Tr�mites: Para esta materia hay 7 procedimientos.\nEl presidente Bauz� destaca que el 30 Boat Show Palma permitir� promocionar las Islas como "destino n�utico por excelencia del Mediterr�neo"\nHa inaugurado un salón que este año presenta un formato totalmente renovado y adaptado a las nuevas necesidades del sector.\nLa Comisi�n Interdepartamental sobre Cambio Clim�tico acuerda elaborar un nuevo plan de acci�n para el periodo 2013-2020\nUn uso racional del agua en los hogares puede suponer un ahorro de 170 euros al a�o para una familia de cuatro miembros\nEl Govern apoya la nueva campa�a "Producto balear, me gusta" que pone en marcha Eroski para Semana Santa\nTodas las instalaciones de la CAIB y el sector p�blico instrumental contratar�n el suministro energ�tico bas�ndose en el acuerdo marco\nEl Gobierno prev� ahorrar 2,7 millones de euros cada a�o en energ�a el�ctrica. La Central de Contrataci�n ha elaborado el acuerdo marco y ha fijado las condiciones\nEl conseller Biel Company se re�ne con representantes de la Asociaci�n Frisona Balear para analizar la situaci�n del sector lechero en Baleares\nLa Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente y Territorio organiza un curso sobre las novedades legislativas en materia de etiquetado de los alimentos\nLas ventas en la Pen�nsula de la IGP Sobrasada de Mallorca elaborada con cerdo negro se incrementaron un 18% en 2012\nLa comercializaci�n de la Denominaci�n de Origen Oli de Mallorca se increment� un 12% durante el 2012\nLa Conselleria pone en marcha un a�o m�s la campa�a escolar "Los alimentos de las Islas Baleares", este curso con la colaboraci�n de Eroski\nPrograma dirigido a alumnos de 2º y 3º ciclo de Primaria\nEl conseller Biel Company apoya la campa�a de Eroski de promoci�n de productos agroalimentarios locales\n14 alumnos de la Escuela de Turismo de Baleares Felipe Moreno han visitado este martes, 12 de abril, la sede de la Dirección General de Consumo.\nPlastic Planet: una reflexi�n sobre el pl�stico\nEl uso del plástico ha crecido exponencialmente en pocas décadas y ahora invade todos los ámbitos. El director y guionista de cine austríaco, Werner Boote, ha reflexionado sobre su uso excesivo y sobre el posible riesgo de algunas sustancias plásticas para la salud humana. Lo ha plasmado en el documental Plastic Planet.\nLa Conselleria de Salut immobilitza les m�quines que dispensen els xopets d'alcohol coneguts com a oxyshot\nD'entre els motius per immobilitzar-los en destaca la manca total d'higiene en els filtres pels quals s'inhala el producte i l'absència d'informació als consumidors dels riscs que suposa la inhalació d'alcohol.\nRecomendaciones para viajar en avi�n con todos los derechos\nEn el ámbito del transporte aéreo, la Dirección General de Salud Pública y Consumo informa: ¿qué, cómo y dónde se puede reclamar por los retrasos y cancelaciones de viajes?\nQu�, c�mo y d�nde reclamar por retrasos y cancelaciones de vuelos por causas de fuerza mayor\n"La Hist�ria de les Coses", documental interesante para los consumidores\nEl film de Annie Leonard muestra, en 21 minuts, el ciclo vital de los bienes y servicios que consumimos. Leonard es experta en desarrollo sostenible y salud ambiental. El documental está disponible también como libro.\nConsumo aconseja una actitud responsable durante las rebajas\nCon el fin de mejorar la información de los consumidores, la Dirección General de Consumo pone a disposición de los ciudadanos el Teléfono del Consumidor 900-166 000.\nEl Gobierno regula los derechos de los usuarios de academias que otorgan t�tulos no oficiales\nA partir de ahora, los créditos suscritos con entidades financieras que tengan un acuerdo con estas academias no se tendrán que devolver si se suspende la actividad docente.\nEl Govern es posa a disposici� dels usuaris afectats per les cancel�lacions dels vols a causa del volc� island�s Consum aconsella que desin totes les seves factures per poder utilitzar-les com a justificants en cas d’incidències amb les companyies aèries.\nProducte local, una nova marca que garanteix l'origen dels aliments frescs La conselleria d'Agricultura i Pesca presenta el distintiu que identificarà, per primera vegada, el peix, la carn, la fruita i la verdura elaborada a les Illes amb un lligam responsable amb el territori.\nCinquena edici� del concurs escolar Consum�polis per un consum responsable\nLa Direcció General de Consum presenta la cinquena edició del concurs escolar Consumòpolis que té com a lema: “I tu, de què vas? A mi em va el consum responsable”.\nSalut i Consum aconsegueix reduir les reclamacions del sector aeri en m�s del 40% per les seves actuacions de mediaci� i control de mercat\nLa Direcció General de Consum rep 3.821 reclamacions durant el primer semestre del 2009, un 49% mes que en el mateix període de 2008.\nAugmenta la protecci� dels consumidors i usuaris ja que podran demanar el full de reclamacions a qualsevol empresa o professional liberal La Conselleria de Salut i Consum ha augmentat la protecció dels consumidors desprès de l’aprovació, per part del Consell de Govern, d’un decret que unifica els fulls de reclamació i denúncies i regula el seu tràmit processal per part de la Direcció General de Consum\nEl Consell de Govern aprova un decret que augmenta el nivell de protecci� de la salut i de seguretat aliment�ria en les matances\nEs crea un registre de veterinaris col·laboradors al qual es podran inscriure els professionals que desitgin participar en el control sanitari de les matances.\nEl Govern edita una guia per informar als consumidors i defensar els seus drets davant el proc�s de liberalitzaci� de l’energia el�ctrica\nLa guia també ofereix consells i recomanacions per contractar el subministrament elèctric en el mercat lliure o romandre en el mercat regulat.\nLa Direcci� General de Consum va fer controls anal�tics i d'etiquetatge a 111 aliments diferents durant 2008 Entre les mostres analitzades es troben productes de brioixeria i pastes alimentàries, llet i derivats, conserves vegetals i peix, etc.\nEl Consell de Govern aprova el decret que regula els descomptes pels residents no comunitaris de Formentera Els ciutadans nacionals de països no integrants en la Unió Europea ni signants de l’Acord sobre l’Espai Econòmic Europeu, ni de Suïssa, han d’acreditar la condició de persones residents mitjançant la targeta de residència o el certificat d’empadronament emès per l’Ajuntament de Formentera. D'ara endavant, la bonificació serà del 39 % per a tots els residents, sense excepció. �ltima actualizaci�n:\nRecomanacions per gaudir de les festes de Carnaval de forma segura La compra de disfresses i dels seus accessoris (perruques, caretes, etc.) ha de fer-se amb els mateixos estàndards de qualitat i seguretat que s’exigeix en adquirir qualsevol altre producte.\nAprovat el Decret regulador dels drets d'informaci� dels passatgers en el transport mar�tim entre Illes\nEl Consell de Govern va aprovar, a proposta de la Conselleria de Salut i Consum, el decret que regula els drets d’informació dels passatgers usuaris del transport marítim entre Illes.\nLa Direcci� General de Consum immobilitza 9.000 productes destinats a la venda en comer�os asi�tics\nAquesta actuació s’emmarca en la campanya “Producte importat, producte segur”.\nEl tel�fon del consumidor 900 166 000 amplia el seu horari per tal de facilitar l'atenci� al ciutad�\nLa Direcció General de Consum del Govern de les Illes Balears té a disposició del ciutadans el Telèfon del Consumidor de dilluns a divendres, de 8.00 a 20.00 h, i dissabtes, de 9.00 a 14.00 h.\nLa Direcci� General de Consum detecta irregularitats en set empreses de reunificaci� de deutes\nLa Direcció General de Consum ha obert expedients sancionadors per corregir les conductes contràries a dret. �ltima actualizaci�n:\nBalears ser� pionera en obligar a les empreses a restituir els b�ns danyats i a pagar indemnitzacions\nFins ara, la Direcció General de Consum només podia sancionar els infractors. Les empreses infractores tindran un termini d’un mes per complir les resolucions de Consum abans que quedi oberta la via judicial.\nEl Govern de les Illes demana a les companyies a�ries que se sumin al sistema d'arbitratge de la comunitat aut�noma\nEl Govern analitza els drets dels passatgers amb les companyies aèries. El transport aeri rep un miler de reclamacions de consumidors de la comunitat autònoma. [Europa Press]\nLa carne de bovino en Balears tiene la garant�a de "m�xima calidad" y pasa "estrictos controle"\nLa consejera de Agricultura y Pesca, Mercà Amer, recalcó que siempre se ha llevado a cabo un "control estricto" sobre la misma. �ltima actualizaci�n:\nNueve entidades financieras ya ofrecen la "Primera Hipoteca"\nBancaja y Caja Madrid han firmado el convenio con la Conselleria de Vivienda y Obras Públicas. Des de que se puso en marcha el 1 de enero de 2008, 50 jóvenes de las Illes Balears ya pueden disfrutar de una hipoteca con grandes ventajas. �ltima actualizaci�n:


