçons, amb tassa, got de vidre, per emportar, ??????????\nPublicat per Arda a 13:15 3 comentaris:\nSempre m'ha interessat el tema de la vida extraterrestre.\nSoc una ferma convençuda de que hi ha altres mons lluny del nostre, que estan habitats.\nCom va dir una vegada un reconegut científic, no recordo si va ser Karl Sagan o Steven Hopkins;\n-Si som els únics habitants de l'Univers; quin malbaratament d'espai!!.\nI crec, com moltes altres persones, que no estem sols. Segur que no.\nI ara en tinc una prova tangible. HE ESTAT ABDUÏDA!.\nNo es broma, no. Un ésser petit, que parla un llenguatge que s'assembla al meu però que no es ben be igual, m'ha abduït completament. Fa de mi el que vol. M'ha deixat sens voluntat pròpia.\nSe que m'observa, analitza el meu comportament, imita els meus gestos, atrau la meva atenció constantment....\nEstic a les seves mans!.\nSort del meu estimat fill, que m'he n'ha fet adonar. L'hi dec agraïment etern.\n-Mare: estàs abduïda per aquesta petita extraterrestre!.\nI si. Es del tot cert.\nAquest petit ésser que em te absolutament a la seva mercer, tan sols te dos anys i es diu Xènia!.\nPublicat per Arda a 12:41 5 comentaris:\nEl meu fill, l'hi envia a el seu pare, una fotografia seva.\n-"A veure si saps on soc?"\nRenoi. Es complicat. Me la ensenya, la comentem i arribem a la conclusió que sí, que es una imatge que no ens es del tot desconeguda.\n-Jo crec que això ja ho hem vist abans- diu el pare del meu fill.\n- A mi també em resulta familiar, ves per on, però no l'ubico noi!.- dic jo (la mare del fill en qüestió)\nPensem, rumiem, reflexionem, fem memòria......\nEns connectem a Internet per consultar l'oracle de Google, i......\nHem trobat la mateixa foto (be, quasi la mateixa), amb un noi molt eixerit també.\nNo es ta guapo com el nostre fill, però fa un posat simpàtic i a mes a mes (capteu?),\ndona la casualitat, que s'ha fet l'instantània, al mateix lloc i amb les mateixes copes que el nostre nen.\nQuines coses oi?.\nViure per veure!.\nPublicat per Arda a 8:46 3 comentaris:\nPer fi tenim la Xal a casa.\nLa varem anar a buscar fa nomes tres dies. De moment estem en la fase d'adaptació però som optimistes.\nLa primera nit, va plorar força fins que a les cinc de la matinada, en Josep es va llevar i s'en va anar a la sala amb ella. Llavors va callar.\nAquesta nit passada, ja ha dormit fins les vuit del matí i tan sols va estar plorant una estona abans d'adormir se.\nAquest matí han jugat ella i la Juca una bona estona, perseguint-se la una a l'altre i movent les cues alegrament.\nM'han comentat quer el període d'adaptació, sol ser d'una setmana i crec que "progressem adequadament".\nAra, mentre escric, la tinc a la falda. Son dos kilograms de bestiola que fan de bon suportar. Es molt bonica i eixerida. Seran amigues amb la Juca, sens dubte.\nEs qüestió de temps. No gaire, em penso....ja ho veurem.\nPublicat per Arda a 5:09 1 comentari:\nUn "Cinc estrelles"...no gràcies.\nEls hotels no m'acaben de convèncer. Ves per on. Conec molta gent que "es pirra" per fer vacances a un hotel de luxe, que es el que més s'apropa a la idea que tenen del paradís terrenal.\nHo sento per la gent del gremi. Un meu oncle, va ser una persona molt reconeguda i de molta vàlua en el mon dels hotels de renom del nostre país. Em sap greu però jo soc una mica "anti-hotel".\nSegurament per axó, he optat per la "caseta dels cargols" altrament dita autocaravana, per els meus viatges i les meves vacances.\nEs que els trobo tan impersonals els hotels!.\nFan olor d'altra gent. Encara que estiguin impecable-ment nets, fan aquesta mena d'olor a cosos aliens. Al menys jo la percebo.\nI com que acabo d'arribar de fer una sortida amb la "caseta dels cargols" i ens ho hem passat d'allò mes be, torno a recordar la meva estada durant unes vacances a un "cinc estrelles" de renom.\nVa ser un obsequi del meu marit. A ell l'hi feia il.lusió anar a aquest hotel i va aprofitar la setmana del meu sant per donar-me la sorpresa:\n- Anem a passar vuit dies a l'hotel "X". Estàs contenta?.\n-Si, es clar que si, però no serà excessiu?. Es molt car i per aquest preu podríem fer un viatge ben maco!.\nNo. Ja estava decidit, encarregat i la paga i senyal donada.....doncs apa!, cap a l'hotel s'ha dit.\nNomés arribar, ja ens ensenyen un heliport que tenen al costat i que els pertany. Jo miro el meu marit amb cara de: "Ja ho sabia que ens deixàvem alguna cosa...l'helicòpter!!.\nAnam a recepció i fem els tràmits pertinents.\nEm sento a dir "senyora" unes dotzenes de vegades i amb uns cinc o sis accents diferents. Fa una calor de mil dimonis, i els empleats van rigorosament uniformats, encorbatats, , elles amb mitges i vestit jaqueta.....\nEi!. Que som a l'estiu i a fora cau foc!.\nAnem a l'habitació. Graaaaannnnnnn......eco, eco!!!.\nPerquè volem tants metres?. Ah, ja ho se. Cobren a "tant el m2". Per axó es tan card aquest hotel.\nLa nevera no funciona. Primer fracàs. Escalfa en comptes de refredar.\nVaig a recepció i ho dic a un noi que sembla un maniquí. Te un posat impertorbable i un aspecte com d'acabat de planxar, (em sembla que no sap somriure).\n-.La nevera no funciona.-dic.\nI mirant-me amb condescendència em respon:-.Se refiere usted al "minibar"?.\nQuina vergonya!!. Ho memoritzo...."minibar", "minibar", "minibar".....\nEstic a punt de demanar-li perdó i tot.\nAnem a la piscina.\nEns hi acompanyen amb un cotxe elèctric (un bugui)com els dels camps de golf. Jo dic que hi podem anar a peu i....m'han mirat com si fos d'un altre planeta!.\nApa!. A la piscina en cotxe.\nUnes tombones fantàstiques amb unes tovalloles impecable-ment posades, esperen els nostres cosos molls. Ara si!. Començo a pensar que m'agradarà l'experiència!.\nNo es pot cantar victòria tan aviat.\nCADA VEGADA, si, si, he dit CADA VEGADA que vaig a l'aigua....em posa'n una tovallola eixuta, neta, impecable-ment estirada sobra la meva tombona!. I jo soc de les que entro i surto cinquanta vegades de la piscina. No prenc mai el sol.\nDemano al noi que, per favor, deixi la meva tovallola tranquil·la. Que la vull molla. Que el que està fent, es ecològicament insostenible i bla, bla, bla.\nNo hi ha manera. No em fa cas i finalment i davant la seva incomoditat (que no la meva), opto per emportar-me la tovallola molla amb mi i estirar-mi quan surto de l'aigua.\nPer una estada de vuit dies, jo he portat dos banyadors (els que tinc, vaja) i constato que al menys, n'hauria d'haver portat cinc o sis.....com a mínim!.\nI arriba l'hora de sopar del primer dia.\nEns vestim. Vull dir que "ens empolainem" amb les nostres millors gales. Nets, perfumats, mudats, clenxinats, tal i com manen les bones costums.\nEl primer plat es un "self-service".\nS'ens acosta el "maitre" a demanar que voldrem de segon i jo demano lluç.\n.-Lo siento señora, se ha terminado la merluza.\n(Compungit).-Tampoco queda lenguado.\nI ell amb cara de circumstàncies:.-Tampoco nos queda señora, lo siento!.\nI jo al veurel tant tris pobret, l'hi dic:\n.-Traigame lo que tengan, me da igual, no hay problema.\nRespira alleugerit i marxa.\nTorna amb un plat amb peix (no se exactament que es) i em diu:\n.-Señora quiero felicitarla.\n.-No es mi santo ni mi cumpleaños.- l'hi dic.\n.-No, no, ya lo se. Quiero felicitarla por su comprensión y su paciencia...\nI davant la meva estranyesa, conclou:\n.-En este hotel, señora, el cliente exige, JAMÁS DA FACILIDADES.\nCaram!!. Una altre cosa atenir en compte la propera vegada.\nM'ho apunto. A saber: per ser client d'un hotel de cinc estrelles, cal ser:\nUNA MICA "GILIP..." AMB EL PERSONAL.\nVenen manuals?. Ho miraré......o no.\nVull anar per lliureeeee!!!!!\nVull sopar am la claror de la lluna. Vull poder riure fort sense por de molestar ningú. Vull "xuclar" els caps de les gambes. Vull fer una partida de Rumi. Vull gaudir de l'aire lliure!!!!.\nHotels de cinc estrelles?.\nPublicat per Arda a 6:15 6 comentaris:\nNo es podia saber ben ve que passava. Si era un problema de mal veïnatge, una qüestió amorosa, de gelosia, de la propietat d'un cubell d'escombraries, de si jo soc mes valent que tu.....de que si naps, que si cols......\nEl cas es que aquests dos felins, estaven encarats de mala manera.\nAmb una mena d'udols amenaçadors i continuats, mirant.se cara a cara i sense que cap dels dos, reculès ni un centímetre.\nNo varen cedir ni un pam de terreny a l'enemic, cap dels dos enfurismats gats.\nI nosaltres ens varem quedar una estona per mirar d'esbrinar que es deien.\nDe que anava la baralla?.\nHi hauria sang?.\nEs pactaria una treva fins que sortís la lluna?.\nEra una discussió puntual o eren enemics irreconciliables?.\nQue es deien?.\nQui cediria abans?.\nRes. No hi va haver manera de saber com va acabar aquest peculiar "duel al sol".\nAixò passava el passat dimecres cap a les dues del migdia en un carrer de l'Espluga de Francolí.\nAlgú va presenciar el final?......S'agrairà informació.\nPublicat per Arda a 13:21 Cap comentari:\n(Josep Maria de Sagarra - Lluís Llach)\nHem visitat el Priorat. Preciosa terra!. En un altre post, potser explicaré sensacions, vivències, colors i olors d'aquest viatge.\nAra deixo que siguin Josep Maria de Segarra i Lluís Llach els que ens transportin a les "vinyes verdes vora el mar"......\nSi no coneixeu aquest poema de Segarra musicat per Llach, no us el perdeu.\nEs d'una bellesa impressionant.\nPublicat per Arda a 6:00 1 comentari:\nAquest post va per la meva neta gran.\nEstà a punt de fer els dos anys i es un riure constant la convivència amb ella.\nTe una retentiva formidable. es espavilada, desperta i riallera.\nI els animals la tenen fascinada. Gossos, gats, ocells, insectes, peixos, tortugues, cavalls.....\nTota mena de fauna.\nProp de casa seva hi han unes quadres de cavalls i se senten els renills del matí al vespre. Quan els sent, ja crida: "callall" i imita els renills a la seva manera i mira cap al camí on solen passar, entusiasmada i expectant.\nI aquests dies els hem pogut veure diverses vegades, amb els seus genets a sobre les selles i seguint l'un darrera l'altre amb un trot elegant.\nUn dia a la tarda, varem sortir a passejar vora el mar.\nDe sobte, apareix un poni de color canyella, amb una menuda sobre el llom, molt a prop d'on érem nosaltres.\nA la nostre neta, els ulls l'hi fan estrelletes.\nUn "callall petit", crida entusiasmada i s'arrenca a córrer cap a ell.\nEl senyor que porta el petit poni de les regnes, convida la petita a acariciar la crinera del cavallet.\nI ella, amb la seva maneta petita, acaricia el coll del cavall amb emoció i delicadesa. Ens mira de cua d'ull al seu avi i a mi i riu feliç.\nEl senyor es dirigeix a mi i em diu que si la nena vol pujar una estona.\n-Xènia, vols pujar?- L'hi pregunto.\nTant d'entusiasme es sospitós.\nLa pujo al llom del poni i ella continua rient......\nEl cavallet que fins aquell moment estava tant quiet que semblava de joguina, es posa a caminar!.\n"Llalla"!....crida la meva neta.\n_A coll, a coll!!.\nL'agafo, l'amanyago, l'hi explico que el cavallet la volia portar a passeig....i ella m'agafa fort el coll i somriu.\n-Vols tornar a pujar?- pregunto.\nI es que penso que nosaltres veiem un cavall nan, ella però, segur que ha vist un cavall gran amb una alçada enorme!.\nNi mes, ni menys!.