5 anys A CEIP SANTA GERTRUDIS: d’octubre 2018\nELS DIMARTS FEIM ANGLÈS AMB N'ANDREA.\nENS AJUDA A RELAXAR-NOS ABANS DE COMENÇAR I TAMBÉ ENS EXPLICA LES TRADICIONS ANGLESES COM EL HALLOWEEN.\nHem fet panellets de infantilsantagertrudis\na d’octubre 30, 2018 1 comentari:\nELS DIJOUS SÓN DE CONTE...\nCOM HEU VIST JA HEM COMENÇAT LA BIBLIOTECA D'AULA.\nPRIMER VÀREM PINTAR LES BOSSES DE TELA PER A PODER PORTAR ELS CONTES A CASA CADA DIJOUS.\nPERÒ ELS DIJOUS NO NOMÉS FEIM BIBLIOTECA D'AULA.\nENS ORGANITZAM EN 3 GRUPS JUNTAMENT AMB 5 ANYS B I FEIM DIFERENTS ACTIVITATS. (AIXÒ SEMPRE QUE PODEM, SI NO PODEM FER 3 GRUPS ENS QUEDAM A L'AULA A FER LES ACTIVITATS PREVISTES DE LES EMOCIONS I EL CONTACONTES ).\nLES ACTIVITATS QUAN FEIM 3 GRUPS SÓN:\n1- TREBALLAR LES BOSSES DE LES EMOCIONS AMB NA MAGDALENA A LA CLASSE DE 5 ANYS A:\n2- ACTIVITATS PREPARADES PER LES FAMÍLIES AMB N'ASELA A LA CLASSE DE 5 ANYS B. (MIRAR AL BLOG DE 5 ANYS B)\n3- ANAR A LA BIBLIOTECA DE L'ESCOLA GROSSA A MIRAR O REPRESENTAR CONTES AMB N'EDU O NA MARIBEL:\nANIVERSARI DE N'AMANDA I N'STELLA\nAQUEST DIVENDRES HEM CELEBRAT QUE N'AMANDA I N'STELLA FARAN 5 ANYS AMB UNA SUPER TARTA I UNA SORPRESA...\nN'AMANDA HA PORTAT AQUESTA TARTA TAN XULA\nI N'STELLA ENS HA REPARTIT UNA GALETA PER A CADESCÚ QUE HA FET ELLA\nCONTACONTES AMB EN MIQUEL\nAQUEST DIJOUS HEM FET L'ACTIVITAT DEL CONTE A LA NOSTRA AULA AMB EN MIQUEL.\nHA VENGUT NA MARIA JOSE, LA MARE DE'N MIQUEL, I ENTRE ELS DOS ENS HAN MOSTRAT EL CÒMIC SOBRE EL CONTE QUE HAN PREPARAT I TAMBÉ ENS HAN CONTAT EL CONTE.\nCOM ENS HA AGRADAT TANT HEM FET FOTOCÒPIES I AIXÍ TOTS I TOTES HEM POGUT TENIR UNA CÒPIA DEL QUE HAN PREPARAT.\nCOM CADA ANY DES DE L'AJUNTAMENT ENS DEMANEN QUE PARTICIPEM AL CONCURS DE DIBUIX PER A ELABORAR EL CALENDARI AMB LES FESTES DE SANTA GERTRUDIS.\nPER AQUEST ANY LA TEMÀTICA ÉS EL BALL PAGÈS I HEM FET UN MURAL AMB ELS DIBUIXOS DE LES 2 CLASSES DE 5 ANYS I HA QUEDAT AIXÍ DE POLIT:\nDILLUNS ANIREM EN TREN A SANT LLORENÇ AL CENTRE D'INTERPRETACIÓ DELS AMUNTS ON VEUREM UNA PETITA EXPOSICIÓ DE FRUITS DE LA TARDOR.\nPER AIXÒ AVUI HEM DEMANAT QUE PORTASSIN MAGRANES PER A PODER MENJAR-NE I RECORDAR COM SON.\nDIMARTS 30 FAREM PANALLETS A L'AULA.\nHEM ORGANITZAT QUE HO FACIN SOLS EN GRUPS.\n3 GRUPS PER AULA, CADA GRUP HA DE PORTAR UN INGREDIENT I ENTRE TOTS I TOTES FARAN LA MASSA I ELS PANALLETS.\nLA PRIMERA PASSA HA SET REVISAR ELS INGREDIENTS QUE NECESSITAM I DECIDIR QUI DURÀ CADA COSA.\nHA VENGUT UNA NOVA COMPANYA AL NOSTRE GRUP DE LES ESTRELLES.\nN'ALISON COMPARTIRÀ AMB TOTS I TOTES L'AVENTURA DE SER UNA ESTRELLA...\nN'ORIOL FEIA 5 ANYS EL DISSABTE 20 D'OCTUBRE I HO HA VOLGUT CELEBRAR EL DIVENDRES DIA 19 AMB NOSALTRES DUGUENT UNA COCA MOLT ESPECIAL QUE ENS HEM MENJAT DESPRÉS DEL PATI I L'HEM TROBADA BONÍSSIMA...\nEL JOC DE NA MARA\nNA MARA ENS HA PREPARAT UN JOC PER A TOTS I TOTES.\nS`HA INSPIRAT AMB EL CONTE DE "EL TALPET TERRATRÈMOL" I ENS HA FET UN RETRAT DE CADESCÚ PER A JUGAR A "CARTES".\nPRIMER ENS HA CONTAT EL CONTE QUE ELLA MATEIXA HAVIA PREPARAT I DESPRÉS\nASSEGUTS I ASSEGUDES EN UNA ROTLLANA NA MARA HA REPARTIT UNA "CARTA"A CADASCÚ.\nLA "CARTA" ERA UN RETRAT NOSTRE DIBUIXAT PER ELLA AMB EL NOSTRE NOM, PERÒ NO ENS PODIA TOCAR LA NOSTRA "CARTA".\nCOMENÇANT PER EN BOWIE QUE ERA L'ENCARREGAT, QUAN ESTAVEM FENT EL JOC,, HAVIA DE MIRAR QUI LI HAVIA TOCAT I LI HAVIA DE DONAR LA SEVA CARTA DIGUENT-LI UNA COSA POLIDA D'ELL O ELLA I AIXÍ SUCCESSIVAMENT.\nGRÀCIES PER AQUEST JOC MARA.\na d’octubre 22, 2018 1 comentari:\nFINS NOVEMBRE NO COMENÇAREM ELS RACONS INTRACICLE, PER AIXÒ HEM VOLGUT ANAR A JUGAR AL RACÓ DE LA FOSCOR (AULA BLANCA) QUE ÉS L'AULA DE 5 ANYS B I LA CLASSE DE LES CALAVERES HA VENGUT A JUGAR A LA NOSTRA AULA QUE SERÀ L'AULA ROSA.\nAQUI POSAM UNES FOTOS DELS ESPAIS DE LA NOSTRA AULA:\nESPAI A L'ESTORA PER A CONSTRUIR\nESPAI PER ESCRIURE CARTES\nESPAI DE JOCS DE TAULA I CREACIÓ\nUN ESPAI DE JOC SIMBÒLIC AMB UNA CASETA I DIFERENTS PERSONATGES\nUN ESPAI PER A PINTAR MANDALES I FER ATRAPASOMNIS, SI VOLEM\nA LA FI JA HO PODEM DIR...\nFA TEMPS QUE HO TENIM CLAR\nPERÒ HAVÍEM D'ESPERAR\nQUE TOTS I TOTES HO POGUÈSSIM MOSTRAR.\nMOLT ENS HA COSTAT\nPERÒ A LA FI HEM ARRIBAT\nI UN NOM BEN ENCERTAT\nPER A LA CLASSE HEM TROBAT...\nEl nom de la classe de infantilsantagertrudis\nEls tallers dels divendres de infantilsantagertrudis\na d’octubre 09, 2018 1 comentari:\nEL DIA DEN MIQUEL\nDIVENDRES DIA 5 D'OCTUBRE EN MIQUEL VA VOLER PORTAR-NOS UNA COCA PER CELEBRAR EL SEU SANT, JA QUE EL SEU ANIVERSARI ÉS DINS LES FESTES DE NADAL.\nMOLTS ANYS I BONS PER SANT MIQUEL!!!!\nTALLERS ARTÍSTICS DE DIVENDRES\nEls nostres tallers de infantilsantagertrudis\nAMIC O AMIGA GRAN\nAVUI HEM TENGUT UN DIA PLE DE COSES NOVES:\n-HEM COMENÇAT LA BIBLIOTECA D'AULA\n-HEM CONTINUAT AMB LES BOSSES DE LES EMOCIONS\nI HEM ANAT A CONÉIXER ALS NOSTRES AMICS I LES NOSTRES AMIGUES GRANS.\nAmic o amiga gran de infantilsantagertrudis\nEXCURSIÓ CALA MARTINA\nCala martina de infantilsantagertrudis\nEl passat dijous varem anar a Cala Martina a netejar una de les cales del nostre municipi. Amb l´ajuda d´algunes famílies i amb la col-laboració de l´associació Love ibiza Now varem recollir i classificar la brutor que malauradament molts i moltes deixem a la platja quan marxem. No és tan important netejar sino prendre consciència de no embrutar. Us convidem a veure el taste fotogràfic\nd´aquest profitós matí!!!.\na d’octubre 02, 2018 2 comentaris:\nAniversaris estiu de infantilsantagertrudis\nBENVINGUTS I BENVINGUDES AL NOU CURS 2018-2019 QUE JA HEM COMENÇAT.\nESPERAM PODER CONTAR MOLTES HISTÒRIES DE LES COSES QUE ANIREM FENT I PODER COMPARTIR-LES AMB TOTS I TOTES...\n5 anys a de infantilsantagertrudis\na d’octubre 01, 2018 1 comentari:


Crema Hydramatt Skin Argan & Cedrus 50 ml – Mediterrania Artesans\nCrema facial indicada per a pells mixtes i grasses: Els olis vegetals d’avellana, jojoba i argan, restauren l’equilibri natural de la pell, i regulen la producció de greix. Textura lleugera que s’absorbeix amb rapidesa i manté una bona hidratació. Pell més uniforme i lluminosa gràcies a l’equilibrada barreja d’olis essencials cítrics i lipolítics. Certificat per Bio.inspecta sota la norma BioVidaSana. 93,95% ingredients ecològics. No testat en animals.\nquantitat de Crema Hydramatt Skin Argan & Cedrus 50 ml\nSKU: 1144 Categories: Facial, Productes


Avui ens han penjat el llum de Nadal!\nSituat damunt del mural Grafit dels Valors, podeu fruir d’ell des del Passatge Llavallol i des de la Plaça de la Sedeta.\nAutor Fundació Pare EsquéPublicat el 3 Novembre 2016 3 Novembre 2016 Categories de la Fundació, Events i notíciesEtiquetes NadalLeave a comment on Avui ens han penjat el llum de Nadal!\nQuina estrella !!\n“Mireu al cel, quina estrella!…”\nÉs la dels Mags d’Orient.\nQuina llum més intensa i bella!\nÉs la que ens porta a tots a Betlem.\nQuè hi ha passat a Betlem?, digueu-me.\nQuin fet, que no el sapiguem tots?…\n“Ha canviat el rumb de la Història,\nDéu ja és del nostre món!!”\nPer anar cap a Betlem,\nno cal caminar massa.\nCal alçar els ulls al cel\ni veure on l’estrella ens marca.\nBetlem és cada casa, és cada tros de món.\nJesús hi és present i espera\nque hi arribem plens de goig\nper oferir a qui demana: encens, mirra, or.\nEn aquell que ho necessita,\nJesús petit hi és present\ni s’il•lumina la nostra estrella\ncada cop que fem el bé.\nNo busqueu Jesús al cel,\nque també , com Déu hi és.\nHem de cercar-lo a la terra,\nen tants portals de Betlem.\nN’hi ha que són llàgrima viva,\nper la guerra i el dolor.\nQue mai passi que se’ns oblidi\nque allà també ha nascut el Senyor.\nQue les nostres estrelles no deixin mai de brillar.\nVoldrà dir que, a la terra,\nels homes sabem estimar,\nper damunt de l’odi i la guerra.\nUn futur millor volem,\non hi trobem sempre el dolç somriure\ndel Petit Nadó, que va néixer\nun bon Dia, per a tots, a Betlem.\nAutor Fundació Pare EsquéPublicat el 4 gener 2016 16 Desembre 2015 Categories Col·laboracionsEtiquetes NadalLeave a comment on Quina estrella !!\nAutor Fundació Pare EsquéPublicat el 18 Desembre 2015 15 Desembre 2015 Categories Col·laboracionsEtiquetes NadalLeave a comment on El nen que va acompanyar jesús, en el seu bressol


