Barretina ‘fashion’ - LA MIRA - Magazín\nSi a Texas porten barret de cowboy i a Àustria barret tirolès a tota hora, com és que a Catalunya no passa el mateix amb la barretina? Pot tornar, la barretina? Pot tornar a estar de moda i convertir-se en un complement de vestir més enllà dels aplecs?\nLa barretina prova de reintroduir-se a la moda convencional, més enllà d’actes folklòrics, amb nous colors per a tots els gustos i combinacions. (Fotografies de Jordi Borràs Abelló)\nFa molts anys, com a regal de marxandatge, la cadena internacional d’hotels Hilton em va regalar una barretina que encara conservo amb el logotip de Hilton Barcelona. Vaig quedar de pedra. Anem bé, vaig pensar, si una cadena nord-americana d’hotels ha estat prou sensible per regalar barretines com a símbol del país. En canvi, ha passat el temps i la gran majoria de catalans, siguin de ruralia o de ciutat, ni en té, de barretina, o si en té, és perquè participa en un esbart dansaire, actua a Els pastorets, surt al pessebre vivent, acompanya un animal als Tres Tombs o es limita a anar amb el trabuc a fotre quatre trets a la Festa del Pi de Centelles.\nI parlant de Centelles, me n’hi vaig perquè hi ha la seu de Barretina 100%, on m’espera el seu fundador, Xavier Corominas (Centelles, 1967), guanyador del Premi Nacional d’Artesania 2018 com la millor marca artesana del país. Entro a un petit taller. Els telers no paren. Parlem de maquinària de fa setanta o vuitanta anys. Relíquies que donen al producte un punt romàntic en el procés de producció.\nDe fet, ell és un romàntic del tèxtil, ja que li ve d’un antic negoci familiar de fabricació de gènere de punt que va haver de tancar el 2001 per la crisi del sector. Tot i així, gairebé sempre hi ha continuat vinculat d’una manera o altra. En Xavier atura els telers per poder conversar.\nXavier Corominas és el fundador de Barretina 100%, on, amb telers antics, fabrica el típic capell català per ampliar-ne l’ús.\nVull conèixer el producte i trobar respostes sobre la sortida de la barretina en ple segle XXI. Hi ha esperança?\n“Llana de carda a l’exterior; cotó pentinat i orgànic, perquè no provoqui al·lèrgies, a l’interior. Faig barretines que siguin còmodes i dolces de portar”\nEn Xavier n’agafa una. En palpar-la es veu clarament que és de molta qualitat, llana 100%, i que pot durar tota la vida. Són les de doble cairell, de doble bossa o doble cara, és a dir, com si portés un folre, per entendre’ns. “Llana de carda a l’exterior; cotó pentinat i orgànic, perquè no provoqui al·lèrgies, a l’interior. Faig barretines que siguin còmodes i dolces de portar.”\nUna barretina dolça de portar. Poesia pura. Em trec el barret. Tot i així, a Barretina 100% també se’n fabriquen de més senzilles, combinant llana amb acrílic, que la gent, en aquest cas moltes colles, sol comprar per a actes concrets, com un aplec puntual. Però el client que opta per la barretina com a complement o peça de vestir es decanta per la primera.\nA Barretina 100% s’ofereix una gamma de colors ben àmplia, més enllà del clàssic vermell amb la gira negra. I la gira sempre ho és, de negra, però en Xavier ha actualitzat la barretina des de l’òptica cromàtica, intentant estar a la moda pel que fa a colors, i n’ofereix fins a dotze models. Color mostassa, morat, molsa, rosat, negre, gris cendra, foc, blau marí... “La indiscreció de la barretina vermella, per dir-ho d’alguna manera, fa tirar molta gent enrere i, en canvi, si ofereixes altres colors, no. Això ho he detectat molt anant a vendre en fires, i miro i escolto, i se la compren de colors més discrets quan és per vestir.”\n“Hem de saber inspirar la vestimenta contemporània amb trets puntuals de la nostra vestimenta tradicional sense necessitat d’anar vestits d’hereu o pubilla”\nSi algú compra una barretina com a objecte de regal, compra la vermella, especialment per regalar a gent de fora, perquè s’identifica amb la iconografia del país. Me la jugo i goso preguntar-li si exporta barretines, a risc de semblar curt de gambals, i... oh, sorpresa! “I tant que en venc a fora! Deixa’m fer el fanfarró. Hi ha la barreteria South Pacific Berets a Wellington, a Nova Zelanda, on en venen de tot el món, i també me’n compren de la botiga de The Dalí Museum, a Saint Petersburg (Florida, EUA) i, en canvi, al Museu Dalí de Figueres, no.” Queda clar que ningú és profeta amb barretina a casa seva.\nUn mostrari de llanes dona nou joc cromàtic a la barretina per diversificar-ne les opcions, més enllà del vermell i el morat fosc o musc.\nLes barretines d’ara són més curtes que no pas a l’època de mossèn Cinto, unes barretines molt més llargues que les actuals, molt pròpies del segle XIX. Per què? Segons en Xavier, pot ser tan senzill com una tendència, una moda de l’època. En Xavier diu que si li ho demanen, pot fer barretines com les d’aquella època, però que comercialment la que té sortida és la més curta, portable sense haver de fer gaires filigranes. “Hem de saber inspirar la vestimenta contemporània amb trets puntuals de la nostra vestimenta tradicional sense necessitat d’anar vestits d’hereu o pubilla”, considera en Xavier. “Algun voluntari per posar-hi?”, em pregunto quan l’escolto i em sembla mentida que en tot el país, entre tant de dissenyador de moda, no en surti cap. Encara en vindrà algun de fora i quedarem esmaperduts.\n“Calen colors que combinin amb tot, i jo recomanaria tenir dues o tres barretines: una de discreta, que puguis combinar amb tot, i altres de més cridaneres, per a quan vas amb tons més neutres de roba”\nSurto de Barretina 100% pensant que la barretina com a objecte de regal potser la cagarà el tió, però que el 99,9% dels compatriotes no té els tions suficients per anar a comprar o passejar amb barretina, especialment per les urbs catalanes, per por de ser observat com un personatge, pel cap baix, “singular”.\nEls telers de Barretina 100% en ple procés de producció. Tot i la nova demanda de colors, el vermell encara continua sent el majoritari.\nPer això penso que toca parlar amb algú del món de la moda i que m’ajudi a desgranar si la barretina té futur no com a tradició, sinó com un complement de vestir com qualsevol altre. Com es veu, tot plegat, des de l’òptica d’una estilista i assessora d’imatge? Toco el tema amb Mar Frigola (Girona, 1971), responsable de Sal de Mar, que es declara “antifashionitis”. Bé, penso. Ja veig que serà partidària de tenir barretines com a fons d’armari.\n“Com a assessora d’imatge recomano la barretina. Pot quedar bé tant en un home amb pocs cabells com en una persona, home o dona, amb una bona mata de cabell”\n“Com a assessora d’imatge la recomano. Pot quedar bé tant en un home amb pocs cabells com en una persona, home o dona, amb una bona mata de cabell, tot i que segons quines gorres o barrets no queden bé a tothom, començant per com té el front i quin calat ha de tenir. Els colors s’han de confrontar amb el rostre de la persona per veure quines sensacions provoca”, em fa veure la Mar.\n“Una cosa és la funció que té allò que vestim, i l’altra, què explica. No és el mateix portar una jaqueta texana amb tatxes que un jersei de llana rosa. La barretina té una funció molt útil i vàlida com és la d’abrigar. I tant que es pot recuperar i fer servir moltíssim, però cal abordar de quin color exactament. Hem de buscar colors que combinin amb tot, i jo recomanaria tenir dues o tres barretines: una d’un color discret, que puguis combinar amb tot, i una o dues més de cridaneres, per exemple, precisament per a quan vas amb tons més neutres de roba.”\nUna mostra de barretina llarga recargolada, com se solia portar a cavall dels segles XIX i XX.\n“Portar barretina no ens hauria de fer cap vergonya, ben al contrari. Mira a França, si no, la quantitat de noies que porten la típica boina francesa i que queda ‘très chic’”\nJa m’ho estic començant a plantejar. No ho veig gens malament. Les reflexions de la Mar són aire fresc. Sembla que no només la barretina no té per què anar de davallada, sinó que fins i tot pot esdevenir el darrer crit si les seves tesis s’imposen. Ja hi hagué un intent de modernització de la barretina fa deu anys llargs, com va ser el de la Neobarretina del dissenyador Gerard Moliné, que multiplicava les seves prestacions lluint-la de noves maneres, fins i tot com a tapaboques, com proposa també la Bragatina.\n“El caràcter català a l’hora de vestir és el de passar desapercebut, i la típica barretina vermella és massa cridanera, i ens afecta massa el què diran. Nosaltres mateixos l’hem connotat massa, començant per vincular barretina amb espardenyes de veta, quan la barretina és d’hivern i l’espardenya, d’estiu, i és evident que no quadra massa. Però portar barretina no ens hauria de fer cap vergonya, ben al contrari, ni implica que hagis de ser necessàriament independentista.” Ni culer, diria jo, quan penso en el llegendari Avi del Barça. “Mira a França, si no, la quantitat de noies que porten la típica boina francesa i que queda très chic.”\nXavier Corominas llueix una de les seves produccions de llana 100%.


Aula Blanes va tractar les implicacions educatives d’alguns jocs | Blanesaldia\nLa proposta fonamental de Yoldi és que el joc i el fet de jugar és més que lleure,però encara no és cultura. Per mostrar-ho el ponent va començar dibuixant el que per ell és el panorama actual de canvi o revisió de models a tots nivells. La necessitat de passar del tenir al ser,la necessitat de deixar de viure des dels patrons socials que ens parlen només de tenir coses, coneixements, amics, rol… a viure connectats amb el ser, creu Yoldi, es pot satisfer amb el joc i el procés de jugar.\nHi ha cinc aspectes clau que fan del joc una eina de regeneració social:\n–El joc és font de motivació, serveix per generar empatia, plaer, curiositat..\n–El joc és font d’aprenentatge. En aquest punt el ponent va explicar situacions d’aula, també d’universitat. I es preguntava: Per què el joc desapareix de la vida quotidiana quan som grans?\n–El joc és font de socialització, fomenta iniciativa, interès, participació…\n–El joc és element de mediació i cooperació. Utilitzat en estratègies de medicació permet generar un espai de trobada i discussió sense violència, permet reflexionar de forma relaxada i controlada.\n–El joc és saludable. Poc oci és tan saludable com el joc, entre adolescents i gent gran el joc pot proporcionar moments d’obertura i de desconnexió amb els rols socials i així mostrar-se de forma natural. En nens permet detectar capacitats i mancances com de manera fàcil i oberta.\n–El joc és fonamental per emprendre. Yoldi assenyala un terme ampli d’emprenedoria, més enllà de la creació d’empreses, per ell el joc permet plasmar de manera creativa allò que tenim al cap, experimentar-ho, simular-ho i treure’n conclusions si cal.\nUna ronda de presentació de la mostra de jocs que portava va servir per fer entendre el canvi que hi ha hagut dels jocs de taula clàssics com el Monopoly o el Risk. Va destacar els jocs de taula que van revolucionar aquest món el “Carcassonne” o “Els colons de Catan”, va mostrar jocs de cooperació (Rescate), jocs d’aprenentatge d’història (Timeline), de càlcul matemàtic (matematikus), jocs d’estratègia (La Liebre y la Tortuga) i uns divertits jocs polítics molt actuals lligats al moment català i espanyol (La Puta i la Ramoneta,Som el que decidim).\nEl ponent va deixar clara la seva posició respecte els jocs tecnològics, per ell el problema està en l’ús que l’adult permet que el menor en faci i en que hi ha una bona colla de jocs digitals que no\nserveixen per res més que per «adormir» al jugador.\nClaudi Yoldi va insistir en la necessitat de convertir en bé cultural,el joc i el fet de jugar i va destacar que Catalunya, a l’estat espanyol, és referència de creació, producció i utilització de jocs de taula.\n← Balanç positiu de l’Eurockey Cup a la Ciutat Esportiva Blanes Activitats a Blanes els 23, 24, 25 i 26 d’octubre →


Salt aposta per la gastronomia - Empordà\n?L'Ajuntament posa en marxa el projecte Salt Xef, en què cedirà durant sis o vuit mesos un local del mercat a un preu reduït a emprenedors que vulguin tirar endavant un projecte de restauració ?L'objectiu és assegurar prèviament la viabilitat del negoci\nSegons explica el regidor de Dinamització Econòmica, Àlex Barceló, podran optar a ocupar aquest local els participants en el programa d'emprenedoria de l'Espai Municipal d'Ocupació, que té un itinerari específic per a persones que es volen dedicar a la restauració, ja sigui en forma de restaurant, food truck o botiga de menjar per emportar, entre d'altres. Un cop finalitzat el període de formació, que dura un any, els participants podran optar a establir-se entre sis i vuit mesos en aquest local del mercat, que l'Ajuntament els cedirà a un preu molt reduït. «Sovint hi ha projectes que estan molt ben calculats però que no saps quina rebuda tindran entre la ciutadania. D'aquesta manera, podran saber quina reacció tenen els saltencs davant dels seus productes, i començar el negoci d'una forma més sòlida», explica Barceló. L'objectiu és assegurar la viabilitat del negoci i evitar-ne així el fracàs.\nA banda d'ajudar els joves emprenedors del municipi, l'Ajuntament de Salt també vol potenciar la varietat gastronòmica de la vila, fruit de les diferents cultures que hi conviuen. Per tant, en la gestió del Salt Xef es tindrà molt en compte aquesta diversitat. El local que ocuparan els participants al mercat fins ara estava buit, ja que s'havia tret a concessió i havia quedat desert.


