Confessions d’un participant dels cercles | País Valencià, Segle XXI\nPublicat per Redaccio el 28 maig 2014 en Article del dia · 0 comentaris\nIntroducció a una jornada de reflexió:\nAquestes eleccions europees en principi no deparaven cap sorpresa, una tendència clara de desgast del bipartidisme i els principals baluards del règim del 78 era el que es podria esperar. Mentrestant l’esquerra no dibuixava un projecte mobilitzador, jugaven la mateixa tàctica de sempre: el vot alternatiu al PSOE proclamant-se d’aquesta manera com una opció de resistència, de càstig, cap novetat al tauler.\nInesperadament una forta explosió dinamitava les prosperes i tranquil·les aigües de l’esquerra arreu de l’Estat Espanyol: Pablo Iglesias alias “El de la coleta”, Monedero, Errejon, Moruno i tota la colla sorgida de la Universidad Complutense de Madrid de la mà de la gent d’Izquierda Anticapitalista posen damunt la taula un procés de debat i elecció oberta destinat a desembocar en les eleccions, la criatura s’anomena: “Podemos” i està creada per vèncer, no per ser un partit més a l’esquerra del PSOE, podríem qualificar les intencions, com a mínim, d’agosarades. La resta de la història de la iniciativa a nivell estatal no cal que l’exposem, tots la sabem.\nAl País Valencià la iniciativa es presenta amb un regust agredolç: d’una banda la societat civil l’acull amb gran entusiasme, d’altra banda la militància tradicional de l’esquerra l’acull amb una desconfiança marcada. Tot i això, com sol ocorrer, la societat civil supera a la cambra dels il·luminats i els cercles comencen a aflorar arreu del País Valencià, la primera assemblea de Podem Ciutat de València aconsegueix fer una mostra de força en plenar tot el hall de la Facultat de Filosofia i el procés comença a rodar a pesar de les creixents acusacions infantils comuns en tots els moviments d’hereus del purisme innat. “Eppur si muove”.\nEn aquest punt és on Podem es creua en la meua dinàmica de militància, acabat d’eixir d’altres moviments i en cerca de nous llocs on seguir la contínua tasca del canvi social una sèrie de companys em comenten la potencialitat del projecte. Se’m descriu com un espai amb “gent real”, amb una elevada potencialitat per conformar un paradigma potent de canvi al País Valencià, un lloc amb elevades contradiccions però amb una capacitat de funcionament elevada i un nivell d’agregació admirable etc. Una setmana després comence a assistir al cercle de la Ciutat de València en la mesura que les altres responsabilitats em permeten seguir el desenvolupament. Dues setmanes després dos amics comencen a interessar-se pel projecte més activament que mai els havia pogut imaginar, sense cap dubte podem afirmar que Podem, com a mínim, té un cert poder per activar gent que no s’havia mogut políticament fins ara.\nAl País Valencià es comença a teixir una xarxa autònoma de cercles Podem arreu del territori, es configura una coordinadora a nivell valencià i es comença a treball arreu de les comarques amb un discurs que s’atreveix a jugar amb tradicions autòctones com la posada cap en avall d’imatges dels enemics del poble valencià als seus actes, la celebració d’actes d’homenatge el 25 d’abril o, fins i tot, s’atreveix a entrar en el camp de la tradició valenciana en considerar a Pep Gimeno “Botifarra” un dels seus, tota una ofensa pel valencianisme purista que no entén aquest fet com una victòria de la cultura valenciana sinó com una intrusió en el seu camp polític.\nHan estat uns mesos frenètics per aquells que hem anat seguint els canvis i la resolució de contradiccions internes en els cercles Podem, el debat, el posposament d’aquest i altres fets ens indiquen que les europees no són res més que el començament del projecte al País Valencià. Però com podem valorar fins ara el projecte? Se’n ha parlat o valorat amb sinceritat la potencialitat d’aquest? L’article no es tracta de vanagloriar el procés antecedent sinó de valorar la utilitat dels precedents que puga aportar Podem, a continuació exposem diverses idees que creiem necessàries tenir clar per valorar la iniciativa al País Valencià.