Mostrant 10 d'un total de 45 resultats per la comunitat: Universitat de Lleida. (5.036 segons)\nRubió Piqué, Laura (Data de defensa: 30-06-2014)\nL'enriquiment de l’oli d'oliva amb els seus propis fenols esdevé una estratègia interessant per augmentar i normalitzar la ingesta diària d’hidroxitirosol sense augmentar el consum calòric. No obstant això, olis amb alt ...\nRomero Aroca, Agustí Jordi (Data de defensa: 04-10-2011)\nFertilització orgànica i mineral en una rotació farratgera de doble cultiu anual en clima mediterrani humit \nPerramon Ramos, Bernat (Data de defensa: 22-09-2017)\nLa fertilització dels cultius extensius amb la utilització de materials orgànics és una pràctica habitual en zones amb elevada activitat ramadera i amb disponibilitat d’aquests fertilitzants (fems i purins). Aquesta pràctica ...\nMartín Belloso, Olga (10)\nIbarz Ribas, Alberto (4)


Mubarak nomena nou vicepresident mentre milers d'egipcis protesten als carrers\nEl cap dels serveis d'intel·ligència d'Egipte, general Omar Suleimán, ha jurat com a nou vicepresident, càrrec que estava vacant des que Hosni Mubarak va assumir el poder en 1981, en un altre intent del president d'Egipte d'aferrar-se al poder davant els milers de persones que als carrers exigeixen la seva dimissió. Mentre, els dos fills del dictador, Alaa i Gamal, han arribat a Londres, segons informa la BBC.\nEl president d'Egipte, Hosni Mubarak, ha llançat a l'Exèrcit a reprimir als manifestants. Avui s'han registrat altres tres morts i diverses desenes de ferits, que se sumen als 35 morts que xifrava el recompte ahir.\nLes promeses d'un nou Govern que anit va fer Mubarak no són suficients per als ciutadans, que ahir divendres van protagonitzar les protestes més massives que es recorden al país per exigir la fi del règim del president, que porta més de 30 anys en el poder.\nMubarak, de 82 anys, ha decidit designar al general Suleimán com a vicepresident, "després de revisar la Constitució", segons el comunicat. Mubarak, que va ser vicepresident d'Anuar el Sadat, assassinat el 6 octubre de 1981, havia deixat vacant aquest càrrec quan va arribar a la Presidència, la qual cosa podria representar riscos constitucionals en cas de renúncia o defunció del cap d'Estat.\nSulmeimán era un dels possibles candidats per succeir a Mubarak, de qui era un dels seus principals assistents. També era un dels favorits el fill menor de Mubarak, Gamal, però aquesta herència del poder ha quedat pràcticament descartada. El general Suleimán ha jugat un paper clau en importants gestions del Govern d'El Caire, com la reconciliació interpalestina i les gestions per alliberar al soldat israelià Gilat Shalit, capturat per grups palestins a Gaza\nMilers de ciutadans han desafiat el toc de queda, que el Ministeri de Defensa ha ampliat des de les 16.00 hores (una hora menys en la Península) fins a les 08.00 hores del diumenge i han tornat aquest dissabte a prendre els carrers de les principals ciutats del país. Els manifestants desconfien de les promeses de Mubarak i insisteixen a reclamar, no un canvi de Govern com l'anunciat pel president, sinó la dimissió d'est i la caiguda del règim. A tot això, l'Executiu que encapçalava el primer ministre, Ahmed Nazif, ha presentat ja la seva renúncia.\nLes protestes, que han arrencat des de primeres hores del dia, han anat guanyant intensitat. A El Caire, la cadena de televisió Al Jazira ha informat que l'Exèrcit, que ha tret els tancs al carrer i ha substituït a la policia en les labors de repressió de la protesta, ha matat almenys a tres manifestants que han intentat accedir al Ministeri d'Interior. Aquest edifici governamental està sent escenari d'enfrontaments. Un grup de persones ha disparat amb armes automàtiques contra l'edifici, segons han informat fonts dels serveis de seguretat que no han pogut identificar als autors de l'atac.


Malgrat això, des de l’esclat de la crisi econòmica i financera en la qual seguim immersos, aquestes garanties de vida digna pateixen serioses amenaces en forma de retallades de drets i serveis essencials com ho són les congelacions de pensions, la instauració de copagaments sanitaris, i la infradotació de recursos per a programes de Serveis Socials.\nTots aquests elements representen un agreujament de la situació d’emergència social del col·lectiu de la gent gran degut a l’increment del número de persones en situacions de dependència o de solitud amb necessitats d’accés i manteniment de l’habitatge, de pobresa energètica, etc.\nAquest escenari ha suposat el sorgiment de moviments i plataformes com la Marea Pensionista o la Plataforma Unitària de la Gent Gran, i d’altres entitats de gent gran que a través de la mobilització i la proposta lluiten per mantenir i ampliar els drets socials.\nAlhora, les administracions locals tenen competències per desenvolupar programes i accions que ajudin a promoure l’autonomia de les persones grans i a solucionar els problemes de dependència des d’una vessant transversal i des de la proximitat. En aquesta línia la Diputació de Barcelona ha desenvolupat multitud de programes de suport al món local per intentar garantir una vida digna a totes les persones grans de la nostra ciutat, línia d’actuació que caldrà reforçar els propers anys.\nPerò a més del necessari reforç d’aquesta línia d’intervenció, s’imposa cada vegada més la necessitat d’aplicar una mirada integral i transversal en el disseny i implementació de polítiques, també pel que fa als programes de suport a persones grans, per tal de evitar generar involuntàriament situacions de discriminació des de la pròpia administració, i per tal d’evitar realitzar intervencions parcials. És aplicant aquesta mirada transversal quan s’evidencia la necessitat d’aprofundir en el coneixement de la situació específica i de les necessitats d’atenció a les persones grans des d’una perspectiva de gènere i tenint en compte les necessitats específiques de les persones grans que pertanyen al col·lectiu LGBTI.\nPer tot això, els grups municipals de GE-ICV-EUiA, PSC, SG i PP proposem al Ple l’adopció dels següents acords:\nPrimer: Continuar reforçant els projectes de Santa Coloma de Gramenet en relació a la millora de les condicions de vida de la gent gran de la nostra ciutat com els programes d`eliminació de barreres arquitectòniques, d’envelliment actiu a nivell físic i mental, d’arranjament d’habitatges, d’eliminació la pobresa energètica, programa d’aliments a domicili i d’acompanyament personal per millorar l’autonomia personal de les persones grans.\nSegon: Fer estudi per l’elaboració d’un programa de suport a les necessitats específiques de dones grans i de gent gran que pertany al col·lectiu LGBTI, estudiant la replicabilitat de l’estudi 50 + LGBTI de la Fundació Enllaç i Universitat de Barcelona i l’Ajuntament de Barcelona per tal d’aportar coneixement sobre les persones grans LGBTI que viuen en la invisibilitat i la precarietat, i posar en pràctica les recomanacions que se’n derivin.\nTercer: Incrementar el pressupost pel proper any 2017 per l’estudi i seguiment continu de condicions econòmiques i socials en que es trobin les persones grans i pensionistes de la nostra ciutat.\nQuart: Estudiar la possibilitat de creació d’un òrgan de participació de la Gent Gran.\nCinquè: Instar al Govern de l’Estat que estudiï les reivindicacions presentades per la Plataforma Unitària de la Gent Gran, entre elles garantir la sostenibilitat del sistema de Pensions, recuperar les prestacions de dependències de 2010 o la derogació de les reformes laborals i del sistema de pensions.\nSisè: Instar al Parlament de la Generalitat a elaborar una Llei catalana de la gent gran.\nSetè: Donar trasllat d’aquests acords als Grups del Congrés dels Diputats i del Parlament de Catalunya, a la Marea Pensionista, a les entitats membres del Consells de Gent Gran de Catalunya i a la Plataforma Unitària de la Gent Gran de Catalunya.\nSanta Coloma de Gramenet, 26 de setembre de 2016\ngecomunicacio 11 Octubre, 2016 24 gener, 2017\nAnterior Entrada anterior: Moció de Suport al Correllengua 2016\nSegüent Entrada següent: Moció en Contra dels Comptadors Telegestionables


El projecte Cerca a l’Albufera, premi Empresa Social – Samarucdigital\nArticles 21 June, 2017\nEl programa, mitjançant el qual més de 30.000 persones han descobert l’entorn natural de l’Albufera a partir de la divulgació cultural i la conscienciació, ha rebut els reconeixements per la seua gestió mediambiental i responsabilitat social corporativa al sector industrial.\nEl grup empresarial valencià Nuova Sesac i la Fundació Assut han estat guardonats amb el Premi Empresa Social 2017 per la seua intervenció al programa Cerca. L’objectiu d’aquesta iniciativa, que té com a focus d’actuació l’Albufera i l’Horta de València, consisteix a difondre el valor mediambiental i cultural d’aquests paisatges. Per açò, ha estat reconeguda a dues categories en el marc del Publifestival, que premia les millors campanyes solidàries de l’any i, a la vegada, els millors projectes de RSC.\nNuova Sesac i Fundació Assut reberen a una gala celebrada a CaixaForum Barcelona els guardons corresponents al “Millor Projecte Responsable de Gestió Mediambiental al sector industrial” i al “Millor Projecte de RSC al sector industrial”. Els prestigiosos premis Empresa Social són atorgats anualment per la Fundación Mundo Ciudad, que promou actuacions empresarials de caràcter estratègic, dirigides a incentivar les accions de Responsabilitat Social Corporativa. Aquests reconeixements volen promoure i destacar públicament aquelles intervencions innovadores que generen valor per a la societat i per a l’empresa.\nExemple d’acció de RSC\nLliurament dels Premis Empresa 2017 a Nuova Sesac i Fundació Assut\nMarta Cases, responsable de RSC de Nuova Sesac, i Bosco Dies, director de la Fundació Assut, foren els encarregats de recollir ambdós reconeixements a un projecte pel que, des de 2015, més de 30.000 persones han descobert els valors naturals i culturals de l’Albufera i l’Horta de València, la seua natura, cultura i paisatge. L’objectiu és divulgar aquesta realitat única i amenaçada, i crear consciència sobre la necessitar de protegir-la.\nMitjançant el programa ambdues entitats organitzen activitats divulgatives de tot tipus, atenent principalment a les diferents línies temàtiques que planteja la complexa realitat d’aquests paisatges: l’aigua, la biodiversitat, la natura, els diversos ambients i ecosistemes, les costums i tradicions, els usos humans, la història, l’arquitectura… A paraules de Marta Cases, “aquest guardó té una gran rellevància per a nosaltres perquè significa un reconeixement a la nostra política social i compromís amb el nostre entorn més proper. Estem orgullosos de col·laborar activament amb la defensa del paisatge, el patrimoni natural i cultural d’aquest aiguamoll únic a Europa, patrimoni de tots els valencians i espanyols”. Per la seua banda, Bosco Dies ha volgut posar en valor la importància d’aquest programa que contribueix a promoure el compromís mediambiental de les persones amb el seu entorn més pròxim a través del descobriment. “Cerca es exploració, divulgació i educació responsables, atemptes sempre a la realitat d’un paisatge que és patrimoni de tots i que, malgrat la seua proximitat a la ciutat de València, la seua singularitat i la seua enorme importància, segueix estant a dia d’avui pràcticament desconegut, un veritable tresor ocult e ignorat”, ha afirmat.\nNuova Sesac i la Fundació Assut al Dia Mundial del Medi Ambient\nCol·laboració Nuova Sesac i Fundació Assut\nNuova Sesac és un grup valencià dedicat a l’economia productiva e industrial d’origen familiar amb vocació internacional, però molt implicat amb el desenvolupament del seu entorn més proper i amb la promoció d’una societat més justa en l’econòmic, social i mediambiental. Les empreses del grup, al que perteneix entre altres Gracomsa Alimentaria, comprenen vàries àrees d’activitat com l’alimentació humana, pet food, logística o producció de biodiesel.\nL’activitat originària prové del sector de l’alimentació. Als seus 30 anys d’història, gràcies a la iniciativa emprenedora d’aquesta família ha diversificat la seua activitat a altres àrees del mercat complementàries. Totes les seues plantes e instal·lacions es troben a localitats pròximes a l’Albufera de València i empra actualment a 200 professionals. Gaudir d’aquest privilegi també ha emportat al grup a un compromís amb la seua sostenibilitat. Per a això, col·labora activament amb la Fundació Assut, una organització dedicada a la defensa del paisatge, patrimoni natural i cultural de l’Albufera.\nRelated ItemsActualitatAlbufera de ValènciaArticlesBosco DiesDevesa AlbuferaFundació AssutFundación Mundo CiudadHortaHorta de ValènciaMarta CasesMedi AmbientMedio AmbienteParaula de SamarucPrograma Cerca