Felicitats Catalunya!!!! | Elena Embuena\n10 Juliol 2010 eembuena\nMoltes felicitats al milió i mig de catalans i catalanes (1 milio cent mil segons la Guàrdia Urbana) que hem anat a la manifestació aquesta tarda i moltes felicitats als altres milions que haurien volgut ser-hi però no han pogut. És un orgull ser catalana ara, com ho ha estat sempre.\nNo sé què estan dient per la tele o què diran demà els diaris, però ara a la ràdio van dient que ha estat històrica i multitudinària. A mi m’ha recordat la de l’11 de setembre de l’any 1977, on vaig estar dues hores per anar, pel Passeig de Gràcia, des d’Aragó a Consell de Cent. Aquesta any, jo he patit més col·lapse perquè a tres quarts de 6 estava a Passeig de Gràcia-Rosselló i a dos quarts de 8 començàvem a caminar; o sigui que la cua haurà començat a caminar més enllà de les 8 del vespre.\nTambé diuen que a Londres hi ha hagut una concentració davant de l’ambaixada i a Berlin a l’Alexander Platz on s’explicava a la gent què és l’Estatut.\nÉs curiós que prop de 33 anys després estiguem reclamant que som una nació, que tenim una llengua pròpia i que tenim dret a decidir com volem viure sense que ens vagin posant límits.\nLa manifestació d’avui demostra que no podran amb nosaltres. No va poder Felip V amb el Decret de Nova Planta acabar amb la llengua i la cultura catalana. No va poder en Franco en 40 anys de dictadura i amb una educació repressiva. No podrà el TC per molt retalls que faci de l’Estatut.\nLa societat civil és la que tenim la paraula. Som tots i totes nosaltres que hem d’impedir que hi hagi una disgregació de la ciutadania. Som un sol poble, sigui quin sigui el nostre origen. És per això que, a partir d’aquest moment, haurem de buscar estratègies per seguir demostrant que no hi estem d’acord.


Reflexions més enllà de l'esquerra: A la plaça no li cal el Rei\nEs la conclusió que es trau quan ú passeja per la plaça de l'ajuntament de Vila-real. Entre el casc antic, els porxes, el peatonal i demés legats històrics que hi han aparèix una plaça de ferro, ceràmica i modernisme que queda un tant desubicada.\nEl problema no passaria de ser una anècdota de gustos arquitectònics si no fora per el preu que finalment costarà. Del pressupost inicial de 600.000 euros finalment la plaça costarà al voltant de 3 mil.lions d'euros i sincerament es un tant vergonyós no tansols que no estiga integrada la arquitectura del voltant sino que ademés el seu cost es desorbitat.\nL'ajuntament amb crèdit en mà té que fer front a gastos "ridículs" com ara engalanar el carrer major de flors, una plaça futurista i en canvi parèix ser que no hi ha partida de gastos per acabar l'antic pius XII.\nA la zona Nord, al barri del Pilar tenim que contemplar parcs abandonats on parèix no arrivar l'ideal futurista. I en canvi a l'entrada Est junt la Mayorazga, abans de la redona amb l'arc que falta als portxes tenim que "gaudir" d'un parc amb tots els complement necessaris per a que xiquets es juguen la vida creuant la carretera per a passar una estona d'esplai.\nA Vila-real parèix que les coses es fagen de cara a la galeria i no de cara als veïns ja que ara amb l'arrivada de La llum de les imatges es fan les coses importants con engalanar els carrers o qui sap si reasfaltats i tot.\nAixó si el que està clar que a la nova plaça futurista no li cal l'emblema del poble, el Rei en Jaume I.\nPublicat per Kuro a 14:34\nJavier Martínez Serra ha dit...\nSaludos compañero, gran finde...\nAqui te paso el enlace para que te pongas el reloj mas molon de toda la web.\n9 de novembre de 2008 a les 8:10\nCon vosotros todos los fines son grandes.\nNo lo dudes que es el reloj más cañero de la red. Si consigo un mapa meteorológico politizado ya será la caña.


JOE ROGAN PENSA QUE TWITTER ESTÀ CONDEMNAT A PATIR UN DESTÍ DE TAQUILLA - VIRAL\nJoe Rogan creu que el Twitter 'tòxic' està destinat a extingir-se igual que el vídeo de taquilla\nJoe Rogan ha estat força tranquil aquesta setmana abans d’alguns canvis: (1) L’experiència de Joe Rogan traslladar-se a Spotify l’1 de setembre; (2) El propi amfitrió es va traslladar a Texas. Tot i això, les seves paraules sobre Twitter (durant un episodi recent amb els convidats Whitney Cummings i Annie Lederman) estan donant rondes. Es queda moderadament actiu a la plataforma de xarxes socials enllaçant les seves publicacions satàniques d’Instagram i reproduint històries, però no s’està endinsant en arguments en aquest àmbit. I, segons resulta, Rogan creu que Twitter és força tòxic i que els dies estan comptats.\nCrec que Twitter serà com un vídeo de Blockbuster. Crec que mirarem enrere: 'Recordeu quan ens comunicavem a través de Twitter? Com, oh Déu meu, era tan tòxic. Tothom era tan dolent, el podcast amfitrió declarat .\nNo s’equivoca gens pel que fa al nivell de vitriol que es produeix minut a minut a Twitter i pot ser que tingui raó perquè, realment, qui fa servir MySpace aquests dies? Tot i que Twitter fa més d’una dècada que està penjat, molta gent ha de prendre pauses regularment de tota la negativitat de la plataforma. Les noves plataformes de xarxes socials continuaran sorgint i una d’elles podria allunyar prou gent de l’afany de tuitejar. Rogan hi està d’acord i observa la desaparició de Blockbusters (a causa de l’augment del streaming) com a exemple.\nAnem a tocar alguna cosa nova, a continuació, que ens llegirem les ments ... Farà que sembli una tonteria, va dir Rogan. No hi ha empatia en aquestes converses i això és una part important del problema.\nSí, Joe Rogan busca certa empatia en aquest món i no hi ha massa coses a trobar a Twitter. Pot ser que en quedin a la l’últim Blockbuster , però, ja que és un Airbnb i sembla actualment bastant acollidor.\nnous comèdies especials a netflix\ntyler, el creador que és arrestat


La Generalitat penja per encàrrec de Torra quatre barres vermelles a la façana\nTercer aniversari del referèndum\nLa Generalitat penja per encàrrec de Torra quatre barres vermelles a la seva façana per l'1-O\nLes lones són al costat de la pancarta de 'Llibertat d'opinió i d'expressió' que es va penjar per substituir la pancarta per la qual l'expresident ha sigut inhabilitat\nBarcelona - Dijous, 01/10/2020 - 15:12\nLa Generalitat ha penjat aquest dijous quatre barres de tela vermella a la façana del Palau de la Generalitat per commemorar el tercer aniversari de l’1-O. Fonts de Presidència han explicat, informa Europa Press, que s’han penjat durant la nit entre aquest dimecres i dijous «per encàrrec» del ja expresident Quim Torra, i d’aquesta manera a la façana de la Generalitat es poden veure aquestes quatre barres vermelles al costat de la pancarta de ‘Llibertat d’opinió i d’expressió’ que es va penjar per substituir la pancarta sobre els presos de l’1-O per la qual Torra ha sigut inhabilitat.\nLa consellera de Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó, va anunciar el dimecres que l’Executiu no organitzaria cap acte institucional amb motiu de l’1-O perquè considera que és la «millor manera d’evidenciar que la repressió continua», que no hi ha president i que el Govern està en funcions.\nÒmnium colla l'ONU i Europa perquè Espanya investigui les càrregues de l'1-O\nTemes: Quim Torra Judici del 'procés' Referèndum a Catalunya Independència de Catalunya Catalunya


Publicado:Miércoles, 18 Marzo 2020 | 11:00\nPublicado:Jueves, 05 Marzo 2020 | 14:00\nEl pròxim dissabte 7 de març a les 19:00 hores tindrà lloc un concert per reivindicar el paper de la dona dins del món de la música, la vespra del Dia internacional de les Dones.\nPublicado:Viernes, 21 Febrero 2020 | 18:00\nDentro de la Temporada de Conciertos 2019-2020 de la Banda Municipal de Barcelona, se presenta una nueva producción de 'Carmina Burana' de Carl Orff.\nPublicado:Martes, 18 Febrero 2020 | 14:00\nAzael Tormo i Miguel Ángel Sarrió, finalistes del concurs de l’himne dels Moros i Cristians de Lleida\nPublicado:Lunes, 17 Febrero 2020 | 13:00\nL’Associació de la Festa de Moros i Cristians de Lleida ha rebut 7 partitures originals i ha escollit dos finalistes, dels valencians Azael Tormo i Miguel Ángel Sarrió, al concurs de composició de l'himne del 25è aniversari.