\nPublicat per Arda a 6:03 1 comentari:\nA casa meva, de sempre, havia sentit nomenar nyoca a les famoses "postres de músic", o sia, fruits secs variats.\nAra, m'assabento que segons el Diccionari de la llengua Catalana, la definició de nyoca, es la següent:\nAmetlles, avellanes,pinyons, panses, etc., que es donen per el bateig d'una criatura.\nCom que "cada terra fa sa guerra", això d'anomenar "nyoca" o "postres de músic" a la varietat de fruits secs que se solen menjar per postres amb o sense gotet de vi dolç, deu ser propi d'un lloc concret. En el meu cas, ho he sentit anomenar així a la comarca d'Osona.\nI al Baix Camp?\nAquesta propera setmana miraré d'esbrinar-ho. Dedueixo però que no perquè la meva estimada Luthien, (alter ego de l'Andrea), em fa un comentari al respecte preguntant.me: que es nyoca?.\nEspero haver-ho aclarit.\nPer tots els que els agrada menjar les ametlles del Priorat, els pinyons del Montseny i les excel·lents avellanes de Reus.\nQue vagi de gust!.\nPublicat per Arda a 10:51 4 comentaris:\n"febre" de la nit de dissabte.\nVaig dir que ho explicaria i el que es promet es deute.\nNit de dissabte:\nEls nostres marits es queden en un pati d'una casa particular, amb una ingent quantitat de cargols "a la llauna", cerveses, embotits varis, pa, vi i nyoca.\nNosaltres les dones, fem cap al Viena, ja se sap: menjar ràpid al cap i a la fi, però millor que qualsevol McDonald's, això sens dubte.\nDesprés dels entrepans a demanda, anem al centre de la ciutat, al passeig a fer un gelat....els homes al pati.\nA continuació, a la Plaça Major on hi ha un concert dels Gossos. Aquests manresans son la canya!.....i els homes al pati.\nDesprés, ens acostem a la zona del "Sucre", on hi ha l'arribada del Ralli Osona.\nVeiem arribar els cotxes, els pilots, parlem amb dos dels mecànics que son germans de dues de les companyes d'aquesta nit.\nHa quedat primer en Xevi Pons i l'Albert Orriols ha fet el tercer lloc, (dos osonencs que conec personalment). Be per els pilots de casa!......els homes continuen al pati amb els cargols.\nJa son prop de les (?) de la nit i decidim que ens entornem cap a casa.\nPassem per davant del pati per si els nostres "cargolaires" encara hi son.\nI si, hi son i ens esperen.\nEntrem i fem una estona mes de tertúlia.\nS'ho han passat be, sens dubte, però.....no han sortit del pati.\nHan planejat un sopar a casa d'en Miquel per fer un xai a la brasa, aquesta vegada amb les dones. "Ens agradarà que vingueu", ens diuen.\nEs que ens han trobat a faltar entre cargol i cargol?. Es que han vist que quan ells es queden "al pati", nosaltres busquem espais oberts?. Es que fa una mandra terrible haver de recollir closques, ampolles, plats i gots bruts, tasses de cafè amb un cul de sucre enganxat, ampolles de vi i de licor enganxoses i demés restes de la cargolada al pati?.\nEls hem dit que si, que vindrem a la festa del xai.\nEns han mirat i tots a una han dit.......beeeeeeeee,beeeeeee,beeeeeee!!.\nPublicat per Arda a 5:56 2 comentaris:\nNo vull ser amiga de la reina.\nNo vull ser amiga de la reina. De quina?. De cap!.\nEs que avui tindré la ocasió de fer noves amiga's.\nEls marits respectius, molt amants dels "cargols a la llauna" tots ells, han organitzat una "cargolada" d'homes sols.\nJa ho tenen això els homes.\nQuan es tracta de vetllades gormandes, prescindeixen de les abnegades companyes, esposes, mares dels seus fills, per deixar.se endur per el plaer solitari de xuclar amb delit una (dotzenes segurament) closca de cargol a la llauna.\nI nosaltres (sacrificades com som), ens en anem al "Viena" recentment inaugurat a Vic.\nDesplegarem la Maggie Simpson que portem dins.\nReivindicarem el nostre paper imprescindible de mares, esposes i dones alliberades.\nEns direm les unes a les altres que que farien sense nosaltres "pobres".\nCadascuna dirà que el seu home, en el fons, es un tros de pa beneit.\nParlarem dels fills, dels nets, de nosaltres.\nSempre em sorprèn la capacitat que tenim les dones per riure tant inclús sense coneixens.\nNomés conec la Pilar i es un encant de persona.\nLes demès son amigues seves i per tant, estic segura que també m'agradaràn.\nSon dones sencilles.\nDe les que mai convidaria a prendre el té la reina d'Anglaterra.\nSon sens dubte "Maggies" en potència.\nI per això em fa il·lusió aquesta sortida de dissabte amb elles.\nPublicat per Arda a 6:11 1 comentari:\nLa meva petita neta de dos anys, està incorporant cada dia, paraules noves en el seu vocabulari, cosa per altre banda no gens extraordinària ja que es el que toca en una criatura que va descobrint el mon que l'envolta.\nEl mes interessant però, es que les paraules no son mes que els vehicles per definir conceptes, sensacions i vivències.\nI experimenta les primeres pors.\nLes que l'hi pertoquen a la seva edat:\nPor a la foscor, a les onades, als sorolls, als insectes, a.......totes aquelles coses que poden fer por a una nena de tan sols dos anys.\nI es molt tendra poder-la abraçar i protegir de les seves pors infantils.\nAra es tendra.....\nCom serà quan ella creixi i no la pugui consolar de les seves pors de persona adulta?.\nQui la protegirà de la por a la violència gratuïta?\nQui de la por a les injustícies?\nCom superarà la por a les decepcions?, a les infidelitats?, a les traïcions?.\nA l'odi, a les guerres, a la fam, a les malalties......\nPerquè tindrà les armes per fer-ho.\nConfio en els seus pares, en els mestres que pugui tenir, en les persones de be que es pugui trobar.\nI confio a demés, que trobi bons amics, lleials i nobles.\nEs el millor bagatge per fer aquest camí costerut del viure sense por.\nPublicat per Arda a 6:23 1 comentari:\nDe tant en tant, la meva filla i jo, ens "escapem" per dinar juntes, parlar de les nostres coses i gaudir de la mútua companyia.\nEns agrada un restaurant xinés que coneixem molt. El menú?. Molt poc original, sens dubte, però com que ens agrada molt, solem repetir els mateixos plats: amanida xinesa, rollo primavera (quines salses!) i fideus tres delícies, arros tres delícies, porc agredolç o pollastre amb verdures.\nDivendres va ser un d'aquests "dies d'escapada mare-filla-neta" (la peque s'ha afegit al grup).\nAquest restaurant, sempre es ple. Es en un barri obrer de la ciutat amb molta immigració i això fa que sigui d'allò més colorista i es un altre dels seus atractius.\nAvui hi havia una taula llarga amb una colla de dones que celebraven alguna cosa.\nLa celebració era el de menys, perquè el que cridava l'atenció, era la diversitat de vestuaris, colors de pell, accents i actituds. S'ho passaven d'allò mes be, rient i gaudint de la seva festa particular.\nHi havien dones africanes, sud-americanes, asiàtiques, marroquines, catalanes....\nUn preciós ram de flors de tots colors!.\nA mi, particularment i també a la meva filla, ens fa felices aquesta comunió entre les dones vingudes de llocs tant diferents i que ara son convilatanes nostres.\nTotes som mares. Tenim les mateixes pors, les mateixes inquietuds i el mateix patiment per els nostres fills. Son mes, moltes mes, les coses que ens apropen que les que ens separen.\nSerem nosaltres, les dones, que farem un mon mes just i menys desigual.\nParaula de dona!!.\nPublicat per Arda a 0:58 Cap comentari:\nAvui he fet un tros del camí de ronda que va de La Fosca a Cap Roig.\nLa família s,han quedat a la platja i jo he preferit fer una excursió pel meu compte.\nCom que encara no hi ha massa gent, ha sigut molt bonic i relaxant. I una vegada més, m'he enamorat de la Costa Brava.\nLa dels penya-segats.\nLa de les ones batent contra les roques.\nLa dels vents tramuntanals.\nLa dels pins a tocar de l'aigua.\nCada racó m'ha donat un motiu per parar i admirar el paisatge. He trobat gent que feia el mateix camí que jo, no massa per sort (encara no som a l'època de les aglomeracions a la costa), i m'he adonat que anàvem tots com en una processó on imperava un silenci respectuós i un posat reverent.\nPerquè la Mare Natura, ha estat generosa amb aquest racó de la nostra terra i ha esdevingut un santuari per la pau de l'ànima i el goig dels sentits.\nQue bonica que es la Costa Brava!.\nLa que es pot gaudir des dels camins de ronda!.\nPublicat per Arda a 14:10 1 comentari:\nPassem uns dies vora el mar en la nostra caseta de quatre rodes.\nEl primer dia, estem sols. Pernoctem sols. Estem absolutament sols en un tros de costa privilegiat.\nA les set del matí (i abans inclús), comencen a passar per el passeig que segueix la línia de la costa, gent amb bicicleta, caminant a pas lleuger o corrent.\nDesprés s'hi afegiran els patinadors, els jubilats, els que van a la feina i els que passegen el gos.\nI nosaltres, ens mirem l'espectacle de la vida en moviment, des de la "caseta dels cargols", davant el primer cafè amb llet del mati.\nI el mar, imponentment blau.\nEls dies següents, la cosa s'anima.\nPrimer, arriba una parella d'autocaravanistes que ens saluden i els saludem....en francès. Ell es d'origen japonès i ella holandesa. Ens entenem "xampurrejant" la llengua gala, amb signes, en castellà i en català. Una mena d'aiguabarreig la mar de divertit.\nLa següent autocaravana, porta una família anglesa.\nTambé ens saludem....i ens intercanviem somriures cada vegada que ens creuem.\nDurant els dies següents, hem tingut com a veïns ocasionals, una parella cubana (ell de pell blanca i ella molt fosca), amb un petit mulato preciós.\nUna altre família d'algun país de l'est d'Europa (o això ens va semblar).\nI....el que dic; la ONU !.\nUna petita "volta al mon", sense moure'ns de Cambrils.\nPublicat per Arda a 15:31 Cap comentari:\nM'ha trucat un amic per felicitar.me per el naixement de la meva tercera neta.\nEspero que algú, estigui fent nens....o ho tenim malparat.\nDe tota manera, el que m'ha fet gràcia, ha sigut la "dita" popular que ha afegit a la seva felicitació i que jo, fins avui, desconeixia.\nA la casa que Deu l'hi vol be,\nporta la nena primer.\nI jo afegeixo, que com que sempre ens agrada "escombrar cap a casa" (oi que si?), doncs que ja m'està be la dita.\nMe la apunto i la subscric.\nPer alguna cosa soc avia de tres princeses.\nLa iaia Carme "dixit".\nPublicat per Arda a 6:18 5 comentaris:\nPublicat per Arda a 13:04 4 comentaris:\nRecopilo una serie de fotografies familiars en les que hi surten "els animalons" de la mama.\nEl que la meva mare sentia per tota classe de criatures vivents, era una autèntica passió.\nTan era que fossin bestioles reptadores, saltadores, amb pel, amb escates, amb ploma...era exactament igual!.\nLa mare els recollia a tots. Ja en vaig parlar en un post anterior, però, es que com que vaig trobant noves fotografies, penso fer un recopila tori que anomenaré així: "Els animalons de la mama".\nGossos, gats, tortugues, conillets d'índies, ànecs, conills de bosc, papallones, caderneres, un esparver, una rateta blanca, una oreneta, un porc espí, pardals, garses, cucs de seda, serps (si, si, també una serp que va retornar al bosc)....\ngranotes reineta, gripaus, i tota classe d'animals que es trobés o arribessin casualment al pati de casa.\nNo era massa estrany doncs vivíem a tocar del bosc en una colònia tèxtil, apartada del poble.\nAvui penjo una imatge de la "Queca", la nostre rateta blanca.\nEls meus germans i jo, varem passar molt bones estones amb ella.