Entrevista a Andreu Missé: “Ens falla la classe dirigent, els treballadors espanyols són molt apreciats a Europa” – L'Hora\nInici/Entrevistes/Entrevista a Andreu Missé: “Ens falla la classe dirigent, els treballadors espanyols són molt apreciats a Europa”\nEntrevista a Andreu Missé: “Ens falla la classe dirigent, els treballadors espanyols són molt apreciats a Europa”\nNou Cicle Send an email 10 abril 2013\n0 393 24 minuts de lectura\nHi ha pocs plaers comparables a seure amb Andreu Missé (Barcelona, 1947) a parlar d’economia. Encara que l’interlocutor sigui un profà en la matèria i la tarda convidi a passejar, Missé és una d’aquelles persones que fa de l’oratòria un art i un dels pocs periodistes en aquest país capaç d’explicar l’embolic en què estem ficats sense tirar de llocs comuns i sense amagar-se darrere de les cites d’altres economistes a milers de quilòmetres del nucli. Potser sigui la seva herència laboral; 35 anys a El País (del qual se’n va anar a lloms de l’últim ERO) com a corresponsal a Brussel·les, subdirector i redactor en cap d’economia, la que li dóna aquest punt de franctirador, de tipus que va al gra, de savi en sabatilles d’esport.\nVestit de negre, assegut en una d’aquestes cadires a prova de modernitats, el veterà plomí dissecciona per aquesta revista el paisatge marcià en què es mou l’habitant d’aquest país des que fa menys d’un lustre algú va dir “crisi”. Missé, cul inquiet com els periodistes d’abans, acaba de parir una revista anomenada “Alternativas económicas”, on tractarà d’aclarir què està passant a Espanya perquè davant l’esment de la paraula “economia” tremolin fins i tot les tapes de les clavegueres.\nBé, primer hauríem d’explicar per què tenim sis milions d’aturats, una xifra inimaginable. Recordo quan els polítics s’atacaven per quatre o cinc milions. Ara ja estem al 26 per cent i sembla clar que arribarem al 27 per cent si no hi hem arribat ja. Per què ens ha passat això en un país on des de 1994 fins 2008 es va produir un gran enriquiment? Ull, no un enriquiment general, perquè els pensionistes que cobraven 700 o 800 euros o els assalariats de 900 o 1.000 euros no ho van viure ni ho viuran, per a ells tot seguirà igual. Hem viscut anys de bonança i hem cregut que serien infinits. L’eufòria d’un sector de la societat ens va fer creure que duraria eternament. Ara s’ha acabat, coincidint -per empitjorar- amb un moment en què centenars de milions de persones volen viure com nosaltres. Aquestes persones estan disposades al que sigui per aconseguir-ho, i això tendeix a portar a una situació d’igualtat. Si ells han de viure millor nosaltres haurem de viure una mica pitjor. I si a tot això li sumem una ideologia neoliberal que regeix un sistema financer desorbitat, ja tenim la recepta del desastre. Seguint aquest sistema tan condicionat pels bancs i el finançament ens hem adonat que (la ideologia neoliberal) és un fracàs. Ho ha estat per a Portugal, Grècia, Irlanda, Xipre, ho serà per a Espanya i probablement per a França.\nPerò a alguns els sembla que funciona.\nNo està contrastat cap funcionament d’aquesta ideologia, i ho dic perquè no ha tingut cap èxit. La desregulació que han predicat ens ha portat fins aquí. Començant per ENRON, que va ser la primera gran pedrada al front. Els shadow banks (bancs a l’ombra), el món de l’enginyeria financera, els derivats… l’economia regida per ordinadors que fan milers d’operacions per segon. Suma i siga.\nCal limitar aquestes operacions i fiscalitzar, frenar la riquesa sense fiscalitat. La perversió del sistema financer ja no és que estigui per donar liquiditat als mercats o crèdits a qui els necessiti, sinó per a altres negocis que poc tenen a veure amb els anteriors. Un exemple: un professional d’un dels grans bancs d’inversió cobra 400.000 o 500.000 dòlars, estic parlant d’un empleat, no d’un executiu. Quan comences a treballar allà et demanen dos comptes: el teu i un altre en un paradís fiscal. De manera que si el sistema rebenta una part dels teus diners està fora de perill. Així que és literalment impossible que ho perdis tot.\nAixò és una cosa provada?\nAixò ho explica un senyor que ha treballat en un d’aquests bancs, està més que provat, no és que m’ho estigui inventant. Gordon Brown va escriure fa un parell d’anys un llibre en què va calcular que, si s’hagués agafat un 10% dels bons dels treballadors de la City (i només de la City) i s’hagués posat en un fons, s’haguessin recaptat 50.000 milions de lliures, no cal que et digui que es pot rescatar un país sencer amb aquesta quantitat. El Herald Tribune explicava que Barclays té 426 executius que cobren més d’un milió de lliures a l’any. També és cert que els països anglosaxons han estat molt més rigorosos en prendre mesures contra la crisi i de fet només cal llegir l’extens informe del Congrés dels Estats Units sobre el crack del sistema financer per adonar-se’n. Aquí no hi ha hagut cap informe de ningú i menys del Congrés. Aquest informe és impressionant quan explica les operacions de palanquejament al 40 per cent i barbaritats per l’estil. No sé si has vist Margin call, quan el cap li demana al tipus que ha descobert l’immens forat en les operacions de la companyia que li expliqui el que passa “en anglès”. Cap d’aquests tipus entén res referent a les operacions econòmiques que es produeixen en el si de l’empresa i no les entenen perquè són massa complexes. La indústria financera nord-americana ha fitxat els millors matemàtics del món, als millors enginyers, perquè ideen nous productes. Fixa’t que les companyies aèries nord-americanes es queixen que tots els enginyers aeronàutics estan sent fitxats per grans bancs. Hi ha quatre o cinc directius a tot el món capaços de desxifrar aquestes operacions. Així és com la Societe Generale diu un dia que un dels seus operadors els ha fet perdre 5.000 milions i ells no s’han assabentat de res. Però és que ningú regula tot això? Si hi ha regles perquè els camions d’alt tonatge circulin per una o una altra carretera depenent del pes de la càrrega, per què no existeix una cosa semblant des d’un punt de vista financer que reguli les operacions. L’economia ha adquirit tal poder que ara ja no només regula els hàbits financers d’un país sinó que mana sobre la vida política, sobre els partits, sobre la vida social. Només als Estats Units els lobbies gasten 2.600 milions de dòlars en influir en diversos assumptes. I és totalment legal. Què ha passat cada vegada que s’ha intentat regular els sous dels grans directius, fins i tot quan s’ha recomanat que els sous d’aquests poguessin ser aprovats pel seu propi consell d’administració? Doncs el rebuig: les mesures que es poden haver aprovat s’han anat llimant i restringint fins deixar-ho tot pràcticament igual a com estava abans.\nTambé a Espanya?\nFa cinc anys en aquest país ens deien que teníem la millor banca d’Europa, després que teníem la banca amb millors previsions i ara anem descobrint que estem igual o pitjor que els altres. És a dir, tenim tots els problemes de la banca mundial però a més hem deixat que s’enfonsi fins a tal punt que és gairebé impossible de resoldre. Ara necessitem 40.000 milions per sanejar això, 40.000 milions que haguessin estat molts menys si haguéssim reconegut a temps el problema. Fa uns anys haguéssim trobat aquests diners i no haguéssim hagut d’encomanar-nos a Europa.\nDisculpi’m, té alguna idea de quina és la xifra real del rescat financer a la banca? Perquè aquí hi ha un altre ball de números bastant curiós.\nMira, jo deia l’altre dia que calculava una xifra al voltant dels 185.000 milions d’euros, dels quals la major part són avals que de moment no han fallat però que hi són. Les ajudes, perquè ens entenguem, són de dues classes: una són els avals i les altres són a base d’injeccions de capital, que poden ser directes o de compra d’actius dolents. En total, estem en aquesta xifra.\nEls avals són del Tresor de l’Estat. Quan estàs dolent emets bons amb garantia del Tresor. Si tot es va tornant no passa res, el dolent és quan això s’incompleixi. Així que tenim d’una banda uns 60.000 milions, per una altra 117.000 i en el fons de garantia de dipòsits que serien uns 3.000 milions de dòlars, posa que ara seran un màxim de 6.000 milions. D’aquests milions, el sector haurà invertit uns 10 o 12 mil milions.\nEl sector ha invertit només 10 o 12 mil milions?\nNo han invertit en la recuperació, segurament perquè no els tenien. Fixa’t: han mort Bankia, Catalunya Bank, el Banc de València, Caixa Vigo, la CAM i la Caixa Castella-la Manxa. Així que hem perdut ja uns 12.000 milions i molts pensen que dels altres 60.000 en injeccions de capital la majoria també es perdran. Cal entendre que l’evolució dels bancs va lligada a l’evolució de la morositat: el pitjor d’un banc és donar un crèdit i que no te’l tornin. Quan augmenta l’atur saps que augmentarà la morositat i per tant hi haurà més crèdits fallits. Què fan els bancs? Donen un altre crèdit que serveixi per tapar aquest deute simplement perquè això significaria incloure aquesta xifra en l’àmbit de pèrdues. Amb aquest crèdit nou tapen l’antic i esperen que es produeixi una mena d’efecte rebot.\nLlavors, l’índex de morositat no és real?\nNo, no és real. Han volgut diferir… mira, la crisi s’explica com si fos un fenomen meteorològic: “Va venir la bombolla, ha esclatat la bombolla”. Ja, però escolti, d’on surt aquesta bombolla, com es va crear? Els crèdits immobiliaris van créixer un 40%, però no per comprar cases o per construir, sinó per comprar terrenys. Els crèdits de promoció immobiliària van arribar als 320.000 milions i ara deuen estar en uns 285.000 milions. És a dir, els crèdits per comprar solars, requalificar, etc., que en la seva majoria no tenen ni el 10% del seu valor inicial sumen gairebé 300.000 milions d’euros. Són solars on no farà res. Res de res.\nQuina cara li queda quan escolta a un governador del Banc d’Espanya dient “Això de Bankia podia haver sortit bé”?\nCrec que parlen d’aquesta manera perquè no volen explicar les coses com són. Han perdut qualsevol indici de credibilitat i ni el governador actual ni l’anterior van ser capaços d’aturar la crisi, de fet la cosa segueix empitjorant. Només cal tenir en compte això: el crèdit a les empreses s’encongeix, que és el pitjor indicatiu del món.\nI els polítics, què tal?\nDoncs mira, podríem fer una col·lecció de frases absurdes de tots els polítics des de 2008, començant per Zapatero. Els d’ara tampoc és que siguin millors: el 2014 hi haurà més dèficit públic que el 2013, la qual cosa és una pèssima notícia, però no l’única. Fixa’t: donen com a bona la balança de pagaments, que si és bona és perquè han caigut en picat les importacions. O sigui, tan simple com que hem deixat de comprar. Al final d’aquest any hi haurà més aturats que l’any passat i l’índex d’ocupació també haurà baixat. A sobre ara diuen que la destrucció de treball és menys intensa. Si us plau, a mesura que hi hagi més atur hi haurà menys destrucció, que no som nens.\nAnem per feina, quines mesures adoptaria vostè?\nLa meva primera mesura seria enfocar tota l’activitat política a la creació de mesures per fomentar l’ocupació. Podem tenir 50.000 debats sobre l’austeritat, però no s’estan fomentant polítiques d’ocupació. Si parlem de la reforma laboral que s’ha potenciat és l’acomiadament i s’ha deixat als treballadors en mans dels subsidis d’atur i d’altres. No seria més interessant ajudar a aquestes empreses a mantenir aquests treballadors? “Escolti, és que no puc pagar-los”. D’acord, doncs els ajudaré, em gastaré diners amb vostè. L’empleat és un valor i no l’estem tenint en compte. A Alemanya han gastat milions, igual que el nord d’Europa, Suècia, Finlàndia, Dinamarca, Noruega o Àustria en promoure polítiques actives per incentivar l’ocupació. Facilitant la formació, els canvis de sector…\nQuan va deixar d’afavorir Espanya la política d’ocupació?\nMai n’hi ha hagut. De fet, s’han dut a terme reformes que han aniquilat els pocs programes que hi havia en aquest sentit.\n“La prioritat és sanejar els bancs”, diuen constantment. No, senyor: la prioritat és l’ocupació. Sense ocupació no hi ha consum, sense consum no hi ha pensions. Aquesta ha de ser la prioritat: menys ocupació, menys producció. “Anem a endeutar-nos per promoure l’ocupació, ho sacrificarem tot per això”. Després podem parlar del sistema fiscal, que és dels més ineficients del món. Pregunta, per exemple, qui paga IVA en un sector tan important com el de les rehabilitacions, pedaços, obres, etc. Ningú paga IVA en aquest sector. Per què no arribem a un acord pedagògic i els demanem que paguin, sí, però no un 18 o un 21% sinó un 4%, per exemple? Però no, és més raonable -per a ells, per a Hisenda- l’amenaça constant.\nQuè opina quan algú diu que la major part del frau prové en realitat de la classe treballadora?\nHi ha una part de veritat en això, però ningú pot dir res d’això quan algunes empreses paguen un 7 o un 8 per cent d’impostos. S’ha eliminat fins i tot l’impost de successions en un moment en què necessitem cada cèntim que puguem recaptar. Hi ha una cosa que cal tenir en compte i que és important remarcar: hi haurà persones que hauran de pagar més impostos, simplement perquè per a promoure polítiques actives d’ocupació es necessiten diners. Cal tenir en compte també que hi ha sectors de la societat que han patit retallades del 10 o el 15 per cent i que n’hi ha que han patit retallades del 10 per cent. Òbviament, hi haurà d’haver un repartiment de la càrrega, del sacrifici. Tots estarem d’acord en sacrificar-nos si veiem que aportem de manera equànime i que els que tenen més aporten més. Si no arreglem això serà difícil sortir d’aquesta situació. La pregunta més important a l’hora de valorar l’última reforma laboral hauria de ser: “S’ha creat més ocupació?”. I la resposta és no, cap indicador ha millorat per molt que s’insisteixi en això d’”estem sortint”. Així que puc dir, si -repeteixo- tots els indicadors estan en negatiu, que l’únic que han fet ha estat empitjorar-ho.\nQuin és el tant per cent de despesa pública a Espanya en aquests moments?\nCrec que és del 37 per cent, estem els quarts per la cua. Les SICAV paguen un 1 per cent dels seus beneficis (un 1 per cent, ull), altres, gràcies a beneficis i incentius, paguen un 7 per cent. Prioritzar l’ocupació costa molts diners (Alemanya gasta un 50 per cent en despesa pública) i cal tenir-ho clar.\nVeurem aplicada a Espanya “la recepta alemanya”, per dir-ho d’alguna manera?\nSi no hi ha un canvi radical en el camp de l’ocupació això s’enfonsa. També cal dessacralitzar alguns valors com l’austeritat, perquè no tenen res de sagrats. Posem un exemple extrem: Xina exigeix una pujada del 13 per cent anual en els salaris perquè han vist que el seu projecte de país barat basat en l’exportació s’està esgotant. “Si això s’esgota he d’animar el consum, i el consum s’anima amb els salaris”, han pensat. Els xinesos!\nAixí que ara per ara el discurs ideològic més dur és el de la Comissió Europea, tot i que ara ja hi hagi economistes propers a aquest cercle que afirmin que ha estat un error fiar-ho tot a l’austeritat i que caldria haver concentrat-se en l’ocupació.\nQui mana al BCE?\nEl qui mana és Alemanya, que té l’obsessió de la inflació (una obsessió que prové dels anys 20) i el banc central que té fixació per aquest mateix tema. El BCE té el mateix problema perquè Alemanya ha imposat aquest punt. Si mirem a la Reserva Federal americana, per exemple, té dos objectius: un és crear ocupació i l’altre controlar la inflació. És a dir, que d’una banda m’encarrego que els preus, un dels barems de l’economia, no es disparin, i per l’altre m’encarrego de que la gent estigui ocupada. Fa poc el president de la Reserva Federal va dir que el preu del diner seguiria per terra mentre l’atur [a EE. UU.] estigués per sobre del 6’5 per cent, mentre això succeeixi tindran els diners regalats. Això és als Estats Units, però Anglaterra fa alguna cosa similar, així que no hi ha ningú tan dogmàtic com la Comissió Europea. Nosaltres només controlem la inflació, això sí, Alemanya ha reduït l’atur durant la crisi i no a base de mini-jobs com s’ha dit: hi ha polítiques actives d’ocupació, molta despesa, gran pressupost per a la investigació. D’altra banda mira als polítics espanyols, a tots ells, has sentit a algú que parlés de l’ocupació? De polítiques actives d’ocupació? No, perquè han renunciat a això, a buscar una solució, i aquesta hauria de ser la nostra gran frustració. Que ningú cregui que hi hagi una solució, així que prefereixen deixar-ho córrer. Ni tan sols tenim una política industrial i això fa molt més difícil la sortida a aquesta crisi. Brots verds? cap.\nS’assemblen tant com diuen el PP i el PSOE, almenys en l’àmbit financer?\nNo hi ha moltes diferències, la veritat, hauríem d’anar-nos als anys 80 per veure alguna cosa diferent. Quan es van implementar la universalització de la sanitat i les pensions no contributives. En canvi, amb l’últim Govern del PSOE vam haver de sentir coses com “abaixar els impostos és d’esquerres”. Els mateixos que es van carregar l’impost del patrimoni i que no van veure venir la crisi.\nNo la van veure venir o no van voler veure-la venir?\nNo, crec sincerament que no van veure el calat que tenia. Per això van fer un parell de plans d’inversió, per intentar apaivagar el cop que, òbviament, van ser insuficients.\nHem sentit parlar de consellers que se’n van anar amb indemnitzacions milionàries, a directors de banc que diuen que no hi ha culpables i a ministres de tots els rams, però encara no hem sentit parlar a algú tan important per al sistema financer espanyol com Emilio Botín. Què creu que hauria de dir?\nS’ha fet una anàlisi de la crisi dient que la culpa era de les caixes i no dels bancs. Que les caixes han estat més maldestres, però tots els bancs espanyols, tots sense cap excepció, s’aguanten gràcies al BCE. Per què? Perquè la bombolla es va fer amb capital alemany i francès. Els crèdits dels bancs espanyols a Europa van créixer d’una manera espantosa: es demanaven crèdits immediats per hipoteques a llarg termini. L’amortització era impossible, i aquí és quan el BCE, entre desembre de 2011 i febrer de 2012, va oferir entre 300 i 400.000 milions d’euros, a l’1 per cent d’interès a tres anys, als bancs espanyols. Una proposta a la qual tots es van endollar, és clar. Al senyor Botín, al senyor del BBVA i a tots els altres, els ha salvat el BCE. I no és just que cobrin el que cobren quan estan subjectats per un sistema públic sustentat per tots els estats. Tots els bancs han tingut una actitud irresponsable i ara mateix ni un d’ells seguiria operant si no fos pel BCE. I el que és pitjor: no hi ha contrapartida. És a dir, el BCE hauria hagut de marcar unes condicions, com que el préstec estigués subjecte a que els diners fossin utilitzats en crèdits i posats al mercat.\nI què han fet?\nPrendre’ns el pèl. Mira Bankia, declarant beneficis multimilionaris just abans de descobrir que estaven en fallida. O Cajamadrid, que era “una caixa normal”. És el que et comentava abans de la morositat: aquest tipus de coses et deixen absolutament a les fosques quan tractes d’analitzar l’activitat d’un banc. Quan amagues a un morós, el refinances i l’inclous en els actius estàs enganyant, i els enganys es paguen.\nQuin és el paper del Banc d’Espanya en tot l’assumpte?\nEn aquest cas crec que el qui realment tenia totes les claus era el BCE. Ells sabien exactament què estava succeint amb el diner francès i alemany que havia arribat als bancs espanyols. No vull treure-li “mèrits” al Banc d’Espanya, però el BCE té una gran responsabilitat que va decidir no exercir.\nPotser a això es deuen aquelles enquestes que diuen que un 70 per cent dels espanyols no es fia d’Europa.\nPer descomptat, Europa s’ho ha guanyat, és a dir, el missatge d’Europa no és un missatge que parli als ciutadans. Però és el que et deia del BCE, veient que hi havia el 30 o 40 per cent de crèdits als bancs espanyols a Europa quan els bancs d’altres països no arribaven al 12 per cent. I Mariano Rubio no va dir “senyors, a partir de l’any vinent es prohibirà que els bancs espanyols tinguin més d’un 10 per cent de crèdits”. Al contrari, es va permetre tot. Al final ens han acabat salvant les institucions europees.\nQui controla el BCE?\n(Rialles) És una bona pregunta. Un parell de compareixences a l’any a Brussel·les on -de vegades- els pregunten alguna cosa del funcionament del banc.\nSembla clarament deficitari com a instrument de control d’una cosa tan poderosa.\nNo hi ha dubte que ho és. I el pitjor és que hem sacralitzat la independència del BCE, que ha estat una altra de les grans batalles ideològiques d’aquest segle. Així que els que decideixen què passa allà dins són persones que no han estat elegides en unes eleccions i que es considera fantàstic que siguin tan “independents”. No obstant això, quan les decisions que es prenen tenen un impacte tan gran a nivell social i polític no considero positiu que siguin escèptics.\n¿Paral·lelismes amb la Reserva Federal?\nNo, que el seu objectiu sigui doble la converteix en un organisme completament diferent. A més està molt més controlat, hi ha compareixences habituals al Congrés…\nPerò en la crisi tampoc els va funcionar del tot bé.\nSí, però fixa’t amb quina rapidesa s’han corregit. En això sempre han estat molt eficients.\nHan netejat el sistema bancari nord-americà?\n[Riu] No, què cony hauran netejat! Després de tota aquesta crisi als Estats Units es va fer una llei de lleis, per dir-ho d’alguna manera, però encara no s’ha implementat. Hi ha suggeriments, pistes, però no s’ha aplicat res.\nEscolti, i l’hi fa riure quan diuen socialista a Obama?\nBé, la gent que l’anomena així s’oblida d’algunes coses importants. En els anys 40 i fins a principis dels 50, als Estats Units en l’impost de la renda el tipus màxim era del 92 per cent. El normal era el 50 o el 60 per cent. Com anomenem això? Comunisme? Quan hi ha una crisi de veritat s’assumeixen mesures de veritat. I, perdona que me’n vagi una mica del tema, però aquí ens hem oblidat que quan l’atur supera el 26 per cent i tenim sis milions de desocupats necessitem mesures excepcionals.\nLlavors, quin és el punt de trencament? On s’acaba la resistència i comença la caiguda?\nDe moment aguantem gràcies a la família i a les prestacions socials. Amb 1’8 milions de famílies en què ningú treballa no s’aguantarà gaire més. És una bestialitat, això és el que diria qualsevol persona amb sentit comú. Això sí, després trauran l’atur de març i diran que és millor que la dada de març de l’any passat, i au. Però, escolti, què m’està dient?\nNo hem d’estar contents amb això de la prima de risc?\nHa baixat fins a 300. Paguem 3 punts més que els alemanys per qualsevol cosa, per qualsevol projecte, qualsevol empresa. Sí, estem millor que quan ens costava 6 punts més. Però estem millor en general? No\nQuè opina de les veus -encara poques- que aposten per un retorn a la pesseta?\nEm resisteixo molt a aquesta idea, seria abandonar tota esperança de prosperitat real. Pensem en Finlàndia: fa 50 o 60 anys, eren un país pobre. Mira’ls ara, triple A, no ha tingut més del 3 per cent de dèficit ni el 60 per cent de deute. Si abandonem l’euro podríem devaluar la pesseta i exportar, diuen alguns. El que jo els dic és que estàs renunciant a tot. A jugar a les grans lligues. Estàs dient-me que no vols saber res de l’esforç.\nEns falta la cultura de l’esforç col·lectiu?\nSí, i del sentit de la responsabilitat. Però vull deixar clara una cosa: el que ens falla és la classe dirigent, perquè els treballadors espanyols són molt apreciats a Europa. Aquí es treballa molt i bé i en això no tenim res a envejar a cap país d’Europa, una altra cosa són els que ens dirigeixen. El seu sentit de la responsabilitat és inexistent. En aquest sentit el sistema és insostenible.\nPer què aquí no dimiteix mai ningú?\nAixò és una falta de qualitat democràtica, que aquí algú dimiteixi és excepcional… crec que en aquest sentit els dos grans partits estan entrant en una dinàmica terrible de pèrdua de confiança. Estan sorgint nous partits i com no tenen un historial de corrupció o problemes estructurals perquè, simplement, acaben de néixer, recolliran molts vots. Definitivament, això propiciarà un gran canvi en la jerarquia política.\nAlguna vegada a la història havia notat vostè una preocupació tan real i constant del ciutadà de peu per la macroeconomia?\nMai havia vist un pes tan gran del debat econòmic sobre la vida ciutadana, això segur. Començant pel coneixement de determinada terminologia que mai hagués imaginat en la vida pública. És bastant paradoxal que l’activitat financera (no industrial, ull) incideixi tant en la vida del ciutadà de peu. Tot aquest discurs dels bancs malalts és increïble: si estan malalts no és missió de la societat salvar-los.\nQuin és el paper del periodisme en aquest panorama?\nEl periodisme, especialment l’econòmic, ha d’explicar per què ha passat tot això. Primer explicar-ho i després explicar-ho amb independència. Si estàs en un mitjà de comunicació que depèn de l’activitat financera, de la publicitat, sense anar més lluny, o en un mitjà de comunicació que depengui d’un determinat capital (ja sigui un banc o una companyia d’assegurances) serà molt complicat conservar la independència. No dic impossible, però sí molt complicat.\nHa fundat vostè una revista econòmica que presumeix d’independència.\nNosaltres som independents en el sentit que no tenim préstecs. A més hem format una societat cooperativa per dos motius: perquè els treballadors tinguin una participació més activa en la presa de decisions i dos, per no dependre de cap banc. No és que tinguem res en contra dels bancs, però volem poder parlar d’ells sense interferències arribat el moment.\nD’on sorgeix aquest projecte?\nEl nostre projecte sorgeix d’una publicació francesa que sempre m’ha agradat, amb 33 anys d’antiguitat, sense deutes, amb beneficis, i que volen explicar l’economia a la ciutadania. Si amb les preferents s’ha enganyat a la gent, s’ha de dir. I si les autoritats han estat incompetents, també cal dir-ho. No es pot vendre un producte d’enginyeria econòmica a persones que no tenen els coneixements suficients. Crec que això ho entén tothom.\nParlant de les preferents, què passarà?\nDoncs s’està movent molt el panorama. Molta gent està reclamant i en aquest sentit estem anant contra la nostra pròpia història, la de no demandar per por o per vergonya a reconèixer que hem estat estafats. Crec que a mesura que vagin sortint sentències tindrem sorpreses i espero que els reguladors prenguin nota. La cosa és que ho podien haver parat amb una simple nota als diaris, alertant del perill de contractar productes d’aquest tipus, i no ho van fer: amb aquests diners s’ha rescatat els bancs. Aquests diners que hauria hagut de posar el Govern o Europa han sortit de les butxaques de moltíssima gent a la qual han enganyat.\nI amb els desnonaments què fem?\nTrobar una solució, com tenen molts altres països, inclosa la lleva en els casos en què pugui ser aplicada. Em fa molta gràcia veure com opinen d’aquest assumpte el senyor Botín o el del BBVA. “Oh, és que això al Santander no li aniria bé”. Ull, no parlen de si seria bo o dolent per al país, no, parlen de que li aniria molt malament al seu banc. Goirigolzarri el mateix, “això seria un desastre”. Miri, no m’expliqui el mal que faria trobar una solució i el desastrós que seria per al mercat hipotecari: ajudi a trobar una solució. Com més aviat, millor.\nQuin és el grau de responsabilitat dels bancs en aquest tema?\nCal deixar una cosa clara: els bancs s’han forrat amb les hipoteques. Demanar un crèdit era el negoci més gran del món. O és que no ens recordem que els bancs i les caixes van tenir el 2007 més de 25.000 milions d’euros de beneficis? 25.000 milions. Quan veiem aquestes magnituds, aquesta acumulació de benefici, ens podem preguntar per què ara tots aquests senyors que abans presentaven aquests comptes han desaparegut i cal anar a buscar ajuda internacional a Europa. És obvi, no?\nQuè hi ha de l’oasi català?\n(Somriu) La Caixa ha agafat al 70 per cent dels clients que tenien preferents i els ha fet un canvi per accions a deu anys. Així que tenen a aquests clients enganxats almenys durant una dècada. D’acord, és una fórmula menys cruel, menys invasiva si vols dir-ho així, però bé, també van participar en l’invent. El que passa és que com han estat menys imprudents i més discrets ho han solucionat més ràpid i sense tant soroll. És clar, si mires als clients de Caixa Manresa que han perdut un 90 per cent dels seus diners… en fi, el que cal tenir clar és que si no fos pel BCE, com he dit abans, no en quedaria ni un, ni caixa, ni banc.\nQuè opina de l’actual política econòmica del Govern català?\nParlar de política econòmica de la Generalitat és donar-los una responsabilitat que no tenen. Si tot el que fa Espanya està marcat per Brussel·les imagina’t el marge de maniobra que té Catalunya. El que passa aquí és que s’ha creat un petit estat a nivell competencial però després no se l’ha dotat dels fons suficients per fer-lo viable. És a dir, hi ha funcions però no hi ha recursos. Portem tota la vida amb l’excusa que “a Madrid no em donen diners”, però, escolti, si no li van donar els diners per implementar-les perquè va acceptar aquestes competències? Si vostè té més competències que recursos la culpa també és seva. “És que estic endeutat perquè no em va donar els diners”. Escolti, no em prengui el pèl, no tenia per què endeutar-se d’aquesta manera i aquesta és, plenament, la seva responsabilitat. Ara resulta que tenim un deute astronòmic i la culpa és de Madrid. Portem 20 anys d’un joc molt estrany: cada vegada que s’ha signat l’acord de finançament autonòmic, ja sigui amb el govern de CiU o amb el del PSC, el primer que s’ha fet després de signar és lloar les bones benaurances de l’acord : “Oh sí, aquest és molt, però molt millor que l’anterior. Aquest acord és fantàstic”. No resulta curiós que després de sis acords “fantàstics”, ara estiguem pitjor que mai?. O bé els acords no eren tan beneficiosos, o és que el sistema no funciona. El que no cola és que tot sigui culpa de Madrid, alguna responsabilitat tindrà vostè, no? Doncs accepti la seva part de culpa i en lloc de seguir fent el mateix, fem una anàlisi profunda de les causes per entendre què és el que falla. Això no treu que, per exemple, en el Pla d’Inversió Pública de l’Estat a Catalunya en els últims temps la insuficiència hagi estat flagrant, i els números estan publicats i es poden consultar. Però això, sent greu, només justificaria una part del problema.\nLa politització ho empitjora?\nPer descomptat, ara no es pot parlar ni analitzar res, ni les despeses de l’administració, ni les responsabilitats que puguin compartir, ni res de res. El debat econòmic s’ha vist sobrepassat pel debat ideològic i sembla que ja no hi ha manera d’entendre’s.\nLa independència és viable?\nHi ha països a Europa com Estònia o Luxemburg que van dels 400.000 habitants als tres milions. Des d’aquest punt de vista, Catalunya podria ser perfectament independent. Però no és aquesta la pregunta precisa, que cal fer-se, perquè podríem portar-nos a engany. Podria ser Califòrnia un estat independent? Per descomptat, tenen una economia de la mida de França. Volen ser independents? No, perquè saben perfectament que els va molt millor sent part d’Estats Units. Hi ha deu o dotze estats més petits que Catalunya a Europa que funcionen bé, però no és això el que importa. Si mires els números l’economia catalana i l’espanyola s’entrecreuen més que mai, Espanya ha estat – en els últims anys de forma massiva – el territori d’expansió natural de l’economia catalana. Catalunya ha de negociar bé el seu futur, però crec que estarem molt millor dins d’Espanya que fora, o almenys aquesta és la meva opinió. Crec que tenim molt a guanyar en aquesta aliança i poc a guanyar fora.\nPer què creu que de sobte sorgeix aquesta onada independentista?\nPerquè Espanya en la seva Constitució parla de l’estat autonòmic però Espanya, com a tal, mai s’ho ha cregut. Mai hi ha hagut un desenvolupament federal real de les autonomies. Els catalans sí que s’ho han cregut, però han topat amb unes estructures polítiques inamovibles i en aquesta frustració, creada per aquesta sensació de sentir-se incompresos, ha crescut una voluntat de trobar un altre camí. Fa 10 anys els constitucionalistes catalans més pròxims a CiU eren contraris a la modificació de l’Estatut, deien que simplement canviant cinquanta lleis es podia accedir a un grau de desenvolupament absolutament impressionant. Des de Madrid van negar-se: no calia tocar la Constitució, ni l’Estatut, sols aquestes lleis, però es van negar. De la mateixa manera que en el seu moment el Partit Popular es va oposar al capítol vuitè de la Constitució, que fa referència al desenvolupament de l’estat autonòmic. Et posaré només un exemple: el català. Quants accepten realment que és una llengua espanyola? El dia que la majoria accepti un precepte tan senzill podrem avançar. Mentrestant seguirem en retrocés.\nHi ha solució a aquesta mena de desencís mutu?\nPer descomptat, però cal treballar perquè sigui així en lloc d’estar sempre a mata-degolla. No serà fàcil desfer tot el camí fet, però cal intentar-ho perquè ens necessitem.\nDeixi’m canviar de terç i fer-li una pregunta personal, per què va estudiar Dret?\nNo ho sé, mai vaig pensar que em posaria amb el dret però em va semblar fascinant i vaig fer la carrera.\nTinc entès que no va estudiar al lloc habitual.\nNo, per descomptat que n …\nOn ho va fer?\nA la presó. Allà va ser on vaig començar a estudiar Dret.\nQuè el va portar fins allà, si em permet la pregunta?\n(Somriu) Aquesta voluntat de canviar les coses, aquest ànim revolucionari, si vols dir-ho així.\nQuant va estar a la presó?\nDos anys i mig.\nAprecia ara les mateixes coses que apreciava abans que l’empresonessin?\n(Llarga pausa) Sí, sí que estimo les mateixes coses. Vaig aprendre molt, molt, en aquells dos anys i mig. Segueixo veient als companys d’aquella època, ens veiem cada any i segueixo apreciant valors com la humanitat… i, sí, segueixo tenint la mateixa ànsia de llibertat que tenia llavors.\nVostè parlava de revolució, creu que aquest és el camí per canviar la situació actual o és només una utopia?\nNo ho sé. Ha de passar alguna cosa, no sé el que serà ni on començarà, igual ja ha començat i no ens hem adonat. Una cosa passarà, perquè és impossible seguir així. Però no sé si serà una revolució o una altra cosa, encara que m’encantaria saber-ho (somriu).\nEntrevista de Toni García Ramón per a Jot Down