ATSC-M/H - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLlista d'Estàndards de Televisió digital\nATSC-M/H (Advanced Television Systems Committee - Mobile / Handheld o A/153), és un estàndard que permet la difusió IP de la Televisió digital orientat a receptors portàtils o mòbils. Aquest sistema utilitza tan sols una porció d'uns ~19.39 Mbps de l'amplada de banda disponible (6 MHz) en el sistema ATSC (A/53). Al ser una adaptació del sistema A/53, està modulat com ell mateix, és a dir, segons el mètode 8-VSB (8 Level Vestigial Side Band). Aquest estàndard, aprovat el 15 d'octubre de 2009 i revisat l'1 de juny de 2011, s'utilitzat a Nord Amèrica i Corea, mentre que en altres països predominen estàndards com DVB-H (Europa), ISDB-T (Japó), CMMB (China) i One seg (Amèrica llatina). El sistema ATSC-M/H, i per tant l'ATSC, està optimitzat per a utilitzar la mateixa banda que el sistema NTSC que s'utilitza actualment als EUA.\n2.1 Sistema de transmissió\n2.2 Protecció d'errors\n3 Comparació DVB-H vs ATSC-M/H\nLes especificacions oficials de l'estàndard mòbil ATSC-M/H estan separades en 9 parts individuals:\nParte 1 “ATSC Mobile DTV System” és un repàs general de l'estàndard A/153 i les parts que el conformen.\nParte 2 “RF/Transmission System Characteristics” aquesta part inclou detalls específics sobre la capa física de transmissió del sistema. També s'inclouen marcs per a futures millores o canvis.\nParte 3 “Service Multiplex and Transport Subsistem Characteristics” cobreix les característiques del subsistema de multiplexat i de transport.\nParte 4 “Announcement” declara els mecanismes de format i distribució que acostumen a anunciar el contingut i els serveis que es donen al M/H.\nParte 5 “Application Framework” en aquesta part es descriu el marc interactiu del sistema ATSC-M/H.\nParte 6 “Service Protection” especifica com el servei de protecció ha de ser descodificat i emès.\nParte 7 “AVC and SVC Video Sistem Characteristics” explica les restriccions de la codificació i compressió de vídeo. A més també defineix como es formen els paquets de vídeo del corrent elemental (PES).\nParte 8 “HE AAC Audio Sistem Characteristics” descriu les limitacions en HE AAC. A més també defineix como es formen els paquets d'àudio del corrent elemental (PES).\nParte 9 “Scalable Full Channel Mobile Mode” inclou detalls específics del "Scalable Full Channel Mobile Mode phisical laier transmission sistem and management laier".\nSistema de transmissió[modifica]\nEl sistema M/H és un sistema que comparteix el mateix canal de radiofreqüència que l'estàndard ATSC, és a dir, per un costat el servei ATSC multiplexa per als serveis de televisió digital tals com HD i SD, per l'altre costat multiplexa la banda mòbil utilitzant una amplada de banda de ~19.39 Mbps. La funció del sistema de transmissió és combinar aquests dos tipus de fluxos en un sol paquet MPEG per processar i modular.\nEl sistema ATSC-M/H està separat en unitats funcionals lògiques corresponents amb la pila de protocol il·lustrada a la imatge.\nModel de capes de ATSC-MH\nL'estàndard defineix un flux fixa de transport, basat en trames de M/H, que estableixen la localització del contingut a les trames de VSB i permet un processament més fàcil per al receptor mòbil. Això és una diferència amb el sistema ATSC donat que en el A/53 no existeix una estructura fixa relativa a les trames VSB.\nUna trama transmesa mitjançant l'estàndard M/H és equivalent a 20 trames de VSB, té un desfàs de 37 paquets de fluxos de transport i una duració de 968 ms. Cada trama de M/H està dividida en 5 subtrames i cada una d'elles en 16 ranures. Cada ranura és la quantitat de temps necessari para transmetre 156 paquets de fluxos de transport. Una ranura pot contenir tot el contingut de les dades (A/53) o pot estar dividit en 118 paquets de dades en M/H i 38 paquets de dades principals. Los 118 paquets transmesos s'anomenen grup M/H. Cada paquet dels 118 estan encapsulats en un paquet especial conegut com a MHE.\nCada formació de M/H és una col·lecció de grups que poden portar un o dos conjunts. Cadascun conté un o més serveis. Cada conjunt utilitza una estructura de correcció d'errors diferent (FEC). Cada conjunt pot ser codificat a diferents nivells de correcció segons la seva finalitat.\nL'estàndard ATSC-M/H, com el DVB-H, consta d'una tècnica anomenada Time-slicing que es basa en la multiplexació temporal de la transmissió de diferents serveis, és a dir quan el receptor no està rebent l'onada de dades, el sintonitzador està inactiu i per aquest motiu està utilitzant menys capacitat de bateria i gràcies a aquest sistema no perd tanta càrrega.\nL'estàndard combina diversos mecanismes de protecció contra errors per a donar millors resultats, tals como:\nUn codi Reed-Solomon (RS) que corregeix els Bytes equivocats després de descodificar el codi convolucional en el receptor.\nUn CRC Checksum que millora la detecció d'errors donat que els Bytes poden ser marcats como erronis abans de la descodificació.\nEl RS pot representar els següents pars de símbols: 24, 36 48. Els símbols i el checksum conformen els elements exteriors de la matriu de dades del conjunt M/H. A la matriu el nombre de línies és fixa però les columnes varien segons quantes columnes per subtrama hagi ocupat.\nPer a compatibilitzar amb els receptors A/53 s'utilitza un codificador modificat de Trellis.\nLa senyalització d'aquest estàndard està definida en tres capes diferents.\nLa capa de transmissió és la de nivell més baix. Aquesta capa proveeix al receptor de la informació necessària per a descodificar el senyal.\nLa capa de transport utilitza dos tipus de canals: el canal d'informació ràpid i el canal de senyalitzat del servei. El primer distribueix la informació essencial per a permetre la ràpida adquisició del servei pel receptor. El segon proveeix de la informació bàsica, l'estructura lògica dels serveis transmesos i els paràmetres de descodificació de l'àudio i del vídeo.\nLa capa d'anunci/Electronic Service Guide (ESG) és la capa més alta. Utilitza OMA BCAST Electronic Service Guide (ESG). L'ESG consisteix en diverses seccions de codi XML.\nComparació DVB-H vs ATSC-M/H[modifica]\nEn aquesta tabla podem veure una comparació de les característiques més generals de cada estàndard.\nATSC-M/H 8VSB 6 MHz Si Si\nDVB-H COFDM 5 MHz Si Si\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=ATSC-M/H&oldid=21846366»


Fundació Palau - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Fundació Palau és un centre d'exposicions artístiques ubicat al centre de Caldes d'Estrac, al Maresme. Va ser inaugurada el maig del 2003, amb l'objectiu d'exhibir i difondre el fons artístic de la col·lecció d'art aportada per Josep Palau i Fabre, així com el seu arxius i biblioteca. Destaca el seu fons documental i bibliogràfic sobre Pablo Picasso. Forma part de la Xarxa de Museus d’Art de Catalunya (XMAC) i de la Xarxa de Patrimoni Literari Espais Escrits.\n3 Arxiu i Biblioteca\nEl fons de la Fundació Palau està constituït pel doble llegat de Josep Palau i Fabre. D'una banda, el fons aplegat pel seu pare, Josep Palau i Oller, que integra un ampli ventall de pintura catalana del començament del segle xx. De l'altra, l'aportació del mateix Palau i Fabre, el qual, en l'afany de continuar la tasca col·leccionista del seu pare, va reunir una gran col·lecció d'obres de Picasso, i també d'altres autors contemporanis com Perejaume, Miquel Barceló Artigues o Pepe Yagües. Actualment, la Fundació Palau, després del Museu Picasso de Barcelona és el segon museu de Catalunya amb més obres de Picasso. El 2017 dediquen diverses activitats per commemorar el centenari de Josep Palau i Fabre.\nLa col·lecció permanent de la Fundació Palau s'exposa a dues sales: Un pare pintor i un fill poeta i Estimat Picasso.\nL'exposició permanent s’inicia amb l’àmbit Un pare pintor i un fill poeta. Renovada el febrer del 2020 i comissariada per Julià Guillamon, la sala ofereix un recorregut per la trajectòria de Josep Palau i Oller, pintor i el seu fill Josep Palau i Fabre, poeta.\nL'espai recull la col·lecció de Josep Palau Oller que fou pintor, col·leccionista d’art, dissenyador de mobles i decorador.\nPalau Oller va iniciar la seva trajectòria en el camp de les arts plàstiques. Fou amic de Josep Mompou, Pablo Gargallo i Joaquim Torres-García, va col·laborar a l'època daurada de la revista Papitu, cap al 1910, i va estar en contacte amb la renovació cultural posterior al Noucentisme: els nous realismes dels anys 30 i la pintura i l'escultura d'avantguarda.\nJosep Palau i Fabre es va criar en aquest ambient artístic i de seguida es va interessar per l'art i la poesia. Va completar la col·lecció amb obres d’artistes com Joaquim Torres-García, donant així continuïtat a la tasca del seu pare. Aquesta sala incorpora el testimoni de la col·laboració de Palau i Fabre amb artistes com Albert Ràfols Casamada o la seva relació amb pintors com Antoni Tàpies i Joan Ponç, i amb els més actuals Miquel Barceló i Perejaume.\nAquesta exposició permanent de la Fundació Palau és un recorregut apassionat pel segle XX: des dels temps d'Isidre Nonell i Ismael Smith, fins als dibuixos de Miquel Barceló per a la Divina Comèdia de Dant. El Torres-García constructivista, Juli González, Joan Miró, Antonin Artaud: la recerca de l'absolut de l'art. Amb un muntatge que ens permet veure les obres com si encara formessin part de l'entorn quotidià del pare pintor i del fill poeta.\nLa sala Estimat Picasso està integrada per una cinquantena d'obres de Pablo Picasso que Josep Palau i Fabre, al llarg de la seva vida, va anar adquirint o bé va rebre de mans del mateix Picasso, del qual va ser-ne amic durant 25 anys. En aquesta sala es poden contemplar obres d'èpoques i estils ben diversos. De tot aquest conjunt es poden destacar alguns estudis acadèmics realitzats per Picasso. Igualment, hi ha autoretrat de Picasso de caràcter monstruós o bé un petit teatret que l'artista va fer per a la seva filla Maya. També es mostren alguns llibres dedicats per Picasso a Palau i Fabre que testimonien la relació d'amistat entre ells. També s'hi exposen els més de 20 llibres que Palau i Fabre va escriure sobre al pintor malagueny.\nActualment, la Fundació Palau, després del Museu Picasso de Barcelona, és el segon museu de Catalunya amb més obres de Picasso.\nSala Estimat Picasso\nBiblioteca i fons documental\nSala Permanent: Un pare pintor i un fill poeta\nArxiu i Biblioteca[modifica]\nLa Fundació Palau no només acull la col·lecció d'art de Josep Palau Oller i Josep Palau i Fabre sinó que també disposa de tot el fons documental relacionat amb la vida i l'activitat literària de Josep Palau i Fabre i la seva família, amb més de 36.000 documents i una biblioteca de més de 16.000 volums. Es pot visitar amb cita prèvia.\nA més de les sales d'exposicions permanents, la Fundació Palau organitza diverses activitats relacionades amb les arts plàstiques i la literatura (tallers, rutes, visites guiades...), així com exposicions temporals i el Festival de Poesia de Caldes d'Estrac "Poesia i +", a l'estiu.\nComposició Constructivista, Joaquim Torres Garcia, 1931\nMaternitat amb gallines i Tres dones mig nues de Juli González\nLa caiguda de Barcelona, de Le Corbusier\nSalomé, de Pablo Picasso.\nDivina Comèdia. Purgatori XXIX, de Miquel Barceló Artigues\n↑ <«Picasso y Palau i Fabre, en Caldes d'Estrac» (en castellà). La Vanguardia, 11-02-2011. [Consulta: 24 agost 2011].\n↑ Ribas Tur, Antoni Diari Ara [Barcelona], 25-06-2011, pàg. 44 [Consulta: 25 juny 2011].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Fundació Palau\nFundació Palau - Lloc web oficial\nBlog del Festival Poesia i +\nWeb de la xarxa Espais Escrits\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fundació_Palau&oldid=30174852»


Navarro: ‘Estem encantats amb Encamp’ — Comú d'Encamp | Principat d'Andorra Comuencamp\nEsteu aquí: Inici / Notícies / Navarro: ‘Estem encantats amb Encamp’\nNavarro: ‘Estem encantats amb Encamp’\nEl FC Barcelona de bàsquet entrena a Encamp fins al pròxim 12 de setembre, dia en què jugarà amb el Morabanc Andorra.\nAquest dijous al migdia ha tingut lloc la roda de premsa de presentació de l’estada de pretemporada de la secció de bàsquet del FC Barcelona. El cònsol major, Jordi Mas, ha agraït que un any més l’equip català confïï en la nostra parròquia, tot desitjant-los una bona estada i una millor temporada. En aquesta línia, Mas els ha brindat tota la col·laboració i suport del Comú d’Encamp.\nL’entrenador de l’equip, Xavi Pascual s’ha mostrat molt satisfet amb l’estada a Encamp, on cada any gaudeixen de tranquil·litat, de bon ambient, i enguany, d’unes instal·lacions renovades, fent referència al nou parquet de la sala polivalent. Pel que fa a la nova temporada, Pascual ha insistit que està preparant un equip molt competitiu, i que el seu objectiu ara per ara és anar millorant dia a dia.\nD’altra banda, el capità de l’equip, Juan Carlos Navarro, ha comentat ‘estem encantats, ja fa set anys que venim a Encamp i ens sentim molt còmodes’. Navarro no ha amagat que aquesta temporada tindran més pressió, en venir d’un any sense títols. Al respecte ha valorat ‘si no guanyes has de treballar més, i enguany intentarem guanyar algun títol sigui com sigui’\narxivat sota: Estades esportives, Esports


L'entrenador del Braunschweig desitja "molta sort" a Guardiola per al partit amb el Madrid al Bernabéu - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nL'entrenador del Braunschweig desitja "molta sort" a Guardiola per al partit amb el Madrid al Bernabéu\nEl tècnic del Braunschweig, Torsten Lieberknecht, va dedicar aquest dissabte en la roda de premsa posterior al partit amb el Bayern unes paraules a Pep Guardiola. L'entrenador del cuer de la Bundesliga va desitjar sort al de Santpedor per al partit de Champions que disputaran a Madrid.\n20/04/2014 - 18.45\nPep i Torsten Lieberknecht a l'inici del partit d'aquest dissabte.\nTot i que el Braunschweig va acabar perdent amb el Bayern per 0 a 2, Torsten Lieberknecht no va deixar passar l'oportunitat de dedicar unes paraules al tècnic català. Abans que es donés per acabada la roda de premsa, Lieberknecht va sorprendre amb la frase: "Hi ha una cosa que he estat assajant" i seguidament, després de mirar Guardiola, va dirigir-li unes paraules en castellà. "Molta sort per al partit al Bernabéu, benvolgut Pep". Guardiola li va agrair el gest amb un somriure i es va sentir algun aplaudiment a la sala.\nGuardiola es veurà les cares amb el Madrid aquest dimecres al Bernabéu a l'anada de les semifinals de la Lliga de Campions.