\nLes millors joguines que em tingut, sens dubte: Els animalons de la mama!.\nPublicat per Arda a 13:20 1 comentari:\nL'igualtat es lluny encara....\nAvui un altre exemple de l'estupidesa dels programes de televisió. Al menys de molts (que pocs s'en escapen)!.\nEs veu que visiten el nostre país, el matrimoni Sarkozy.\nEls amfitrions, naturalment, els reis i els prínceps d'Astúries.\nI els periodistes s'han entestat en comparar les mides de la Letizia i la Carla, de la Carla i la Letizia ,que per el cas, l'ordre no altera la banalitat del resultat.\nI jo pregunto (ingènuament, es clar): Que coi importen uns centímetres mes o menys d'altura?. O de pit?. O de cintura?. O de malucs?.\nImporta la persona!.\nPerquè les dones permetem que s'ens tracti com a "objectes de consum"?.\nSi no protestem, ningú no ho farà per nosaltres.\nDoncs jo protesto!.\nVolem ser valorades per el que som i no com som!.\nJa n'hi ha prou d'aquest color!.\nSi algú no hi està d'acord (cosa que es possible), l'hi vull demanar un favor:\nM'agradarìa si no es molta molèstia, saber les "mides" de Felip de Borbó i de monsieur Sarkozy.\nEs per allò de la comparativa....sabeu?.\nPublicat per Arda a 13:04 1 comentari:\nVull un cervell 90-60-90\nJo vull ser com la Lisa Simpson!.\nNo m'escolto (no els vull escoltar), els anuncis de cremes, cereals, iogurts, aparells de gimnàstica, clíniques d'estètica, xampús miraculosos etc.\nEm nego a netejar la piscina amb vestit de nit i talons d'agulla.\nNo vestiré pantalons amb la "cintura" a nivell dels malucs.\nJa he fet tard per ensenyar el llombrígol.\nNo em posaré un pírcing a la comissura del llavi inferior, la llengua, la cella, el nas o.....\nSi la mama fa una "barbacoa", no em penso passar cap dia "compensant".\nI em nego en rodó que el Corte Inglés s'entesti a dir-me cada any, com m'he de vestir a la primavera.\nElla es el meu referent. Ho he decidit i ho anuncio als quatre punts cardinals.\nPerquè la Lisa Simpson te un cervell 90-60-90 !.\nI segur, segur, arribarà a ser la Presidenta dels EEUU.\nHo dubteu?. Temps al temps....o es que algú hauria dit que el despatx oval estaria ocupat per un home de color?.\nEn aquest mon de bojos....tot es possible!.\nPublicat per Arda a 13:20 5 comentaris:\nwww.leirepajin.com como comentario\nwww.laslinces.blogspot.com como comentario\nlaslinces@gmail.com un email\ninfopsoe@psoe.es un email\nhttps://www.mujeresenred.net/spip.php?page=contact un email\nhttp://pzerolo.blogspot.com/2009/04/laicismo-es-libertad.html como comentario\npulidoruiz@gmail.com un email\nhttp://derechoavivir.org/contacto/ un email\nparticipa@prisacom.com un email\nredaccion@elpais.es un email\nhttp://blogs.rtve.es/asuntospropios/posts un email en "contacto"\nhttp://blogs.rtve.es/endiascomohoy/posts un email\nLlegiu atentament aquest post si us plau. Voldria haver-lo escrit jo però no ho hauria sabut fer tant be. I com que subscric cada una de les seves paraules, el penjo en el meu blog perquè val la pena que el conegueu. L'Ana es un DONA amb majúscules. Gràcies pel teu post tant valent Ana.\nPublicat per Arda a 13:35 Cap comentari:\nAquest es el primer quadre a l'oli que vaig pintar: Venècia.\nAquesta ciutat em va enamorar. Des del primer moment. Varem anar-hi per celebrar els 25 anys de casats.\nEra a primers de setembre del 2000. Tot son bons records. La ciutat estava neta, els canals també, feia una temperatura molt agradable i varem poder gaudir de l'espectacle de les góndoles antigues amb la "Regatta Stórica" que es celebra cada any el dia 8.\nUn viatge preciós.\nI es clar, tocava pintar el Gran Canal i l'església de Nostra Senyora de la Salutte.\nAixí a part de les fotografies, ens queda quelcom mes personal com a record del viatge de les nostres "bodes d'argent".\nPublicat per Arda a 6:13 3 comentaris:\nFeliç aniversari filla !.\nAvui es l'aniversari de la meva filla. Me la miro amb la seva petita als braços i no m'ho puc creure.\nSi tan sols fa dos dies (exactament 31 anys), ella era així de menuda. I ara es mare i la seva filleta la recorda molt.\nM'he fet un tip de fer fotos, millor dit, em faig un tip de fer fotos de les meves netes, dels meus fills....de tot i tots els que s'hem posen al davant. Aviso: Soc una "fotoadicte" i el que avisa no és traïdor. Qualsevol que sigui al·lèrgic a la càmera fotogràfica, si em veu apropar-me ja es pot amagar ràpidament.\nI es que per mi, es un dels millors records, la fotografia.\nI avui he repassat els àlbums familiars i m'ho he passat molt be veient i recordant.\nHo faig sovint.\nI es molt curiós, tot i sabent de memòria cada una de les imatges (les he mirat dotzenes de vegades), sempre descobreixo quelcom de nou.\nI em fan feliç!.\nPublicat per Arda a 6:31 2 comentaris:\nEm ve a la memòria una cançó que sentia fa uns anys endarrere. No la se tota, no se qui la cantava ni de qui era, però aquests dies i d'una manera recurrent, una petita estrofa em ve una vagada i una altre a la memòria. Perquè serà?.\nEl petit tros de cançó que recordo diu:\nPlou, plora el cel llàgrimes celestials.\nQue trist que està el cel aquests dies!. No deixa de ploure. Malgrat que els pobres mortals estem de mini vacances de Setmana Santa i tenim ganes de sol. Malgrat que ja sabem que la Primavera te aquestes coses, ens volíem estalviar tanta mullena.\nAvui he sentit cantar les Caramelles al meu poble. A pesar de la persistent pluja i el temps desavinent, cal no perdre una tradició tant nostre. I no, no la perdrem. Encara que el cel s'entesti a plorar i plorar.\nPublicat per Arda a 12:32 1 comentari:\nl'estupidessa d'en Berlusconi\nCap país es mereix un personatge com aquest com a principal mandatari.\nSe suposa que hauria de ser una persona altament qualificada, amb una formació sòlida, amb una humanitat i sentit del deure envers els seus compatriotes mes sòlid encara.\nPeró no es així. Dissortadament no es aquesta la realitat.\nEl senyor Berlusconi (senyor es un dir), els diu al les pobres persones que han patit una tragèdia que no oblidaran mai, que s'imaginin que estan de camping!.\nI jo em permeto esmenar-li la plana al primer mandatari italià.\nSap que vol dir estar en un camping senyor meu?. Jo que he sigut junt amb la meva família, usuària d'aquests espais de convivència, companyonia i camaraderia que vostè desconeix, l'in farè cinc céntims:\nEstar de camping vol dir:\nViure i gaudir de l'aire lliure, d'una sensació plena de llibertad. Vol dir, conviure amb altres persones amb absolut respecte mútu (salvant algunes excepcions). Vol dir vida sana, esports, excursions, platja o montanya. Vol dir jocs, bon humor, rialles, ambient distés i dies feliços.\nL'hi sembla que aixó s'assembla ni de lluny amb el que estàn vivint els disortats compatriotes seus?.\nPotser convindría que per una temporada deixes els hotels de cinc estrelles i es donés un bany de realitat. Veuría el mon des d'una altre perspectiva l'hi ho asseguro.\nAh!. No cal que s'en vagi de camping. Hem temo que no es l'ambient en el que vosté se sentiría mes a gust....i nosaltres tampoc volem aquesta mena de persones compartint dies de lleure i relax.\nVosté que te tant poder....creu que sería possible fer.se amb una "sobredosi" d'humanitat?.\nNo es cara, no pateixi.\nPublicat per Arda a 6:41 1 comentari:\nEstic acabant una col·lecció que vaig començar fa uns mesos. No soc gaire amant de les coses "per entregues" però aquesta em va interessar particularment i no em penedeixo d'haver.la començat i la vull acabar. Ja falta molt poc.\nEs tracta de 37 volums, de literatura escrita per dones i prologada per altres dones (totes escriptores consagrades, es clar) .\nI perquè aquesta col.lecció i no qualsevol altre?.\nPerquè no comprar els llibres que m'interessin fent jo mateixa la selecció segons els meus gustos?.\nDoncs, perquè aquesta concretament, inclou una serie d'escriptores que m'agraden i m'interessen, d'altres que no conec i espero anar descobrint, i perquè es literatura feta per dones i prologada per dones.\nNo vull menysprear els escriptors masculins, de cap manera!. Ni ha molts que m'agraden, m'interessen, m'emocionen, em meravellen, m'atrauen i em subjuguen.\nEls meus llibres preferits, han estat escrits per homes.\nPeró....ara em ve de gust una "sobredosi" de sentiments eminentment femenins.\nPerquè una dona te una perspectiva diferent a l'hora de veure el mon.\nPerquè els seus sentiments, s'acosten mes als meus.\nPerquè conec les seves inquietuds, les seves pors, els seus amors i desamors.\nPerquè m'emociona veure la vida a traves dels seus ulls, mes semblants als meus ulls.\nDeu ser el tant anomenat "etern femení"?. Segurament.\nEn deixo un petit extracte a tall d'exemple:\nAquestes son algunes de les dones escriptores que ara mateix tenen un lloc preeminent en les lleixes de la biblioteca de casa meva.\nJANE AUSTEN prologada per ROSA REGÀS\nFRANÇOISE SAGAN " SOLEDAD PUERTOLAS\nELIZABETH GARKELL " ANA BECCIU\nANA MARÍA MATUTE " CARME RIERA\nAGATHA CHRISTIE " CLARA USÓN\nCARMEN LAFORET " NURIA AMAT\nVIRGINIA WOOLF " MARTA PESSARRODONA\nPEARL S. BUCK " MARUJA TORRES\nCHARLOTTE BRONTË " NORA CATELLI\nI axi fins a 37 dones, escriptores i .......dones. Llegint els prólegs i les biografíes, es constata que no els ha sigut fàcil el reconeixament a la seva feina.\nI son unes excel'lents escriptores.\nPer aixó les vull llegir ( o rellegir, en alguns casos).\nTinc per endevant tot un univers per gaudir!.\nPublicat per Arda a 7:03 1 comentari:\nQui diu que el matrimoni es el final de l'amor?.\nJo ho nego categòricament.\nI si no, vegeu quin matrimoni mes feliç!.\nSerrat-Sabina .... o Sabina-Serrat.\nUn bon casament de dues àguiles imperials.\nUna unió perfecte i perpètua.\nI amb ells he volat alt, molt alt, fins als cims de l'amor a la música i a la poesia. De denúncia, d'esgarrada, de barri baix, de baixes passions i d'amors absoluts, de fina ironia, de versos robats i de versos prestats.\nPublicat per Arda a 1:22 3 comentaris:\nAvui després de fer un munt de kilòmetres de bon matí, (Andorra, el Vilar d'Urtx, Berga....) volíem ser a casa a l'hora de dinar per allò de menjar be i barat.\nPeró estàvem cansats de tant cotxe, amb ganes d'estirar les cames i amb gana de posar-nos alguna cosa a l'estómac.\nI ens hem proposat fer un dinar econòmic, per sortir del pas vaja. Qualsevol cosa ens anava be.\nHem parat a Bagà.\nHem vist un bar i com que plovia a bots i barrals i estava pràcticament davant d'on havíem aparcat, no ens ho hem pensat dues vegades i tampoc teníem massa on triar.\nTres primers, tres segons i....uns sis o set postres diferents.\nSenzill i net, inclosos els lavabos (cosa d'agrair i dissortadament no gaire freqüent).\nI el dinar?.\nFantàstic!. I per 7,-euros!.\nAquella cuina de les nostres avies. Sana, abundant i ben elaborada.\nUn pa dels d'abans. Un vi negre de la casa (amb ampolla de vidre i tap de gasosa) amb un punt dolç molt llaminer.\nTomàquet amb gust de tomàquet (no es un acudit, no us ho penseu).\nMongetes del ganxet amb cloïsses.\nI....be, no us vull fer venir salivera enumerant els plats, però estava ple de gom a gom i ens ha semblat que tenien una clientela assídua.\nHem dinat com uns reis!. I per catorze euros!!.\nNo hem busqueu mai al Bulli.....no hi seré.\nPublicat per Arda a 12:50 Cap comentari:


Sant Jordi 2018. Els límits del consumisme. Autoria: Andrea Requena | A l'ombra de Zadig.


« Anterior | 1 - 20 de 53 | Següent »\n11. Detrás [Teatre de gest]\n12. Saudage [Dansa contemporània]\n13. Piano fortissimo [Dansa-teatre]\n14. No sólo (de neuronas vive el cerebro enamorado) [Dansa contemporània]\n16. El príncep d'Homburg [Teatre de text]\n17. Tres dramolette [Teatre de text]\n18. Cyrano de Bergerac [Concha Bustos] [Teatre de text]\n19. Living Room [Circ]\n20. Todo en caja [Teatre de text]


Aleix Agudo – FC Andorra | Portal Oficial\nAuthor Archives: Aleix Agudo\nNoticiesBy Aleix Agudo 18 Octubre, 2019 Leave a comment\nEl Juvenil FC Andorra debuta a la primera catalana, tot i disputar la jornada 3, donat que va haver d’aplaçar els dos partits inicials per la convocatòria de la selecció sub19 andorrana, que va disputar la fase de l’europeu a Escòcia. L’equip dirigit per Richard Imbernón recupera els 8 convocats per debutar contra l’UE Bordeta…\nNoticiesBy Aleix Agudo 17 Octubre, 2019 Leave a comment\nAquesta tarda s’ha celebrat a la Ciudad del Futbol de las Rozas el sorteig de la ronda prèvia de la Copa del Rei que organitza la Real Federación Española de Fútbol. En el sorteig hi havia presents 20 equips dividits en 4 bombos i agrupats per proximitat geogràfica. El FC Andorra s’ubicava al Bombo 2…\nNoticiesBy Aleix Agudo 14 Octubre, 2019 Leave a comment\nEls homes de Gabri García van aconseguir la cinquena victòria de la temporada superant 2-1 a l’Hércules d’Alacant. El duel es mostrava igualat ja des dels primers minuts, però els tricolors van donar un cop sobre la taula amb un gol de Forgas al minut 5 de partit. Una pilota llarga servida per Rubén Bover…\nNoticiesBy Aleix Agudo 12 Octubre, 2019 Leave a comment\nLa jornada 8 de lliga portarà un duel inèdit fins al moment. Un club amb 97 anys d’antiguitat com l’Hércules CF visita Andorra per primera vegada per enfrontar-se a l’equip tricolor (Diumenge 12h a Prada de Moles). L’any 1991 quan els dos conjunts s’havien de trobar a la categoria de bronze, la RFEF va col·locar…\nNoticiesBy Aleix Agudo 7 Octubre, 2019 Leave a comment\nEl FC Andorra es va endur un punt de la visita a Bunyol, després d’empatar (1-1) contra el Atlético Levante UD. El conjunt tricolor va sortir d’inici amb la novetat a l’onze de Casadesús, situat a la punta d’atac darrera d’Ernest Forgas. La igualtat ja es feia presagiar els primers instants, on el conjunt local…\nNoticiesBy Aleix Agudo 5 Octubre, 2019 Leave a comment\nEl passat dijous es va celebrar a la seu de MoraBanc una reunió informativa en la que es va presentar la temporada 2019/2020 dels equips de futbol base de l’entitat. L’acte el va obrir el Director General de l’entitat Jaume Nogués, que va posar en relleu l’aposta que s’ha fet pel futbol formatiu, tant pels…\nNoticiesBy Aleix Agudo 4 Octubre, 2019 Leave a comment\nEl FC Andorra ja es troba a Valencia on disputarà demà la setena jornada de lliga davant l’Atlético Levante UD. Els de Gabri García s’han entrenat aquesta tarda a la Ciutat Esportiva de Bunyol per preparar el partit de demà a les 19h contra el filial granota. Els tricolors arriben amb la novetat a la…\nSolidesa defensiva per guanyar un punt i mantenir el liderat\nNoticiesBy Aleix Agudo 30 Setembre, 2019 Leave a comment\nEl conjunt de Gabri García es va fer fort al darrera, amb un excels Nico Ratti i va segellar un punt davant el Villarreal B (0-0) Que les defenses guanyen lligues és un tòpic molt utilitzat al futbol. Cert en moltes ocasions, cada punt aconseguit t’apropa a l’objectiu final i aquesta és la conclusió que…\nUn duel vibrant per confirmar el liderat 30 anys després\nNoticiesBy Aleix Agudo 28 Setembre, 2019 Leave a comment\nEl FC Andorra afronta diumenge un partit complicat contra el Villarreal “B”. Com tota dificultat, el premi és gros ja que el FC Andorra no es col·loca líder en solitari a la 2a divisió B des de la temporada 88/89. Va ser a la jornada 26, on el conjunt andorrà entrenat pel gallec José Maria…\nUna victòria a l’afegit per ser líders de grup a la Segona B\nNoticiesBy Aleix Agudo 23 Setembre, 2019 Leave a comment\nEl FC Andorra va aconseguir ahir la victòria al Municipal Sagnier, derrotant al AE Prat (0-1) amb un gol de Victor Casadesús. Els de Gabri García es col·loquen líders del Grup 3 de la Segona divisió B, empatats a punts amb el Villarreal B, que va caure derrotat a casa contra el FC Barcelona B.…


L’últim dijous de març arrenca la 24a edició de Tardes de Ball — Benestar Social - Serveis i Recursos - La Paeria - Ajuntament de Lleida\nEsteu aquí: Inici › Serveis Especialitzats › Activitats per a la gent gran i promoció del voluntariat › Notícies › L’últim dijous de març arrenca la 24a edició de Tardes de Ball\nL’últim dijous de març arrenca la 24a edició de Tardes de Ball\nEl cartell guanyador que promocionarà enguany l’activitat és de Zoraida Grande, alumna de 2n de Gràfica Publicitària de l’Escola d’Art Municipal Leandre Cristòfol, que s’emporta 600 euros de premi\nLa 24a edició de l’activitat Tardes de Ball ja té data d’inici. L’últim dijous de març, dia 31, es farà la primera sessió al River Cafè dels Camps Elisis de Lleida, que arrencarà amb el programa d’enguany. El tinent d’alcalde Doctor i regidor de les Polítiques per als Drets de les Persones, Xavier Rodamilans, ha presentat una nova edició d’aquesta activitat, esperada i consolidada entre la població aficionada al ball i especialment el col·lectiu de la gent gran.\nRodamilans ha assenyalat que les Tardes de Ball és un lloc de trobada per a la gent gran, on s’ho passen bé i, a banda de ballar, també poden compartir.\nTardes de Ball permet passar una bona estona alhora que es fa activitat física per mantenir-se en forma. Les sessions que formen el programa són animades de forma alternativa per les orquestres Frenesí, Glacé i Grup 43, sent aquesta última la que obrirà les sessions el dia 31. Es fan els dijous, a les 17.30 i l’entrada és gratuïta. El programa inclou ball els dies 7, 14, 21 i 28 d’abril. En l’última sessió hi haurà concurs de ball. La parella guanyadora es donarà a conèixer en el Ball de Festa Major de la Gent Gran, que es farà el dia 5 de maig, a les 17 h, al pavelló 3 de Fira de Lleida.\nEn l’edició passada, 11 parells van participar en el concurs. Joan Raidó i Carmen Larroya i Enric Marco i Pepita Pedra van ser les guanyadores, que, avui han estat presents en la presentació de les Tardes de Ball d’aquest 2016. Rodamilans ha felicitat les parelles guanyadores del concurs i els ha animat a continuar participant en aquest iniciativa que s’impulsa des de l’àrea de Gent Gran de la Paeria.\nL’any passat, les sessions al Rifer Cafè van comptar amb la participació d’unes 3.400 persones en les diverses sessions que es van fer.\nCartell de les de Tardes de Ball\nCom ja és tradicional, el cartell que promou les Tardes de Ball a la ciutat es fa per mitjà d’un concurs amb els alumnes de Gràfica Publicitària de l’Escola d’Art Municipal Leandre Cristòfol. Zoraida Grande Farelo és la guanyadora de la imatge escollida per a la 24a edició, tant del cartell com dels díptics informatius. Com a premi, s’ha emportat 600 euros.\nEl tinent d’alcalde ha reconegut el treball que ha fet la guanyadora del concurs, qui s’ha mostrat contenta pel premi rebut.\nLa Coordinadora de Jubilats de Lleida ha estat present en l’acte d’aquest divendres, amb el seu president Josep Pueyo.