FONT-MECO implanta la plataforma de gestió CEDEC-BI i manté la seva col·laboració amb la consultoria CEDEC - Notas de prensa\nFONT-MECO, S.L. és una ferreteria creada fa més de 30 anys que està situada en la localitat sevillana de Mairena del Aljarafe. Es tracta d'una empresa familiar l'objectiu de la qual és oferir un servei especialitzat en solucions relacionades amb el món de la lampisteria, piscines, reg i equipament per a bany o cuina entre molts altres\nPublished in Barcelona the 06.08.2021 11:10:02 in Cataluña\nDes de la seva fundació en 1987, l'empresa es caracteritza per oferir un complet servei als seus clients, amb un assessorament personalitzat i qualificat, tant per a professionals com particulars, orientant amb solucions tècniques adequades segons els diversos problemes i necessitats que puguin tenir.\nL'empresa disposa d'un ampli magatzem amb tota mena de materials de les principals marques del sector per a assegurar la comercialització de productes de la màxima qualitat. Gràcies a aquest servei expert i a la seva llarga trajectòria i experiència, l'empresa s'ha convertit en tot un referent a Sevilla i les províncies confrontants com Huelva o Cadis, on realitza un repartiment de forma regular dels seus productes.\nRecentment, FONT-MECO ha posat en marxa un important procés de digitalització de tota la informació financera de l'empresa. Emmarcada en la seva política de constant innovació, ha implementat la plataforma CEDEC- Business Intelligence, una potent eina d'anàlisi empresarial en línia que permet realitzar un tractament de les dades de l'empresa, convertint-los en informació útil, visual i interactiva per a ser consultats en qualsevol moment, en qualsevol lloc i des de qualsevol dispositiu.\nAmb aquest avanç, la direcció de l'empresa obté una visió global i detallada del negoci i de la seva evolució, monitorant les dades en temps real, la qual cosa permet un major control economicofinancer que agilita la gestió empresarial. A més, la plataforma realitza informes que reflecteixen aquells paràmetres clau per al control operatiu de l'empresa, detectant desviacions sobre els quals prendre decisions amb major precisió i anticipació, millorat d'aquesta manera, l'eficiència en els resultats empresarials.\nFONT-MECO, S.L. porta col·laborant en la millora de la seva gestió empresarial des de mitjans de l'any 2019 amb CEDEC, consultoria d’organització estratègica líder a Europa en gestió, direcció i organització d’empreses familiars des de l’any 1965.