La història fotogràfica de Pollença no seria la mateixa sense la contribució de Guillem Bestard. La seva tècnica i sensibilitat el van portar a treballar com a corresponsal gràfic de la prestigiosa revista National Geographic.\nPerò Guillem Bestard (Pollença, Mallorca, 1881-Londres, 1969) va ser també pintor, membre de l'Escola Pollencina. A aquesta faceta de l'artista dedica el Museu dels Pollença l'exposició Guillem Bestard, pintor desconegut.\nLes seves pintures, amb predomini d'ocres i de terres, recorden a les del seu gran amic argentí Titto Cittadini.\n3 de novembre a les 12:00 h.\nDe dimarts a dissabte: de 10:00 a 13:00 h.


II Jornades de Fotografia Contemporània16 d'octubre de 2017 - 18 d'octubre de 2017\n16 d'octubre de 2017 - 18 d'octubre de 2017\nDel 16 al 18 d’octubre de 2017 es celebren les II Jornades de Fotografia Contemporània, organitzades per l’IEFC, al Palau de la Virreina.\nD’origen i sentit interdisciplinari, i organitzades amb caràcter bianual per l’IEFC, les jornades compten amb la col·laboració d’artistes, teòrics i pensadors, que, amb les seves experiències, estudis i idees, aporten respostes, interrogants, afirmacions o qüestionaments sobre el nostre present fotogràfic.\nII Jornades de Fotografia Contemporània. Fotografia i pintura: la creació interdisciplinària\nL’IEFC organitza les II Jornades de Fotografia Contemporània


Dancing Robots - ttp\nPixel, Ram et Bits sont trois robots très avertis qui expliquent qui ils sont et quelles sont leurs fonctions et capacités.\nCe spectacle de danse et de texte itinérant concerne l’union indissoluble entre les humains et les machines et comment celles-ci peuvent nous aider à construire un avenir basé sur la connaissance et la technologie, mais cette proposition est également une revendication attrayante pour les petits spectateurs.\nDisciplina escènica: Dansa, Arts de carrer, Animació.\nEspai per a la representació: Itinerant.\nCompanyia creada al 1983 amb un objectiu inalterable: crear espectacles de dansa per infants i joves amb la qualitat artística que aquest públic es mereix. Durant aquest anys la companyia ha compaginat la creació amb la direcció de grans esdeveniments amb la finalitat sempre d’apropar la dansa a tots el públics.


semenfot. un Blog de Arturo Lillo: de maig 2009\nPublicat per semenfot. un blog de Arturo Lillo a 8:15:00 a. m. Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per semenfot. un blog de Arturo Lillo a 10:11:00 a. m. Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


EL PRINCIPIO DE DILBERT. SCOTT ADAMS. Libro en papel. 9788408103066 Bahía, Librería Papelería Xoguetería\nVista previa: EL PRINCIPIO DE DILBERT


Quan es tracta de crear una nova imatge de moda , sovint amb la suficient importància per cuidar components tan importants de l'estil com les ungles, entra al fons. Però, després de tot, si penses en això, la pregunta de les ungles és una de les més importants quan necessites impressionar o simplement mantenir una determinada imatge. En aquesta temporada, algunes tendències s'han fet més notables pel que fa a detalls tan importants com la longitud de les ungles, l'elecció del vernís per al recobriment i les característiques de l'atenció. Després de tot, per mantenir-se al dia, cal fixar-se en els detalls més aparentment insignificants.\nUna de les qüestions més delicades és l'elecció entre les ungles naturals i les ungles. Les ungles també estan encara de moda el 2014. Per tant, podeu fer les ungles artificials de forma segura i no tenir por que aquesta decisió no encaixi amb les tendències de la moda. No obstant això, és molt important recordar que aquestes ungles no haurien de ser en cap cas massa llargues. Perquè la longitud excessiva dóna una aparença vulgar, que no encaixa en el marc de moda modern. La forma de moda de les ungles 2014 és un oval, que recorda les ametlles. Cal assenyalar que la forma quadrada definitivament no és popular i s'ha d'evitar. Aquest any, una manicura femenina i refinada és popular. La forma de les ungles del 2014 també exclou la forma del "estil", ja que dóna a les ungles un aspecte molt artificial. Si és realment insuportable formar part amb les ungles rectangulars o quadrades habituals, es recomana almenys alinear les cantonades i fer-les més suaus, ja que la moda de les ungles del 2014 defineix de forma única l'aspecte natural.\nEsquema de colors modern\nAl triar el color de la manicura i, en general, a l'hora de cuidar les ungles d'aquesta temporada, cal recordar que en l'actualitat la naturalitat i la naturalitat tenen una gran estima. El disseny elegant de les ungles 2014 implica l'ús de tons pastís i natural, com ara, blanc, crema, beix, rosa clara, blau clar o gris clar. Per descomptat, podeu utilitzar matisos saturats, però encara han de ser pastís i tous. Per crear ungles bonic el 2014, es recomana donar preferència a les ungles curtes, que estan pintats amb tint natural o lletós. No deixeu-vos portar flors roses i préssecs pàl·lides i pàl·lides, així com altres matisos delicats. Vostè ha de prestar atenció al fet que les ungles no necessàriament han de brillar i abocar. Encara que el brillantor glamurós encara està de moda, els vernissos mate tampoc no deixen de ser populars. Una de les opcions més refinades d'aquesta temporada és una manicura transparent que atrau l'atenció amb una brillantor suau. Si preferiu les extensions d'ungles, podeu fer-ho de manera segura el 2014, l'únic que heu de complir és la paleta natural, i també recordeu que la forma i la llargària de les ungles hauria de ser el més natural possible. Si les tonalitats tranquil·les i silencioses semblen una mica tèrrides, podeu escollir amb seguretat un vernís que coincideixi amb el color del llapis de llavis. Per crear una imatge més original el 2014, les ungles es poden pintar amb colors vius inusuals, per exemple, podeu experimentar amb colors vius de color verd, lila, rosa i altres colors. També es recomana utilitzar ombre , que us permet crear una transició d'una ombra a una altra, combinar diferents colors amb una manicura i fer servir dibuixos d'encaixos.\nRoba exterior: primavera 2016\nTall de cabell en pèl mitjà 2018 - tendències de moda i novetats interessants\nManicura beix amb negre\nPell de pell d'abric de moda 2016\nLaca magnètica de gel "ull de gat"\nPentinats curts amb estil 2015\nCol·lecció Max Mara Fall-Winter 2015-2016\nJaquetes d'hivern 2018 - tendències de moda, tendències, novetats de la temporada\nLlavis perfectes d'Angelina Jolie\nAmb què vestir mitges 2013?\nOmbligo vermell en un nen\nAssortit per a l'hivern: les receptes més delicioses de la conservació bella i salada\nBrooklyn Beckham i Chloe Moret van sortir després del seu reunió\nBunyols amb carbassons i formatge\nAtenció a les pestanyes ampliades - 4 consells importants\nCom emmagatzemar els gladiols a l'hivern a casa?\nUrinació en dones\nQuè s'ha de prendre amb la menopausa?\nQuè hi ha al blat sarraí?\nQuè tan útil és el suc de magrana?\nConstipació en lactants amb lactància materna\n11 celebritats que van morir en accidents de trànsit\nUna granota de plastilina\nSofàs per als seus ecoplats\nFormatge - contingut calòric


El Parlament Europeu tomba l'acord internacional per combatre la pirateria a Internet\nUna gran majoria de diputats han votat contra aquest tractat conegut com a ACTA que havia generat una campanya de rebuig a la xarxa\nMARC VIDAL Estrasburg Actualitzada el 04/07/2012 13:04\n260x366 Alguns diputats, com Raül Romeva, han lluït samarretes contra ACTA. PARLAMENT EUROPEU Alguns diputats, com Raül Romeva, han lluït samarretes contra ACTA. PARLAMENT EUROPEU\nEl Parlament Europeu ha rebutjat aquest dimecres l’acord internacional per combatre la pirateria a Internet conegut com a ACTA per les seves sigles en anglès després que 478 eurodiputats hi hagin votat en contra, 39 a favor i 165 s'hagin abstingut.\nD’aquesta manera, aquest nou tractat, negociat entre altres amb els Estats Units, el Canadà i el Japó, no podrà entrar en vigor a la Unió Europea tot i que ja l’havien aprovat 22 dels 27 socis.\nLa majoria de grups polítics de la cambra han votat contra ACTA, entre ells els socialistes i els verds, mentre bona part dels diputats populars defensaven la iniciativa i ha optat molts d'ells per abstenir-se.\nEl rebuig d’ACTA a l’Eurocambra arriba després d’una llarga campanya a Internet que en denunciava el seu contingut com un intent de controlar la xarxa i fiscalitzar-ne el contingut.\nEls defensors d’aquesta nova normativa mantenen que en cap cas posava en risc la llibertat a Internet i que només volia regular la propietat intel·lectual en un món sense fronteres.\nPerò les associacions d’internautes van denunciar que aquest acord internacional posava en risc la llibertat a Internet i atacava drets fonamentals com ara el dret a la intimitat ja que, segons ells, es podria controlar què feia cada internauta a la xarxa.


Alerta: ¿Cuáles son los síntomas del coronavirus?\nQuins són els símptomes del coronavirus?\nLes dificultats respiratòries i la febre són els principals símptomes d'aquesta malaltia que ja ha causat tres morts a Espanya\nEncara que es pot assemblar a una grip, la principal característica del coronavirus és que aquest causa malalties respiratòries en les persones. La falta d’aire, acompanyada de la febre es podria considerar els símptomes principals d’aquesta malaltia.\nTal com indica el Ministeri de Sanitat, els símptomes més comuns inclouen febre, tos, i sensació de falta d’aire. En casos més greus, la infecció pot causar pneumònia, dificultat important per a respirar, fallada renal i fins i tot la mort.\nEls casos més greus generalment ocorren en persones ancianes o que pateixen alguna altra malaltia com per exemple, del cor, del pulmó o problemes d’immunitat.\nDetallem a continuació els símptomes principals de les infeccions per coronavirus.\nSecreció i degoteig nasal\nMal de gola i de cap\nEsgarrifances i malestar general\nDificultat per a respirar (dispnea)\nPot ocórrer que un pacient patisca la malaltia i tinga absència de símptomes o que patisca dificultats respiratòries agudes.\nEls valencians en risc\nLa direcció general de Salut Pública de la Generalitat Valenciana ha compartit una sèrie de recomanacions que han de seguir aquells que hagen estat a Itàlia en els últims dies. Les pots consultar ací. Entre aquesta població que ha d’estar més pendent de possibles símptomes es troben els valencianistes que van viatjar a Milà per a seguir un partit del València Cf.\nAquest dimarts es reuneix una Comissió Interministerial sobre el coronavirus que se celebrarà en el Palau de la Moncloa després del Consell de Ministres i que presidirà el mateix Pedro Sánchez.\nL’Executiu constituirà la Comissió Interministerial sobre el coronavirus hores abans de la celebració, a la vesprada, del Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut, convocat pel ministre de Sanitat, Salvador Illa, i en el qual estan representades totes les Comunitats Autònomes.\nAquesta mesura es produeix després que s’haja registrat la tercera víctima per coronavirus a Espanya. Es tracta d’un metge italià de turisme a Tenerife.\nMés d’un centenar de municipis valencians continuen sumant contagis durant la setmana\nAnuncien la data de la fi de les restriccions en la Comunitat Valenciana\nLa Comunitat Valenciana ja està fora de risc del coronavirus


1964 Chevrolet El Camino Grille Onesie for Sale by Jill Reger\n1964 Chevrolet El Camino Baby Onesies\n1964 Chevrolet El Camino Grille Baby Onesie\nbaby onesies 1964 chevrolet el camino classic car vintage car collector car car cars auto autos vehicle vehicles transportation automotive automobile car photographer image\nphotographs 1964 chevrolet el camino classic car vintage car collector car car cars auto autos vehicle vehicles transportation automotive automobile car photographer image\nThere are no comments for 1964 Chevrolet El Camino Grille. Click here to post the first comment.\n1964 Chevrolet El Camino Grille