La ‘app’ que pot guiar els cecs per centenars de botigues i museus de Barcelona – EF Style\nLa ‘app’ que pot guiar els cecs per centenars de botigues i museus de Barcelona\n12 de desembre de 2017 0 Comments\nEls beacons són sensors de baixa intensitat que emeten senyals a través de bluetooth en un dispositiu mòbil on pot viatjar informació. Són peces clau en el desenvolupament de la internet de les coses (IOT en les seves sigles angleses) per les possibilitats que ofereixen de seguiment, rastreig i emissió puntual. Però també són una oportunitat per millorar la vida de persones discapacitades o amb problemes. Amb els beacons es pot enviar informació en un mòbil, però també podem recuperar objectes perduts (maletes), o alertar que algú s’allunya més del compte d’un punt establert (com són les polseres perquè no es perdin els nens).\nAra Barcelona tindrà la seva pròpia xarxa oberta de beacons gràcies a una cooperativa d’investigadors universitaris. És la Xarxa Oberta Beacons Barcelona (XOBB), que es va estrenar el mes de maig passat amb una aplicació per als comerços de l’Eix Comercial Creu Coberta a Sants, anomenada ‘Aparadors Virtuals’, però que prepara ja la seva extensió a museus i edificis emblemàtics de la ciutat.\nLa xarxa permet oferir ofertes de venda a les botigues però també treballen perquè altres aplicacions puguin recopilar informació sobre les obres d’art en els museus o descobrir punts d’interès en edificis oberts o tancats. Als cecs, els ‘beacons’ els han permès, per exemple, saber on hi ha un semàfor sense necessitat d’acústica.\nTècnicament, es recolza en un format obert desenvolupat per Google, Eddystone, que admet qualsevol tipus d’aplicació. A més, els responsables de la XOBB han construït una plataforma de gestió de continguts perquè els comerços introdueixin les seves dades i missatges als potencials clients.\nDes d’aquest Nadal, els responsables de la XOBB disposen d’uns 400 punts actius a tota la ciutat, amb altres aplicacions.\nLa XOBB, que forma part de la Xarxa d’Economia Solidària de Catalunya i l’Ateneu Solidari de Barcelona, Coopolis, té per principi la utilitat social, perquè està gestionada per una cooperativa sense ànim de lucre i oberta a qualsevol programador d’internet de les coses que operi amb aquesta mateixa filosofia.


ANIMETES SANTES. COSTUMS I TRADICIONS VALENCIANES SOBRE EL MES ENLLA. SANTONJA, JOSEP LLUIS. 9788499042466 Librería Viridiana


Crida a presentar propostes de recerca a la IV Jornada Recerca Local, Patrimoni i Història Marítima – Etnologia.cat\nCrida a presentar propostes de recerca a la IV Jornada Recerca Local, Patrimoni i Història Marítima\n24 juliol 2014 19 juliol 2017 xarxesDeixa un comentari\nAutor: Josep Giribet. CC BY-NC-ND. Font:calaix.gencat.cat/handle/10687/14022 – http://www.europeana.eu/portal/record/2023818/10687_14022.html\nTermini per a presentar propostes: 10 d’octubre de 2014\nData de la IV Jornada: Dissabte, 29 de novembre de 2014\nLloc: Sala d’actes del Museu Marím de Barcelona (Av. de les Drassanes), Barcelona.\nCrida a presentar propostes de recerca a la IV Jornada Recerca Local, Patrimoni i Història Marítima.\nAmb la voluntat de donar continuïtat a l’iniciativa engegada al 2009 pel Museu Marítim de Barcelona, l’Institut Ramon Muntaner i la Coordinadora de Centres d’Estudis de Parla Catalana, aquestes entitats promouen la IV Jornada Recerca Local, Patrimoni i Història Marítima, que se celebrarà a la sala d’actes del MMB el 29 de novembre de 2014.\nEs planteja la Jornada amb una doble finalitat: per un costat, servir de punt de trobada i intercanvi d’idees i projectes al voltant de la història i la cultura marítima i, de l’altre, la trobada ha de permetre copsar l’estat de la qüestió i traçar unes línies de futur posant en valor què és i què pot ser la recerca local en aquest camp.\nEl Museu Marítim de Barcelona ha impulsat des de sempre, com a una de les seves línies prioritàries d’actuació, el desenvolupament de programes de recerca i la difusió dels resultats d’aquests projectes, amb la voluntat d’esdevenir un centre de referència pel que fa a la història i la cultura marítima del nostre país, i punt de trobada de tots aquells que s’interessen per la mar com a espai de cultura.\nPer aglutinar esforços el Museu va constituir l’OBSERVATORI PERMANENT D’HISTÒRIA I CULTURA MARÍTIMA DE LA MEDITERRÀNIA, una iniciativa a l’entorn de la qual s’articulen els programes i les activitats realitzades pel museu amb la finalitat de conèixer més i millor el nostre passat vinculat al mar i les manifestacions que ahir i avui aquesta vinculació ha generat. L’Observatori és una estructura creada amb la finalitat de fomentar les activitats de recerca de caire interdisciplinari en diversos dominis de la ciència, la tècnica o les arts, i molt especialment en la cultura i la història marítimes.\nEn conseqüència, les entitats organitzadores animen als centres i als investigadors a participar activament a la Jornada presentant-hi recerques i projectes que tinguin relació amb la temàtica marítima.\nFitxa a omplir per a presentar propostes per a la IV Jornada, aqui.\nPer assistir a la jornada cal inscripció prèvia, gratuïta. El preu del dinar és de 16 €, i es pot pagar el mateix dia\nOrganitza: Museu Marítim de Barcelona, Institut Ramon Muntaner i lCoordinadora de Centres d’Estudis de Parla Catalana\nPer a més informació i enviar propostes : a/e: gonzalezsin@diba.cat / tel. 933 42 99 20\npatrimoni material, pesca, recerca etnològica\nIV Mostra de Cinema Etnogràfic a Esterri d'Àneu


Dures declaracions de Duran contra la immigració | Itacat | Agència de Comunicació Intercultural\nby Maria Dantas 21:00 0 comentaris Notícies Opinió Política\nEl candidat de CiU ha avançat també que la federació parlarà d'immigrants i de polítiques d'immigració en la campanya, perquè, ha considerat, durant els darrers anys, el tema 'no s'ha sabut administrar amb rigor a casa nostra'. En aquest sentit, ha volgut explicar que tot i que els catalans 'som gent d'acollida', els nouvinguts 's'han d'integrar, i tenim uns valors, una llengua, una cultura, un respecte al paper de la dona, uns deures que s'han de complir'. 'Qui no vulgui practicar el deure de la integració, aquí no hi ha de fer res', ha sentenciat Duran. / Font\nTAGS : Notícies | Opinió | Política |


Serrallers - Comerços i Serveis - Botigues\n13 2021 abril - 09: 08\nSIM Dénia, Especialistes en serralleria, t'ofereix el cilindre Mauer New Wave 5, Un cilindre d'alta seguretat resistent a l'obertura destructiva i no destructiva per les seves reforços d'acer. Amb control de duplicat exclusivament amb targeta de seguretat codificada, i també amb protecció anticòpia d'impressores 3D.\nCilindre NW5 - SIM Dénia\nVols sentir-te més segur a casa? El cilindre NW5 és antirossinyol, antitaladre i té el pont reforçat, entre altres característiques que el fan excel·lent. En SIM Dénia t'assessoren i posen al teu servei tota la seva experiència i professionalitat perquè guanyis tranquil·litat.\nContacta amb SIM Dénia


VACANCES. REPÀS DE MATEMÀTIQUES. 3 PRIMÀRIA. NAVARRO SIMÓN, ÀNGELS ; MÁRMOL PÉREZ, RAFAEL ; FIGUERAS LATORRE, ELVIRA ; GRATACÓS I ISERN, MARIA. Libro en papel. 9788466144346 El Petit Tresor


Granada 0 - 3 Villarreal / Highlights Video | HooFoot\nGranada Vs Villarreal // Highlights Goals Video - La Liga\nVideo Granada 0 - 3 Villarreal full Match highlights all goals, La Liga Highlights 03/04/2021 Video Granada vs Villarreal, See Granada and Villarreal Goals Highlights at 03/04/2021, Replay highlights goals Video Granada vs Villarreal and Downloads at La Liga.\nVideo // highlights Granada vs Villarreal all goals - La Liga\nWatch Granada 0 - 3 Villarreal Highlights, Watch Latest Football Match Highlights Granada vs Villarreal,La Liga Watch all Goals Of Granada vs Villarreal, Watch full Highlights Of Granada vs Villarreal, Watch all goals and highlights Of Granada vs Villarreal La Liga, Granada vs Villarreal goals and Highlights, Granada vs Villarreal All Goals And full highlights, Watch Extended highlights Granada vs Villarreal, Watch In Full HD Quality Granada vs Villarreal, Villarreal vs Granada highlights and all goals La Liga HD HQ, Granada vs Villarreal Replay Video highlights, Full highlights of Granada vs Villarreal goals.\nGranada vs Villarreal // Highlights Video\nReplay highlights Granada vs Villarreal 03/04/2021\nGranada - Villarreal // Highlights Video\nGranada 0 - 3 Villarreal highlights Goals Replay 03/04/2021\nGranada v Villarreal // Highlights Video\nGranada vs Villarreal highlights: Score & Goals at La Liga. highlight, HIGHLIGHT, FULL HIGHGLIHTS, ALL GOALS, goals, GOALS, HL, HL, VIDEO, VIDEO\nGranada Villarreal // Video Highlights & Goals\nTags: Highlights,goals,full,Match,Granada,Villarreal,Soccer,Football,Download,Red card,highlight,game,MOTD,EXTENDED,vs,v,Video,amazing,goal,super,Replay,English,commentary,X,online,results,La Liga,Pertandingan,astratto,gol,golazo,HQ,HD,jogo,Zusammenfassung,Resumo,alle,Tore,Fu�ball,Samenvatting,0, 1,2,3,4,5,6,7,8,-,:,popular,utd,Score,penalties,Derbi,today,EPL,against,between\nGranada, Villarreal, Highlights, Goals, La Liga, VIDEO\nvideo highlights e gol Granada vs Villarreal, La Liga, 03/04/2021.