\nPodem, la tradició esquerrana i l’odi al nounat:\nDes de les primeres assemblees que participàrem i durant el desenvolupament de la campanya electoral de cara a les europees hem pogut observar la manera en la que els cercles Podem tenien clar el seu enemic: el règim del 78. L’objectiu que Podem s’ha marcat no és agafar una part dels votants de Compromís o d’EUPV, es tracta d’una aposta ambiciosa de consolidar un espai polític popular i participatiu on donar veu a una nova mena de subjecte en política: aquell iniciat al 15M i que encara no havia trobat el seu lloc en cap altre espai polític. D’altra banda identificant l’enemic en el Règim del 78 i els seus principals estendards polítics: el PSOE (PSPV) i el PP (PPCV) s’intenta crear un discurs propi capaç de combatre termes hegemonitzats pel règim i atrevir-se a competir amb aquestos dos baluards del règim a pesar de la desigualtat visible entre les formacions.\nAixí, doncs, l’objectiu que es posa damunt la taula és una alternativa ambiciosa al règim del 78, tot i això cal exposar una idea central de la iniciativa: Podem té clar que l’alternativa al règim passa per ell mateixa però, també, que no és la totalitat d’aquesta. La col·laboració amb les demés formacions de l’esquerra valenciana és i serà necessària per bastir una vertadera alternativa al règim del 78, es tracta d’ampliar l’espectre electoral alternatiu al règim del 78 i no de repartir el vot contrari a aquest. A l’espera d’anàlisi de vot que ens puguen confirmar si s’ha complit o no aquest objectiu, deixem al judici del lector l’èxit o fracàs d’aquesta aposta política.\nPodem, doncs, es creava com una eina d’ampliació i no de substitució electoral i sembla que el perfil de militant dels cercles no respon al tradicional militant de l’esquerra valenciana, el que podem considerar com un èxit inicial en les seues intencions. Es presentava com una alternativa però sabia que era una més, necessària com qualsevol altra, però no l’única i definitiva. A pesar d’aquest missatge l’esquerra valenciana va tenir una reacció bastant peculiar, normal i esperada d’altra banda, però que va accentuar eixa dicotomia que cada dia es presenta més clara dintre els partits com Compromís o EUPV: la diferenciació interna entre els “experts” de la política que ja duen el seu temps ocupant càrrecs i poltrones i aquella majoria del carrer que participa dia a dia als moviments socials. La campanya electoral que els diversos aparats polítics han realitzat es podria titular fàcilment com: “No penses en un tertulià” a imitació del famós llibre “No pienses en un elefante”, assenyalaven algunes veus per les xarxes socials.\nReacció esperada i fàcil d’entendre en quan peguem un breu repàs a les enquestes on els alts càrrecs de Compromís i EUPV esperen ansiosos el seu moment per desembarcar al govern valencià de la mà del PSPV. Ni els interessa ni els agrada l’aparició d’un moviment com Podem que remarca la participació de les bases i fa una aposta clara per la creació d’un moviment envers el Règim de 78, senzillament això ara no toca. L’intent de reduir Podem a un “xiringuito d’un tertulià”, “una iniciativa personalista” i demés definicions no denoten altra cosa que la incomoditat d’una estructura alternativa i del paper que podria desenvolupar, més avant intentarem desenvolupar aquesta insinuació.\nÉs, doncs, Podem un moviment de fans bojos de Pablo Iglesias? Un cau d’oportunisme que desafia les tesis de l’esquerra? No, senzillament és una iniciativa per fer política participativa que ha arrelat al País Valencià i que s’ha construït a partir de la seua realitat específica. L’èxit de Podem reflexa les mancances de les demés iniciatives de l’esquerra valenciana i pretén complementar-les, per quin altre motiu es convertiria el País Valencià en la segona zona on la participació i acció de Podemos ha estat la més elevada? Les crítiques ben diverses: eixe moviment no està fet pels valencians (la fosca consciència de J.V.Marqués sobrevola aquestes declaracions), és un cau de reformisme i personalisme etc. Deia Marx que els fets deuen ser comparats amb altres fets i no amb idealismes, d’aquesta manera front a l’afirmació teòrica del radicalisme buit confrontem fets, confrontem una campanya que al País Valencià ha despertat dinàmiques que en anys no es veien: l’elevat nombre de cercles creats arreu de les comarques, la nombrosa assistència als actes i a les iniciatives etc.