Empleo Comercial botiga Orange - Lleida - CALL ECOPLANA SL\nSom distribuidors de botigues Orange amb 17 anys d experiència i 23 botigues situades a Lleida, Tarragona i Castelló.Cerquem comercials per a les nostres botigues de Lleida ciutat amb disponibilitat per a treballar en horari comercial de dilluns a dissabte.\nDisposem de 3 botigues : 1) C / Major2) Passeig de Ronda3) CC Carrefour LleidaEs valorarà aportar experiència comercial en botigues de telefonia o en sectors afins.\nComercialització de serveis de telefonía Orange, gestió de postventa, fidelització de clients i resolució d incidències.\nTramitació d altes en aplicatius.- Telemarketing- Col.locació de cartelleria, terminals i accesoris en linials del pdv.\nOrganització i neteja de botiga.\nNivell del títolTema del títolNom del títol TÍTOL DE BATXILLERATSEGONA ETAPA D'EDUCACIÓ SECUNDÀRIA OBLIGATÒRIA I BATXILLERAT TÍTOL FP DE GRAU MIGCOMERÇ I MÀRQUETING\nCATALÀMITJÀMITJÀ ESPANYOLC1 - DOMINI EFICAÇC1 - DOMINI EFICAÇ\n6 mesos en ventes i treball per objectius.\nSalari fixe segons conveni de comerç en general 1.170€ bruts mensuals amb pagues + retribució variable.Incentius i comissions per assoliment d objectius.\nPla de formació continuat des del 1º dia i actualitzacions continuades de producte, serveis i model comercial.\nEmpresa dedicada a la manipulación de cartón ondulado, situada en Lleida, necesita incorporar un... a Comercial En dependencia de la dirección comercial sus funciones son Mantenimiento y ampliación de...\nDisposem de 3 botigues 1) C Major2) Passeig de Ronda3) CC Carrefour LleidaEs valorarà aportar... Detall de les funcions del treball. Comercialització de serveis de telefonía Orange, gestió de...\nDIRECTOR/A DE BOTIGA\nAmb necessitat d'incorporar un a DIRECTOR A DE BOTIGA a la zona de Lleida. Quina serà la teva missió a... Participar en les propostes de millora del producte disponible a la botiga, realitzant les comandes...\nProfesor/a en Montoliu de Lleida para dar clases particulares. No necesita experiencia\nAgente de viajes con experiencia - (Lleida)\nEmpresas. Esther TourismBUSCAMOS AGENTE DE VIAJES CON EXPERIENCIA EN EL SECTOR, QUE DOMINE LOS PRINCIPALES DESTINOS TURÍSTICOS Y CON GANAS DE TRABAJAR. SI ES POSIBLE QUE HABLE INGL...\nProfesor/a en Puigverd de Lleida para dar clases particulares. No necesita experiencia\nEmpresas. Balneario Caldes de BoíSolicitamos jefe de cocina para el Balneario de Caldes de Boi. Las principales funciones serán. la creación de la oferta gastronómica de las difere...\nProfesor/a en Artesa de Lleida para dar clases particulares. No necesita experiencia\nEmpresas. SNÖ Liberty HotelsCadena hotelera de montaña con activos en diversos valles pirenaicos y cuya misión es aportar cada día mayor valor añadido a los amantes del entorno mon...\nProfesor/a o expert@ para dar clases particulares de Matemáticas en Puigverd de Lleida | No necesaria experiencia\nPuigverd de Lleida, Catalunya +2 localidades\nEmpresas. Hotel Tuc BlancBuscamos CAMAREROS AS con vocación de servicio, muy orientados al cliente y con, al menos, 2 años de experiencia en cafetería, bar , pub.. Valoramos experi...\nEmpresas. Toti AranEmpresa líder en el Alquiler vacacional con oficinas en Baqueira,. requiere para incorporación al 1 de Diciembre, Recepcionista. Reservas. Trabajo en la recepció...\nEstamos creando estructura comercial en varias provincias del país, para ello, necesitamos incorporar un Delegado comercial, para seguir creciendo en la provincia de LLeida. Funciones...\nPERSONAL STANDS (COMERCIAL)\nQue actualment té la necessitat d'incorporar a personal d'Stands per la zona de Lleida. Quina serà la teva missió a l'empresa La principal funció del lloc de treball és oferir una prova...\nNecesita incorporar en sus oficinas de Lleida un. a Administrativo de Obra Sus funciones se centran en... FP II amb titulació de Administratiu i Comercial (valorable) Idiomes. CastellàAvançat...


Rebomboris: de maig 2014\nPremi Baldiri Reixac 2014\nLa Fundació Lluís Carulla ha volgut premiar el treball que el professor Josep-Lluís Ribes Ros (del Departament de Valencià de l'IES Almussafes) va presentar amb el títol "Poesia i sentiment. Escriptura i dicció" a la XXXVI convocatòria dels Premis Baldiri Reixac.\nAquestos premis, que s'atorguen des de fa tan de temps (36 anys), són molt ben valorats en l'àmbit de l'educació i, a banda del reconeixement, són un estímul continu a la creativitat i a la qualitat pedagògica en les aules.\nEl material presentat al concurs és el recull organitzat del treball efectuat per alumnes de 4t d'ESO i de 1r de batxillerat en la matèria Valencià: Llengua i Literatura. Els estudiants de 4t d'ESO enregistraren la recitació de poemes del llibre Alehop!, del poeta Vicent Nàcher Ferrero (Editorial Germania) i els alumnes de batxillerat enregistraren uns textos d'assaig de producció pròpia. En tots dos casos, completaren els seus arxius de so (podcasts) afegint música de fons a la seua locució a través del programa Audacity (programari lliure). Música que, per altra banda, havia de poder-se usar atenent la llicència Creative Commons sota la qual estiguera disponible.\nEl treball es presentà en l'apartat "Premis als alumnes", on s'hi vol reconéixer l'alta qualitat de treballs escolars, siga quina siga la seua àrea de coneixement, fets en català i realitzats en equip per alumnes d'ensenyament no universitari. L'import del premi és una dotació de 700 euros que s'ha de destinar a materials adreçats a l'ensenyament-aprenentatge o a llibres en català en format digital o en paper. En el nostre cas, els materials que s'adquirisquen es destinaran a la biblioteca de l'IES Almussafes per tal que siguen de profit per a tota la comunitat educativa.\nL'enhorabona a tots els estudiants de 4t d'ESO i de 1r de batxillerat que han participat en aquest treball conjunt que honra el nostre institut. El treball ben fet té premi!\nPublicat per ADM Rebomboris a 17:37 3 comentaris:\nUna mirada crítica a la publicitat: "Activia"\nDavant la publicitat, cal no ser consumidors innocents. No oblidem que es tracta d'una activitat comunicativa amb un objectiu comercial. Carmen Navarro Parra (4t ESO - A) fa un detallat i encertat anàlisi d'un anunci actual:\nEn primer lloc, presente l’anunci publicitari que he triat per analitzar. Consisteix en un anunci de la marca “Activia” que apareix en la revista “Mía”, publicada a la setmana del 14 al 21 de gener. Es troba ubicat a la pàgina número 5.\nCal tenir en compte que la revista en la qual apareix publicat l’anunci va dirigida, principalment, al sexe femení. Això és important pel fet que els destinataris de l’anunci són, majoritàriament, dones que es troben entre els 35 i 55 anys ja que són aquestes les principals preocupades per la seua digestió i el fet de trobar-se amb l’estómac ple. És per açò que hem de relacionar la data de la publicació de la revista amb la festa del Nadal. Aquesta celebració anual que ocupa al voltant de dues setmanes està plena de menjades familiars típicament nadalenques, les quals inclouen molts dolços i una gran quantitat de menjar. Això provoca que les persones ens trobem saturades. Aleshores, la data de publicació de l’anunci convida al lector a comprar el producte per a regular el seu trànsit intestinal després del Nadal.\nEn segon lloc, hi podem identificar uns determinats elements estructurals propis d’un text publicitari. Caldria citar, primerament, la marca del producte la qual és “Activia de Danone”. “Danone” és una de les empreses privades més conegudes, i el fet que el producte siga d'aquesta empresa fa augmentar-ne la popularitat i la demanda. A més, la paraula “Activia” transmet al possible comprador un caràcter actiu i vital, que aquest espera aconseguir al consumir-ne el producte. D’altra banda, podem anar-hi més enllà d’un comportament actiu general. Cal destacar que la paraula “Activia” va totalment enllaçada amb els mots “activa” i “via”. Segons aquest joc de paraules, trobe que es pretén definir el producte d’aquesta marca com una via o mètode per poder aconseguir que la via intestinal humana s’active i es regule el trànsit en aquest òrgan.\nLa marca posseeix un logotip, ubicat al centre de l’anunci, de tamany gran i representat al propi producte. Aquest logotip consisteix en dos corbes de color groc que simulen la silueta d’una persona, una fletxes de punts grocs en direcció cap avall, i el nom de la marca del producte.\nEn tercer lloc, hi identifiquem l’eslògan de l’anunci. Aquest es troba a la part superior del text publicitari, i diu: ‘Nueva Acivia Fibras con cereales sólo de grano completo’. Aquest eslògan presenta el producte i cita una característica d’este que és d’interés general. Aquesta propietat és el fet de tenir cereals i, per tant, ser ric en fibra.\nCal destacar que l’eslògan està escrit amb una tipografia distinta a la de la resta del text publicitari: el contorn de les lletres és de color marró i la part interior és blanca, exceptuant una zona del text la qual és ‘con cereales sólo de’, que està tota escrita en color marró.\nA més, l’eslògan va acompanyat d’un text informatiu a la part esquerra. Aquest torna a citar l’eslògan i dóna arguments per defensar que els cereals dels seus productes són els que s’han de comprar, ja que són de gra complet i sense corfa.\nEn quart lloc, cal distingir les imatges que figuren a l’anunci. Primerament, trobem a la part dreta, la figura del famós cuiner Karlos Arguiñano. La presència d’aquest personatge conegut pels lectors atrau la seua atenció. A més, va vestit amb l’uniforme de cuiner i en aquest apareix brodat el seu nom, la qual cosa permet conéixer a tothom qui és aquesta figura en cas de que no el puguen reconéixer. També, cal destacar que la professió del personatge influeix en la compra del producte, ja que el gest somrient de la seua cara indica que ell recomana aquest iogurt amb cereals; la qual cosa tenen en compte els compradors, posat que com a cuiner professional que és, ha d’estar informat sobre el tema de l’alimentació. A més a més, Karlos sosté un cartell on hi ha representada la zona abdominal d’una persona prima. En la imatge hi ha dibuixada una boca somrient de color verd, com el color del producte. Aquesta indica que la persona està feliç pel fet de que es troba còmoda amb si mateixa i el seu trànsit intestinal funciona correctament. És per això que el somriure apareix dibuixat a la zona estomacal.\nTot seguit, trobem a la part central la imatge del producte que s’anuncia. Es tracta d’un iogurt concentrat a un recipient de plàstic de color verd. El tamany del producte juga amb la visió del lector, ja que està representat a gran escala en comparació amb el tamany real del producte. A més, la figura del personatge que hi ha més avall està representada a menor escala i, així, contrasta amb la grandària del producte que sembla ser gegant i, per tant, més atractiu per al comprador. Cal destacar també en la imatge del producte, el fet de que aquest apareix representat totalment recte, de manera frontal i amb zones de brillantor, propietats que atrauen l’atenció del lector. D’altra banda, trobem que la intensitat de la llum de fons s’intensifica quan ens aproximem al producte, amb la qual cosa es pretén donar-li més rellevància. També hi trobem uns cereals de blat a la part inferior del producte, que enriqueixen l’anunci i capten l’atenció del futur comprador ja que són un element natural que posseeix el iogurt.\nA la part esquerra de la representació del producte, hi ha una altra imatge que consisteix en un gra de cereal envoltat d’un cercle i diverses frases. Aquestes remarquen altra vegada les propietats innovadores i beneficioses del iogurt: “¡Nueva receta!”, “Grano completo” o “Fuente de fibra”, per exemple.\nAl fons de l’anunci té un gramatge que recorda el material amb el que s’elabora un sac utilitzat al camp. Amb aquest fons d’anunci, es transmet una idea de naturalitat, allunyada d’allò artificial, aplicada al producte.\nPer últim, s’ha de destacar els principals colors utilitzats a l’anunci: verd i groc. Els colors càlids es relacionen amb la natura i, especialment, amb els colors dels cereals. D’altra banda, el color verd és el color clau de l’anunci, ja que és aquest color amb el que s’identifiquen els productes de la marca “Activia”.\nFinalment, cal analitzar els trets lingüístics que trobem a l’anunci.\nUna característica important és la presència d’enunciats sense verb, com per exemple, “¡Nueva receta!”, “¡Directo al grano!”, “Grano completo” o “Fuente de fibra”.\nTambé estan presents a l’anunci les interrogacions, com és el cas de ”¿Sabías que no todos los cereales tienen la misma fibra?”. Aquesta qüestió planteja una reflexió al lector i capta així la seua atenció, ja que segurament no sap la resposta i vol informar-s’hi. Per això, a la part inferior apareix una explicació detallada sobre la propietat beneficiosa que presenta el producte.\nUna altra de les característiques lingüístiques que s’utilitzen al text publicitari és l’ús de verbs en segona persona, com “sabías”, “quieres” o “escaneas”. Així, el text es dirigeix al lector i s'aproxima a ell.\nD’altra banda, identifiquem també l’ús de vocabulari específic en paraules com “bifidus actiregularis”. Aquest concepte consisteix en un tipus de bacteri beneficiós que contribueix a la creació de flora intestinal, afavoreix la digestió de molts aliments i regula l’activitat intestinal. Remarcar que el iogurt conté aquest microorganisme és important per a atraure l’atenció del lector, ja que la ingesta d’aquest és beneficiosa i aporta una concepció saludable del producte.\nA més, caldria destacar la presència de recursos estilístics, en aquest cas, de metàfores. Trobem una en l’oració “Activia Fibras és fuente de fibras”. En ella s’identifica el iogurt com a un producte ric en fibra alimentària per la presència de cereals en ell. Això afavoreix la imatge del producte, posat que és d’interés general la ingesta de fibra.\nPer acabar, he de destacar l’ús de recursos informàtics presents a l’anunci. Trobem a la part inferior, a la zona esquerra, un codi per a escanejar i poder conéixer més informació sobre el producte. Quan s'escaneja, per mitjà del telèfon mòbil o un altre aparell electrònic, es mostra al possible comprador un vídeo que explica detalladament les propietats del producte i que està protagonitzat pel mateix personatge que apareix a l’anunci, Karlos Arguiñano. L’ús de recursos informàtics fa més atractiu el text publicitari i permet informar amb més detall al lector sobre el producte.\nPublicat per ADM Rebomboris a 19:50 Cap comentari:


Un grup de voluntàries i voluntaris amb els carrets amb els quals duien els àpats a les cases\nTomeu Ferrer - 10/07/20\nDurant la pandèmia originada per la covid-19 hi ha hagut badalonins que no han esperat que les administracions públiques actuessin, tot i desitjar que aquestes lideressin el suport als afectats per la crisi sanitària. De manera solidària i auto organitzada han treballat per ajudar els veïns i veïnes que més ho necessitaven fent bo el lema: «només el poble ajuda el poble».\nEl 14 de març el govern espanyol va comunicar ‘l’estat d’alarma’ davant la pandèmia del coronavirus. Això obligava tothom a tancar-se a casa. Diverses entitats i persones de la ciutat van pensar que la mesura podia afectar molt negativament els veïns i veïnes que usualment tenen més necessitats. I es van posar a treballar. Així, organitzacions com associacions de veïns i veïnes, Fampas, associacions de defensa del dret de l’habitatge, centres socials com l’ateneu Sant Roc i l’entitat Sant Jaume, es van posar mans a l’obra. Així va néixer la xarxa solidària de Badalona, segons explica el seu portaveu, Carles Sagués.\nAra, quatre mesos després, els seus protagonistes recopilen dades sobre el què ha significat la creació d’aquesta estructura que va néixer per donar una resposta ràpida i àgil a unes necessitats que no podien esperar a resolucions administratives.\nDies després de decretar-se el confinament, diverses entitats rebien informacions de badalonins i badalonines que, per uns motius o altres, no podien cobrir les seves necessitats bàsiques. Així, explica un voluntari, una de les primeres accions va ser atendre una senyora d’edat que volia que algú portés un mòbil a Can Ruti on estava ingressat el seu marit. Aquelles petites coses que acaben sent poderoses. «Inicialment es va pensar a ajudar a fer les gestions que calen per obtenir ajuda» diu Sagués, però de seguida van notar que hi havia una necessitat peremptòria: menjar. Com que el confinament implica tancar les persones a casa, tot el que eren els ingressos procedents dels petits mercats i l’economia informal que hi viu al seu voltant es van estroncar l i la fam va aparèixer en moltes cases.\n«En primer lloc vam buscar en llocs que ja feien habitualment tasques d’ajuda amb menjar, parròquies i centres socials. Amb això vam fer les primeres bosses que van anar repartint entre aquells que ens havien connectat», diu Sagués. Un altra acció va ser acompanyar a supermercats famílies amb necessitats alimentàries i amb fons que s’havien recollit en una col·lecta es pagaven les compres de menjar que feien. Així s’evitaven distorsions com repetir sempre els àpats o donar de menjar només per adults a qui té diversos nens a una casa, explica el representant de la xarxa. Més tard es van obtenir targetes comprades als supermercats amb les quals es podia treure menjar o productes de neteja pel valor facial d’aquests documents.\nEl repartiment inicial de menjar va fer que en els barris amb més necessitat hi corres la veu i molts dels que fins aquell moment passaven penúries s’adrecessin a la xarxa, i també a les entitats que en són membres, demanant ajuda.\nL’increment de necessitats va fer que entrés en joc un nou element. El Centre Sant Jaume, vinculat a la fundació Carles Blanc, el servei de preparació d’aliments, Francesc Roca, es va posar en contacte amb la xarxa. Aquest centre, que habitualment proporciona servei de cuina a casals, escoles i centres cívics, a causa del confinament s’havia quedat sense feina. Però els seus responsables volien fer alguna cosa en favor de la ciutadania. Havien fet una crida a les xarxes anunciant la iniciativa «una àpat per 50 cèntims». Aquesta oferta implicava la possibilitat de servir menjars preparats amb una capacitat que va arribar a 520 racions diàries.\n«Ens van contactar i la xarxa va oferir el mecanisme de distribució per fer arribar fins a les famílies aquests menjars», diu Sagués. L’operació requeria una certa logística: furgonetes, voluntaris i voluntàries per fer arribar els àpats fins a les cases. També feien falta llistats amb les adreces i una feina prèvia de comprovació. Tot plegat va implicar una tasca diària de més de 20 persones durant dos mesos. Com que les necessitats no van deixar de créixer el repartiment, que es feia inicialment cada dia, va acabar sent cada dos dies a causa dels problemes logístics que implicava l'operació. El centre neuràlgic d’aquesta operació va ser l’Institut Eugeni d’Ors.\nDes de l’inici de la situació excepcional la xarxa va voler col·laborar amb l’ajuntament de Badalona en la tasca d’ajut social. Fins i tot, segons puntualitzen, en un comunicat van demanar que fos el consistori, llavors presidit per Àlex Pastor, del PSC, qui liderés les operacions de suport a la ciutadania. «No vam tenir una acollida positiva», diu Sagués. En síntesi la resposta a l’oferiment va ser, afirma, que el consistori no podia fer res si l’ajuda no passava abans pels serveis socials.\nEn concret, una representació de la xarxa es va reunir amb la regidora que en aquell moment assumia serveis socials, Aïda Llauradó, i segons expliquen el resultat va ser infructuós. Globalment la resposta va ser que «no era veritat que no hi hagués gent coberta pels serveis socials», diu Sagués. Però, quan es va intentar aconseguir una ajuda molt més puntual i concreta, com la cessió d’una furgoneta municipal amb el seu conductor, per donar suport al repartiment, tampoc es va aconseguir, afirmen.\nEl cert és que la xarxa va continuar la seva tasca, que han quantificat en el repartiment a Badalona de més de 40.000 àpats durant el període excepcional. I, curiosament, la fi del servei ha tingut a veure amb l’aixecament del confinament. Quan això va passar, els responsables de les cuines, que havien estat proporcionant el menjar i la matèria primera, van començar a rebre comandes per reprendre el servei en els centres socials i escolars a qui abans de la crisi subministraven i no van poder seguir amb el repartiment solidari a Badalona.\nL’agrupació d’entitats solidàries va comunicar a totes les persones que rebien ajuda i de les quals tenien dades, que a partir d’aquell moment qualsevol acció s’havia de fer a través dels serveis socials. Un dels mecanismes possibles era acudir als serveis dels dos bancs d’aliments que es van posar en marxa durant la pandèmia. «En uns fulletons vam comunicar a la gent on havien d’adreçar-se si tenien necessitats com menjar. No sabem com ha funcionat. Sí que sabem que alguns dels que han anat a l’Ajuntament han estat citats per al setembre», assegura Sagués.\nLa necessitat s’estén per barris\nSi inicialment la part més importants dels demandants d’ajuda eren veïns del barri de Sant Roc, la persistència de la situació va fer que territorialment s’ampliés l’abast de l’atenció i també l’origen social. Per primer cop, expliquen els voluntaris, demanaven ajuda persones i nuclis familiars que mai havien demanat res a serveis socials. Persones que, d’una manera o altra abans de la pandèmia econòmicament anaven fent. Així, potser un dels membres de la família treballava de manera precària però també enllaçant uns contractes amb altres, mentre que l’altre progenitor venia en els mercats, fregava escales o cuidava gent gran i així cobrien les necessitats. Amb l’epidèmia tot va canviar i els estalvis es van fondre molt aviat.\nEls mesos en què ha durat l’acció de la xarxa les accions que han assumit han estat molt variades i els contactes amb persones treballadores ha ajudat a estendre la solidaritat. Així, els voluntaris expliquen que arribaven avisos de persones que havien estat hospitalitzades a Can Ruti i que havien comentat als serveis socials que a casa no tenien menjar. En obtenir l’alta es passava informació perquè els repartidors de la xarxa hi duguessin els àpats. És feia així perquè calia rapidesa. Altres avisos procedien de les escoles, on l’equip docent tenia certesa que hi havia grans necessitats, afirmen. També s’han repartit altres productes imprescindibles per a la vida, com material escolar, a petició dels centres escolars, i també,paper , llapis i material per fer tasques d’educació. I en el moment àlgid de la pandèmia es van repartir a les portes dels Centres de ‘Atenció Primària mascaretes fetes per persones voluntàries.\nTot i l’apaivagament de la situació, els voluntaris de la xarxa segueixen coordinats i decidits a mantenir la guàrdia alta perquè darrere de l’epidèmia sanitària hi ha un altra amenaça igual de greu, la produïda per una feblesa econòmica que pot causar un gran dany a la cohesió social de la ciutat, afirmen.


Comença el curs a l'aula de la UNED-Alcanyís | Matarranya Media\nTema: Diputació de Terol · uned\nL’aula estesa del Centre Associat de la UNED Terol a Alcanyís va començar l’activitat la tarda del 6 d’octubre al Technopark Motorland amb l’acte d’acolliment als nous estudiants, un total de 22, que s’han inscrit en este centre per a cursar 11 estudis diferents. A més, l’aula compta amb 4 professors que impartiran les deu tutories dels graus de Turisme i Administració i Direcció d’Empreses (ADE), així com el curs d’accés a la universitat.\nEl president de la Diputació de Terol i de la Junta Rectora de la UNED a Terol, Manuel Rando, va assistir a este acte d’acolliment poc després de signar amb l’alcalde d’Alcanyís, Ignacio Urquizu, el conveni que regula les condicions de funcionament de l’aula extendida, dependent del Centre Associat de la UNED de Terol.\nEn el conveni es contempla la cessió d’ús gratuïta i amb caràcter indefinit a la UNED de Terol per part de l’Ajuntament dels locals municipals en els quals s’acabarà instal·lant l’Aula Extendida, al Muro de Santiago. No obstant això, i fins a la reforma d’este espai autoritzat per la mateixa universitat a distància, les activitats han començat en l’edifici Dr. Joaquín Repollés de Technopark Motorland, gràcies a una cessió del Govern d’Aragó. Esta aula compta amb dos espais completament equipats amb tots els mitjans necessaris, especialment els equips informàtics que faran possible les tutories a distància.\nEl president de la Diputació es va felicitar per la culminació d’un procés que va començar amb un “molt viu interès de l’alcalde d’Alcanyís per comptar amb este servei a la seua ciutat”. Rando va assenyalar que va ser el mateix alcalde qui “es va dirigir a mi, a la Diputació de Terol, com la principal entitat finançadora, per a demanar-nos el suport exprés a esta aula que, per descomptat, requerix de la coneguda aportació econòmica. El suport el va trobar immediatament perquè, a més, ell es va mostrar molt disposat a invertir i finançar moltes de les necessitats de l’aula”.\nPer part seua, l’alcalde d’Alcanyís, Ignacio Urquizu, va qualificar el conveni com a “històric” perquè “significa l’arribada dels estudis universitaris a la ciutat d’Alcanyís, una demanda històrica de la ciutadania“. A més, va afegir que des del primer dia ha treballat al costat del Ministeri d’Universitats i la UNED sobre esta possibilitat, ja que la universitat a distància “és la millor forma que arriben els estudis universitaris a Alcanyís. Implica educació a distància, però també té classes presencials, com veurem des d’esta mateixa setmana”.\nUrquizu va avançar que l’any que ve “es contractaran més tutors i s’implantaran més carreres“, i va posar l’accent principalment en el grau de magisteri que s’impartirà des del Baix Aragó. “És un projecte que significarà no sols una millora dels serveis públics sinó de la capacitació dels d’Alcanyís i obre tot un món de possibilitats a partir d’ara”.\nRecullen firmes en defensa del servei d’hospitalització domiciliària d’Alcanyís\nLa consellera de Sanitat recorde que «no hi ha previsió de tancar el servei» i que s'ha donat una informació «excessivament alarmista»\nVeïns del Matarranya es van concentrar davant dels seus ajuntaments per a demanar la conservació d'este servei. | Foto: NDM