Wikiloc | Ruta Espinavell-Fabert-Les Dous de Fabert-Basses de Puig Sec-Coll Pregon\nEspinavell-Fabert-Les Dous de Fabert-Basses de Puig Sec-Coll Pregon\n11.992 242 4800\nData de pujada 9 / de setembre / 2016\nEspinavell - Coll de Siern - Estació Thermal La Preste - Coll Pregon - Espinavell. (senderisme)\nVista 1147 vegades, descarregada 41 vegades\n(06-09-2016) Espinavell-Fabert-Les Dous de Fabert-Basses de Puig Sec-Coll Pregon\nAvui farem una ruta circular amb sortida i arribada a Espinavell, tota la ruta és de la xarxa d'Itininerànnia, pel que ens guiarem per les seves marques grogues i els pals indicadors d'aquesta xarxa (a trossos també coincidirem amb marques de GR i pals de la Ruta de la Transhumància i dels Senders de Camprodon)\nSortim d'Espinavell pel carrer d'Ença i sense problemes arribem a Fabert, des d'on continuem fins les Dous de Fabert. Aquí a les Dous perdem les marques grogues i tirem de GPS recte i amunt fins a arribar a les Basses de Puig Sec, on hi ha pal indicador i recuperem les marques.\nDes de les Basses de Puig Sec seguim per la carena fronterera, passem pel Coll de la Clapa i continuem fins a Coll Pregon, on deixem la carena i baixem cap a l'esquerra directes a Espinavell.\nÉrem en Joan, en Martí, en Tomàs i en Pep\nTotal temps caminant 3h 07m\nPla d'en Bertran\nTorrent Clot de la Closa\nColl de la Clapa\nLa ruta es muy chula y realmente muy recomendable, añadir que esta muy bien señalizada, con marca amarillas durante todo el recorrido o bien las del GR rojas y blancas, pero las actuales marcas amarillas distan de las del track original de 2040 en la zona que sube hacia les Basses de Puig Sec, pero se acaba llegando al mismo sitio. Muy recomendable!\nMuchas gracias Renes13 por el comentario y la valoración de la ruta. En referencia al trozo que el track no coincide con las marcas amarillas, tienes razón y he recordado que está comentado en la descripción de la ruta.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Espinavell-Fabert-Les Dous de Fabert-Basses de Puig Sec-Coll Pregon https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/espinavell-fabert-les-dous-de-fabert-basses-de-puig-sec-coll-pregon-14687950 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


L'Associació Espanyola d'Afectats per Limfoma presenta un web amb informació i suport als afectats\n24 setembre 2020 14:24\nEuropa Press | 07 abril 2004\nL'Associació Espanyola d'Afectats per Limfoma (AEAL) ha presentat un web per informar els interessats sobre les activitats i el funcionament de l'entitat, oferir ajuda als afectats i informar sobre la malaltia, va informar ahir l'AEAL. En concret, a www.aeal.net els usuaris poden accedir a tota mena d'informació relacionada amb els diversos tipus de limfomes, participar en un fòrum actiu sobre aquesta patologia i descobrir altres enllaços d'interès, entre altres opcions. En general, la incidència de limfomes augmenta entre un 3-7% anual i actualment s'estima uns 60.000 diagnòstics cada any. L'AEAL aposta per fomentar la sensibilització i coneixement sobre aquest tipus de neoplàsia que, en molts casos, es pot curar a través de l'ús de les teràpies adequades.


Corn flakes Monster treats! - Pitus - Escola Bressol a Bellaterra\nCorn flakes Monster treats!\nPublicat a les 11:36h a Adaptació, curiosity approach, Descoberta de l'entorn, English, Som remena-cassoles de mena, tradicions\tper\tadmin\nCorn flakes Monster 👹 treats for Halloween!!!\nSpooky yummy fun!!!\n#halloweentreats🎃 #halloweeniscoming #cookingwithkids #coookingwithkidsisfun #sensoryactivities #yummyyummyinmytummy😋 #pedagogiactiva #pitus #llardenpitus #pedagogiaactiva #acompanyamentrespectuós #schoolpostcovid #escolaviva #escolaactiva #bilingualschool #nurseryschool #llardinfants #escolabressol


CONCEPTES BÀSICS CEM - Consultoría en Compatibilidad Electromagnética CEM y marcado CE\nCONCEPTES BÀSICS SOBRE LES INTERFERÈNCIES (EMI) I LA COMPATIBILITAT ELECTROMAGNÈTICA (CEM)\nP1. Què és la compatibilitat electromagnètica ?\nLa compatibilitat electromagnètica ( CEM o EMC en anglès ) és l'habilitat d'un sistema, equip o producte de funcionar correctament, sense causar interferències electromagnètiques a altres equips però, al mateix temps, ser insensible a les emissions que puguin causar altres sistemes.\nP2. Què són les interferències electromagnètiques ( EMI ) ?\nLes interferències electromagnètiques ( EMI ) es defineixen com l'energia electromagnètica provinent dels seus generadors que afecta adversament, creant respostes indesitjables com funcionament degradat del sistema receptor. Poden ser contínues o transitòries.\nP3. Quines són les tres regles bàsiques del bon disseny CEM ?\nLes tres regles bàsiques del bon disseny d'un equip electromagnèticament compatible són :\n• L'equip no causa interferències a altres equips.\n• L'equip no és susceptible a emissions d'altres equips.\n• L'equip no es causa interferències a si mateix.\nP4. Per què és obligatori fer les proves d'EMI / CEM / EMC als sistemes electrònics ?\nLes proves d'EMI / CEM s'han preparat per assegurar que els sistemes electrònics funcionen correctament en el seu entorn electromagnètic i així mantenir un nivell acceptable de CEM.\nP5. Què és un emissor d'interferències (EMI) en CEM?\nUn emissor d'interferències (EMI) és un radiador electromagnètic no intencional, intern o extern al sistema, natural o artificial, amb suficient intensitat com per afectar elements de diversos sistemes electrònics (receptors), provocant un mal funcionament.\nP6. Què és un receptor d'interferències (EMI) en CEM?\nUn receptor d'interferències (EMI) és un component o circuit d'un sistema electrònic que rep les interferències no desitjades de l'emissor d'interferències, de manera conduïda o radiada, afectant al bon funcionament del sistema.\nP7. Què és la susceptibilitat (immunitat) electromagnètica?\nLa susceptibilitat electromagnètica és la manca d'habilitat d'un sistema electrònic per funcionar sense degradació en presència d'una interferència electromagnètica. La susceptibilitat es caracteritza com una falta d'immunitat.\nP8. Què és el marcat CE o marca CE?\nEl marcat CE o marca CE o de conformitat Europea és la marca europea per a certs grups de serveis o productes industrials. Es recolza en l'actual directiva 2014/30/UE. Va ser establerta per la Comunitat Europea i és el testimoni per part del fabricant que el seu producte compleix amb els mínims requisits legals i tècnics en matèria de seguretat dels estats membres de la Unió Europea.\nP9. És obligatori fer les proves de CEM en un laboratori oficial?\nVostè pot realitzar les proves de CEM del seu nou producte on vulgui, sempre que el laboratori seleccionat tingui la capacitat i experiència suficients per obtenir els resultats d'acord amb els requeriments establerts per les normes.\nP10. Quina és la Directiva Europea en vigor en matèria de CEM?\nL'actual Directiva Europea en matèria de CEM en vigor és la 2014/30/UE i deroga les anteriors Directives 2004/108/CE y 89/336/CEE.