A l'espera de restablir el servei d’electricitat i aigua potable al municipi en les pròximes hores | Vimbodí i Poblet\nVimbodí i Poblet intenta recuperar la normalitat després de l’episodi de pluja intensa i de riuades d’aquesta nit passada. Les precipitacions intenses de les darreres hores han registrat precipitacions de més de 200 litres en una sola nit, un episodi de pluges torrencials que ha afectat a diversos punts del municipi.\nAccés obligat al municipi a través del pavelló municipal\nEntre les afectacions és destacades, cal posar de relleu la que afecta a una de les entrades a la població, que s’ha tancat per qüestions de seguretat, ja que el pont d’accés per la via del tren ha quedat malmès i s’ha clausurat per garantir la seguretat dels conductors. Ara mateix, l’entrada al centre vila s’ha de fer a través del pavelló municipal.\nAltres afectacions s’ubiquen en punts com el Pont Vell, el Molí de Salt o l’Ermita dels Torrents, que han sofert afectacions a causa de l’aigua que esperem que puguin resoldre’s el més ràpidament possible .\nTasques de restabliment dels subministres l’aigua i la llum\nAquest greu episodi meteorològic ha causat diverses incidències que afecten al dia a dia de la població, ja que pràcticament tot el municipi es troba sense servei d’electricitat ni d’aigua potable, subministres que es treballa per a restablir amb la màxima rapidesa possible.\nLes intenses pluges de les darreres hores han arrossegat dues canonades d’entrada al municipi, motiu pel qual s’ha interromput el servei al 100% de la població que, de moment, resta sense accés a l’aigua potable.\nL’Ajuntament i la empresa subministradora treballen per restablir el servei el més ràpidament possible i, a partir de les 14 hores, s’instal·larà un punt de recollida d’aigua disponible per a tot el municipi a la Raval de Lleida, carrer on també s’hi ubicarà un punt d’informació de Sorea per tal d’atendre les peticions i demandes de tots els afectats.\nCrida a la prevenció durant les pròximes hores\nEl Meteocat ha avisat aquest matí que, de moment, s’ha tancat l'avís d'intensitat de precipitació. Tot i això durant les properes hores hi haurà ruixats aïllats i febles, localment moderats, a qualsevol punt. Per aquest motiu, fem una crida a la població per tal de demanar la màxima cura a l’hora de desplaçar-se a les zones afectades.