Innovar és ... "simplificar la vida del ciutadà" - Innoginyer\nGian-Lluis Ribechini 27 de juny de 20122012-06-27T15:00:49+02:002019-02-05T18:42:05+01:00 No hi ha comentaris\nD’un temps ençà hem escoltat en molts entorns missatges recurrents de què es vol “simplificar les Administracions públiques i els tràmits dels ciutadans”.\nAquesta frase benintencionada no sempre es veu reflectida en la realitat dels processos que han de seguir els ciutadans en les seves diverses relacions amb el sector públic.\nQuan un de nosaltres com a ciutadà de realitzar tràmits “obligatoris” i entra en el procés d’anar d’un costat a un altre fins a completar tots els passos, s’adona que probablement cap dels que ha definit el procés ho ha fet personalment.\nEl que a mi em sorprèn especialment és que amb els avantatges que suposen avui dia les anomenades tecnologies de la informació i les comunicacions (TIC) els processos es facin amb rutines del segle XIX.\nUn exemple és la normativa que pretén regular el “sector dels serveis a les persones” que va des dels que treballen netejant les llars, els que s’encarreguen dels nens (cangurs), els que atenen els menors en les seves tasques escolars ( classes particulars). Amb aquesta normativa “kafkiana” es pretén que el ciutadà que vaig pagar per aquests serveis encara que sigui només una hora a la setmana doni d’alta a la Seguretat Social a la persona que l’exerceixi, cotitzant per l’import corresponent. Algú dels legisladors és conscient del que suposa per al ciutadà?. S’ha calculat el temps que es perdrà en aquests tràmits?\nPerò, és tan difícil innovar simplificant?, La resposta és no, i fins i tot es pot fer res més que també es fa en innovació copiar i després millorar.\nHi ha alguna alternativa més raonable que d’una solució més senzilla? Si. Un exemple és el voucher o “bo treball ocasional” que s’utilitza a Itàlia i que permet pagar els treballs ocasionals de forma legal i amb cotització a la Seguretat Social.\nEl sistema consisteix en uns talons de valor nominal 10 euros amb què es paga el treball i que al ingressar en compte per la persona que l’ha realitzat, rep un net de 7.5 euros del que se li descompta la part proporcional de Seguretat Social i assegurança corresponent. El que dóna el taló es queda amb el resguard amb el que justifica que ha pagat “en blanc”.\nAquest sistema és més racional, efectiu i simple que el que es pretén desenvolupar a Espanya. Incorporar aquest model si que seria una innovació en la gestió dels tràmits davant les administracions públiques.\nUn altre exemple és la inexistència de finestreta única d’administracions per tràmits com el naixement d’un fill, o el canvi de domicili. I per què passa?, Doncs sembla ser perquè els sistemes informàtics de les diferents administracions públiques (estatal, comunitat autònoma, local) no estan integrats amb el que cal informar a cadascuna d’elles per separat. Innovar seria simplificar la vida al ciutadà que quan comunica un canvi rellevant a una administració automàticament s’enviés la dada a la resta de sistemes que efectuarien el canvi en les seves bases de dades.\nAquests exemples i altres són alguns dels factors que incideixen en la baixa productivitat del país, perquè “fer perdre el temps” al ciutadà és malgastar el seu recurs més preuat que, a més, no és acumulable.\nEstà de moda que les administracions, com la Sanitat, donin al ciutadà el cost dels serveis que ofereix, però: que passaria si el ciutadà emetés una factura pel temps que l’administració li fa dedicar per efectuar els tràmits que se li demanen ?\nTags:administració innovadora, innovació política, solucionar problemes


TELEFONIA MÒBIL = PER A TOTS I TOTES – Cuadros GBS\n2021-09-11T08:31:06+00:00By Cuadros|Categories: Circulars|\nL’Estalvi i la racionalització dels recursos i eines de Treball, com podin ser a els Telèfons Mòbils , És una tendència que s’a, posa’t de moda a quasi Totes els Entitats privades del País.\nEssent aquestes retallades un mal Necessari al Nostre Banc, és Dóna la paradoxa que no afectin a tothom per igual. Mentre que a uns se’ls apliquin Descomptes i franquícies, a la resta, que també va en fa 1 Ús professional d’AQUESTA eina, ha de pagar puntual i rigorosament La totalitat de l’su Ús.\nAmb la Finalitat de Minimitzar el qual considerem desigualtats injustes, Quadres Grup Banc Sabadell SOL·LICITA a l’Empresa que, a Tots el companys i companyes de Grup que no gaudeixin d’aquests privilegis, se’ls apliqui a la Facturació de la telefonia mòbil d’Ús professional, a els Següents Descomptes:\n– 60% de descompte en trucades externes (Fora de Grup)\n– 100% de descompte en trucades internes (Dins de Grup)\nEstem segurs que Donat l’important nom de Companys i companyes ment afectats i el nul cost Econòmic d’AQUESTA CONCESSIÓ, la nostra Petició serà estudiada i esperem, que Atesa a els tèrmits descrits.\nvolem Ajudar-te !!!


La Paeria sorteja 60 places per a nens de Lleida que vulguin ser patges\nS’ haurà d’emplenar un formulari disponible a la web de festes o a la regidoria de Cultura\nper Redacció 13/12/2019 13:10h\nLa Paeria sortejarà entre els nens i nenes de 6 a 12 anys que ho sol·licitin formar part de la Cavalcada de Reis d'aquestes festes de Nadal com a patges.\nL'objectiu ampliar el ventall de la participació dels infants de Lleida en les Festes de Nadal\nL'alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, acompanyat del regidor de Festes i Joventut, Ignasi Amor, han presentat aquest dijous al migdia aquesta iniciativa, que té com a objectiu ampliar el ventall de la participació dels infants de Lleida en les Festes de Nadal i, molt concretament, en la Cavalcada de Reis. El Paer en Cap ha explicat que «sabem que a molts nens i nenes de 6 a 12 anys els fa il·lusió participar directament en aquesta cavalcada com a patges i volem que puguin acompanyar els reis a les carrosses».\n«Els protagonistes de les festes nadalenques i dels Reis són, evidentment, els nens i les nenes» i ha recordat l'article 31 de la Convenció dels Drets dels Infants que diu que «L'infant té dret al descans, al lleure, al joc i a la participació en activitats culturals i artístiques». Per la seva banda, el regidor de Festes, Ignasi Amor, ha explicat que se sortejaran 60 places, que es distribuiran de la següent manera: 18 nens i nenes a la carrossa de les Barques, 18 a la carrossa dels avions, 18 a la carrossa del Tren i 6 a la carrossa dels dormilegues.\nTots els nens i nenes de Lleida que tinguin entre 6 i 12 anys\nAmor ha explicat que hi poden participar tots els nens i nenes de Lleida que tinguin entre 6 i 12 anys el dia 5 de gener de 2020 i ha recordat que la presentació de la sol·licitud no representa la inscripció a les Carrosses, sinó que representa la inscripció a la participació en el sorteig. La confirmació per a la participació en les carrosses es farà mitjançant correu electrònic.\nEl període de presentació dels formularis finalitza el dia 29 de desembre i el sorteig es realitzarà el dia 30 de desembre a les 11.00 hores a la Sala Alfred Perenya. El resultat es comunicarà als afortunats i afortunades via correu electrònic.\nLa sol·licitud ha d'estar signada pel pare, la mare, el tutor o tutora legal, en nom del nen/a que vol participar, la presentació serà presencial, dipositant la sol·licitud en una urna que estarà ubicada a la Casa dels Gegants (av. Blondel, 64).\nEl formulari es pot descarregar en el següent web::http://www.festeslleida.cat/arxius/festes-i-cultura-popular/nadal-2019/butlleta-sorteig-carrosses-reis-magso trobar-lo a la Casa dels Gegants, i el període de presentació fins al 29 de desembre, ambdós inclosos. No s'acceptarà cap sol·licitud entrada abans o després d'aquestes dates, ni les presentades per duplicat ni les que no compleixin els requisits dels aspirants. S'admetrà únicament una sola inscripció per cada nen o nena que vulgui participar. En cas que una persona s'inscrigui en diferents ocasions, l'organització n'admetrà únicament una.\nDocumentació necessària, les dades mínimes que s'han de facilitar\nLes dades recollides es faran servir únicament per a la gestió del sorteig\nEl vi lleidatà Gra de Sorra entrega milers d'euros a Afanoc. Bona iniciativa!