Caldes de Malavella - Biblioteca Francesc Ferrer i Guàrdia - Club de lectura: Biblioteca de Caldes - Documentació - Dietari de la Xina.\nDietari de la Xina.\nPublicat el 13 de maig de 2011 - 10:57 | Autor: Mercè | Categoria: Documentació | Comentaris: 6 (Nou comentari) | Paraules clau: Francesc Parcerisas\nEn Francesc Parcerisas ens fa arribar un fragment del dietari que està escrivint en aquests moments sobre la seva estada a la Xina. Li agraïm aquest detall tan especial.\nA mig matí –encara que al meu rellotge són només quarts de vuit— veig per la finestreta de l’avió, sota un tel prim de calitja blanquinosa que aquí es desfà i més enllà agafa una consistencia cotonosa, una plana enorme que no mostra cap relleu destacat. No s’hi veuen carreteres ni construccions, ni elements que es puguin relacionar amb l’activitat humana (torres elèctriques, embassaments, talussos…). Tot és d’un color terrós suau, empolsegat amb alguna taca menor d’un verd brut, com si fossin bosquets de matolls i garrigar. Tampoc no he estat capaç de veure cap riu ni cadena de muntanyes i només, en un moment donat, a l’esquerra de l’avió, endevino una curta línia sinuosa que em fa suposar que allà baix hi ha una carretera. L’avió avança sota un sol agressiu i un xic malaltís, potser pel grau d’humitat de l’atmosfera, i a poc a poc, a mesura que ens acostem a Pequín, tot l’aire es va enteranyinant fins a convertir-se en una boira lletosa menys esfilagarsada i més intensa. Cap al final del recorregut la densitat d’aquesta boira, perquè continua tenint una consistencia deixatada i no forma núvols espessos, ja és d’un gris perla que em recorda el color de la cendra molla.\nHores més tard, davant d’un gran mapa que penja a la paret del vestíbul de la residència, busco quin deu haver estat l’itinerari del vol i m’adono que devíem passar per damunt d’alguna de les planes enormes de Manxúria.\nA la ciutat de Po-ti l’avís nocturn del sentinella ha cessat.\nAls turons de Yang-t’ai la nit dóna pas a l’alba.\nAls cims de les grans muntanyes l’ull del sol és fred.\nMés avall, l’ombra de la nit encara dorm a les congestes.\nPer damunt la riba apareix una vela que llisca lentamente.\nFa un dia tan nítid que sents caure les fulles.\nVora la tanca d’esbarzers passen dos cèrvols.\nAh, si pogués afegir-me al vostre ramat i anar al país de les fades!\nEn el trajecte en taxi de l’aeroport a la universitat, la majoria de blocs de pisos que es veuen des de l’autopista o des de la tercera ronda tenen les finestres brutes i tapades amb papers enganxats. No hi ha cortines, o s’hi veuen trossos de roba vella que fan la funció d’estors; la majoria semblen estar agafats penjim-penjam, com si fes molts anys que els van posar, els haguessin oblidats en una mena de provisionalitat interminable i ningú ja no els hagués tocats mai més. M’adono que, a la residència, algunes habitacions que tenen un vidre a la part alta de la porta, també el tenen tapat per dins amb uns diaris, com si no volguessin que entrés la claror de fora; i el mateix succeeix a les portes de les aules de la Facultat. És com si originàriament hom hagués considerat que no calia un grau excessiu d’intimitat i, anys més tard, s’hi haguessin repensat i haguessin decidit tapar amb uns papers que ara són del tot esgrogueïts aquestes finestres i obertures per tal d’acotxar els minúsculs espais de la privacitat. La impressió és similar a la que produeix entrar o contemplar una casa que ha estat tancada molt de temps, i que ha anat perdent l’escàs parament que tenia. En canvi, la meva habitació té doble cortina i fins i tot una tercera que, a la primeria, em penso que són uns estors blancs que baixen per damunt de les finestres. Quan ho comprovo, però, no és una cortina sinó que es tracta d’unes fines teles metàl•liques que fan la funció de mosquiteres i que deuen impedir l’entrada d’insectes o del borrissol dels arbres que ara mateix, al maig, omple l’aire i s’acumula en nius i rínxols de borrallons per tots els racons dels carrers.\nmila el 15 de maig de 2011 - 20:59\nSegur que totes i tots nosaltres hem pensat, quan hem iniciat un viatge, en fer una mena de dietari amb tot el veurem, olorarem, sentirem i vivirem fora de casa nostra, lluny de la rutina i de tot el que coneixem...\nUs passo un enllaç a on hi ha una bona llista de relats de viatges...\nQuè us semblaria aprofitar aquesta oportunitat per fer un petit recull de frangments o comentaris de llibres de viatges que ens hagin agradat...?\nVinga, qui s'anima? Sobretot, si alguna persona troba alguna cosa relacionada amb el Tirol i els seus habitants que li faci saber a la Nandes...\nmercè el 16 de maig de 2011 - 19:39\nA la web que ens proposa la Mila hi trobo un llibre que vaig llegir fa temps. És el d’en Xavier Moret: “A la sombra del baobab” (Península, 2006). L’escriptor, acompanyat d’un fotògraf, viatja per Botswana amb l’objectiu de cercar els baobabs que hi ha escampats per tota la geografia del país. Un arbre llegendari que viu capgirat, amb les arrels que busquen el cel.\nAl començament del relat hi trobem una reflexió interessant sobre el temps i les diferents maneres en què el concebem els occidentals i els africans. Casualment m’he retrobat amb el periodista i viatger Ryszard Kapusinski que ja em va acompanyar en la lectura d’Heròdot.\nÉs només un tast de la introducció d’un llibre que us recomano.\n“Vosotros los europeos tenéis los relojes, pero nosotros tenemos el tiempo.”, repiten los africanos como un sonsonete. Puede parecer, de entrada, una graciosa frase sin fundamento, pero hay mucho de cierto en estas palabras. El escritor sudafricano Laurens van der Post (1906-1996) lo describe con acierto en El Ojo oscuro de África, un ensayo sobre la presencia del hombre blanco en el continente negro. “Considero que el malestar en África es un malestar debido al tiempo”, escribe. “Cuando más envejezco más me convenzo de que hay algo sumamente erróneo en la concepción del Tiempo que tenemos los occidentales”. ¿Cuál es este error de base? Van der Post lo expone así: “Para la mayoría de nosotros, el Tiempo es tan sólo un “cuándo”, una corriente lineal medida gracias al tictac de los relojes, sobre los cuales fluye como el agua sobre una noria, medida que está completamente a nuestra disposición y de acuerdo con la cual fijamos citas y acudimos a nuestros compromisos de trabajo. Tan atrapados estamos en este movimiento lineal que jamás se nos ocurre pararnos a pensar en que el Tiempo tal vez también tenga un contenido y una naturaleza propios, un sentido específico que no lo convierte tan sólo en “cuándo”, sino también en un “qué” y que tal vez, lo cual aún tiene mayor importancia, en un “cómo” y en una “vía” para la eternidad.\nMuchos años después, el eminente periodista polaco Ryszard Kapuscinski lo vería de un modo parecido en Ébano, su gran libro sobre África: “El europeo y el africano tienen un sentido del tiempo completamente diferente, lo perciben de maneras dispares y sus actitudes también son distintas. Los europeos están convencidos de que el tiempo funciona independientemente del hombre, de que su existencia es objectiva, en cierto modo, exterior, que se halla fuera de nosotros y que sus parámetros son medibles y lineales. (...) El europeo se siente como un siervo, depende de és, es su súbdito. Para existir y funcionar, tiene que observar todas sus férreas y inexorables leyes, sus encorsetados principìos i reglas. Tiene que respetar los plazos: fechas, días, horas...Los africanos perciben el tiempo de manera bien diferente. Para ellos, el tiempo es una categoría mucho más holgada, abierta, elástica y subjetiva.”\nEsta distorisión temporal, que a menudo provoca desconcierto, e incluso fastidio y enojo, al viajero occidental –sobre todo cuando se trata de esperar un abarrotado y destartalado autobús que nunca acaba de llegar-, se traduce en que en África es el hombre el que manda sobre el tiempo; todo lo contrario de lo que sucede en Occidente. En este ámbito los baobabs, que proclaman su callada grandeza en el África subsahariana, se convierten en un sólido monumento al pasado que, por contradictorio que pueda parecer, tiene mucho de presente; a la memoria de un continente misterioso que nunca ha querido ser esclavo del tiempo.”\nHeu pogut arribar fins aquí o no heu tingut temps?\nQuè tal un club de l'escapada a Bostwana?\nArantza el 17 de maig de 2011 - 23:27\nTant el fragment de la Mercè, amb la que comparteixo lo de l'escapa com el dietari. Realment mentre ho llegeixes t'imagines dins un avió i et situes en una ciutat desconeguda per a molts i amb unes maneres de fer molt diferents a les nostres.\nDesprés d'això, perquè no també una escapada a la Xina?¿?¿ Jajajaja\nEn referència als llibres de viatges, jo haig de recomanar un que també ens podria servir per fer un club de l'escapa. "L'Illa dels 5 fars" de Ferran Ramon Cortes. Un recorregut pels cinc fars de l'illa de menorca i les seves peculiaritats; a més un bon manual de la comunicació oral.\nCurt, de fàcil lectura però que t'enganxa i et porta aquella olor que se sent quan estàs vora el mar.\nmila el 18 de maig de 2011 - 00:52\nJo us porto una història molt menys profunda. És "La pasión turca" d'Antonio Gala. Es tracta de la història d'una dona de províncies decebuda del seu matrimoni que descobreix la passió amorosa en un viatge a Turquia. Deixa tota la seva vida anterior i s'intal·la a Estambul amb els seu amant. Amb el pas del temps aquest amor no perd intensitat però la relació nde la parella és cada cop més dramàtica.\nEl frangment que us posaré pertany a un viatge a Síria que fa la protagonista amb el seu home, abans de trobar en Yamam, el seu amant.\n"Cómo Ramiro no se daba cuenta de que los dioses habían pasado y se habían ido, unos detràs de otros, sin dejar más rastro que aquello que en su nombre habían hecho los humanos: unos humanos tan efímeros cómo ellos, pero no más.\nEso seguía pensando cuando nos levantamos antes del amanecer en Palmira, para ver los primeros rayos del sol acariciando las esbeltas y doradas ruinas dentro de aquel oasis. El gran templo de Bal, las torres funerarias, las tumbas, los palacios caídos, las calles, el mercado, el foro, el teatro, el desierto acechando alrededor... ¿Qué quedaba de todo? El sol y el viento. Los seres humanos, me decía yo sin comentarlo com Ramiro, inventamos a sus dioses, y les dieron unos nombres y unos cultos. Todos los dioses, en definitiva, fueron sólo un dios: la sed de sus adoradores frente a la sed de sus enemigos. Proqaue el hombre, no los dioses, es el peor enemigo del hombre; para protegerse de él mismo los inventa."\nRealment podríem fer debat de les idees que els llibres ens aporten...\nSi no us importa, si mai fem una escapada a Turquía jo no vindré, no sigui que em quedi la última de baixar del bus...\nmila el 01 de juny de 2011 - 00:12\nUs proposo un altre viatge, amb moltes destinacions i, en certa manera, més d'un punt de sortida. Aquest cop de la mà de l'Elizabeth Kostova i acompanyats de "La historiadora", en castellà, i "L'historiador", en català.\n"... Como historiadora, he aprendido que, en realidad, nadie que investiga en la historia sobrevive a ella. Y no sólo es la investigación en sí lo que nos pone en peligor. A veces, la propia historia nos atrapa con su garra sombría"\nDarrera les passes del legendari Dràcula anem a les biblioteques d'Estambul, visitem els monestirs de Romania i descobrim petits pobles de Búlgaria...\nEl paràgraf següent descriu e viatge en tren de Perpinyà a Estambul:\n" Ese viaje en tren, con vías talladas a través de murallas montañosas, sus espacios con bosquesy precipicios, ríos y ciudades feudales, tendría que esperar a mi carrera posterior, como ya sabes, y lo he hecho dos veces desde entonces. Hay algo muy misterioso para mí en el cambio que se percibe, a lo largo de esa ruta, del mundo islàmico al cristiano, del imperio otomano al imperio austrohúngaro, de lo musulmán a lo católico y protestante. Es una gradación de ciudades, de arquitectura, de minaretes que van dejando paso a cúpulas de iglesias, del mismísimo aspecto del bosque y la orilla del río, de manera que poco a poco empiezas a creer qu eres capaz de leer en la propia naturaleza la saturación de la historia. ¿Tan diferente parece la ladera de una colina turca de la pendiente de un prado magiar?"\nMagalí el 01 de juny de 2011 - 20:22\ni encara un altre viatge: Sota el cel de Tushita -Viatge al Ladakh, el petit Tibet de l'Índia. de l'Enric Soler. Us el recomano vivament. El llenguatge que fa servir en els seus llibres de viatge amb té totalment captivada: directe, franc, d'imatges brillants... i les seves descripcions i la profunditat dels seus pensaments, sentiments..., segur que us agradarien.\n"- Ni se t'acudeixi anar al Tibet! -m'etzibà-. Et trobaràs amb un país, malauradament hermètic, absolutament ocupat pels xinesos, que et prohibiran l'accés a molts indrets imprescindibles per a poder copsar la cultura tibetana... No vagis al Tibet, no. Si de veritat et vols instruir en la creença del budisme tibetà, et serà molt més didàctic fer un viatge per les valls del sud de l'Himàlaia, allà on s'han establert els tibetans exiliats: vés-te'n al Bhutan, al Sikkim, al Nepal, o bé al Ladakh.\nEl Ladakh?... Què en sabia jo, del Ladakh?\nAbsolutament res. Motiu de més per anar-hi tot d'una.\nVaig fer els deures i en poc temps em vaig posar al corrent de tots els aspectes generals d'aquella regió allunyada, situada al nord de l'Índia. Em van començar a fascinar les incerteses i misteris que planaven sobre el Ladakh: el seu mateix nom, per exemple, encara arrenca passions entre els experts i profans."\nI encara un altre tros:\n"El lloc era ple a vessar, bàsicament ocupat per estrangers occidentals. Vaig asseure'm, esperant que comencés l'acte. Tot d'una va entrar un jove ladakhi d'ulls ametllats i cabells rabiosament negres. Anava vestit amb la gonxa, el vestit característic del Ladakh. Es tractava d'una vestimenta feta amb una sola peça de roba, de color marró fosc, que en comptes de botons acostuma a portar petits picarols. Envoltant-li la cintura, un tros de tela fúcsia feia les funcions de cinturó i de butxaques.\nAl seu costat es va situar una rossa d'aspecte marcadament escandinau i esguard de guerrillera desafiant, que ens afusellà a tots amb la mirada; i mentre esllanguíem, arrepapant-nos als nostres coixins, ella tancà els ulls, emplenà els pulmons d'aire i trencà el silenci:\n- La qüestió que ha de prevaler en les vostres ments és la següent: què podeu fer vosaltres pel Ladakh?"


El regidor d'Educació envia cartes a més de 1.500 famílies per l'escolarització gratuïta en l'etapa de 2 a 3 anys - VilaWeb\nEl regidor d’Educació envia cartes a més de 1.500 famílies per l’escolarització gratuïta en l’etapa de 2 a 3 anys\nEnric Porcar recorda que aquest dilluns comença l'admissió en els tres col·legis del programa experimental\nLa Regidoria d’Educació ha enviat cartes a més de 1.500 famílies amb fills o filles nascuts en 2013 que poden beneficiar-se del programa pilot d’escolarització gratuïta en el nivell educatiu de 2 a 3 anys. El regidor Enric Porcar ha explicat que “Castelló s’incorpora al programa experimental que, aquest curs 2015-16, comptarà amb tres aules per a menuts de dos anys en els col·legis Antonio Armelles, Mestre Canós i Bisbe Climent amb capacitat per a 18 alumnes cadascuna”.\n“L’Ajuntament de Castelló ha pres aquesta iniciativa de manera voluntària amb l’objectiu de proporcionar tota la informació que puga resultar útil a les famílies interessades a participar en aquest projecte experimental que començarà les classes el 5 d’octubre”, ha afirmat l’edil.\nLa carta detalla el calendari del procés d’admissió així com la documentació a aportar i, igual que ja ocorre en Infantil i Primària, a l’hora d’adjudicar la plaça es tindrà en compte el centre triat en primera opció. El termini de presentació de sol·licituds s’obri aquest dilluns, dia 14, i es perllongarà fins al dimarts 22 de setembre. L’imprès a emplenar es facilitarà en el Negociat de Cultura i Educació situat en el carrer Gaibiel 4-baix, en el Registre general d’entrada de l’Ajuntament i en qualsevol registre de les tinences d’alcaldia.\nQuant a la documentació, s’haurà d’aportar l’habitual en aquests processos d’admissió com el llibre de família i fotocòpia, si hi ha germans en el centre, l’acreditació del domicili de residència, el carnet de família nombrosa, etc. “Hem enviat aquesta carta per a acostar d’una manera directa a les famílies el màxim d’informació possible i que, excepte algun ajust d’última hora, els permetrà tenir detallat tot el procés d’admissió”, ha afegit Porcar.\nLes llistes provisionals d’admesos i no admesos es publicaran en el tauler d’anuncis del centre el dia 24 i aqueix mateix dia i el dia 25 es podran presentar les reclamacions. Una vegada resoltes, el dia 28 de setembre es publicaran les llistes definitives en el tauler d’anuncis del col·legi.\nEl regidor d’Educació ha recordat que Castelló s’incorpora a aquest programa amb 44 places repartides en els tres col·legis. Cadascuna d’aquestes aules comptarà amb un professor i amb un educador per a atendre a un màxim de 18 xiquets i xiquetes.