El malestar en la cultura catalana | El blog del llibre de Josep-Anton Fernàndez\nEl blog del llibre de Josep-Anton Fernàndez\nDavid Atkinson al “Catalan Journal of Communication and Cultural Studies”\nUna altra ressenya en anglès, en aquest cas del professor David Atkinson, de la Universitat de Limerick a Irlanda. La ressenya ha sortit al Catalan Journal of Communication and Cultural Studies 2: 1 (2010). La revista és una iniciativa del Departament d’Estudis de Comunicació de la Universitat Rovira i Virgili, i la publica l’editorial britànica Intellect Books.\nEl malestar en la cultura catalana, Josep-Anton Fernàndez (2008)\nAccording to the author, this book ‘belongs to a discipline which does not exist yet’ (p. 22), namely Catalan cultural studies. His objective is to found an approach to cultural studies specifically tailored to revealing the situation of crisis that he believes currently bedevils Catalan culture. In order to pursue this ambitious aim, Fernàndez draws on work from a diverse array of disciplines including sociology, psychoanalysis, queer theory, linguistic anthropology and discourse analysis. This interdisciplinarity achieves coherence through a sustained emphasis on power and identity, from an explicitly engaged sobiranista, leftist, feminist, anti-homophobic perspective. Fernàndez eschews any claim to a putative ‘objective’ perspective on ideology, power and culture, arguing rather, that academic and intellectual rigour are perfectly compatible with his engagement and ‘promiscuous interdisciplinarity’ (p. 24).\nThe book focuses specifically on Catalonia (not the entire Països Catalans) during the period 1976 (the year of the Congrés de Cultura Catalana) to 1999, when Jordi Pujol’s last term of office began. Fernàndez argues that since the end of the Franco dictatorship an enterprise of ‘cultural normalization’ has been pursued in Catalonia. In principle, cultural normalization parallels the better-known concept of ‘linguistic normalization’, representing the attempts, since the lat 1970, to effect a situation where Catalan is as ‘normal’ in Catalonia as, say, Portuguese in Portugal. Fernàndez thus describes cultural normalization as the attempts to redress both the historical and current effects on culture of the subordination of Catalonia to Spain and perceptions of Catalan culture as exceptional or anomalous.\nHe is, however, highly critical of cultural normalization, arguing that it is a ‘historical process’ (p. 34) -a current version of the Renaixença and Noucentisme movements, among others- that is an attempt to complete an unfinished project of Catalan modernity and cultural ‘autonomization’ (p. 34). For Fernàndez the concept of cultural normalization is the expression of a triple, quintessentially postmodern crisis, only fully comprehensible as a local manifestation of a universal phenomenon. Catalan culture, he argues, like other cultures grappling with postmodernity, is simultaneously experiencing crises of discourses of legitimization, of production of value and of identification. The first manifests itself mainly in the delegitimizing effect of the end of the Franco dictatorship on resistance discourses (a case of contra Franco vivien millor?), the second in the failed project of ‘canonization’ of Catalan culture, and the third in the exponential dissolution of traditional categories of identity during the same period. In developing his position, Fernàndez divides the book into two (implicit) parts. The first three chapters outline the theoretical framework, define terms, analyse various criticisms of Catalan culture during the relevant period, and expand his main hypothesis -that of the three crises he posits. The remaining three chapters further analyse, in relation to the three crises, cultural normalization as a political project, as a process of cultural transformation and as a discourse of naturalization.\nThe crux of Fernàndez’s argument is that cultural normalization is a doomed (and anyway undesirable) endeavour because it is the pursuit of a modernity that no longer exists, in Catalonia or elsewhere. Catalan culture, like other cultures, can no longer rely on the discourses that previously legitimized it, any more than it can resist processes of commodification or appeal to categories of identity that have long since ceased to function as an embodiment of its culture. In making this argument, Fernàndez draws on a highly eclectic range of texts. These include a poem by Salvador Espriu, a short story, newspaper articles, a documentary film, an advertising slogan from a shopping bag, a newspaper marketing slogan, language manifestos and a television sitcom. In my view, the complex interactions between this stimulating variety of primary sources and Fernàndez’s rich theoretical framework, realized through his acute, often excoriatingly witty (and sometimes just excoriating) analysis, is one of the book’s great strengths. Among other things, Fernandez analyses brilliantly the ‘invisibilization’ of Catalan culture and the symbolic violence, in the Bourdieu sense, to which it is routinely (invisibly) subjected. The book is both highly polemical and deliberately provocative, and not many will agree with all of its content. Nonetheless, few readers will fail to find the work stimulating, entertaining and thought-provoking.\nI did wonder at times as to the intended readership of an academic text of this kind. The blurb tells us that Fernandez benefits from the ‘distance’ afforded by many years spent at a UK university but not who the intended readers are. However, the text contains a considerable number of references to ‘our’ (‘la nostra’) culture, patrimony, subordination, emancipation, etc. It is unclear to me whether this is meant to suggest a target readership limited to Catalans, and, if so, how this sits with the book’s overall perspective.\nBut, my main criticism is that the book’s trenchant analysis is not complemented by enough detail as regards the postmodern anti-normalization perspective advocated. Fernàndez concludes, ‘with a certain ironic distance’ (p. 362), that, rather than trying to be ‘normal’, Catalan culture should celebrate its ‘monstrousness’ (although think more ‘Munsters’ than ‘Alien’). However, he gives very few concrete examples of the type of ‘resistancism (resistencialisme) of the market’ and ‘universalization’ (as opposed to ‘normalization’) that he proposes (a notable exception being his mention of the .cat Internet domain). Personally, I would have liked to read more about the specifics of the vision that he is propounding, as well as about the deficiencies and contradictions of the perspectives that he so acutely exposes.\nOverall, however, I highly recommend this book as a fresh, erudite, original and insightful work that has many implications for Catalonia and many contexts beyond.\nPublicat dins de Debat, Idees, Ressenyes etc.\nHelena Buffery al “Bulletin of Spanish Studies”\nA sota, la primera (i esperem que no l’última) de les ressenyes de El malestar a revistes acadèmiques internacionals. Sens dubte, la millor de totes les publicades fins ara. No és d’estranyar que l’hagi escrit una persona d’un calibre intel·lectual tan important com Helena Buffery (fins no fa gaire, professora de la Universitat de Birmingham, i ara a la Universitat de Cork, a Irlanda). La ressenya va sortir al Bulletin of Spanish Studies, 87 (2010).\nOf the numerous recent studies which attempt to diagnose and address the state of contemporary Catalan culture, El malestar en la cultura catalana is undoubtedly both the most searching in scope and the most rigorous in its use and recognition of the implications of contemporary cultural theory. Focusing on the period between 1976 and 1999, and thus overlapping with another key recent text, Kathryn Crameri’s Catalonia: National Identity and Cultural Policy 1980-2003 (Cardiff: Univ. of Wales Press, 2008), Josep-Anton Fernàndez covers some of the same ground, in identifying both the importance of language and culture to contemporary projections of Catalan identity and pinpointing the centrality of a project of normalization to post-dictatorship cultural policy. However, Fernàndez is far more conscious of the necessity to explain these phenomena in terms of the continuing subordination of Catalonia within the Spanish state, whilst attending in detail to the concurrent pressures of globalization. Thus, the considerable malaise the author reveals in the Catalan cultural field, as manifested in often acrimonious debate over literary value, the relationship between language and culture, and the marketability of Catalan cultural products, is identified as a symptom of a crisis caused both by Catalonia’s recent -and continuing- history of political and cultural subordination, and by the wider global crisis associated with postmodernity.\nIn order to do full justice to the complexity of the Catalan cultural problematic, Fernàndez organizes his study into two main parts. The first contextualizes and diagnoses the cultural crisis, through analysis of critical discourse on Catalan culture in the 1980s and 1990s, carefully outlining the epistemological frame for his approach and situating his response as one that is committed to an emancipatory agenda. For him, ‘un tal posicionament [. . .] comporta, també, una actitud de resistència contra la normalització, és a dir, contra l’estandardització de les pràctiques socials i culturals, i contra la invisibilització o naturalització dels processos de dominació’ (23). Chapter 1 focuses on the normalization process, tracing its roots in the ‘Projecte inacabat de la modernitat catalana’ and revealing its underlying ambivalence, as a project that seeks to naturalize Catalan identity as the unmarked norm but was born of resistance to the subordination of Catalan culture. Chapter 2 classifies and critiques current crisis discourses, showing that their discomfort with the contemporary Catalan cultural field stems either from political dissatisfaction with the naturalization of Catalan identity, or from culturalist criticism of the limited achievements of normalization. In Chapter 3 he places these discourses and processes within the wider context of a postmodern crisis in cultural models, diagnosing the ‘Triple condició postmoderna de la cultura catalana’. All three chapters point to a crisis in the production and legitimation of cultural value, whose impact at a symbolic level has brought about a crisis in identification, at the level of identity discourses and representation.\nThe second half of the volume goes on to explore the wider cultural manifestations of this triple crisis in terms of discourse, project and process. In Chapter 4, ‘El producte Catalunya: la crisi dels discursos de legitimació’ the author proposes that the erosion of legitimating discourses about Catalan culture is in part due to the particular problems of creating a Catalan culture market, but also to Catalonia’s dependent status, and its government’s feeble capacity for cultural legitimation. In Chapter 5, he explores the crisis in production of value through the overarching metaphor of ‘Terror a la delicatessen’. For him it is the very process of normalization that has provoked this crisis, rather than the shift to mass cultural products identified by other cultural critics, because of its inability to generate belief in the value of Catalan cultural products. Finally, Chapter 6 explores the effects of the struggles for hegemony in and on the symbolic field, through close analysis of a wide range of cultural texts. Arguing that the crisis in the production and legitimation of cultural value has led to a crisis in representation, by which Catalan discourses, practices, images and symbols have become invisible in mass culture, losing their capacity to represent their surrounding society, Fernàndez goes on to show how this problem has been addressed in relation to different levels and scales of identity discourses.\nThe study is impressive in its combination of a rigorous theoretical grounding with expert attention to sociocultural context and detailed and sensitive analysis of cultural texts. Whilst the conclusions are controversial in tone, due to his employment of metaphors of monstrosity and more playful recourse to queer theory, his insights are searching and deserve fuller consideration. His diagnosis of the underlying conditions of Catalan culture is wide-ranging and compelling, and we should not complain -as many others have- that the solutions he proposes in his conclusion appear disappointingly simplistic in comparison. Whilst he here reveals his own position to be fundamentally Queer, and thus committed to the interrogation of normative discourses, it would be unfair to expect him to come up with solutions that suit everyone. Fernàndez certainly convinces of the need to stop pretending to be normal and face up to the subordination of Catalan culture, if anything is to be done to address the current crisis.\nJordi Florit a “Els Marges”\nA continuació, la ressenya de Jordi Florit a la revista de llengua i literatura Els Marges, 91 (publicada la priomavera del 2010). Dóna gust llegir el comentari d’un lector intel·ligent, amb el qual és possible establir un diàleg, malgrat que rellisqui una mica quan parla d'”actants culturals” (!), o esmenta una “paròdia buida d’ironia” que, de fet, no podia estar més lluny de la meva intenció… Aquí sota la teniu.\nEls malestar en la cultura catalana\nAmb El malestar en la cultura catalana (2008) Josep-Anton Fernàndez, professor de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) format a la universitat britànica i “germà de lletres” de l’antic col·lectiu Joan Orja, presenta un dels primers estudis culturals catalans en qui la influència de Pierre Bourdieu és essencial, un assaig exhaustiu i heterogeni que permet debatre l’estat de la cultura catalana des d’una perspectiva innovadora i sobiranista. El malestar en la cultura catalana, les beceroles del qual eren presents en un article publicat l’any 1997 a la revista digital 1991, planteja la tesi que el projecte de normalització de la cultura catalana ha esdevingut un particular metarelat sense poder performatiu i n’analitza tant les causes com les resolucions possibles. A partir d’una metodologia simbòlica que pretén resemantitzar una sèrie de llocs comuns de l’habitus català, l’autor se centra en exemples tan dissemblants com els discursos sobre el cànon literari, els manifestos anticatalanistes o les sèries televisives, per arribar a unes conclusions que potser sobten pel to i l’estil extravagants, però que escauen a l’ètica de la promiscuïtat metodològica, de la qual l’autor es declara interdisciplinàriament orgullós.\nDividit el llibre en dos blocs, el primer contextualitza l’assaig des del primer Congrés de Cultura Catalana (1976) fins a la fi del pujolisme (1999), durant el qual es desglossa el concepte normalització des de tres punts de vista: el projecte polític, el procés de transformació cultural i social i els discursos polítics i culturalistes. Segons aquesta triple anàlisi, però, es palesa un malestar gairebé crònic d’ençà de la restauració borbònica, sia per la subordinació colonial del mercat i del camp cultural a un estat catalanofòbic, sia per un govern regionalista incapaç d’articular discursos identitaris plausibles. Ara bé, per a l’autor, aquest malestar idiosincràtic és paral·lel a un malestar global propi de la crisi dels models culturals d’ascendència postmoderna, segons les definicions de Jean-François Lyotard o Zygmunt Bauman. A partir d’aquesta tesi, que inaugura el segon bloc, l’autor desenvolupa el gruix del volum bo i fonamentant-se en tres eixos temàtics amb una profusa bibliografia i un to pedagògic explicitat per recapitulacions constants. En primer lloc, l’autor tracta la crisi dels discursos de legitimació, que ha produït la inhibició d’un mercat o de productes culturals massius catalans, enfront de la violència simbòlica de textos com Contra Catalunya, d’Arcadi Espada. En segon lloc, Josep-Anton Fernàndez estudia la crisi de la producció de valors, en què la manca de legitimació dels actants culturals -representats per mandarins com Xavier Bru de Sala o per la quantiosa presència de premis literaris- ha provocat la descreen valor intrínsec dels productes culturals catalans. Finalment, la crisi dels discursos identitaris i de representació és plantejada segons la temàtica de la immigració en la literatura catalana escrita per dones o a partir de les qüestions de gènere i sexualitat en el documental Ocaña, retrat intermitent, de Ventura Pons, entre d’altres. Davant aquesta triple perspectiva a voltes descoratjadora, l’autor arriba, però, a unes conclusions de mena irònica i optimista: prendre consciència simbòlica de la deformitat d’una cultura colonitzada i assumir un nou resistencialisme de mercat com a mesura subversiva no exempta de compromisos.\nPer ell mateix, El malestar en la cultura catalana representa la prova del nou pel que fa a la seva normalitat. Enfront d’altres països on les disciplines de l’anomenada “escola del ressentiment” han brostat tant en l’àmbit acadèmic com en el popular, la recepció que aquest assaig pugui rebre, i els escarafalls o adhesions que produeixi, en certificarà les tesis. Sens dubte, aquest volum pot ésser criticat per la interdisciplinarietat de les seves propostes acusant-les de vel·leïtoses, per la concepció lingüística de la cultura en lloc de les definicions més antropològiques o per la candide de desitjar una cultura no dominant quan la violència simbòlica (i militar, si escaigués) de l’Estat és manifesta. Ara bé, caldrà haver llegit prou queer studies o haver consultat suficientment l’hemeroteca per a poder-lo contradir des dels seus fonaments, i alguns nuclis del llibre estan tan ben documentats, que permeten d’endinsar-se a plaer segons els interessos. Així, a més d’obrir futures possibilitats, com podria ésser l’estudi del mercat literari català segons la teoria dels polisistemes d’Itamar Even-Zohar o qualssevol altres, l’obra de Josep-Anton Fernàndez permet debatre el present català des d’una nova òptica, sia la tercera onada immigratòria amb novel·les com L’últim patriarca, de Najat El Hachmi, sia la universalització de Pompeu Fabra arran de la traducció anglesa de The Architect of Modern Catalan:Pompeu Fabra (1868-1948) o la presència del català a la xarxa digital com a fenomen popular.\nDes que Alexandre Cirici usà el terme postmodern en un article aparegut a Serra d’Or, l’any 1969, fins que Francesco Ardolino va afirmar que l’antologia Imparables (2004) era un dels primers intents programàtics per a sortir del pantà de la postmodernitat, aquest concepte no ha gaudit de gaire fortuna o interès. En canvi, mentre que altres veus voguen per un deucentisme enyorívol, es podria concloure que per a Josep-Anton Fernàndez la cultura catalana serà postmoderna o no serà -o hipermoderna, si seguim la tenninologia més puixant. És a dir, sense arribar a postures oclocràtiques, l’autor planteja l’assumpció dels reptes contemporanis com ara la mercantilització dels béns culturals sense complexos elitistes o apocalíptics, a fi que la cultura catalana s’equipari amb la complexa normalitat de qualsevol altra nació. En aquest sentit, l’ètica de la promiscuïtat metodològica té la seva correlació estètica, malgrat que l’autor afirmi que la seva és una postura postmoderna però no postmodernista. A tall d’exemple, quan l’autor estrafà els títols homònims de Sigmund Freud o de Jürgen Habermas per encapçalar l’assaig o algun epígraf, assoleix el pastitx segons Fredric Jameson: una paròdia buida d’ironia que, un cop desarticulada la subversió implícita, dóna peu al goig de l’heterogeneïtat, al plaer de l’associació inesperada, una estètica de la qual l’autor pot sentir-se ben orgullós.\n“El malestar”, a Traces\nBona part de vosaltres segurament ja coneixeu la base de dades Traces, un recurs utilíssim per a aquells que estudiem la literatura catalana. Si feu clic aquí, trobareu alguns dels comentaris que s’han publicat a la premsa sobre El malestar; i aquí hi ha un llistat de publicacions meves o sobre la meva obra.\nPublicat dins de Ressenyes etc., Se'n parla\nAl bloc “Arbre de ciència”\nAlgunes de les millors ressenyes del llibre (i dic “millors” no en el sentit que el deixin bé, sinó per la seva qualitat intrñinseca en tant que ressenyes) han sortit publicades en blocs. N’és un bon exemple la que transcric a continuació, que va aparèixer al bloc Arbre de ciència el 7 de febrer de 2009:\nMagnífic, brillant i honest, en el millor dels casos; interessant, en el pitjor. Per fi, un llibre provocador però rigorós alhora. Feia temps que cercava textos interpretatius sobre el sistema cultural català, però no acabava de trobar res prou satisfactori. Josep-Anton Fernàndez ens ofereix un treball des de la perspectiva dels Estudis Culturals, una nova dimensió de recerca que ha revolucionat el món de les humanitats en els països anglosaxons. A casa nostra, aquesta disciplina encara resulta pobra i és per això que el llibre de Fernàndez resulta tan revelador. Els lectors hauran d’acostumar-se al nou argot cultural (deconstrucció, performativitat) i treballar amb conceptes potents com subordinació cultural, colonització o violència simbòlica. Fernàndez també aporta noves etiquetes lèxiques per anomenar alguns fenòmens com Restauració (per als anys de la democràcia espanyola) o diàspora andalusa (per als processos immigratoris dels anys seixanta).\nCal dir d’avançada que l’autor ha estat molts anys en universitats d’Itàlia i, especialment, d’Anglaterra, on ha pogut covar el seu pensament (per cert, és sorprenent la quantitat d’estudis sobre la nostra cultura que es duen a terme a l’estranger, alguns ressenyats en el llibre). L’obra ofereix “hipòtesis interpretatives per entendre què ha passat en la cultura catalana dels últims trenta anys”. Per fer-ho, parteix del concepte de Normalització, que seria el projecte cultural propi d’aquest període democràtic, després de la repressió dictatorial (combatuda per l’anomenat resistencialisme cultural). Immediatament, l’autor identifica la normalització com una clara expressió d’una crisi típicament postmoderna (el malestar). La conclusió és que durant els darrers anys s’ha dissolt el vell consens sobre el significat de la identitat catalana. A partir d’aquí, l’autor desconstrueix l’estat de la cultura catalana a partir de tres elements que estan en crisi: els discursos de legitimació de la cultura catalana, els seus mecanismes de valoració dels productes culturals i els seus discursos identitaris. L’anàlisi d’aquests elements ocupa gran part del llibre i resta prou resumida en el següent paràgraf (pàg. 328-329):\nEn primer lloc, és una crisi dels discursos de legitimació produïda per la mercantilització resultant dels esforços per construir un mercat i una indústria culturals en català, i com a efecte de l’establiment de la comunitat autònoma catalana, un tipus d’estructura política que Manuel Castells anomena “quasi-estat nacional”, i que per la seva pròpia naturalesa només pot generar una legitimació feble de polítiques, discursos i institucions. En segon lloc, és una crisi de producció de valor, en què els mecanismes de selecció de la cultura catalana no aconsegueixen de produir els efectes canonitzadors desitjats a causa de canvis estructurals experimentats des del 1976; com a resultat, s’ha produït una relativització general del valor dels productes culturals de forma que judicis de valor com ara “tota la literatura catalana és mediocre” o “tot el cinema català és dolent” no només són possibles sinó que són relativament freqüents. En últim lloc, es tracta del que anomeno una crisi d’identificació que afecta tant els discursos identitaris com els processos de representació simbòlica. Les categories identitàries actives a Catalunya fins a la Restauració de la monarquia constitucional han experimentat un procés de fragmentació i redefinició que ha dissolt el consens sobre el que significa ser català avui. Aquests canvis, inclòs el caràcter excepcional de la immigració espanyola dels anys seixanta, han superat la capacitat dels recursos simbòlics, retòrics, pragmàtics i institucionals a l’abast de la societat catalana per tal de representar-se ella mateixa en tota la seva complexitat, fins al punt que constitueixen un autèntic procés de desconstrucció nacional.\nBen lúcid és el plantejament de la interpretació dels fenòmens migratoris del franquisme per part de la cultura catalana. Fernàndez és crític amb aquell eslògan que resa que “és català qui viu i treballa a Catalunya“, ja que no diu res sobre la nostra especificitat cultural. D’altra banda, també assenyala el gran desconeixement que regna encara avui en dia sobre les expressions culturals d’aquest component migratori. Per què no apareix reflectit aquest en les produccions culturals catalanes? Valdria la pena que altres autors treballessin en aquest tema i, alhora, extendre’l a la darrera onada migratòria. Penso que la invisibilitat catalana, de la qual tant parla Fernàndez en el llibre, està fent molt de mal quan aquesta nova immigració a penes la percep, a diferència de la immigració franquista, que compartia amb la població autòctona aquell esperit de resistencialisme en front de la dictadura.\nFernàndez creu que els catalans estem estigmatitzats (per tant, som tots homosexuals —l’autor ha treballat força des de la teoria queer—, uns monstres i uns marcians), però això és precisament allò de la nostra cultura que atreu des de fora. Tot i estar traumatitzats, els catalans ja estem morts: “els catalans som però no existim”. Fernàndez és optimista: “Qui creurà en la nostra existència sinó nosaltres?”. Des què vaig deixar la universitat, un espai d’una homogeneïtat cultural relativa, i finalment m’he incorporat en una gran empresa, amb una forta presència de mà d’obra qualificada procedent de fora del país i amb relacions molt estretes i freqüents amb els aparells estatals, el meu trauma de la diferència s’ha incrementat, resultat del “xoc de civilitzacions” (en paraules de Samuel Huntigton) experimentat. Fa temps que he assumit un nou paradigma per interpretar personalment el trauma cultural: insistir en la meva existència cultural, fer acréixer la visibilitat mitjançant una interpretació del món autocentrada. Catalunya és una terra en conflicte i Fernàndez, en el seu llibre, ens convida a acceptar la realitat sense traumes. Realment espero efectuar ja una segona lectura del llibre, aquesta amb el llapis a la mà i un paper per escriure-hi les idees en detall. Mentrestant, qui vulgui un resum de les seves conclusions, pot consultar l’entrevista a l’autor publicada a L’Avui.\nPublicat dins de Debat, Ressenyes etc.\nUn comentari, extremadament interessant, de Vicenç Pagès a Presència, el suplement dominical de l’Avui i El Punt (27.2.2009-5.3.2009):\nEl català com a homosexual\nTenim llibres catalans. Tenim crítics que els llegeixen i en publiquen comentaris a la premsa. Tenim observadors que escriuen sobre les tendències de la crítica. I, finalment, tenim Josep-Anton Fernàndez, que escriu sobre els qui escriuen sobre els qui escriuen. El malestar en la cultura catalana, publicat per Empúries, és una mostra d’aquesta tasca metacrítica.\nJosep-Anton Fernàndez (Barcelona, 1963) és doctor en llengües modernes per la Universitat de Cambridge i l’introductor més actiu dels cultural studies —vessant gai i feminista— en la universitat catalana. En aquest llibre, Fernàndez aplica a la cultura del pujolisme les eines d’anàlisi facilitades per pensadors com Pierre Bourdieu, Slavoj Zizek i Sigmund Freud. El resultat és una barreja de rigor universitari i d’exabrupte ideològic que resulta molt estimulant.\nEn les conclusions, l’autor proposa una metàfora de la situació dels catalans a partir de la pel·lícula Mars Attacks!, de Tim Burton: “Els catalans: vampirs sense imatge al mirall, homes invisibles que ningú reconeix, zombis transviumorts, catàstrofes en l’ordre natural d’Espanya, errors de classificació segons la lògica dels estats”. Vampirs perquè som un mort mal enterrat, monstres perquè no ens identifiquem amb cap espècie reconeguda per l’ONU. Durant dècades, més d’un comentarista va tendir a equiparar els catalans amb els jueus: mal integrats en l’Estat, observats sempre amb prevenció, bocs expiatoris a disposició d’un col·lectiu més ampli. Ara Josep-Anton Fernàndez proposa substituir aquesta metàfora per la de la minoria homosexual, condemnada a viure en un entorn simbòlic on tan sols els presumptament normals se senten còmodes, dubtant sempre entre acostumar-se a no estar representat en la cultura majoritària o bé lluitar per aconseguir una presència mínima. Citant Zizek, Fernàndez rebla: “El contrari de l’existència no és la no-existència, sinó la insistència”. En l’Europa dels Estats, el català ha de triar entre fondre’s en una falsa normalitat o proclamar la seva anormalitat. Ni que sigui amb l’humor negre de Tim Burton: “Nosaltres i la nostra cultura no ens podem morir, ni ens poden matar, perquè ja estem morts”.\nEdgar Illas a El Punt\nEl crític Edgar Illas, professor de literatura i cultura catalanes a la Universitat d’Indiana a Bloomington, va escriure al diari El Punt un dels comentaris més interessants sobre El malestar que s’hagin fet fins ara. Us el transcric a sota:\nJosep-Anton Fernàndez, al seu assaig extraordinari El malestar en la cultura catalana (Barcelona: Empúries, 2008), afirma que la catalanitat es reprodueix, no pas segons la lògica reproductiva normal dels estats, que a través d’una sèrie d’aparells (l’escola, els mitjans, etc.) procuren que tots els seus ciutadans se sentin fills de la mateixa nació, sinó segons una reproducció homosexual. La catalanitat, diu Fernàndez, “opera per contagi, reconstrucció, seducció o persuasió”, i es pot anomenar “vampírica o homosexual (perquè des del punt de vista nacional, tots els catalans són homosexuals)” (pàgina 362). A partir de les analogies entre heterosexualitat i estat nació i homosexualitat i nació sense estat, el llibre conclou que ens cal continuar insistint per aconseguir “les condicions per a la nostra existència plena, legítima, reconeguda” (pàgina 370). Però el llibre no especifica si aquest reconeixement ple suposaria deixar de ser homosexuals i independitzar-nos com un estat normal, o bé si suposaria «sortir de l’armari» però mantenint justament la nostra anormalitat. I és que aquí topem amb un dilema bàsic: si bé, per una banda, molts de nosaltres desitgem la normalitat que ens aportaria ser independents, per altra banda també ens costa de renunciar al plaer de ser una anomalia que ens permet lluitar, unir-nos, lamentar-nos i desitjar plegats una emancipació nacional que sabem que, si mai s’esdevé, ja deixarem de desitjar-la.\nPere Antoni Pons a Diari de Balears\nUna altra represa