Joan Coromines, el filòleg sense mesura! (5/12 Tresors de la llengua catalana) - Grup Enciclopèdia\n2 octubre 2017 | Entrevistes, Llengua, Vídeos | 0 comments\nPau Vidal, filòleg, divulgador lingüístic i coautor del llibre Tresors de Catalunya. La llengua, publicat per Enciclopèdia Catalana, destaca en aquest vídeo la figura de Joan Coromines, un filòleg desmesurat.\n“A Joan Coromines és difícil de trobar-li un epítet, perquè així com Pompeu Fabra és per a tothom ‘el Mestre’, Coromines seria més coses, en el sentit que és el filòleg sense mesura. O sigui, té una obra enorme, devastadora, quasi diria, per als prestatges: el Diccionari etimològic té dotze volums, l’Onomasticon Cataloniae en té quinze… Tot ell és excessiu, però també era excessiu el seu saber. I això, a diferència de molts altres homes de ciència lingüística, en aquest cas com en Fabra, que era mesurat i discrepava amb aquella educació, en Coromines va tenir en vida grans opositors, grans rivals, perquè el seu saber el portava quasi a irritar-se amb qui li portava la contrària quan ell ho tenia molt clar.\nS’ha de dir que sovint ho tenia molt clar, o sempre ho tenia molt clar, però no sempre l’encertava. És lògic perquè qui s’arrisca la pot espifiar. Però, fins i tot quan l’espifia amb etimologies –una de les seves especialitats–, demostra una característica que és bàsica per a un filòleg, encara que el comú de la gent tenen dels filòlegs una idea diferent. Hi ha una característica bàsica: tenir fantasia, tenir imaginació per empaitar. És un científic que ha de buscar fòssils, tot i que no sempre és així.\nCoromines complia aquesta qualitat amb escreix, i això va fer segurament que fos l’únic home del seu temps capaç de relacionar elements lingüístics amb altres llengües, cosa que ningú més podia fer, i per tant que la seva obra superés de tant els límits del que era estrictament la llengua catalana i es convertís en quasi literatura filològica.”


Amb aquest programa s’inicià l’aventura radiofònica. Vam dedicar-lo a Joan Maragall i Josep Palau i Fabra. | Aparador de poesia\n← Programa dedicat a Carles Miralles i Joan Salvat-Papasseit\nSextina de Joan Brossa que en Toni Sors i els seus havien de llegir al cim de l’Everest →\nPodeu escoltar-hi El pi d’Estrac i l’Oda a Espanya, de Joan Maragall, i Balada amarga i Veu ardent de dona, de Josep Palau i Fabra, cantats per Maria Dolors Lafitte. Recomanàrem el poemari Gramàtica de l’equilibri, de Sònia Moya, mereixedor del Premi de Poesia Amadeu Oller 2010, i en férem un tast.


El Centre d’Interpretació de l’Or del Segre pretén ser un espai de coneixement i difusió, oferir propostes de turisme d’experiències i educatives úniques a Catalunya on es tingui l’oportunitat de conèixer la història i l’activitat de l’explotació aurífera al riu Segre. El Centre ofereix diverses activitats com ara la recerca de l’Or que comentem a continuació.\nLa recerca d'or es realitza a la sala dels safareigs distribuïda en dos espais a diferent nivell. El primer està destinat als més petits i el precedeix un gran mural il·lustrat amb llegendes i històries inspirades en la recerca i el valor de l’or, com la del rei Mides o la dels tresors del comte Pere d’Urgell. Aquí els nens i nenes poden fer una pràctica de recerca d’or en uns safareigs adaptats.\nAl costat dels safareigs el visitant pot consultar diferents dossiers sobre la història i la tècnica de la recerca d’or al Segre i les diferents zones auríferes d'altres llocs del món.\nVine i gaudeix d’una activitat esplèndida!\nInforma’t sobre les reserves a: http://museucn.com/ca/centres-dinterpretacio/centre-dinterpretacio-de-lor-del-segre.html\nUs deixem també amb dos vídeos que exemplifiquen l’activitat:


Read 1 reviews Item #: 698WHEEL8\nThis 8" wheel is designed as a direct replacement for the one that came with your R & V Works unit. Use it to replace a damaged one to maintain mobility.\nOverall User Rating: R & V Works 8" Wheel\nwheels fryers wheel wear trailers replacement pulling nice\nThe wheels are nice wheels and it's a replacement wheel for our fryers .. Sometimes with all the pulling fryers in and out of trailers they just wear out\nEric P. Posted on 05/17/2016


frança - De paraules per Context\nLa guerra de França i Prússia, que aleshores assorollava el món, era una guerra apocalíptica; el Sant Pare estava empresonat; sense dubte l'Anticrist discorria ja per entre els homes, encarnat dins el cos d'algun Gambetta, Víctor Manuel o Garibaldi. De senyals no en mancaven pas; qui tenia ulls ho podia veure; qui tenia orelles ho podia sentir: la fi del món s'acostava de pressa, de pressa.\nPerò a aquella festa hi van prussians a cents, jutges, oficials, una pila de gent d'upa, ufanosa, vestits a la darrera moda de França, i que ens miren amb menyspreu a nosaltres, els bavaresos. Com em vestiré? No entenc en aquestes coses, no es per mi.\nDesenganyeu-vos: Déu ho manifasseja tot, i, si ell vol que us negueu, us negareu, baldament no toqueu més aiga que la de sa gibrella de rentar-vos sa cara. Sa mar ès franca, Bonosi. Veieu? a mi m'enamora més que sa terra precisament per això: perquè no s'entén de partions ni d'heretatges i té es cor igualment obert per a tothom.\n-Tu, Fritz- continuà, sense escoltar-me, -ets un digne, un brau minyò; el Cel t'ha posat damunt la testa innombrables benediccions; no cal sinó veure la teva bona cara, la teva mirada franca, el teu somriure ple de bona jeia, per estar alegre... En una paraula portes sort a la gent, és positiu... Sempre ho he dit, i la prova sé... ¿La vols saber, la prova? -Sí, per ma fe!\nEstic desesperat. Obre enquesta.» La mare, després de sanglotar a bastament, sortí al carrer sense saber on anava. D'esma es dirigí a l'estació de França: passej\n-Ah! ah!... Ja us he atrapat!... Falleu el rei! falleu l'as!... I aquesta, i aquesta altra... Ah! ah! ah! Un altra clavilla, mestressa! Això us ensenyarà, una vegada més, a fer-nos bocades dels jocs de França! -Senyor Cristià, no teniu consideràcions per al bell sexe. -Al joc de cartes, un hom no deu respectes a ningú. -Però massa veieu que no hi ha lloc per a més.


Eduard Gonzàlez i Mariona Rodríguez, hereu i pubilla de la comarca de la Selva 2013 | Blanesaldia\nEduard Gonzàlez i Mariona Rodríguez, hereu i pubilla de la comarca de la Selva 2013\nPublicat el 18 de novembre, 2013 - 13:46 CET\nEduard Gonzàlez i Mariona Rodríguez amb la pubilla de 2012\nEduard Gonzàlez i Mariona Rodríguez s’han convertit en l’hereu i la pubilla de la comarca de la Selva. En la segona edició del Concurs Comarcal de Pubilla i Hereu, convocat pel Consell Comarcal de la Selva, l’hereu de Maçanet de la Selva 2013 i la pubilla d’Anglès 2013 s’han proclamat guanyadors d’aquest concurs a la comarca de la Selva.\nLa proclamació de l’hereu i la pubilla comarcals s’ha fet públic aquest diumenge 17 de novembre al matí, en el marc de la Festa Petita de Vidreres i de la primera trobada de ranxers de Catalunya, en un acte que s’ha celebrat al teatre del Casino La Unió de Vidreres i que ha comptat amb la participació dels hereus i les pubilles de la majoria de pobles de la comarca de la Selva.\nEls candidats a pubilla i hereu 2013 de la Selva van respondre una prova escrita i una d’oral, i també una entrevista personal. Aquestes proves es van portar a terme el dissabte al matí al Centre Cívic d’aquesta població. El diumenge 17 de novembre, i en el marc dels actes de la festa petita d’aquesta població i de la primera trobada de ranxers de Catalunya, es va donar a conèixer el veredicte final.\nAbans, però, hi va haver una trobada a les onze del matí al Centre Cívic i una cercavila on els aspirants a hereu i pubilla comarcal van estar acompanyats per diversos representants del món del pubillatge, entre els quals l’hereu de Catalunya 2013, Arnau Rovira, i la pubilla de Catalunya 2013, Cristina Rivera, entre molts altres.\nEn l’edició embrionària d’aquesta iniciativa l’hereu i la pubilla comarcal varen ser l’Albert Vinyets, hereu de Vilobí d’Onyar, i l’Aina Soley, pubilla de Vidreres 2012.\nJuzgarán por injurias a la concejala de Junts de Pineda que denunció por acoso sexual al…\nPublicat en Selva | Etiquetat Hereu, Pubilla\n← La UVic, la UdG i l’Ajuntament de Sant Hilari creen la Càtedra Aqua Càritas de Blanes i El Bon Samarità participaran en el Gran Recapte d’Aliments amb 200 voluntaris →