Taxistes valencians porten jupetins grocs en suport a les protestes en Madrid i Barcelona - À Punt\nTaxistes valencians porten jupetins grocs en suport a les protestes en Madrid i Barcelona\nEl president de la Federació de València fa una crida a la calma, però no descarta “mobilitzacions puntuals pel nerviosisme” dels treballadors.\n23 de gener 2019 - 10:45\nEls taxistes de la Comunitat Valenciana portaran a partir d’aquest dimecres jupetins grocs en suport a les protestes del sector a Madrid i Barcelona i per reivindicar solucions a aquest conflicte amb els vehicles VTC. Ho ha avançat a Les notícies del matí el president de la Federació de Taxistes de València, Fernando del Molino.\nEncara que des de les associacions de taxistes valencianes “s’està mantenint la calma” i no s’han convocat protestes, Fernando del Molino ha indicat que a causa del “nerviosisme entre els taxistes” poden produir-se “mobilitzacions puntuals” en les diferents ciutats de la Comunitat Valenciana.\nA més ha assegurat que exigiran al Consell que els serveis d’Uber i Cabify hi hagen de precontractar-se amb 12 hores d’antelació.\nTambé demanen que els vehicles de les plataformes digitals no puguen parar a recollir clients en un radi de tres quilòmetres de zones concorregudes com a hospitals o centres comercials i que hi haja una volta a la base per a un segon servei. També sol·liciten que els VTC tinguen un mínim de potència per a diferenciar-ho com un servei de luxe, “ja que sempre ha sigut un servei dirigit a empresaris”, assenyala el portaveu dels taxistes. Segons Fernando del Molino, les normatives s’han modificat per a igualar als dos sectors, “quan no són iguals”.


26/07/2017 - 13:04h\nEl portavoz de Economía y Hacienda de Compromís en el Congreso, Ignasi Candela, ha exigido hoy al Gobierno que "desbloquee los 874 millones del FLA extraordinario que tiene retenidos" a la Generalitat valenciana".\nCandela se ha mostrado "perplejo" ante la decisión del Ejecutivo, ya que el bloqueo "tendrá efectos negativos sobre los proveedores de la Generalitat".\nSegún ha recordado, este bloqueo se produce "en un contexto de ataques sistemáticos del Gobierno central a la Generalitat en materia económica", sumado a una "infrafinanciación sistemática que supera con creces los 1.000 millones anuales".\n"Esta decisión supone un nuevo ataque del Gobierno a la Generalitat y es inaceptable", ha concluido el diputado de Compromís.


La vista oral pel 'cas BPA' es reprèn el proper dilluns amb les declaracions dels 25 acusats\nC. G. Andorra la Vella | 12/09/2018 13:06\nDilluns a primera hora del matí es reprèn el primer dels judicis relacionats amb Banca Privada d'Andorra i les irregularitats que van portar a la seva intervenció per part del Govern. Concretament, el que es reactiva aquest dilluns és l'anomenat 'cas Gao Ping', en què es jutgen uns fets relacionats amb l'empresari valencià Rafael Pallardó, que presumptament enviava diners a empresaris xinesos a través de compensacions que efectuava amb clients de l'entitat bancària. El focus mediàtic i l'atenció judicial tornaran, per tant, a l'edifici de Prada Casadet de la CASS, en una sala especialment habilitada i que ha llogat el Consell Superior de la Justícia (CSJ) per poder encabir tot el volum de persones, entre encausats, testimonis, lletrats, ministeri fiscal, actors civils, periodistes, etc., que hi seran presents. Aquest focus ja no s'apagarà fins molt probablement el Nadal, que és la data fins la qual alguns dels lletrats presents a la causa calculen que s'allargarà el judici, tenint en compte que hi ha fins a 25 acusats i almenys una seixantena de testimonis.\nLa vista oral es realitzarà de dilluns a dijous i des del matí al migdia, a excepció d'algunes setmanes on hi ha festius i llavors es reduirà a tres sessions setmanals. La sala ja està "a punt" per acollir aquest dens volum d'activitat judicial, ha confirmat el president del CSJ, Enric Casadevall. Es llogarà fins que no finalitzin les obres de la nova seu de la justícia, ha afegt.\nEl judici es reprendrà amb la declaració dels 25 acusats i, si no hi ha sorpreses, es faran per ordre de major a menor pena. És a dir, l'exconseller delegat de BPA, Joan Pau Miquel, serà el primer a sotmetre's a les preguntes del ministeri fiscal, dels lletrats, així com també del Govern i dels actors civils. El seguiran d'altres noms importants de l'entitat bancària com Santiago de Rosselló, Cristina Lozano, Luis Pablo Laplana, Isabel Camino Sarmiento o Juan Cejudo.\nVuit mesos de la suspensió\nFa pràcticament vuit mesos, concretament el 19 de gener, que el president del Tribunal de Corts, Josep Maria Pijuan, va anunciar la suspensió sense data marcada d'aquesta vista oral, per tal d'analitzar les diferents qüestions prèvies que les defenses havien anat formulant durant la setmana que va durar el judici. Entre elles, la petició de la defensa dels acusats perquè sortissin de la causa el Govern, els accionistes minoritaris i els actors civils. Els advocats posaven en dubte la legitimitat de l'executiu per ser acusació particular dins la causa.\nPoques setmanes després, Corts va notificar a les parts que desestimava les qüestions prèvies, motiu pel qual les defenses van recórrer a diferents estaments fins arribar al Constitucional, que també ho ha desestimat. El Govern, per tant, serà present al macrojudici que més expectació ha generat al país en anys.


bot: - i contraries a + i contràries a\nRevisió del 13:44, 8 jul 2016 (modifica)\nm (bot: - decret de 1 de + decret d'1 de)\nm (bot: - i contraries a + i contràries a)\nAmb contingents del [[Waalo]] i dels gandiolesos (de [[Gandiol]]) va establir al riu les posicions de [[Ndiago]], Biak o [[Biakh]], i Souet el-Ma per prendre el primer contacte amb les tribus; els Oulad Bou Sba de la riba esquerra i després les tribus marabútiques van respondre a la crida del comissari. Coppolani va convidar a l'emir de Trarza [[Ahmed Salum II Ould Ali]] a reunir als seus partidaris a [[Garak]]; el desembre de 1902 l'emir ho va intentar però una bona part dels Oulad Ahmed ben Daman i gairebé tots els Oulad Daman, no hi eren, ja que afavorien a un pretendent i no van tardar a proclamar a aquest, [[Sidi Ould Mohammed Fal]], com a emir. Cheik Sidïa, el gran marabut del centre del país i cap dels Oulad Biri, els va calmar però a [[Dagana]] Coppolani ja s'havia adonat de la debilitat de l'emir i intentava la seva abdicació. Aquest va establir els seus campaments a [[Khéo]] i a Garak al darrere de les posicions franceses, i es va dedicar a esperar igual que feien els partidaris de Sidi més al nord.\nCoppolani es va entendre amb les tribus marabútiques generalment berbers i dedicades a la religió i contrariescontràries a tota guerra; va rebre delegacions dels Oulad Diman, dels [[Tendgha]] i dels [[Tadjakant]]. Va sortir el 15 de desembre de 1902 de Souet el-Ma i va avançar progressivament a l'interior on va establir les posicions franceses de [[Khroufa]] i [[Nouakchot]] (gener i febrer de 1903). Va treballar per reunir als caps guerrers trarzes i va prendre a sou com a caps dels irregulars a un antic visir de l'emir de nom Khayaroum, a Othman ould Brahim Khalil i a Bou Bakar Ciré, que dirigien la major part dels guerrers Oulad Ahmed ben Daman. Coppolani va embarcar el febrer de 1903 a Nouakchot i va tornar per mar a [[Saint Louis del Senegal]].\nEl protectorat fou declarat el [[12 de maig]] de [] i Coppolani fou nomenat el primer comandant. Coppolani havia anat a França, però va retornar a l'estiu i va assolir la direcció. Pels esdeveniments que van seguir al protectorat cal veure: [[Emirat de Trarza]] (conquerit el 1903); [[Emirat de Brakna]] (conquerit el 1904); [[Emirat de Tagant]] (conquerit el 1905); [[Emirat d'Adrar]] (conquerit el 1909). Realment el protectorat no era pròpiament sobre els quatre emirats sinó sobre els maures; gairebé l'únic que fou considerat un protectorat especial fou l'Adrar perquè tenia frontera internacional amb el [[Río de Oro]], però des de 1920 l'emir va passar a ser un cap indígena.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/19893123»


▷ Descargar AudioLibro Mira com Sona Gratis de Maria Dolors Pellicer en Catalán\nDescargar AudioLibro Mira com Sona de Maria Dolors Pellicer\nNombre del audiolibro: Mira com Sona\nAutor del audiolibro: Maria Dolors Pellicer\nFecha de publicación: 24/4/2011\nAutor(a) de la reseña: Gorge Cara\nPuedes escuchar el audiolibro en estos formatos: AIFF - FLAC - WAV - MP3 - WMA - MPEG4 (compresión CHM - TZO - TAR.BZ - RAR - LZ - TAR - ZIP)\nServidores habilitados: BitShare - Your Bittorrent - Torlock - Gett - Google Drive - Microsoft OneDrive - Dropbox - Uploaded - FileServe\nCategorías: ANIMALLIBRES, Infantil, Maria Dolors Pellicer, Catalán, 2011\nBaby Enciclopedia. el cos Huma (2ª Ed.)\nOtros audiolibros del autor Maria Dolors Pellicer\nFrancés Valenciano Portugués Ruso Italiano Búlgaro Inglés\nCómics infantil y juvenil Guías de viaje Salud y Dietas Juvenil No Disponible Ciencias Narrativa histórica Cómics Adultos Cocina Infantil Deportes y juegos Derecho Novela contemporánea Psicología y Pedagogía Filología\nMariri Martinengo Wendy Meddour Pere Pons Jesus Mora Beatriz Blanca Doumerc Felicity Brooks Beatriz Fraga Camean\nHARPERCOLLINS CHILDREN S BOOKS A FORTIORI SINS ENTIDO ICCE (INST. CALASANZ DE CC DE LA EDUCACIÓN) IKASELKAR