Suport del Govern a la renovació del conveni del Campus Iberus | Lleida.com\nEl Govern ha aprovat subscriure la Declaració d'intencions per renovar el conveni de col·laboració entre el Consorci Campus Iberus i l'executiu català, el govern d'Aragó, el de Navarra i el de la Rioja, amb l'objectiu de promoure l'excel·lència de la Vall de l'Ebre en matèria de coneixement. El Consorci Campus Iberus es va constituir el 2011 mitjançant un conveni de col·laboració entre la Universitat de Lleida (UdL), la de Saragossa, la pública de Navarra i la de La Rioja, amb la voluntat d'impulsar i posar en marxa entre universitats el 'Campus Iberus, Campus d'Excel·lència Internacional de la Vall de l'Ebre'.\nAl llarg dels 10 anys d'existència, el Consorci Iberus ha treballat per millorar la qualitat educativa i competir en un context en què l'educació superior evoluciona cap a un mercat global. Alhora, ha participat en programes reconeguts de retenció i captació de talent per millorar l'atracció d'estudiants preparats, i d'alts nivells de creativitat, i per atraure investigadors amb bona formació i presència internacional, i s'ha erigit en motor de progrés socioeconòmic en el territori de la Vall de l'Ebre col·laborant en projectes d'R+D+I amb empreses, afavorint l'emprenedoria i creant un veritable entorn de vida universitària i presència internacional.\nAmb l'aportació econòmica que faran els respectius governs, el Consorci Campus Iberus promourà en els propers anys la modernització dels campus universitaris en els seus respectius territoris així com l'excel·lència investigadora de les universitats implicades. Igualment, estimularà la internacionalització mitjançant programes de mobilitat específics i incentivarà l'intercanvi i la connexió de la comunitat universitària de les quatre universitats pertanyents al Consorci amb programes d'incentiu. Així mateix, impulsarà la formació de qualitat d'investigadores amb especial atenció a l'activitat doctoral i farà accessible el coneixement científic a la societat amb accions de difusió científica. Finalment, el Campus Iberus preveurà en les seves actuacions un enfocament de gènere que impulsi la presència de la dona en els àmbits exposats en els quatre territoris i molt especialment en l'entorn rural.\nVilaller signa un conveni per promoure el compromís cívic entre l’alumnat de secundària obligatòria


Goigs en lloança de Sant Martí de Riells del Montseny. Bisbat de Barcelona · Biblioteca Digital del Centre de Lectura de Reus\nBarcelona : Gráficas Marina, S. A., [data de publicació no identificada]\nRibot, Pere, 1908-1997 i Ricart, Enric C., 1893-1960, “Goigs en lloança de Sant Martí de Riells del Montseny. Bisbat de Barcelona,” Biblioteca Digital del Centre de Lectura de Reus, consulta 12 juny de 2021, https://bd.centrelectura.cat/items/show/22840.


Hardware - Informatica.CAT\nPost categorized in ‘Hardware’\nMotherbox: el carregador sense fils ni plataforma\nL’aparell arribarà al setembre de 2017\nLa ‘strartup’ Yank Technologies ha creat ha creat Motherbox, un carregador per ‘smartphones’ i ‘tablets’ que funciona sense necessitat de connectar-se a cap moment a la xarxa elèctrica i que no empra plataformes de càrrega de contacte. Aquest nou sistema de càrrega d’aparells electrònics sense fils ha estat desenvolupada per una ‘starup’ creada des de la Universitat de Columbia, als Estats Units.\nEls creadors de Motherbox estan recaptant diners per a finançar projecte i poder llançar al mercat aquest nou aparell que promet carregar els nostres petits dispositius sense fils i sense plataforma de contacte. El finançament s’està organitzant a través d’una campanya de ‘crowdfunding’, amb la que ja han anunciat al seu web que el carregador es posarà a la venda al setembre d’aquest 2017.\nMotherbox encara no ha arribat a les tendes, però s’ha llançat una campanya de ‘crowdfunding’ a través de la pàgina Indiegogo en la qual es pot comprar a compte el nou carregador per un preu d’entre 79 i 179 dòlars en funció del paquet, permetent també viatjar a la Universitat de Columbia mitjançant un paquet especial. La campanya, que pretenia recaptar 25.000 dòlars, ha arribat ja al seu objectiu, per lo qual l’equip desenvolupador ja ha anunciat la data de llançament. Continue reading »\nChromebit executa el sistema operatiu de Google basat en el núvol, Chrome OS, i es connecta a una xarxa WiFi. Si a més comptem amb un ratolí o teclat via Bluetooth, en qüestió de segons podem convertir, per exemple, la pantalla de la nostra televisió en un ordinador, i gaudir d’una experiència idèntica a la dels Chromebook. També el podem connectar a qualsevol altra pantalla amb connexió HDMI i tindre el nostre ordinador llest per funcionar. Continue reading »\nApple Watch: característiques, models i preus\nEl rellotge intel•ligent d’Apple arribarà el 10 d’abril\nBy Sara Gómez, on 27 de març de 2015\nL’esperat rellotge intel•ligent d’Apple, l’Apple Watch, ja és oficial i s’han fet públiques les seves característiques, detalls funcions i la data de llançament en funció del model. Amb aquest nou dispositiu, Apple es suma al carro dels ‘wearables’, un mercat en plena ebullició al que se sumen cada vegada més fabricadors, especialment els que adopten Android Wear, encara que també els que inclouen la seva pròpia plataforma.\nAtendre trucades des del propi rellotge: Aquesta podria ser la característica més destacada i útil, i és que la capacitat atendre trucades des del propi rellotge és un gran punt a favor de l’Apple Watch. La veritat és que aquesta és una necessitat vistes les novetats que han integrat altres marques en les seves alternatives.\nPagaments mitjançant Apple Pay: Una altra de les utilitats més innovadores de l’Apple Watch és la de pagaments mitjançant Apple Pay. El sistema confirmarà la transacció electrònica mitjançant un lleu so i una vibració del propi rellotge. D’aquesta manera la signatura de la poma pretén fomentar no solament el seu propi sistema de pagament, sinó oferir major utilitat al seu primer smartwatch. En aquest apartat també destaca la capacitat per mostrar en la pantalla digital informació referent a reserves d’hotel i bitllets d’avió entre uns altres.\nNotificacions i la presència de Siri: L’Apple Watch servirà com a visor de notificacions. Tot el que esdevingui en matèria de xarxes socials, correu electrònic i resta de apps compatibles i instal•lades en la teva iPhone es podran consultar en el rellotge. Tot això es podrà combinar amb el control per veu de iOS, Siri. La seva activació és tan senzilla com prémer la corona (botó físic) i fins i tot mitjançant comandos de veu. Tot seguit és possible realitzar tasques com respondre a missatges de apps de missatgeria com WeChat gràcies a les connexions per Bluetooth o WiFi.\nJa és aquí Mega, el successor de Megaupload\nL'aspecte actual de Megaupload, bloquejada per l'FBI\nMegaupload ja té successor. La famosa pàgina web de descàrregues va ser bloquejada per l’FBI ara fa un any just i els seus propietaris van ser detinguts. Doncs 12 mesos més tard, el seu fundador, Kim Schmitz (més conegut com a Kim Dotcom), ha presentat Mega, el servei de descàrrega d’arxius i documents successor a la pàgina web ja bloquejada. El fundador va ser acusat de cometre un delicte contra la propietat intel•lectual per la plataforma Megaupload, perquè els usuaris l’utilitzaven per compartir, principalment, música, pel•lícules i sèries de televisió. Malgrat això, en el moment en què es va tancar la pàgina, es van realitzar moltes crítiques perquè hi havia usuaris que també utilitzaven Megaupload per compartir documents privats. Per evitar que aquesta acusació es torni a repetir, Kim Dotcom ha assegurat que la nova plataforma és 100% segura i a prova de demandes.\nEl creador de Mega ha anat anunciant per Twitter el procés de creació de la pàgina, assegurant que és un botó que “canviarà el món”, de manera que els seus seguidors podien seguir poc a poc com anava el procés i quines característiques tindria la plataforma. Ara per ara, se sap que els continguts es troben al núvol, protegits mitjançant un sistema xifrat per tal que els propietaris siguin els responsables dels continguts que allà s’hi pugen. És una plataforma tancada, de manera que no tothom pot accedir als continguts, per tal que es descarreguin de forma massiva com amb Megaupload.\nLa pàgina web de Kim Dotcom no és l’única notícia, perquè també cal destacar l’expectació que ha generat amb Mega. Va presentar la nova plataforma a la seva mansió a Nova Zelanda en streaming. En un primer moment, la va registrar a Gabón (Àfrica), però el Govern la va bloquejar per por a que fos un nou Megaupload. Finalment, està registrada a Nova Zelanda, on Dotcom resideix actualment en llibertat condicional. S’ha generat una mena d’espectacle al voltant de Kim Dotcom i Mega molt inusual.\nIkea vendrà mobles amb equips multimèdia, de so i televisors integrats\nComençarà a vendre’ls al juny i l’any que ve es podran trobar a qualsevol botiga\nBy Santiago Montes, on 17 de abril de 2012\nSi prenem com punt de partida que la majoria de les llars modernes tenen mobles d’Ikea i pantalles de televisió planes, no sembla tan descabellada la nova línia de negoci la companyia escandinava ha presentat aquesta mateixa setmana: Ikea vendrà mobles amb equips multimèdia integrats.\nIkea integrarà TV, equips de so i multimèdia amb els mobles\nLa idea és fer la vida més fàcil als usuaris que, molt sovint, veuen com el disseny acurat d’un saló o un dormitori acaba arruïnat pels cables i les connexions dels aparells electrònics. L’objectiu d’Ikea és que els seus mobles i els equips electrònics estiguin totalment integrats i que, aparentment, no hi hagi res fora de lloc.\nNo és el primer cop que Ikea es fica en àmbits aliens als mobles, que és el seu negoci principal, ja fa molt de temps que les cuines que es poden muntar amb els seus mòduls poden comptar amb electrodomèstics propis. Focs, forns, campanes, etc. són ja productes que es poden comprar directament a Ikea. Durant molt anys el proveïdor d’aquests electrodomèstics era Whirpool i darrerament els aparells venuts han estat de la marca Electrolux. Ara sembla que serà el torn de televisors, equips de so i multimèdia (CD/DVD/Blu-Ray) fabricats per la companyia xinesa TCL Multimedia, amb la que s’han aliat els suecs.\nDes del mes de juny d’aquest any fins a l’estiu de 2013 s’aniran introduint aquests nous productes integrats a les botigues de diferents països. Aquest nou concepte, pels responsables d’Ikea, suposa un canvi important en els hàbits de consums dels usuaris, que podran així comprar mobles i aparells electrònics en un mateix espai.