Associació Fotogràfica Jaume Oller: de gener 2013\nPublicado por J. Navarro en 11:55 3 comentarios\nCon el hielo hasta el cuello\nPublicado por Juan Martinez Ceba en 21:53 4 comentarios\n"Armats" fins a les dents.\nPublicado por Jesús jg en 01:52 1 comentarios\nEtiquetas: Granollers, Handball 2013, Mundial d'handbol\nPublicado por Consol en 22:49 5 comentarios\nPublicado por Adolf Belio en 22:11 5 comentarios\nEtiquetas: montseny, Paisatge\nPublicado por Montse T en 17:03 2 comentarios\nEtiquetas: flora, flors, natura\nPassejada per la Serra de Ponent - Granollers\nM'agraden com estan els camps a l'hivern, en repòs.\nLes 4 fotos s'han fet amb l'aplicació Hipstamatic, per a telèfons mòbils.\nPublicado por Juanjo en 14:13 0 comentarios\nCanal de ragem Llerona\nPublicado por Francesc en 14:04 2 comentarios\nAl Museu Olímpic de Barcelona\nDesprés de haver fet fotos a l'Estadi Olímpic i al Palau Sant Jordi i de veure l'exposició de la Trailwalker 2012, com a comiat l'Àlex ens demostra el que sap fer. Molt bé, Àlex, a més de bon fotògraf ets un gran ballarí!\nPublicado por Jesús jg en 01:37 3 comentarios\nEtiquetas: 10, AFJO, Cinemagraph, exposicions, TrailWalker 2012\nPublicado por J. Navarro en 23:09 0 comentarios\nChe ora è? Città Eterna StreetPhoto\nROMA#6, a photo by MMD Photo on Flickr.\nUna forma diferent de fer fotos quan fas turisme, ningú et coneix, i passes més desapercebuda... condicions ideals per l'streetphoto o fotografia de carrer... buscar el moment oportú, com deia en Henri-Cartier Bresson, i disparar. Tècnicament no són fotos perfectes, tampoc ho pretenc, però personalment, m'aporta molt!!\nPublicado por Martina Martinez en 23:36 1 comentarios\nEtiquetas: urbana, viatges\nCom no sabia quina foto triar de la sortida de Montjuic, us deixo un collage amb un grapat d'imatges que vaig fer durant la sortida de dessembre a l'Anella Olímpica de Montjuic.\nPublicado por Rafa Fernandez en 01:34 5 comentarios\nEtiquetas: Anella Olímpica, arquitectura, Barcelona, Montjüic, sortides\nAhir vaig fer proves a casa amb il·luminació contínua i difusors casolans.\nPublicado por Juanjo en 22:24 2 comentarios\nPublicado por Iñaki en 20:51 0 comentarios\nEtiquetas: Handball 2013\nPublicado por Adolf Belio en 19:17 3 comentarios\nMundial de balonmano 2013 Palau sant Jordi\nMalgrat haver estat voluntari fent moltes hores gaudint de l'espectacle, he pogut fer uns cinemagraphs relacionats amb el mundial. Més cinemagraphs en aquest enllaç.\nPublicado por Jesús jg en 03:16 0 comentarios\nEtiquetas: Cinemagraph, Granollers, Handball 2013\nPublicado por Iñaki en 20:53 2 comentarios\nMusica al carré\nCardedeu. Cafè llibreria Pla de la Calma...\nPublicado por Francesc en 17:33 1 comentarios\nMontseny en B/N\nPublicado por Juan Martinez Ceba en 16:45 0 comentarios\nEtiquetas: blanc i negre, montseny, muntanya\nPublicado por Tomàs en 18:30 1 comentarios\nUs faig saber que he confeccionat un bloc propi que es titula Hora blava i que trobareu a\nhttp://horablava.blogspot.com.es/ o bé dins de "els meus blocs" en el meu perfil.\nPublicado por Consol en 11:54 4 comentarios\nEtiquetas: hora blava\nPublicado por Iñaki en 01:06 0 comentarios\nPublicado por Iñaki en 21:55 2 comentarios\nMundial Handbol 2013 - Granollers\nMundial Handbol 2013 - Granollers, a photo by Juanjo Vera on Flickr.\nPublicado por Juanjo en 22:16 1 comentarios\nSi vols veure un petit time lapse del partit França - Brasil, clica en la foto.\nPublicado por Jesús jg en 02:41 1 comentarios\nEtiquetas: Granollers, Handball2013, time lapse\nPublicado por Frederic en 23:06 2 comentarios\nPublicado por Juanjo en 22:25 0 comentarios\nPublicado por Jaume C. en 19:53 0 comentarios\nEtiquetas: Granollers, Handball2013\nAvui ens ha nevat !!\nAvui ens ha agafat la nevada en plena carretera cap a Prades\ni el paisatge era ben blanc !!\nFèia un fred i un vent que pelava!\nSort que anava ben equipada i he pogut sortir del cotxe per a fer fotos\nvestida com una "esquimal" !!\nEtiquetas: neu, paisatges\nPublicado por Juanjo en 13:36 2 comentarios\nAquesta és l´Ariel, la meva segona reneboda\nnascuda el 19 d´agost de 2012.\nés molt simpàtica, comunicativa i molt expressiva.\nNomés té 4 mesets i sembla més gran.\nEls Gavatxos tornen...\nPublicado por Adolf Belio en 20:30 0 comentarios\nEtiquetas: esports, GCUP2013, handbol\nPublicado por Juanjo en 18:08 0 comentarios\nPublicado por Francesc en 17:06 0 comentarios\nAquesta carbassa està decorada per en Jordi de Catering Cufí. Ha fet unes quantes que estaran decorant diferents taules del cattering del Palau Olímpic de Granollers. El mundial també crea art a la ciutat. Bona feina, Jordi. Felicitats per la il·lusió que poses en tot allò que fas!\nEl mundial ha començat a Granollers i l'AFJO plasmarà en imatges fixes tant moviment.\nPublicado por Jesús jg en 17:03 0 comentarios\nEtiquetas: AFJO, Granollers, Mundial d'handbol\nNo sé si a l'associació hi algú que sigui aficionat a la cuina. A mi sempre m'ha agradat, i junt amb la fotografia son dos activitats que m'ho fan passar molt bé. Fa un temps vaig pensar que recopilaria algunes receptes, i se'm va acudir de fer un blog que unís aquestes dues aficions.\nUs passo l'adreça, per si a algú li fa gràcia de mirar-lo o si podem intercanviar idees sobre receptes o sobre fotografies.\nJa veureu que es tracta de plats molt fàcils i sense cap pretensió.\nPublicado por Marina Arimany en 01:00 10 comentarios\nEl Pirulí: efectes especials\nPublicado por Marta en 00:32 1 comentarios\nEtiquetas: Anella Olímpica, el Pirulí, experimental, Montjüic\nLinies de l´arquitectura..\nAixò pertany al peu del Pirulí de Montjuïc.\nPreciós entrellat de linies diverses !\nPublicado por Iñaki en 19:14 0 comentarios\nEtiquetas: animals, colors\nEtiquetas: contrallum, Montjüic\nEl Pirulí de Montjuïc. Perspectiva.\nPublicado por Marta en 02:40 0 comentarios\nEtiquetas: AFJO, el Pirulí, Montjüic\nValentina, la meva néta ha nascut avui\nJa soc avi\nPublicado por Tomàs en 23:41 19 comentarios\nPublicado por Consol en 17:51 3 comentarios\nPublicado por Marta en 02:16 0 comentarios\nEtiquetas: abstracte, colors, experimental, llums, nocturna\nPublicado por Consol en 20:31 2 comentarios\nThe Men's Handball Word Championship is here\nQueda bé en anglès, oi? Doncs sí, ja és aquí. I ho hem de viure i gaudir-ne. No tindrem un esdeveniment com aquest en molts anys. Tenir una olimpíada i un mundial a la ciutat gràcies a l'esport pel qual la ciutat és coneguda arreu, l'handbol no s'ha de desaprofitar. La imatge de Granollers que se'n portin els jugadors i afeccionats dependrà de nosaltres, els granollerins. Passa-ho! (Perdó pel sermó. A partir d'ara seré menys pesat).\nPublicado por Jesús jg en 16:53 0 comentarios\nEtiquetas: Granollers, Mundial d'handbol\nEl company Juan Navarro, també a la cursa de San Silvestre a Canovelles\nPublicado por Anònim en 08:12 0 comentarios\nLa màgia dels colors a la nit...\nPublicado por Marta en 02:09 0 comentarios\nEtiquetas: colors, Granollers, nocturna\nEl company Frederic a la cursa de San Silvestre a Canovelles\nPublicado por Anònim en 20:00 2 comentarios


El jutge 'retira' el títol d'interès nacional al Museu de Lleida\nEl TSJC atén un recurs dels bisbats d’Osca i Barbastre-Montsó\n© La Guàrdia Civil es va endur, el desembre del 2017, 44 peces del museu.\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha anul·lat la declaració del Museu de Lleida com a equipament d’interès nacional aprovada pel Govern de la Generalitat el 27 de desembre del 2016. La decisió judicial atén així un recurs contenciós administratiu presentat pels bisbats d’Osca i Barbastre-Montsó. Els demandants van adduir que “no es va donar audiència als bisbats titulars de les col·leccions” perquè donessin conformitat amb la declaració d’interès nacional i que ni ells ni el Consorci del Museu van manifestar l’acord. Aquesta última apel·lació seria la que ha portat el tribunal a donar la raó als demandants per un defecte de forma en la declaració del Govern. Les dos diòcesis d’Aragó van presentar el recurs al creure que el títol suposa també una protecció afegida que impedeix el trasllat de les obres de la Franja en litigi des de fa anys.\nAl contrari, des de la conselleria de Cultura i el Museu de Lleida defensen que el procediment administratiu va ser del tot correcte i es van mostrar, en declaracions a SEGRE, “en desacord” amb la decisió presa pel tribunal català i van anunciar que estan “estudiant recórrer al Tribunal Suprem”. Així mateix, van assenyalar que ni la declaració de la Generalitat ni la resolució de la interlocutòria no afecten en res la titularitat de les obres.\nCultura preveu recórrer la resolució i recorda que no afecta la titularitat de les obres de l’equipament\nAquest dictamen determina que les col·leccions del Museu de Lleida reuneixen un conjunt de béns culturals “indispensable” per entendre el territori de Ponent i Catalunya. Paradoxalment, el mateix Tribunal constata que la declaració com a equipament d’interès nacional només permet concretar ajuts a la institució i que no suposa una alteració de la propietat dels béns.\nL’estimació del recurs per part del tribunal català comporta així mateix que el Govern s’ha de fer càrrec de les despeses del procés, uns 2.000 euros, a falta de recórrer la interlocutòria.\nEl primer museu “no barceloní” a aconseguir el reconeixement\n? L’exconseller de Cultura Santi Vila va anunciar el 10 de novembre del 2016 la decisió del Govern de declarar l’equipament lleidatà com a museu d’Interès Nacional. El motiu, segons Vila, va ser “la importància i el valor dels béns culturals que reuneix el museu”, i es transforma en el primer equipament de fora de la província de Barcelona a aconseguir el reconeixement. Fins llavors, només hi havia sis centres declarats d’Interès Nacional, quatre a la capital catalana –el Museu Picasso, la Fundació Miró, el Museu Marítim i el Museu d’Art Contemporani de Barcelona–, a més del Museu Episcopal de Vic i el Museu de Montserrat. Es tracta de la categoria immediatament inferior a la dels tres museus nacionals: el MNAC, el Museu d’Arqueologia de Catalunya i el Museu de la Ciència.


L'IPC creix un 3,1% a causa de l'habitatge i el transport\nL'índex mensual dels preus passa del -0,6% al juliol al 0,4% a l'agost, la variació més alta des de febrer de 2017\nACN Barcelona. 14 de setembre de 2021 11:02\nEl transport afronta una possible crisi | iStock\nL'Índex de Preus al Consum (IPC) anual a Catalunya ha crescut un 3,1% durant el mes d'agost, segons dades publicades aquest dimarts per l'Institut Nacional d'Estadística (INE). La variació registrada és la més alta des de febrer de 2017 i representa un creixement de tres dècimes respecte a la pujada de preus corresponent al juliol (2,8%). En termes mensuals, els preus han passat del -0,6% al juliol al 0,4% a l'agost. A Espanya, la taxa anual de l'IPC és del 3,3%, quatre dècimes per sobre de la registrada el mes anterior. Aquest increment s'explica especialment per la variació anual de l'11,5% en habitatge, l'increment del 8,8% en transport i l'augment de l'1,9% en aliments i begudes no alcohòliques.\nLa taxa de variació anual de la inflació subjacent a l'Estat, és a dir, l'índex general sense aliments no elaborats ni productes energètics, ha augmentat una dècima, fins al 0,7%. D'aquesta manera, l'indicador se situa més de dos punts i mig per sota de la taxa de variació de l'IPC general, la diferència més alta des de l'inici de la sèrie, l'agost de 1986.\nPer altra banda, la taxa anual de l'IPC ha augmentat a totes les comunitats autònomes a l'agost respecte al juliol. L'increment més pronunciat s'ha produït a Canàries, amb un creixement de sis dècimes. Tot i això, aquesta és la comunitat amb una variació més moderada, del 2,4%, seguida de Madrid (3%) i Catalunya (3,1%). Catalunya, juntament amb Castella i Lleó i la Comunitat Foral de Navarra, ha registrat el menor augment de la taxa anual respecte al juliol, amb una pujada de tres dècimes.\nMés info: El preu de la llum porta l'IPC al 3,3%\nA Catalunya, el creixement anual dels preus s'explica per l'increment de l'habitatge, l'aigua, l'electricitat, el gas i altres combustibles. La variació anual d'aquests productes s'ha situat en el 10% a l'agost, més d'un punt i mig per sobre de la dada registrada el mes passat (8,4%) a conseqüència de l'augment dels preus de l'electricitat.\nEls preus del transport han crescut un 8,9% anual a l'agost, un creixement d'una dècima respecte a la pujada corresponent al juliol (8,8%). Per la seva banda, els preus dels aliments i begudes no alcohòliques han augmentat un 2% anual, tres dècimes més en comparació amb l'increment del juliol (1,7%). L'ensenyament, les comunicacions i l'oci i la cultura han registrat variacions anuals negatives del -4%, -3,1% i -0,5%, respectivament.\nEls transports i l'habitatge mantenen l'IPC català estable


Al cel cabretes, [/] a la terra bassetes | ParemioRom\nAl cel cabretes, [/] a la terra bassetes\nEn el cielo cabritas, [/] en la tierra balsitas\nAsí, en Gomis (1998: 101), quien localiza el refrán en el Campo [Camp] de Tarragona. Manent/Cervera (2006: 30) recogen en Tàrrega esta variante: Cabretes al cel, bassetes a la terra; y la misma obra (en la pág. 37): Cel a cabretes, a la terra bassetes. También Manent (Manent/Cervera, 2010: 35) atribuye a la comarca de la Selva: Cabretes al cel, a la terra bassetes. Por su parte, el ALDC (mapa 656. El cel ennuvolat) registra en los puntos 25 y 32 (respectivamente, Roses y Camallera, de la comarca del Alto Ampurdán): El cel fa cabretes, la terra farà bassetes. Cf. Cel a cabretes, a la terra pastetes.\n[imagen con ovinos] "[Si / Cuando / en el cielo] borregos → en la tierra [barro / pasta / charcos]\nCamallera, L'Alt Empordà [El Alto Ampurdán], Girona [Gerona], Catalonia, Spain.\nEl Baix Camp, Tarragona, Catalonia, Spain.\nEl Tarragonès, Tarragona, Catalonia, Spain.\nL'Alt Camp, Tarragona, Catalonia, Spain.\nRoses [Rosas], L'Alt Empordà [El Alto Ampurdán], Girona [Gerona], Catalonia, Spain.\nPoint 25 of the Atles lingüístic del domini català.\nTàrrega, L'Urgell [El Baix Urgell], Lleida [Lérida], Catalonia, Spain.