Lugdunum - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPer a altres significats, vegeu «Lugdunum (desambiguació)».\nLugdunum o Lugudunum (en grec antic Λούγδουνον) és el nom llatí de la ciutat de Lió a França, situada a la unió entre l'Arar (Saona) i el Rhodanus (Roine). La ciutat romana era situada al territori dels segusiaves, veïns dels hedus (aedui), en un turó actualment anomenat Fourvière (possiblement una corrupció de Forum Vetus). Claudi Ptolemeu col·loca erròniament la ciutat en territori dels hedus. Plini el Vell diu que els habitants de Lugdunum eren homes lliures.\nCiutat romana i capital\n45° 46′ N, 4° 49′ E / 45.76°N,4.82°E / 45.76; 4.82Coord.: 45° 46′ N, 4° 49′ E / 45.76°N,4.82°E / 45.76; 4.82\nLucius Munatius Plancus, governador de la Gàl·lia Transalpina, hi va establir el 43 aC una colònia romana amb gent portada de Vienna (Vienne = Viena del Delfinat) que havia estat expulsada d'aquella ciutat pels al·lòbroges. En temps d'Estrabó era la ciutat més gran de la Gàl·lia després de Narbona, centre comercial i de comunicacions i els governadors romans hi tenien una seca per encunyar or i plata. En temps de Plini el jove hi havia fins i tot llibreters, segons diu a la seva correspondència, on explica que s'hi trobaven les seves obres. En temps de Sèneca la ciutat va ser destruïda pel foc, però Neró la va fer reconstruir. Segons Tàcit, quan Galba es va revoltar, la ciutat, en agraïment d'aquest fet, va seguir fidel a Neró.\nEls soldats de Septimi Sever la van saquejar l'any 197 després de la derrota de Clodi Albí a la Batalla de Lugdunum. Encara al final de l'Imperi era un centre important. Quan Julià era governador de la Gàl·lia, Lugdunum va ser atacada per un grup d'alamans, segons diu Ammià Marcel·lí. A la ciutat hi havia l'altar d'August (Ara Augusti) a l'angle entre l'Arar i el Roine, construït el 12 aC i dedicat a August l'any 10 aC per tots els pobles gals. A l'altar hi havia una inscripció amb el nom dels seixanta estats gals que el van dedicar, i imatges de cada un d'ells. Cada any s'hi celebrava una festa solemne, que explica Dió Cassi. El primer sacerdot va ser Caius Julius Vercundaridubius, un hedu.\nA la ciutat hi va néixer l'emperador Claudi. A algunes inscripcions apareix com a Colonia Copia Claudia Augusta Lugdunum, nom que probablement li va ser donat en temps d'aquest emperador.\nEl cristianisme hi va entrar molt aviat. En temps de Marc Aureli hi hagué una persecució de cristians, que en comportà la mort d'una quarantena. El seu bisbe, Potí, morí a l'arena del circ el 172 o potser el 177. Els sofriments dels màrtirs els explica amb una evident exageració Eusebi de Cesarea a la Història eclesiàstica, encara que la crueltat de la persecució és certa. Tot i això, la comunitat es restablí sota el govern del bisbe Ireneu de Lió, un dels pares de l'Església, i va créixer en mida i influència.\nLa ciutat tenia cases, temples, teatres, palaus i aqüeductes però en queden poques restes, ja que els materials es van reutilitzar. Hom pot veure unes mínimes restes del teatre, d'un camp militar. Hi havia tres aqüeductes (Brévenne, monts d'Or i Yzeron) dels que només en queden vestigis.\nLugdunum va donar nom a la província de la Gàl·lia Lugdunense (Gallia Lugdunensis).\n↑ Smith, William (ed.). «Lugdunum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 febrer 2021].\nSantuari Federal de les Tres Gàl·lies\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lugdunum&oldid=26602779»\nDarrera modificació: 11 març 2021 a les 12:19\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 març 2021 a les 12:19.


El sobiranisme fa engreixar? (Sebastià Alzamora)\nEl sobiranisme fa engreixar?\nSEBASTIÀ ALZAMORA 15/12/2013 00:00\n" Todo lo que me gusta es ilegal, es inmoral, o engorda ", cantaven fa una vintena d'anys el grup de rock gitano Pata Negra, que formaven els germans Amador, Raimundo i Rafael. M'ha vingut la cançó (excel·lent, d'altra banda) a la memòria perquè em sembla que es pot convertir, en els propers onze mesos, en l'himne més adequat per als partidaris de la consulta catalana.\nQue la consulta i la pregunta mateixa (ni que sigui doble) són il·legals fa molt de temps que ens ho adverteixen els patriotes constitucionals. Les comunitats autònomes, d'acord amb la Constitució, no poden convocar referèndums, que és una prerrogativa que la carta magna reserva al govern central. I no tan sols això, sinó que un referèndum (o consulta, o com vulguem dir-ne) que pregunti als ciutadans sobre una eventual separació de Catalunya respecte d'Espanya és il·legal per se, ja que la mateixa Constitució consagra que la unitat d'Espanya és indivisible, i per si de cas no queda prou clar, dedica tot un article a situar l'exèrcit com a garant d'aquesta unitat quasi sagrada. Vivim, doncs, sota una Constitució que proclama que ser espanyol et converteix en ciutadà d'un estat de dret, però que voler deixar de ser-ho et converteix en un delinqüent i un proscrit. Bonica paradoxa.\nPerò vaja, com deia, això ja ho sabíem de sobres, perquè fa anys que ho sentim del dret i del revés. Que qualsevol qüestionament de la unitat territorial d'Espanya és considerat una il·legalitat des del punt de vista de la curiosa amalgama que perpetra i perpetua l'estat espanyol en relació a la separació de drets no és cap novetat: des de les detencions massives d'independentistes, ordenades pel jutge Garzón, l'any 1992 (amb l'excusa dels Jocs Olímpics de Barcelona i amb casos de tortura inclosos) fins a les actuals amenaces de detenció contra el president Mas, passant pels advertiments de suspensió de l'autonomia catalana, disposem d'un bonic repertori d'axiomes que situen l'ideari sobiranista en els llimbs de la il·legalitat més cruenta i manifesta.\nEl que no sabíem és que el fet de convocar un referèndum no tan sols fos il·legal, sinó que també és immoral. Així ens ho va fer saber ahir la Conferència Episcopal Espanyola per boca del seu secretari general, el sacerdot José María Gil Tamayo. En declaracions a Servimedia, Tamayo va sermonejar que "negar la sobirania d'Espanya no seria prudent ni moralment acceptable". No va dir res, en canvi, del que suposa negar la sobirania de Catalunya: cal entendre, doncs, que això sí que entra dins d'un ordre moral acceptable per a l'Església espanyola.\nNo entrarem ara en velles i agres polèmiques sobre el nacionalcatolicisme i altres connivències del poder espiritual catòlic amb l'extrema dreta espanyolista. No s'ho paga, i ja fa massa pudor. Però sí que ens preguntarem una cosa: si aquests són els arguments que són capaços d'aportar contra la celebració de la consulta, ¿quant trigarà a sortir algun dietista a afirmar que el sobiranisme engreixa i apuja el colesterol?


Jove Espectacle: Pere Hosta: ‘Repartu' internacional - El Punt Avui\nPere Hosta: ‘Repartu' internacional - El Punt Avui\nEl pallasso Pere Hosta afronta un estiu intens amb una gira en què durà ‘Postal express' a França i Holanda, i prepara l'estrena de ‘Pàjaru' a Temporada Alta\n29/06/12 02:00 - El Punt Avui - Girona - Dani Chicano\nPere Hosta, en un moment divertit i fresc de la seva actuació als carrers de Valladolid, al TAC Foto: JESÚS BAZA.\nPere Hosta: “Tinc la sensació d'estar en el punt àlgid de la meva carrera; estic creixent”\n“Em trobo ara mateix en el punt àlgid de la meva carrera; sento que creixo en cada projecte que faig.” És Pere Hosta, el carter, que darrerament surt al carrer a fer el que ell anomena “el repartu”, això és, a mostrar un dels personatges de la seva galeria de pallassos sense nas, de pallassos que fan un “humor seriós” per molt que això pugui semblar un concepte antitètic. Hosta (Girona, 1975) es troba en plena gira del seu darrer espectacle, una peça de teatre de carrer que va estrenar oficialment, sota la pluja, en l'edició de les Fires de Sant Narcís de l'any passat, malgrat que ja el va mostrar l'estiu passat a la Fira del Circ al Carrer de la Bisbal, on, de fet, té la seva gènesi. Es tracta de Postal express, que mostra les facècies d'un carter peculiar, com en queden pocs a causa de l'esclat de la missatgeria electrònica, que diposita cartes amb missatges en els llocs més insospitats, en qualsevol lloc, menys a la bústia, o les entrega directament a la mà del destinatari, triat després d'estudiar una mica el públic assistent a l'espectacle.\nPostal express va guanyar el Premio Off de Calle a Saragossa l'any passat, va ser a l'abril a la Mostra d'Igualada, va viatjar fins a Valladolid, al TAC, el mes de maig, i forma part del cartell de la Mostra Internacional de Teatre Còmic i Festiu de Cangas, a Galícia, d'aquest cap de setmana. El cap de setmana següent es podrà veure en la primera edició del Festival Claca, de Llançà, mentre que llavors anirà al Festival Internacional d'Artistes de Carrer de Chalon dans la Rue i al Festival Au Bonheur des Momes-Le Grand Bornand, a l'Estat francès, i al setembre l'espectacle està inclòs al cartell del Festival Internacional de Teatre de Carrer de Kunsten op Straat, a Holanda. També hi ha previstes aturades a Banyoles, Firatàrrega, Terrassa, Mataró i al Festival Mim de Sueca i, mentrestant, cal preparar l'estrena de Pàjaru. Aquest és segurament l'espectacle més ambiciós de la seva trajectòria, en què Hosta disposa de la direcció de Manel Trias, assistit per Helena Escobar (La Bleda), amb dramatúrgia de Jordi Palet (Farrés Brothers), realització audiovisual d'Isaki Lacuesta, cançons de Carles Cors (Le Croupier) i espai sonor del compositor i saxofonista Pep Pasqual. Pàjaru, una coproducció amb El Canal, s'estrenarà en la propera edició del Festival Temporada Alta. La compaginació de les actuacions de Postal express i dels assajos i tasques pròpies, i feixugues, de producció de Pàjaru és el que provoca en Hosta aquesta sensació de “punt àlgid”.\nActuar per créixer\nSophie Borthwick, una professional del teatre de carrer, és la directora de Postal express, amb què Hosta reconeix que s'ho passa d'allò més bé: “M'agrada repartir, ser a la vora de la gent, aquesta proximitat, interactuar i el risc, perquè en la sala tens una mena de barrera que marca la convenció, però aquí no hi ha res que impedeixi al públic accedir a tu, que els nens se't fotin gairebé dins la maleta, i per això has de crear una mena d'espai, un camp d'energia al teu voltant que et permeti actuar. Per fer això necessites molta concentració, i si ho aconsegueixes, amb el pas de les actuacions vas creixent.” Hosta juga amb l'espai urbà, el ressegueix, l'utilitza per als seus propòsits i, per això, dues hores abans de l'espectacle l'inspecciona i traça un pla que variarà en funció de la necessària improvisació, aprofitant les reaccions i el joc que li ofereixin els sorpresos espectadors. “Estic certificat per al que vulguis”, “Sóc dels que aviso”, i altres missatges per l'estil són els que contenen les missives que reparteix a un públic la tipologia del qual l'actor ja ha intentat imaginar, però que pot variar dràsticament. Pel que fa al personatge del carter, el mateix Hosta explica que és com “aquell personatge secundari de les pel·lícules, entranyable i imprescindible”, i assegura que té molt en compte a l'hora de crear la figura referencial del comediant francès Jacques Tati.\nEl Punt Avui - Notícia: ‘Repartu' internacional\nPublicat per Jove Espectacle a 10:12