LES AVENTURES DE TOM SAWYER (AULA DE LLETRES). ANTON GARCIA, FRANCESC ; AMBRUS, VICTOR G. ; SALES DASI, EMILIO ; TORRESCASANA FLOTATS, ALBERT. Libro en papel. Librería Papelería CLIPS\nANTON GARCIA, FRANCESC / AMBRUS, VICTOR G. / SALES DASI, EMILIO / TORRESCASANA FLOTATS, ALBERT\nVista previa: LES AVENTURES DE TOM SAWYER (AULA DE LLETRES)


Dimecres, 05 Juny 2019 18:11\nLa 16a jornada tècnica del Rubí Brilla se centrarà en l'autoconsum energètic en el sector industrial. La trobada es durà a terme el 19 de juny a la Masia de Can Serra i serà necessari fer inscripció prèvia.\nLa jornada es dividirà en dues taules rodones: una dedicada a l’autoconsum elèctric a la indústria i una altra que girarà al voltant de l’autoconsum tèrmic en el sector industrial. Després de les exposicions inicials de cada taula, s’obrirà un torn de preguntes.\nLes jornades tècniques són una de les eines del Rubí Brilla per consolidar i ampliar l’espai d’intercanvi de bones pràctiques i casos d’èxit d’eficiència energètica entre les empreses. Des del 5 d’abril hi ha un Reial Decret que permet avançar en el desenvolupament de l’autoconsum energètic, promou l’autoconsum com a eina de millora de la competitivitat empresarial i inclou per primer cop a Espanya el concepte d’autoconsum compartit. El sector industrial és el major consumidor d’energia de Rubí, per davant dels sectors domèstic, comercial i públic; per això és un sector indispensable per avançar en l’eficiència, l’estalvi energètic i l’ús de renovables del municipi. D’aquí la importància d’aquesta jornada.\nLes persones interessades a assistir a la jornada cal que facin una inscripció prèvia gratuïta a través de la web municipal.


A FILOSOFIA PARLEM D’AQUELLES COSES QUE “NO ENS PESEN AL COR” | Escola Pau Casals\nCurs 2020-21 2n Curs 2021\nEn un primer moment la conversa els va portar a parlar de les coses que sí que pesen al cor. Aquesta va ser la manera tan curiosa que van trobar per definir el que sentien en determinats moments. Malgrat ser nenes i nens tan petites i petits són capaços de reconèixer i identificar aquelles situacions que els fan aflorar emocions negatives. Sovint no saben com gestionar-les i carreguen amb elles durant temps. Per això, fan l’analogia del pes al cor.\nPer fer-los adonar que al cor també guarden altres coses que no pesen i que els fan sentir bé, van anar explicant diferents situacions que els transmetien sensacions agradables. De vegades es referien a emocions i sentiments, d’altres a comportaments i en alguns casos a gestos tan quotidians com el de donar la mà o el de fer un somriure a algú. Cadascú va triar una cosa bonica que no pesa al cor i la va escriure dintre del seu cor. Tenim totes aquestes coses boniques penjades a la classe per recordar-les cada dia.\nFotos: Activitats Projecte de Filosofia 3-18 alumnes\n2n Curs 2021, Activitats Projecte de Filosofia 3-18, Curs 2020-21, Portada Curs 2021 0


El petó en el transcurs de la nostra història - Èxit21\nMai un gest d’afecte com aquest ha significat tant en la nostra història, tant en els moments que queden reflexats a la Bíblia -com el petó de Judes que va portar Jesús a la creu-, com en el nostre cinema actual.\nRecordem que durant el temps qu va durar el franquisme eren molts els que s’havien d’amagar on fos per a no ser vistos pels grisos, com si estiguéssin cometent un delicte.\nEn l’actualitat ja no només som molts els que ens seguim fent petons, sinó que a més ho celebrem amb el Dia mundial del petó. És evident que no deixa de ser anecdòtic, pero sobre tot original. I és que a dia d’avui ja no saben què inventar per a que no ens seguim preocupant per la situació del país. Cert és que agraïm que surtin aquest tipus de cosas per a que poguem seguir amb el nostre dia a dia, mantinguem la ment ocupada amb aquelles coses que ens donen “vidilla” i que continuem endavant.\nÉs important que també tinguem notícies per les quals donar les gràcies, i que ens seguim estimant cada dia.\n← El meu esport: és un esperit\nL’esport, dies d’entrenaments →


MACBA: CHARLOTTE POSENENSKE: WORK IN PROGRESS | Restaurant Ca L'Estevet\nMACBA: CHARLOTTE POSENENSKE: WORK IN PROGRESS\n16 octubre, 2019 Última actualización el 3 octubre, 2019\nCharlotte Posenenske: Work in Progress aprofundeix en la pràctica d’aquesta artista alemanya entre els anys 1956 i 1968, un breu però intens període en què es va dedicar a la creació artística. Posenenske (1930-1985) va néixer com a Charlotte Mayer a Wiesbaden, Alemanya, en el si d’una família jueva. Va estudiar a l’Acadèmia Estatal de Belles Arts de Stuttgart amb Willi Baumeister, que la va introduir en el moviment modern i el constructivisme soviètic.\nL’obra de Posenenske oscil·la entre el minimalisme i el conceptualisme, l’art participatiu i la performance, la pràctica social i la crítica institucional. L’exposició reuneix els seus primers dibuixos i pintures, els seus relleus d’alumini, i les seves últimes i conegudes escultures modulars. També s’hi inclouen els prototips originals d’aquestes escultures modulars, així com elements de nova fabricació.\nCharlotte Posenenske. Work in Progress està organitzada per la Dia Art Foundation. La itinerància europea de l’exposició està organitzada en col·laboració amb: MACBA Museu d’Art Contemporani de Barcelona; Kunstsammlung Nordrhein Westfalen, Düsseldorf; i Mudam Luxembourg—Musée d’Art Moderne Grand-Duc Jean.\nComissàries del projecte: Jessica Morgan i Alexis Lowry (Dia Art Foundation) i Hiuwai Chu (exposició al MACBA)\n18 OCT. 2019 – 08 MARÇ 2020


Shin Chan [DVDRIP] - Pàgina 2 - Animelliure\nShin Chan [DVDRIP]\nds. 16 feb. 2019, 15:47\nGràcies a tots pels comentaris i afegir coneixement! És una sort poder comptar amb vosaltres, Cortexian, Bilkoff, Adrià i Fabrebatalla, per comentaris i certa guia.\nDavid80, és genial la quantitat de material que tens i la qualitat de l'audio. Jo tampoc no en sé d'editar vídeo (i en el meu cas, tampoc no en sé de sincronitzar, encara). Per tant, repeteixo el que ja vaig dir, si algú s'anima a dirigir el projecte, jo m'animo a col·laborar i aprendre el que calgui.\nRespecte als vídeos, és molt difícil trobar DVDrips. M'he baixat la temporada 8 (47 episodis) en idioma Tamil. Diria que la qualitat és DVDrip però no n'estic segur al 100%. Com ho podría saber? Els episodis pesen entre 230 i 390Mb, en format mkv. Almenys estan nets (sense subtítols integrats, ni banners, etc.). Estan en format 4:3. Tot mirant els títols, he intentat esbrinar quins episodis serien segons la numeració de l'arxiu de GoogleDrive però encara no he sigut capaç TT.\nA partir de l'episodi 528 fins al 587 he trobat raws en 720p (buriburi-raws), però no m'ho acabo de baixar del tot, ja no hi ha seeds pel torrent. Tampoc no s'han emés en català...\nA part d'això, segueixo baixant altres torrents. A mesura que estiguin al 100% podré anar seleccionant quins vídeos és poden fer servir...\nSobre com compartir, es podria fer un torrent?\nMembre des de: dg. 24 feb. 2019, 13:45\ndg. 24 feb. 2019, 13:56\ntoniolet13 ha escrit:\nHola! He vist que fa anys es va intentar fer un DVDRIP de Shin Chan en català (sense èxit), he esperat un temps pero he vist que ningú s' hi animava.\nUs explico: Tinc més de 300 episodis baixats de TotsRucs, estic cercant i devallant DVDRIPs de Shin Chan en altres idiomes (Fins ara només he trobat els primers 32 episodis en japonès). Aquests episodis, per algun motiu, tenen una durada una mica més llarga que els episodis de TotsRucs, així que he d' extreure l' àudio en català i sincronitzar- lo escena per escena amb l' imatge del DVDRIP japonès. Tardo molt, moltíssim en muntar un episodi sencer (si algú es vol oferir a ajudar- me n' estaria agraït), per això durant l' hivern tractaré de dur un ritme d' un episodi per setmana. Sé que no es gaire, però penseu que faig la feina jo tot sol. Una altra cosa, tema openings i endings... al Japó els primers episodis els tenen diferents als que esteim acostumats, per això, he decidit no incloure' ls (a no ser que algu tingui una idea millor).\nUs deixo el primer episodi ja muntat perque em dieu si veis algun error o alguna cosa a canviar:\nEpisodi 1: https://mega.nz/#!MtgXxCTR!hZFQsEtTX42q ... CZFgxMKE1o\nYo no tendria problema en ayudar pero en catalan tengo pocos episodios ademas son episodios sueltos... si alguien la tiene y me la pasa, yo problema en ayudaros no tengo. Ojala siga en pie tu proyecto Amigo. Mucho Animo\ndv. 01 març 2019, 20:06\n¡Hola! Sí, el proyecto sigue en marcha, solo que tenía un problema técnico y no encontraba ningún programa que me funcionara para cambiar los FPS del vídeo en japonés y que así coincidiera con el catalán. Ahora parece que todo va bien, me he mirado un tutorial en inglés y he encontrado un programa que de momento está funcionando a la perfección. Si todo va bien, comenzaré a subir episodios en muy poco. ¡Un saludo!\ndl. 15 abr. 2019, 21:34\nGràcies a tots els que heu comentat i sugerit possibilitats pel pel projecte. Jo em desapunto i no segueixo baixant raws. Ànims amb aquesta gran empresa!\nMembre des de: dj. 18 abr. 2019, 00:05\ndj. 18 abr. 2019, 00:10\nMuchas gracias, he comenzado la serie en catalan con mi pareja, vamos por el 70 y algo, pero se nos acaban los capitulos ( seguimos una lista de reproduccion que hay en youtube) [linkyoutube]https://www.youtube.com/watch?v=-Jjs4saJQD4&list=PLOvgjgsJe2Y7JeW7gwC21zhMpMJPLl6rn&index=88[/linkyoutube] si alguien sabe donde puedo bajar capitulos y ayudar a montar que lo diga! un saludo y gracias!!