L'hospital recupera el servei d'estètica oncològica gratuït\nEl programa iniciat el 2017 es va interrompre per la pandèmia\nActualitzada 19/10/2021 a les 16:12\nLes persones en tractament oncològic a l'hospital podran gaudir del servei d'estètica gratuït en poques setmanes que ofereix el centre per la col·laboració del SAAS amb la fundació Ricardo Fisas Natura Bissé (FRFNB) i l'Associació de Dones d'Andorra (ADA). Les tres entitats han anunciat avui que el servei que es va estrenar el 2017 es reactivarà en breu després d'haver estat auturat per la pandèmia i recalquen que les sessions individuals que fan esteticistes professionals i formades per la fundació serveixen "per millorar l'estat de la pell en un moment tan delicat com el tractament oncològic".\nEl programa es coordina entre el SAAS que assumeix la gestió de cites i posa l'espai físic a l'hospital, la fundació aporta la formació de les esteticistes voluntàries formades i el producte i l'ADA sufraga els cost de la formació sempre i quan la professional de l'estètica es comprometi a un voluntariat d'almenys dos anys, segons assenyalen les tres entitats en un comunicat. El servei es reactiva amb un procediment Covid "segur i validat per totes les parts" i les persones en tractament oncològic poden informar-se a oncologia.


Agència de Comunicació Digital a Olot, Girona | Ayonow Digital Identity\nComunicacioEllie Miguel30 Maig, 2019 12 Juliol, 2019\nÉs la definició del conjunt de canals de comunicació adequats per aconseguir transmetre el teu missatge al món.\nUna bona comunicació és fonamental per impulsar una empresa.\nEl llenguatge és un element importantíssim que pot jugar a favor o tornar-se totalment en contra, perquè la veritable preocupació a l’hora de llançar qualsevol missatge no ha de ser el que dius, sinó el que la gent, en concret els teus clients, acaben escoltant.\nEl nostre equip ajudarà a la teva empresa a plantejar una correcta estratègia de comunicació; escollint conjuntament els canals on transmetre el missatge, el to que s’ha d’utilitzar en cada situació, un previ anàlisi del target al que es dirigeix el missatge i un seguiment exhaustiu de les campanyes realitzades.\nSempre tenint en compte les eines del màrqueting i el branding amb la finalitat de realitzar una campanya més efectiva i que estigui adaptada al target al qual es vol dirigir el missatge.\nCampanyes amb Influencers\nFamília RevertEllie Miguel17 Juny, 2019 8 Juliol, 2019\nEstrategia de Marketing & Comunicación\nNorthwave & DrakeEllie Miguel17 Juny, 2019 8 Juliol, 2019\nDopuoEllie Miguel17 Juny, 2019 8 Juliol, 2019\nCropic’s PastisseriaEllie Miguel18 Juny, 2019 8 Juliol, 2019\nEl màrqueting és el conjunt d’estratègies i tècniques que pretenen trobar i atreure nous clients. Veure més\nÉs el procés de creació i gestió d’una marca que busca obtenir relacions sòlides amb el públic objectiu. Veure més


´´La teva comunitat necessita un Administrador de Finques Col·legiat´´, la nova campanya del Consejo\nEls diferents col·legis territorials d’administradors de finques coordinats pel Consejo General llancem de forma massiva una nova campanya de publicitat oberta a la societat, amb el principal objectiu de posar la figura de l’Administrador de Finques Col·legiat en l’imaginari dels ciutadans.\nEns les diferents fases de la campanya incidim i identifiquem gran part de les problemàtiques que resolem eficaçment i projectem els beneficis de la tranquil·litat i el benestar que produïm en les comunitats que administrem. Aquest concepte queda reforçat amb el lema la tranquil·litat té marca que queda associat a la figura dels Administradors de Finques Col·legiats indissociablement.\nEls col·legiats que ho desitgin, ja es poden descarregar tot el material de la campanya accedint a la web del Consejo General i obrint la pestanya Brand Center Imagen Profesional. Gestor de consulta y descarga.\nEl Col·legi d’Administradors de Finques de Barcelona-Lleida és una corporació de dret públic amb personalitat jurídica pròpia i plena capacitat per al compliment de les seves finalitats. La institució es regeix pels seus propis estatus i reglaments de règim intern. És una agrupació de professionals que es dediquen a l’administració del patrimoni immobiliari. La seva activitat comprèn les províncies de Barcelona i Lleida i agrupa un total de 2400 col·legiats que administren gairebé el 80% dels habitatges de la zona d’influència.


Castell de Sherborne - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSherborne Castle, també dita Sherborne Lodge és una residència senyorial, construïda primer com a palau bisbal fortificat i més tard reconstruïda com a mansió d'estil Tudor, propietat dels barons de Digby. Està en un entorn natural del municipi anglès de Sherborne del comtat de Dorset, al Regne Unit.\nSherborne Castle o Sherborne Lodge\nFaçana de Sherborne Castle\n50° 56′ 46″ N, 2° 30′ 03″ O / 50.946°N,2.5008°O / 50.946; -2.5008Coord.: 50° 56′ 46″ N, 2° 30′ 03″ O / 50.946°N,2.5008°O / 50.946; -2.5008\n11 juliol 1951\n1 L'antic castell\n2 El castell nou\nAl segle xii el bisbe de Salisbury, Roger de Caen va decidir fer-se un palau fortificat a la ciutat de Sherborne, que es va conèixer amb el nom de Sherborne Castle. Després de morir aquest propietari l'edifici va ser patrimoni del bisbat.\nSir Walter Raleigh, quan anava de pas cap a Plymouth, va veure el castell i li va agradar; llavors la reina Elisabet I d'Anglaterra li va regalar el 1592. En lloc de gastar-se els diners en reparacions, Raleigh va fer construir una zona nova afegida a l'antiga, el Sherborne Lodge, que havia de ser apte per a rebre visites de luxe. Aquesta nova construcció era un conjunt rectangular de quatre pisos d'alçada que no va estar acabat fins al 1594. Tenia quatre torres poligonals, un a cada cantó, com si hagués de servir tant per finalitats defensives com per a residència noble. L'entrada estava dissimulada en una de les torres per no trencar la simetria de la façana, que tenia una porxada central.\nEl 1617, durant l'empresonament de Raleigh a la Torre de Londres, el rei Jaume I va traspassar la propietat a sir John Digby, comte de Bristol. En els següents anys, per tal de fer una residència fixa de la família Digby, el comte va odenar la construcció de quatre ales, mantenint l'estil original.\nEl castell nouModifica\nEn esclatar la guerra civil el castell va ser atacat i destruït pel general Thomas Fairfax, que comandava les forces del parlament, el 1645. En algun moment es va reconstruir la residència. A mitjan segle XVIII, el baró William Digby, a petició dels seus hereus i del poeta Alexander Pope, va obrir els jardins i el llac artificial, creat el 1753 pel paisatgista Capability Brown, per separar el castell vell del nou.\nEn la primera guerra mundial, el castell va ser emprat com a hospital de la Creu Roja i en la segona guerra mundial va allotjar l'oficina dels comandaments que van preparar les maniobres del dia D.\nEl castell nou encara està habitat però s'obre a les visites els dissabtes i es pot llogar les habitacions com si fos un hotel. Els jardins també estan oberts al públic i estan catalogats en el Registre de Parcs Històrics com a patrimoni nacional de grau I. De vegades es lloga per celebrar-hi esdeveniments, concerts o focs artificials. El castell vell va ser cedit a l'estat britànic.\n↑ Birnbaum, 1989, p. 646.\n↑ Waymark, 2001, p. 65.\n↑ Cooper, 1999, p. 121.\n↑ Foster i Sheppard, 2002, p. 635.\n↑ Rogers, 2004, p. 269.\n↑ Richards, 2015, p. 88.\n↑ Historic England, «Sherborne Castle»\nBirnbaum, Stephen. Birnbaum's Great Britain, 1990. Houghton Mifflin, 1989.\nCooper, Nicholas. Houses of the Gentry 1480-1680, 1999.\nFoster, Janet; Sheppard, Julia. British Archives: A Guide to Archive Resources in the UK, 2002.\nRichards, Alexandra. Dorset (Slow Travel). Bradt Travel Guides, 2015.\nRogers, Pat. The Alexander Pope Encyclopedia. Greenwood Publishing Group, 2004.\nWaymark, Janet «Sherborne, Dorset». Garden History, 29, 1, 2001.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Castell_de_Sherborne&oldid=25625470»\nDarrera modificació: 8 des 2020 a les 14:28\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 des 2020 a les 14:28.


• (repositories = "Dipòsit Digital de la UB")\nOlder people's university students in Spain: a comparison of motives and benefits between two models\nAuthor(s): Villar Posada, Feliciano , Pinazo, Sacramento , Triadó, Carme , Celdrán, Montserrat , Solé, Carme\nDescription: This study examines both the motives for and the benefits of attending a uni- versity programme for older people (UPOP) in Spain, and how they vary with the type of UPOP. Two UPOP models were assessed: The"Older People"s Classes" of the University of Barcelona, which is organised as a lecture course...\nSubject(s): Educació d'adults , Persones grans , Estudiants universitaris , Espanya , Adult education , Older people , College students , Spain\nPublication Date(s): 2010-01-01\nRelation(s): Reproducció del document publicat a: https://doi.org/10.1017/S0144686X10000565 , Ageing & Society, 2010, vol. 30, p. 1357-1372 , https://doi.org/10.1017/S0144686X10000565


SAMARRETA PRINT - Veure Tot-SAMARRETES-DONA-REBAIXES | ZARA Espanya\nPrémer enter per anar al buscadorCercar|FILTREContacteTornarSamarreta de coll rodó. Màniga curta. Fluida.ALÇADA MODEL: 178 cm.pinterestfacebooktwitterImprimirAltres colorsGris vigoureuxBlancComposició i curesTroba la meva tallaVeure disponibilitat a la botigaTramesa\nCompletar lookSAMARRETA PRINT Detall Color: Gris vigoureux0839/2291. Selecciona el color2. Selecciona la tallaSELECCIONEU TALLASMLXLGuia de talles3. Afegeix-lo a la cistellaAfegirTramitar comandauniu-vos a la nostra newsletterGRÀCIES,INTRODUÏU EL VOSTRE CORREU ELECTRÒNIC AQUÍDona Home Nens Accepto la política de privacitat SubscriureREBRÀS UN CORREU PER CONFIRMAR LA SUBSCRIPCIÓPeu de pàginaMapa de la web\nContacte Canvi de botigaEspanyaEspaña - CanariasCanvi d'idiomaEspañolCatalàGalegoEuskaraEnglish© 2010 ZARA, all rights reservedRuta de navegacióZara > REBAIXES > DONA > SAMARRETES > Veure Tot > SAMARRETA PRINTMENU + REBAIXESDONAABRICSBOMBERSBLAZERSVESTITSMONOSCAMISESVeure TotCamisesBrusesCamisesPANTALONSJEANSPANTALONS CURTSFALDILLESPUNTSAMARRETESVeure TotMàniga LlargaMàniga CurtaSense MànigaDESSUADORESGYMWEARSABATESVeure TotPellBotesBotinesSabates De TalóSabates PlanesEsportivesSandàliesBOSSESVeure TotPellBandoleresBosses De MàBosses GransMotxillesACCESSORISTRFABRICSVESTITSMONOSCAMISESPANTALONSTEXANSFALDILLESPANTALONS CURTSSAMARRETESDESSUADORESSABATESBOSSESHOMEABRICSVeure-Ho TotAbrigosParcasCAÇADORESVeure-Ho TotEfecte PellCasualAcolchadasBOMBERSBLAZERSVESTITSCAMISESVeure TotCasualFormalEstampatsMao collarQuadresMàniga curtaJERSEIS I JAQUETESVeure-ho totJerseisJaquetesPANTALONSVeure-ho totChinosCasualJoggersTailoredTEXANSSAMARRETESVeure totLlisesEstampatsPOLOSDESSUADORESSABATESBOSSESACCESSORISNENSNENA | 4 - 14 anysABRICSVESTITSTOPSSAMARRETESFALDILLES I PANTALONS CURTSPANTALONSSABATESBOSSESACCESSORISROBA INTERIOR I PIJAMESNEN | 4-14 anysTOPSSAMARRETESPANTALONSSABATESACCESSORISROBA INTERIOR I PIJAMESBEBE NENA | 3 mesos - 4 anysTOPSVESTITSSAMARRETESFALDILLES I PANTALONS CURTSSABATES I BOSSESACCESSORISPIJAMES, BODIES I PITETSBEBE NEN | 3 mesos - 4 anysTOPSSAMARRETESPANTALONSSABATESACCESSORISROBA INTERIOR I PIJAMESMINI | 0-12 mesosCOL·LECCIÓACCESSORISPIJAMES, BODIES I PITETSACCESSORISNENANENBEBE NENABEBE NENMINI COL·LECCIÓ SS/17DONAABRICSVESTITSCAMISESVeure TotCamisesBrusesPANTALONSJEANSFALDILLESPUNTVeure TotJerseisJaquetesSAMARRETESVeure TotMàniga LlargaMàniga CurtaSense MànigaSABATESBOSSESACCESSORISPERFUMSTARGETA REGALE-TARGETA REGALTARGETA REGALACTIVEU TARGETACONSULTEU SALDOTRFCOL·LECCIÓSABATESBOSSESTARGETA REGALE-Targeta RegalTargeta RegalActiveu targetaConsulteu saldoHOMEPRENDA EXTERIORCAÇADORESBOMBERSBLAZERSCAMISESJERSEIS I JAQUETESVeure-ho totJerseisJaquetesPANTALONSTEXANSSAMARRETESDESSUADORESSABATESBOSSESACCESSORISVeure-Ho TotGorresBufandes i foulardsCorbates i corbates de llacetCinturonsComplementsGROOMINGBASICSTARGETA REGALE-Targeta RegalTargeta RegalActiveu targetaConsulteu saldoNENA | 4 - 14 anysCAPSULE COLLECTIONCAÇADORESVESTITSJAQUETES I JERSEISDESSUADORESCAMISESSAMARRETESFALDILLES I PANTALONSTEXANSSABATESBOSSESACCESSORISNEN | 4-14 anysTOPSSAMARRETESPANTALONSTEXANSSABATESBOSSESACCESSORISSHOP BY LOOKBEBE NENA | 3 mesos - 4 anysTOPSDESSUADORESSAMARRETESFALDILLES I PANTALONSTEXANSSABATES I BOSSESACCESSORISBEBE NEN | 3 mesos - 4 anysTOPSDESSUADORESSAMARRETESPANTALONSSABATESACCESSORISMINI | 0-12 mesosCOL·LECCIÓACCESSORISSHOP BY LOOK EDITORIALSSOFT COLLECTION | GIRLSTHE ROLLING STONES | MANDECEMBER #CHAPTER 3 | KIDSTHE COAT EDIT | WOMANCOAT UP | MANDECEMBER #CHAPTER 2 | KIDSPRETTY IN PUNK | TRFDECEMBER #CHAPTER 1 | KIDSZARA WOMAN STUDIO 2 | WOMANEVENING | MANWINTER COLLECTION | MINIWINTER COLLECTION | KIDSZARA WOMAN STUDIO | WOMANWINTER COLLECTION | BABYKNITS FOR AUTUMN | MANCOMIC MEETS DENIM 2 | WOMANVELVET FEEL | TRFKNIT EDIT | WOMANDENIM CAMP | TRFSEASONALS | MANAUTUMN | GIRLSAUTUMN | BOYSJOIN LIFE COLLECTIONOVERSIZE ME | WOMANBLING BLING | TRFSTUDIO | MANMONDAY TO FRIDAY | WOMANTHE FALL REPORT | MANGYMWEAR | WOMANWOMAN CAMPAIGN AW16TRF CAMPAIGN AW16MAN CAMPAIGN AW16KIDS CAMPAIGN AW16 Join LifeJoin life editorialBoxes with a pastRecollida de robaEls nostres productesEls nostres proveïdorsLes nostres botiguesGreen web+ Memòria anual 2015NewsletterBotiguesContacteGuía de compra+ InfoTargeta RegalE-Targeta RegalTargeta RegalConsulteu saldoActiveu targetaTiquet RegalAppsPremsaEmpresaOFICINESTreballeu amb nosaltresEl meu compteCOMANDES I DEVOLUCIONSFacturesLlibre d'adrecesDades de pagamentDades personalsDades d'accésNewsletter