Xerrades i filosofia a tres.: He tornat!\nPublicat per TalkHimLow (toqui'm l'ou) a 20:46\nei kabronas!!!! q jo sempre escric si estic a casa!! prometo post per dema.\n26 de febrer de 2007 a les 21:17\nDIOS! HA FUNCIONAT LA CRIDA! xDDDDD Tinc poders, juas!\n26 de febrer de 2007 a les 22:51\nmuy bien TalkHim, tu si sabes tocar bien las teclas de éste nuestro piano, pequeño atisbo de concierto y ya resuena por el fondo Pura!\nPero yo cada vez más como Santo Tomás... si no lo veo , no lo creo.\nMuy buen martes a todos ,,, ya queda menos para el vierneeees!!!\n27 de febrer de 2007 a les 7:27\nJa és demà, eh Pura! xD Aquest post està trigant i jo, com la Little: "Si no ho veig, no ho crec".\n27 de febrer de 2007 a les 15:36


Lliurament de Premis del Concurs Literari i Artístic de Sant Jordi a Infantil – Escola Garbí Pere Vergés Esplugues\nLliurament de Premis del Concurs Literari i Artístic de Sant Jordi a Infantil\nEn el marc de la presentació de l’exposició de llibres de Sant Jordi es va celebrar el lliurament de premis.\nPublicat el 28 d'abril de 2019 By marketing\nSón molts els esdeveniments que es porten a terme durant aquesta setmana de Sant Jordi.\nAhir dijous, durant la presentació de l’exposició de llibres que organitza la Biblioteca, es va celebrar la cerimònia de lliurament de premis literaris i artístics en el qual hi participaven tots els alumnes d’EI.\nEls més petits de les classes Cu-cut, Picarol i El Moli van rebre un premi col·lectiu per les seves obres exposades com a decoració adient a la diada.\nEn canvi, els alumnes de les classes Joguines, Contes i l’Estel d’EI4 i les classes Virolets, Del Bosc i Del Parc d’EI5 van tenir el mateix reconeixement pels contes creats en cooperació per cada classe.\nMés informació a http://educacioinfantilgarbi.blogspot.com/\nEtiquetes: Educació Infantil, Sant Jordi\nNotícia prèviaDaniel Allepuz exposa a “Quàntica” en el CCCB\nNotícia següentLliurament premis Concurs Literari i CLVA a Primària\nClínic de waterpolo amb el Sr. Manolo Delgado\nBy noticiese\tPublicat el 17 de desembre de 2017 20 de desembre de 2017


【 Bolquers per a nadons 】 Outlet PC\nPampers Splashers Bolquers sol ús Talla 5-6 (14kg +) protecció aigua, a 10 capes\n'Article en venda! Aquest article està a la venda pel nombre d'unitats indicat a continuació. Un cop venudes aquestes unitats, aquest article deixarà d'estar a la venda. 2 unitat (és) d'aquest article estaran a la venda a partir de el 20 de gener de 2021 08:00 (només en unitats venudes i enviades per Amazon). Pampers Splashers Bolquers d'un sol ús per al...\nLictin 10pcs Bolquers Rentables per nadons-Bolquers Rentables per a Nadons amb...\n100% Segur: Lictin bolquers estan fets de material de microfibra, que és còmode i suau. S'adopta la certificació de l'material de tela i el nadó no tindrà cap molèstia després de l'ús. Les mares poden comprar-lo amb confiança.DOBLE ABSORCIÓ D'AIGUA: Lictin bolquers una doble funció d'absorció d'aigua per mantenir fresc el PP de l'nadó i evitar que el nadó...\nTommee Tippee - Twist avançat de contenidor de bolquers i clic, nou sistema ecològic,...\nGaranteix la protecció contra les olors: l'únic contenidor que gira cada bolquer individualment de manera que les males olors no escapen, fins i tot amb la tapa oberta garanteix la protecció contra els gèrmens: la pel·lícula antibacteriana multicapa Greenfilm elimina el 99% dels gèrmens nocius, com ara E. coli i Áureum Staphylococcus ara més ecològic: els...\nNamsan bolquers per a mascotes bolquers reutilitzables per a gossos masculins (paquet...\nDiador de gossos per a gossos masculins: els nostres bolquers de gossos estan dissenyats per a gossos masculins en ment. Si el vostre gos és fàcilment emocionat, és un cadell no format o pateix incontinència, el nostre producte és perfecte per protegir les parts privades dels vostres gossos i fer que la vostra vida sigui més còmoda. Els bolquers de gossos...\nPampers Baby Dry, Baby Bapers, Mida 4 (9-14 kg), 174 unitats Embalatge Deteriorat\nOfereix fins a 12 hores de protecció durant la nitté 3 capes absorbents i només 2 d’un bolquer comúamb una àmplia capa ultra absorbent, ofereix una excel·lent protecció contra el vessament\nLove & Green: bolquers hipoal·lergènics del nadó Embalatge Deteriorat\nBolquers hipoal·lergènics per a nadonsmida: 4+ - paquet 1 mespaquet de 168 unitats0% clor, gelea de petroli i colorant\nHuggies Ultra Comfort Bolquers Talla 3 (4-9 Kg) - 56 Bolquers\nBolquers absorbents de mida 3 per a nadons i nens petits de l'època de la porta, amb un pes de 4 a 9 kg: protecció i comoditat: paquet ideal per a un ús mensual de tecnologia tàctil sec per absorbir la cadira de nadó líquid: absorbeix el líquid en segons Per mantenir la pell seca i els canals actius per a una distribució uniforme de la forma anatòmica...\nPampers 8164580 Bolquers d’un sol ús (noi/noia, bolquer de cinta, 15 kg, multicolor,...\nSecar -se a l’hora d’anar a dormir i aixecar -se. Al nucli de la capa i el allunya de la pell del nadó. dorm bé.\nPampers Harmonie - 31 Pack de capa (mida 3, 6-10 kg)\nEls bolquers fabricats amb cotó d’alta qualitat, fibres suaus d’origen vegetal i altres components seleccionats acuradamentGarantir una absorció 100% de pampers i ofereixen fins a 12 hores molt sequeshipoal·lergèniques (dissenyades per minimitzar el risc d’al·lèrgies), demostrades i certificades dermatològicament L’estàndard independent 100...\nChelino Pañal per a nounat, Talla 2 (3-6 kg) 28 unitats\nCobertura exterior transpirable i completament decorada amb aspecte tèxtil. Sent el primer bolquer es va decorar completament, la cobertura de teixits suaus, hipoalergènics i altament resistents en contacte amb la pell del full d'adquisició de bebè que cobreix el nucli, augmenta la velocitat d'absorció i facilita la difusió durant tota la bresca\nBolquers hipoal·lergènics per a nadonsmida: 4 anys + (9-20 kg)sofàs hipoal·lergènics0% clor, gelea de petroli i colorant\nLove & Green, Bolquers, mida 5 (12 a 18 kg) - paquet d'1 mes (72 bolquers) Embalatge...\nLove & Green, Bolquers, mida 5 (12 a 18 kg) - paquet d'1 mes (72 bolquers)\nPampers mida 3 (6-10 kg), harmonia, 124 capes de nadó (x31), 0% de compromís, absorció...\nLes capes d’harmonia de Pampers protegeixen la pell sensible dels nadons i estan dissenyades amb cotó d’alta qualitat, fibres dolces d’origen vegetal i altres components seleccionats acuradamentEl seu cor absorbent capta el líquid a l’instant a l’instant per mantenir el nadó fins a 12 hores sec.0% Perfum , loció, coloració i sense cap dels 26 al·lèrgens...\nPampers - Harmony Diapers, mida 5 (12-17 kg), 0 % de compromís, 100 % absorció,...\nEls bolquers de pams harmonia contenen ingredients d’origen vegetal com ara cotó de cotó d’alta qualitat100% Pampers Absorció durant fins a 12 hores molt sequesFàcil de posar i eliminar, ofereixen un ajust òptim gràcies al seu cinturó superslàstic i suauo qualsevol dels 26 al·lèrgens enumerats per la U.ECertificat Independent 100 d’Oeko-Tex


Dijous 28 de novembre. Treball de torn: "Científiques catalanes i els seus estudis en l’àmbit de la biodiversitat zoològica" - Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona\nDijous 28 de novembre. Treball de torn: "Científiques catalanes i els seus estudis en l’àmbit de la biodiversitat zoològica"\nCreat el 12 Novembre 2019\nTreball de torn\tBiologia\nDijous 28 de novembre a les 19:00h tindrà lloc a l'Acadèmia la lectura del treball de torn "Científiques catalanes i els seus estudis en l’àmbit de la biodiversitat zoològica" (Treball de torn.Secció 5a. Biologia), a càrrec de l'acadèmica Dra. Mercè DURFORT i COLL.\nEn aquest dos darrers anys hom diria que hi ha una activitat febril en revisar el paper de la dona en la societat. Els Museus treuen dels seus magatzems pintures fetes per dones de segles passats: natures mortes, temes sensuals, retrats; la industria armamentista ha ressuscitat dones que varen treballar en la confecció de material de guerra i fins i tot n´han fet un film.\nAquests temes han estat publicitats per la premsa i la TV, els medis de comunicació però no han fet referència a dones que han treballat en altres àmbits, aparentment no tan espectaculars.\nCal subratllar que des de fa una desena d´anys algunes facultats tenen comissions de Igualtat que vetllen per la composició peritaria de comissions i tribunals de tesis doctorals, de noves places de docència i/o de recerca. Tema aquest molt discutible, ja que caldria prioritzar el coneixement al gènere.\nA part del ja clàssic Institut Català de la Dona, hi han però institucions que han creat grups d´estudi de gènere, com el de la Universitat de Vic que van més enllà, amb la publicació de biografies de personatges que han deixat una petjada més o menys profunda en les especialitats que conreaven , organitzant taules rodones, exposicions fotogràfiques, projectant a la societat aquestes professionals que dormien en l´oblit.\nLa Universitat de Barcelona des de fa dos anys té un Vicerectorat d’Igualtat i Acció Social. Seran comentades algunes de les seves accions.\nLa comunicació que es presentarà és atípica, la seva temàtica no ha estat mai tractada en aquesta Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona de forma tan específica, perquè creiem que no era necessari, però hi ha factors externs que m´han fet pensar que si que calia.\nLa comunicació consta d´una breu semblança biogràfica de Vuit científiques que van desenvolupar part de la seva activitat docent i de recerca a la Universitat de Barcelona, des de començaments del segle XX, en l’àmbit de la Zoologia, per bé que delimitar aquest àmbit amb aquesta denominació no és sempre exacta, així hi ha personatges que podrien emmarcar-se en l’àmbit de la Biologia Cel·lular, com és el cas de la Dra. Catarina Bosch, o en l´àmbit de la Pedagogia com és el cas de la Dres. Margarida Comas , Enriqueta Ortega o Maria Àngels Ferrer Sensat. Com molt sovint passa els criteris de classificació són relatius, per bé que sempre acostumen a tenir un motiu prou sòlid per adoptar-los. Les Dres. Montserrat Bassedas, Maria Dolors Selga i Maria Rambla encaixen de manera indiscutible en l´àmbit de la Zoologia, com també la Dra. Roser Nos, però aquesta amb certs matisos.\nLes vuit científiques tenien en comú llur interès per a la Ciència, eren lluitadores i creatives , no es deixaven trepitjar ni per la situació política en uns casos ni pels comandaments dels llocs on treballaven.


Per acabar amb el judici de Déu - Club TR3SC\nEl Teatre Kaddish és una de les companyies de teatre amb més història de Catalunya. Creada al Prat de Llobregat l'any 1975, actualment és un centre de creació, formació i programació que ha posat en escena més de dos-cents espectacles. Nozomi700 és la marca de la vessant més experimental de la companyia.