IB3N | Barcelona inicia la temporada de bany amb cabuda limitada\nIB3 Notícies > espanya > Barcelona inicia la temporada de bany amb cabuda limitada\nBarcelona inicia la temporada de bany amb cabuda limitada\nEl baix nivell de sorra després del pas del temporal Gloria ha obligat a canviar de lloc alguns serveis a la Barceloneta i Llevant\nLa temporada de platges a Barcelona ha arrencat aquest cap de setmana, marcada per la falta de sorra després del pas del temporal Gloria per Catalunya i per les mesures restrictives a causa de la pandèmia de coronavirus.\nSegons informa aquest dissabte l’ajuntament de la capital catalana en un comunicat, la temporada s’inicia condicionada pel baix volum actual de sorra en les nou platges de la ciutat, la qual cosa ha portat al consistori a redistribuir alguns dels serveis en la de la Barceloneta i en la de Llevant.\nAl marge del coronavirus, amb l’inici de la temporada de bany l’ajuntament ha activat els principals serveis com el de salvament i socorrisme, lavabos públics, dutxes o el reforç de la neteja de la sorra i de la superfície de la mar.


Sortides d'un dia (EI) | Aula BGT Serveis\nSortides d'un dia (Educació Infantil)\nEL PARK GÜELL, ELS SEUS RACONS PARLEN DE GAUDÍ\nVisita del parc per a descobrir alguns dels racons ideats per Gaudí i introduir els nens i nenes en la seva innovadora manera de treballar. Els nens i nenes d' EI i CI faran un trencadís gegant i els de CM i CS complementaran la visita amb una gimcana que li donarà un caire lúdic a la vegada que consolidarà els coneixements.\nEL DELTA DEL LLOBREGAT, NATURA VERSUS CIVILITZACIÓ\nEl Delta del Llobregat és un paradís natural enmig de grans infraestructures industrials i de serveis. L'itinerari proposa l'estudi de les característiques de l'ecosistema i incideix en la interacció de l'home amb el medi natural. A la tarda visitarem la vora del riu, amb els estanys de cal Tet i ca l'Arana.\nDESCOBERTA DEL LITORAL\nPassejant per les platges del Maresme, aprendrem com es formen les platges, quins éssers vius hi podem trobar: petxines, algues, cucs, etc. Recollirem, farem forats a la sorra i descobrirem sorpreses. Ens acostarem al port d'Arenys per veure els diferents vaixells i xarxes de pesca de la mà d'un pescador de veritat.\nItinerari que ens permetrà descobrir els principals elements del bosc mediterrani. A través de l’observació, taules dicotòmiques i altres elements aprendrem a distingir les principals espècies animals i vegetals de l’àrea mediterrània amb material il·lustrat. Confeccionarem el nostre propi herbari a partir de diverses mostres que localitzem durant l’itinerari sense malmetre l’entorn. Dia de diversió i aprenentatge tot gaudint de la natura. Oferim la possibilitat de realitzar aquesta activitat en altres espais naturals com la Serralada de Marina o el Corredor, entre d’altres.\n933 190 338\nCopyright AULA BGT SL 2020


Selecció de bibliografia de temàtica garrotxina (octubre 2011 - setembre 2012) / Arxiu Comarcal de la Garrotxa\nEn: Annals del Patronat d'Estudis Històrics d'Olot i Comarca. Olot, núm. 23 (novembre 2012), p. 285-305 (Novetats 2012)


Si estàs buscant Samarretes de la millor qualitat, la nostra àmplia selecció de Samarretes t’interessa. Et recomanem Calvin klein Relaxed. El seu preu és de 59.49 $ i ara mateix està disponible. traininn és la millor opció per comprar online material de fitnes al millor preu. I si trobes el Calvin klein Relaxed més barat a una altra botiga online, te l’igualem!


En les imatges i vídeos es pot veure com crema el repetidor i els danys que ha causat l’atac a les instal·lacions\nUn sabotatge al repetidor de Cubells ha deixat sense antena a milers de telespectadors des de dissabte a la nit. Per les xarxes s’han distribuït aquestes imatges de l’atac a la central que distribueix senyal a bona part de la Noguera i alguna zona fosca del Segrià on no hi arriba la senyal del repetidor d’Alpicat. A les imatges i vídeos es pot veure com crema el repetidor i els danys que ha causat l’atac a les instal·lacions.\nDanys al repetidor de Cubells\nSegons els Mossos d’Esquadra, l’avís es va rebre a les 22h i s’haurien cremat tres casetes de la central amb neumàtics afectant la telefonia i senyals de ràdio i televisió. De moment no hi ha cap detingut i la investigació segueix oberta sense que ningú, a hores d’ara, hagi reivindicat els fets.\nNo se ve las cadenas de la televisión solo unas pocas lo cual antes del incidente se vean todas perfectamente hablo por varios vecinos…. Ya lo arreglaron o aun falta porque de todas unas 40 apenas se ven 10… Por favor notifiquen


Per Cristina Martín Valbuena | 14 Jul 2021\nMalgrat la pandèmia, la capital catalana continua sent vista com un destí atractiu on emprendre i fer créixer les startups. Així ho constata la segona edició del Barcelona Global Scale-up Monitor, realitzat per Barcelona Global en col·laboració amb CaixaBank i amb el suport metodològic de l’IESE. De fet, l’impacte de la crisi del coronavirus ha afectat de manera desigual a les empreses emergents de la ciutat, amb un 59% quedant-se igual o augmentant ingressos i un 41% veient com es reduïen.\nUns 60 fundadors de scale-ups han participat en aquesta enquesta de Barcelona Global, feta a partir d'un qüestionari amb 78 preguntes, respostes entre desembre de l'any passat i març de 2021. El terme scale-ups fa referència a aquelles empreses emergents que ja han adquirit una certa grandària i s'han expandit ràpidament. Cooltra, Colvin, Fractus, Glovo, Holaluz, Iomed, Minoryx Therapeutics, Sequra o Typeform serien exemples d'aquest tipus de companyies amb seu a Barcelona.\nEl perfil de scale-up barcelonina que es dibuixa en aquesta enquesta passa per la clara predominança d'empreses amb base tecnològica (el 96%), aplicada a múltiples sectors, i una forta internacionalització. Poc encoratjadora és la participació de dones en la seva fundació, arribant a només el 15% de companyies que compten amb alguna en el seu equip original.\nSobre la nota que li donen a la ciutat, els emprenedors barcelonins consultats continuen considerant-la com una bona ubicació en la qual arrencar un negoci i, fins i tot, ho fan més que fa tres anys, passant del 4,6/7 obtingut el 2018 al 5,3/7 de 2021. La seva qualitat de vida és la principal causa d'aquest resultat, però també influeixen, encara que en menor mesura, els treballadors disponibles amb els sous que ofereixen i la possibilitat d'atreure a professionals internacionals.\nHi ha un ampli consens en què la regulació actual és una de les principals amenaces per a l'ecosistema emprenedor, amb un 71% dels enquestats assenyalant-lo com el primer obstacle. A molta distància, el segueixen l'habitatge, la connectivitat aèria i la qualitat de les infraestructures digitals.\nEncara que la disponibilitat de talent és vista per algunes companyies com una virtut de l'ecosistema barceloní, unes altres ho veuen com un dels seus principals problemes. Aquesta sensació concorda amb les dades recollides per múltiples informes, que assenyalen la falta de perfils aptes per a aquests nous negocis com una de les seves assignatures pendents de la capital catalana.\nEn aquest sentit, un 61% dels emprenedors consultats indica que no existeix l'oferta laboral suficient i un 12% creu que sí que n'hi ha, però no amb la qualificació que necessita. Aquesta qüestió també afecta a la poca disponibilitat de directius amb experiència per fer créixer a les empreses, detectada pel 70% dels enquestats.\nMalgrat la falta de perfils, el 95% de les scale-ups té plans de contractar més professionals en els pròxims 18 mesos. D'aquestes, el 32% preveu incorporar a més de 30 treballadors. Aquesta tendència coincideix amb la que han registrat algunes empreses durant la pandèmia, amb el 29% de les enquestades ampliant plantilla per poder respondre al creixement que estaven tenint.


ECONOMIA - 01/06/2020 21:17 / ACN\nLes restriccions imposades pel confinament i la crisi del coronavirus han obligat a reformular la 8a edició de la Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega, que s'havia de celebrar a Can Colapi el pròxim dissabte 6 de juny sota l'organització d'Agrat i Matoll. L'edició amb tots els paradistes queda ajornada fins que la situació es normalitzi i es pugui celebrar amb totes les condicions i garanties.\nTot i això, els amants del certamen podran gaudir d'un tast de cerveses artesanes per a 70 persones que tindrà lloc el dissabte 6 de juny a les 19h a la terrassa exterior de La Soll situada a la Plaça de les Nacions. L'organització ha preparat un protocol per mantenir totes les mesures de seguretat i control de l'aforament. A més, s'organitzaran les taules amb un màxim de 10 persones que mantinguin la distància i hi haurà un voluntari per cada taula que servirà les cerveses amb guants i mascaretes.\nEl tast de cerveses artesanes comptarà amb 6 varietats diferents de petits productors com Lo vilot, C13, Vella Caravana, Cerveses Ponent, Gambusi i Matoll. El preu és de 12 euros amb vas inclòs i les places limitades ja es poden adquirir al web www.agratickets.cat fins a exhaurir existències. Jordi Segarra, responsable de Matoll, serà l'encarregat de fer la presentació i l'esdeveniment estarà amenitzat amb la música de l'artista targarí Albert Sala.\nParaules clau: FIRA DE LA CERVESA ARTESANAL DE TÀRREGA


Ferris de Fiji a Illa Drawaqa\nCom reservar ferris de Fiji a Illa Drawaqa\nActualment només hi ha 1 ruta de ferri entre Fiji i Illa Drawaqa operada per 2 companyies de ferri – Awesome Adventures Fiji & South Sea Cruises. La travessia de ferri Denarau a Barefoot Manta Island opera cada setmana i té una durada mínima de 3 hores.\nTot i que ens esforçem perquè la informació d'aquesta pàgina sigui correcta, com que la freqüència i la durada de les travessies de totes les rutes poden variar de tant en tant, recomanem que obtinguis una quota en temps real de la disponibilitat actual d'aquesta travessia Fiji - Illa Drawaqa entre Denarau i Barefoot Manta Island.\nMapa de ferris Fiji - Illa Drawaqa\nFerri Denarau - Barefoot Manta Island


... ja ho sap en Titivil?: 2010\nAquesta va ser la meva dotzena participació al fanzine on-line Artafacta (www.artafacta.org), la del mes de octubre. En aquesta ocasió la paraula proposada era "Nicotinta". Aquest cop la idea em va venir molt ràpidament, potser és molt simple, però m'agradava. Per això em vaig plantejar recuperar el gouache i el pinzell, i dibuixar d'una manera més desenfadada i marrana. I per comoditat acolorir-ho amb la computadora.\nPublicat per Xavier a 1:20 p. m. 1 comentaris\nAquesta va ser la meva oncena participació al fanzine on-line Artafacta (www.artafacta.org), la del mes de setembre. En aquesta ocasió la paraula proposada era "Musicòpata". Estant de vacances, vaig començar a rumiar la idea. La veritat és que em van sorgir varies propostes, però em venia de gust dibuixar i fer algun tipus de marranada gràfica, amb força! I aquí podeu veure'n el resultat. No us ve de gust un tallet d'aquest pernilet...?\nPublicat per Xavier a 8:51 p. m. 1 comentaris