#Enunasociedadsana, el masclisme del Partit Popular esdevé trending topic a tot Espanya ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4055. Dilluns, 18 de juny de 2018 23:23 h\nPolítica Última actualització Dilluns, 14 de març de 2016 19:20 h\n#Enunasociedadsana, el masclisme del Partit Popular esdevé trending topic a tot Espanya\nLes xarxes bullen després d’un nou episodi de masclisme provinent del Partit Popular, i Ada Colau respon\nÓscar Bermán, el regidor del Partit Popular de Palafolls que fa unes setmanes ha iniciat una campanya de promoció interna al seu partit, en un moment en què ha vist minvada la seva representació al consistori palafollenc a la mínima expressió, ha atacat l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, envinat-la a “fregar terres”, la qual cosa ha indignat la xarxa, dies després del Dia Internacional de la Dona.\nBermán, masclisme, Palafolls, PP\nEl masclisme del PP, la setmana següent del Dia de la Dona\nSembla ser que Óscar Bermán, del PP de Palafolls, està decidit a recollir l’estrella de Xavier García Albiol a base de declaracions passades de to com les que ha expressat aquest matí sobre l’alcaldessa Ada Colau en un espai del diari ultra Alerta Digital. La frase clau ha estat aquesta: “Dados sus escasísimos méritos curriculares y su absoluta ineficacia como gestora, en una sociedad seria y sana [Ada Colau] estaría limpiando suelos y no de alcaldesa de Barcelona. Con todos mis respetos a las dignísimas limpiadoras”. Bermán ha justificat aquest atac masclista i tot el reguitzell d’insults que l’acompanyen dient que Colau havia faltat el respecte a la comunitat catòlica.\nAda Colau respon amb un tuit contundent. Sense buscar-ho, l'alcaldessa provoca una petita crisi al PP\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, no s’ha tallat aquesta tarda a l’hora de respondre el regidor popular palafollenc amb un tuit que l’ha deixat retratat: “Ser alcaldesa y fregar suelos es compatible. Ser machista y concejal no debería”. Sembla ser que Bermán, que va baixar la representació al poble de 2 a 1 regidor en les darreres municipals, ha anat caient en desgràcia i ha decidit emprendre un altre rumb en la seva carrera política. La posició que va ocupar a la llista del PP del 27S podria donar alguna pista de quins són els seus objectius a curt termini, però les relacions amb la cúpula del PP català (Sánchez-Camacho, Fernández Díaz...) actualment són molt dolentes. Mentrestant, l'intrèpid regidor palafollenc popular va protagonitzar fa uns dies una polèmica quan va demanar depurar el professorat del Grau de Ciències Polítiques, o fa algunes setmanes quan va anunciar que portaria els legionaris propers al feixisme a Palafolls per setmana santa, cosa que segueix determinat a fer.\nEl PP obrirà un expedient al seu regidor\nEl president provincial del Partit Popular de la demarcació de Barcelona, Alberto Villagrasa, ha manifestat el seu "complet rebuig a les declaracions" del portaveu popular, que ha titllat d'"irrespectuoses, irresponsables i masclistes". Segons explica el mateix partit en un comunicat, se li ha demanat a Bermán que rectifiqués les seves paraules públicament i aquest s'hi ha negat. Per això, la formació ha decidit prendre accions disciplinàries.\nRegidor del PP de Palafolls: “La gentussa de les JERC ens vol arrossegar a una nova Guerra Civil” 15.02.2016.\nEl PP s’inventa una cofraria per fer desfilar els legionaris a la processó de Setmana Santa 19.01.2016.\n15 de març de 2016, 13.24 h\nCAT IS NMOT SPAIN\n15 de març de 2016, 10.43 h\nAquesta desgracia de fascistas Vic, està a jornada complerta. I jo em pregunto , ho paguen nosaltres ?\n15 de març de 2016, 08.24 h\n15 de març de 2016, 07.43 h\n14 de març de 2016, 23.34 h\nSE TE VE UN POCO IMPOTENTE CAPULLO.... PUES VES Y SUENATE LOS MOCOS.\n14 de març de 2016, 22.24 h\n#2 Calla, calla, PPePParra : no et fa vergonya demostrar públicament el BAIX NIVELL dels teus comentaris?\nSi no et fa vergonya és per la teva ESCANDALOSA IDIÒCIA refoçada per la teva HISTÈRIA GALOPANT.\n14 de març de 2016, 21.40 h\nla desastrosa gestión de la Generalitat NAZZIONALISTA , obsesionada en el derroche en estructuresdestat impagables e innecesarias, ha HECHO QUE desde 2011 los inversores exiJAn que Cataluña les pague más intereses que Madrid porque se fían menos.\nEn 2015 la cosa ha llegado a máximos: mientras a la Generalitat se le pide un 3,011%, a Madrid sólo se le exige un 0,629%.\nEs decir: els catalans hem de pagar 5 vegades més interessos pel nostre finançament que Madrid.\n¿Por qué? Po... Llegir més\n14 de març de 2016, 21.24 h\nBé, tots sabem com són la gent del PPartit dels PPaPPanates PPatans PPalurdus PPaletus PPedants PPudents . . .\nAllò que seria de debò notícia seria que, finalment, fessin alguna cosa ben feta.


Es lliuren els premis del Concurs de Fotografia del Patrimoni Comarcal ·\nEs lliuren els premis del Concurs de Fotografia del Patrimoni Comarcal\nEls premiats i representants del Consell Comarcal\nUna imatge del Far de Roses obté el tercer premi dotat amb 100 euros\nAhir a la tarda es va celebrar a la sala d’exposicions del Consell Comarcal, el lliurament dels premis de la vintena edició del Concurs de Fotografia del Patrimoni, organitzat per aquesta institució i que enguany ha tingut com a temàtica els fars de la comarca. En total s’han presentat al concurs 51 fotografies.\nA l’acte de lliurament hi van assistir el president del Consell Comarcal, Ferran Roquer, els vicepresident Montse Mindan i Joaquim Felip i els consellers comarcals Sònia Martínez i Alfons Vila, que eren membres del jurat, entre altres.\nPrimer premi: José Antonio Fernández de Castro, per la fotografia “Reflex”, del far de S’Arenella. Dotat amb 400 euros i trofeu.\nSegon premi: Alvaro Villoria per la fotografia “Avís de tempesta”. Dotat amb 200 euros i trofeu.\nTercer premi: Núria Sors, per la fotografia “Far de Roses”. Dotat amb 100 euros i trofeu.\nL’exposició de totes les fotografies participants es podrà visitar fins al 26 de novembre durant l’horari habitual d’obertura al públic de les oficines del Consell (de 9 a 14 hores, tots els dies laborables).\nTags: Alt Empordà, concurs de fotografia, Consell Comarcal, Patrimoni comarcal, Premis\nPrevious L’Ajuntament de Roses ofereix als seus ciutadans la collita de les oliveres municipals per als propers 5 anys\nNext Ports licita les obres de reforç del dic de recer al port del Port de la Selva


Examen Tema 3 Lengua Castellana Y Literatura 3 Eso Barcanova.Pdf - Manual de libro electrónico y descarga gratis\nLibros electrónicos gratis en PDF (guía, manuales, hojas de usuarios) sobre Examen tema 3 lengua castellana y literatura 3 eso barcanova listo para su descarga\nExamen tema 3 lengua castellana y literatura 3 eso barcanova\nLista de libros electrónicos y sobre manuels Examen tema 3 lengua castellana y literatura 3 eso barcanova\nLENGUA CASTELLANA Y LITERATURA CUESTIONARIO TEMA 4.pdf\n2lenguatema4.pdf - LENGUA, CASTELLANA, LITERATURA, CUESTIONARIO, TEMA\nTema 14. El área de Lengua Castellana y Literatura en la .pdf\nTema_14_primaria.pdf - Tema, 14., área, Lengua, Castellana, Literatura, ...\nOrientacions per l'examen. Literatura Castellana.pdf\nPau_lies2.pdf - Orientacions, per, l'examen., Literatura, Castellana\nPAU. Examen Literatura castellana - Selecat - Examens ….pdf\nPau_lies06jl.pdf - PAU., Examen, Literatura, castellana, Selecat, Examens, …\nDescarga nuestra examen tema 3 lengua castellana y literatura 3 eso barcanova Libros electrónicos gratis y aprende más sobre examen tema 3 lengua castellana y literatura 3 eso barcanova. Estos libros contienen ejercicios y tutoriales para mejorar sus habilidades prácticas, en todos los niveles!\nPara encontrar más libros sobre examen tema 3 lengua castellana y literatura 3 eso barcanova, puede utilizar las palabras clave relacionadas : Descargar Lengua Castellana Y Literatura I Y Ii, Lengua Castellana Y Literatura I Y Ii Almadraba Pdf, Lengua Castellana Y Literatura 2º Bachillerato Editex Pdf , Lengua Castellana Y Literatura 1o Bachillerato Algaida Pdf, Lengua Castellana Y Literatura Editex 1 Bachillerato Pdf, Lengua Castellana Y Literatura Teide Torrent, Lengua Castellana Y Literatura I Y Ii Editorial Almadraba Pdf, Solucionario Lengua Castellana Y Literatura 1 Bachillerato Algaida, Lengua Castellana Y Literatura I Y Ii Editorial Almadraba Descargar, Solucionario Lengua Castellana Y Literatura 2 Bachillerato Algaida\nPuede descargar versiones en PDF de la guía, los manuales de usuario y libros electrónicos sobre examen tema 3 lengua castellana y literatura 3 eso barcanova, también se puede encontrar y descargar de forma gratuita un manual en línea gratis (avisos) con principiante e intermedio, Descargas de documentación, Puede descargar archivos PDF (o DOC y PPT) acerca examen tema 3 lengua castellana y literatura 3 eso barcanova de forma gratuita, pero por favor respeten libros electrónicos con derechos de autor.\nLibros similares Lengua Castellana Y Literatura 3 Eso Editorial Teide Pdf Pdf Solucionario Lengua Castellana Y Literatura 3 Eso Casals Solucionario Lengua Y Literatura 3 Eso Santillana Serie Comenta Examen Tema 3 Lengua Castellana Y Literatura 3 Eso Barcanova Lengua Y Literatura 3 Edelvives Datos Bibliograficos Manual Santillana Lengua Y Literatura 3 Biologia Y Geologia 3 Eso Santillana Solucionario Solucionario Fisica Y Quimica 3 Eso McGraw Hill Lengua Castellana Y Literatura 2 Eso Casals Pdf Solucionario Fisica Y Quimica 3 Eso Mc Graw Hill Pdf