Notícies\tPer què en dius amor? Quan és una altra cosa. És el que passa si la teva parella manifesta un conjunt d’actituds que poden ser indicadores d’una relació insana i perillosa: et diu com t’has de vestir i fa comentaris ofensius sobre el teu aspecte, et demana que deixis de sortir amb les teves amistats, et dóna a entendre que l’amor suposa una entrega absoluta cap a l’altra persona, fa servir el mòbil per a tenir-te sota control en tot moment, ridiculitza la teva opinió i els teus gustos, manifesta gelosia i desconfia de tot el que fas...\nAnem a pams. Potser la teva parella t’ha fet una broma sobre una peça de vestir que no li agrada gens o potser algun dia s’ha posat especialment pesadeta enviant-te missatges al mòbil a tot hora. Però quan aquesta manera de tractar-te va més enllà, a tu et fa sentir malament, atemorida i insegura i és justament la norma habitual en la seva conducta, aquí ja no estem parlant d’amor. Això té un altre nom: violència masclista. I és totalment inadmissible.\nHas de saber que, proporcionalment, la violència masclista dins la parella es dóna molt més entre joves que en parelles adultes. Però el problema és la dificultat de detectar-la perquè entre els joves s’acostuma a expressar de forma subtil, a través de conductes de control i d’aïllament que són difícils d’identificar. Però no t’enganyis: això és violència psicològica i és una altra forma d’exercir la violència masclista. No et creguis que només podem parlar de violència quan hi ha hagut una agressió física i/o sexual.\nNo et descobrim res si et diem que cada parella és un món i que entre els dos cal pactar els límits i el rol de cadascú en la relació, però en molts casos l’origen d’aquestes situacions cal buscar-los en l’ideal de l’amor romàntic. Et sonen aquestes sentències? “L’amor pot amb tot i les persones canvien per amor”; “si dos s’estimen, ja n’hi ha prou”; “per amor, tot es pot perdonar, fins i tot els abusos”; “sense l’altre jo no sóc ningú”, o “la gelosia és una demostració d’amor”. Doncs no te les hauries de creure: això no és l’amor real.\nSi en llegir aquesta nota, et sents identificada amb aquestes situacions, treu-te la vergonya de sobre. Ni t’ho mereixes, ni és en absolut culpa teva. És més fàcil dir-ho que fer-ho, però per poc que puguis fuig de la por i posa’t en contacte amb professionals dels serveis de joventut que t’assessoraran i ajudaran. Aquests tècnics i tècniques que tracten amb joves disposen d’una nova eina, el ‘Protocol de Joventut per a l’abordatge de la violència masclista’, que conté pautes i recursos per a prevenir, detectar, atendre i acompanyar les persones que pugueu estar patint una situació d’abús. La violència masclista no la volem per a res!\nCòmic ‘Assegura’t’ Còmic ‘Boja per tu’ Exposició virtual ‘Violència masclista en la parella: Desmuntem mites?’ Xarxa Catalana de Serveis d'Informació Juvenil Protocol de Joventut per a l’abordatge de la violència masclista Font: Jove.cat\nLa tele ha distorsionat bastant la sexualitat\nPere Estupinyà (Tortosa, 1974) ha escrit ‘La ciència del sexe' (Rosa dels Vents), el seu segon llibre després d'‘El lladre de cervells'. És químic i bioquímic. Va abandonar el seu doctorat en genètica per dedicar-se a la difusió del coneixement científic. També ha treballat com editor del programa ‘Redes' de La 2. Viu a Nova York.\nHa volgut escriure un llibre sobre el sexe per a àvies i néts. El sexe continua tabú?\nSí que ho és. La majoria d'educadors es queixen de que no hi ha obres on es parli del sexe d'una manera natural i alhora seriosa. Tradicionalment, el que s'ha fet ha estat evitar parlar-ne. El que hauríem de tenir és material educatiu seriós per donar una visió del sexe no moralista, sinó més neutra. I en aquest sentit, vull parlar de la ciència del sexe, des de la perspectiva divulgativa, però també amena, amb humor.\nHa llegit estudis científics però també ha participat en tallers de sexe tàntric.\nLa meva curiositat inicial va ser purament acadèmica. Sí que inicialment vaig pensar que era una qüestió frívola, però després vaig començar a descobrir investigacions d'endocrinòlegs, des del camp de la fisiologia, de la biologia, de la psicologia... Com a divulgador, vaig complementar-ho amb la diversitat de comportaments sexuals per fer-ho més atractiu i donar forma al llibre. No negaré que existeix interès personal, però la principal és curiositat científica.\nExplica que les dones tenim més possibilitats de lligar durant l'ovulació.\nEl desig sexual no canvia tant, però sí el comportament. En el 99% de les espècies, les femelles només tenen comportaments de seducció quan estan ovulant, perquè només volen aparellar-se quan estan ovulant que és quan són fèrtils. En el passat evolutiu que encara ens queda, quan estan ovulant, a les dones els canvia una mica el comportament i emeten senyals d'interès sexual de manera inconscient.\nEn una de les proves a què es va sotmetre, s'havia de masturbar sota una ressonància magnètica. No es va sentir rata de laboratori, amb una pressió afegida per no fallar?\nUn dels missatges que volia transmetre era que cal ser més oberts en la sexualitat i, per tant, havia de participar-hi. I he de dir que em ruboritzo explicant-ho. Ens costa molt preveure com reaccionarem en una situació que emocionalment és diferent d'aquella a què estem acostumats.\nEl llibre pot ser una bona sèrie divulgativa per a la tele?\nÉs molt traslladable i m'agradaria fer-ho. La qüestió és si els programadors televisius són capaços de mantenir l'equilibri entre ciència i sexe i no pervertir-se en funció de l'audiència i focalitzar-ho en la part més eròtica. La tele ha distorsionat bastant la sexualitat pel fet de buscar sempre l'extrem. Quan es mostra un sadomasoquista a la tele, sempre és una persona molt extrema. En el llibre, el que mostro, i és el que he conegut, són persones que practiquen el sadomasoquisme i són totalment normals.\nRecull una anècdota del ciclista Peio Ruiz Cabestany en relació a l'orgasme, les dones i les bicis.\nHi ha un article científic publicat l'any passat que documenta molts casos de dones que de forma espontània tenien una reacció orgasmàtica a l'hora de practicar segons quins exercicis: uns abdominals o fins i tot anant en bicicleta. Vaig conèixer en Peio l'estiu passat i em va dir que li havia passat dos cops. La relació del plaer amb l'esport és un tema més profund. Els neurocientífics estan veient que el sistema de plaer intern del cervell és comú en molts plaers diferents: l'estímul pot venir de l'esport, del menjar, del sexe... El cervell no sap d'on li arriba.\nSón 440 pàgines. S'ha quedat coses per a un segon llibre?\nHi ha qüestions que no he explicat relacionades amb l'antropologia. Crec que el punt de vista diferent a l'hora d'enfocar el sexe és la ciència. És on s'estan aportant més novetats en l'anàlisi.\nQuè aprendrà el lector?\nSabrà com funciona el seu cos, la ment i el comportament en societat. No és un llibre d'autoajuda (no explico com fer el millor sexe oral, això ja ho fan altres); no hi ha consells directes per millorar la vida sexual, indirectes sí.\nEn anglès diuen: “brainy is the new sexy” (‘l'intel·ligent és el nou sexi').\nSi al sexe li afegeixes informacions científiques, l'estimules encara més, el fas més atractiu. Vull que el llibre estimuli la ment, primer, i, després, també els cossos.\nPresentació de l’Informe sobre l'homofòbia a Catalunya 2011-2012\nBeques d’estudis, d’investigació i per fer pràctiques laborals a Australia\nCampanya forestal d'estiu. Convocatòria de 745 places de personal laboral\nSant Hilari impulsa un guardó en reconeixement als esportistes locals\nGimcana, donació de sang i esport a la Diada de la Solidaritat de la UdG\n8 claus per a entitats de com utilitzar el Twitter\nL'addicció a la pressa ens impedeix ser feliços?\nPàgina 1 de 338\t<< Inicia < Anterior 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Següent > Final >>\tAgenda


Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola | Redacció | Barcelona | Política | El Punt Avui\nEls Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola + Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola E-mail\nBarcelona - 26 octubre 2020 18.18 h\nEls Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola Els Mossos denuncien 15 persones per manifestar-se sense mascareta contra el seu ús a l’escola E-mail\nEls Mossos d’Esquadra han denunciat una quinzena de persones que s’han manifestat aquest diumenge contra l’obligatorietat de la mascareta a l’escola davant al Vendrell (Baix Penedès).\nFonts policials han explicat a Efe que els fets van passar poc abans de les onze del matí d’ahir diumenge al barri marítim de Coma-ruga, on diverses persones es van concentrar a les portes d’una llar d’infants amb pancartes contra l’ús de la mascareta.\nEls manifestants van exhibir lemes com “Deixeu els nens respirar”, “Les mascaretes no et protegeixen, t’emmalalteixen” o “Els infants no contagien”.\nLa policia catalana ha denunciat quinze d’aquests manifestants perquè, segons els Mossos, no portaven mascareta i per reunir-se amb nens davant d’aquest centre escolar amb “pancartes negacionistes sobre el coronavirus”. Tres d’aquestes persones també han estat denunciades per falta de respecte a la llei de seguretat ciutadana i atemptat a agent de l’autoritat. La policia local ha amonestat aquestes persones per contravenir l’ordenança municipal.


Vivienda - Diari de Terrassa\nCatalunya lidera la caiguda del preu de lloguer de l’habitatge\nEl 20% dels habitatges espanyols, de 30 a 60 m²\nCom fer de “minimetres”… “maxicases”\n“Cal apostar per edificis amb formes de vida més comunitàries”\n“Gestionem des de la recerca del sòl fins al lliurament”\nDiari de Terrassa | 13-03-2020\nA SALAS són experts en gestió immobiliària i es dediquen a l’habitatge des de fa gairebé 30 anys. Es tracta d’una empresa familiar nascuda a Sabadell l’any 1992 de la mà de Pere Esteve Sala, i compten amb una experiència de més de 3.500 llars entregades. Com a gestora disposen...\nNou pas per a la construcció de 33 habitatges de lloguer assequible a Olesa\nDiari de Terrassa | 02-03-2020\nOlesa de Montserrat comptarà amb 33 nous habitatges de lloguer assequible que promourà l’Institut Català del Sol (Incasol) dins un programa que inclou tres noves promocions de la Generalitat de Catalunya. Els 33 habitatges estaran repartits en dos edificis i cadascun serà de planta baixa més dues plantes pis. Els...\nLa vista fixada en la nostra futura llar\nDiari de Terrassa | 15-02-2020\nDesprés de donar-hi moltes voltes, ja hem fet un pensament: ens interessa aquell pis que hem visitat, o hem vist sobre plànols… i ja somniem amb el dia en què en tinguem les claus a les mans per començar-hi a viure. Però abans de fer el pas definitiu és important...\nUn sector que es recupera i suma nous projectes\nDiari de Terrassa | 14-02-2020\nEl sector de la construcció a Terrassa gaudeix de dinamisme i s’ha recuperat després del parèntesi que van significar els anys més durs de la crisi. Ara bé, l’any 2019, els projectes de noves construccions de pisos i cases a Terrassa van entrar en una fase d’una certa estabilització. Així...\nEl lloguer d’habitacions, una alternativa creixent\nComptar amb els serveis d’una agència immobiliària ens servirà perquè ens informin i ens assessorin al detall sempre que ens plantegem comprar o llogar un pis o una casa. Hi ha persones, però, que per la seva situació econòmica decideixen optar per una alternativa que es troba a l’alça: buscar...\nViure en una llar "sana" implica contribuir a millorar el medi ambient i, a la vegada, no danyar la nostra salut. Carles Surià, enginyer i consultor en biohabitabilitat, indica que aquesta classe d’habitatges eviten problemes, molèsties i malalties. "Hem d’escoltar el nostre cos, especialment quan tornem de vacances", comenta l’expert,...\nEfe | 29-01-2020\nLlogar una habitació en un pis compartit costa 443 euros mensuals de mitjana a Barcelona i 403 euros a Madrid, les dues ciutats que atreuen la major part de la demanda, segons un estudi elaborat per la plataforma de lloguer d’habitacions Badi i la consultora Savills Aguirre Newman. L’estudi, basat...\nDona una nova imatge a la teva llar o oficina\nDiari de Terrassa | 24-01-2020\nAmb l’arribada d’un nou any, toca pensar en nous reptes i propòsits i plantejar-se, potser, alguns canvis tant en un mateix com en el teu entorn. És un bon moment per plantejar-se una renovació de la llar, de l’oficina del teu negoci o empresa. Pots optar per un nou pis...