\nAmb tot açò no es pretén elevar Podem per damunt d’altres iniciatives com Compromís o EUPV, totes elles admirables i necessàries com veure’m al següent apartat de l’article. Pretenem assenyalar que els nostres èxits són els seus, i que de la mateixa manera els seues èxits són nostres: ens trobem al mateix costat de la barricada, a pesar de que sembla que a alguns no els agrada escoltar aquesta obvietat.\nUna aposta ambiciosa: un procés constituent al País Valencià\nNo fa molt el company Galiana compartia una interessant reflexió sobre el possible canvi al 2015, basava el seu article en l’afirmació de que el mínim comú denominador d’un possible govern format per Compromís, EUPV i PSPV no seria suficient per fer un veritable canvi, és a dir, per integrar el conjunt de demandes de la societat valenciana. Sembla doncs que aquest tripartit no s’erigeix com una clau institucional per obrir el terreny de la política oficial a demandes populars que s’han trobat omeses pel Partit Popular i que cerquen una manera de realitzar-se.\nI on entra Podem en tota aquesta xarxa d’aliances polítiques i demés entramats? Doncs precisament entra de ple amb el seu objectiu principal: constituir una alternativa que amplie l’espectre electoral de les forces contràries al règim del 78, una victòria de Podem a costa del PSPV, del PP o de la mobilització de l’abstenció implicaria un pas decisiu en la construcció d’una majoria electoral que poguera iniciar un procés popular, que poguera iniciar un Procés Constituent. Ens atrevim a afirmar que una aliança EUPV, Podem, Compromís podria ésser un escenari molt més propens a l’obertura d’un procés constituent al País Valencià, aquest procés constituent tindria l’obligació de respondre a les demandes popular del poble valencià i, a més, permetria retornar al món polític de la decisió popular nombrosos fetitxes intocables com és la qüestió nacional del País Valencià, el deute històric, les nombroses privatització i un llarg etcètera que la majoria ja coneguem .\nUn procés constituent permetria redefinir els nombrosos consensos que amb la crisi les èlits dominants han fet esclatar per l’aire en el seu favor, aquest redefinició es faria en favor de les classes populars valencianes que, prèviament, es trobarien mobilitzades per l’elevat clima polític del moment. Aquest procés, a més, permetria la construcció d’una identitat política majoritària a traves de la dicotomització del tauler polític i per la promesa de la tornada de la sobirania popular al poble valencià, allò interessant, doncs, d’aquest procés és l’ampliació del conjunt de qüestions que es troben i poden estar sota la voluntat popular.\nCom s’haurà pogut observar al llarg de l’article hom no pretén fer un exercici d’autoestima enunciant les bonances de Podem, més bé es vol enunciar la utilitat que pot tenir pel conjunt de les classes populars i per a la creació d’un trajecte comú. La capacitat de radicalització que obri Podem en donar un paper clau prioritari a la suma i agregació de forces en compte de a la marca política com s’ha fet fins ara i la necessitat d’escriure un guió pel conjunt de l’esquerra valenciana s’obri pas entre tot el conjunt de crítiques superficials, sense cap altra intenció que erigir-se entre el bastió de la correcció política i la identitat pura sense contradiccions. I bé, ens arromanguem i ens embrutem assumint contradiccions o continuem esperant el canvi pur per generació espontània? Apostem per vèncer o per ser una opció de resistència permanent?\nArticle anterior Benissa, el difícil relleu Article següent Compromís: una cursa de fons


La ministra de Turisme lliura a Gandia les Banderes Q de Qualitat i Safe Tourism Certified | Valencia Extra\nEs reconeix l’aposta pel turisme segur i la qualitat en el servei\nLa ministra d’Indústria, Comerç i Turisme, Reyes Maroto va presidir ahir a Madrid l’acte de lliurament de les Banderes Q i Safe Tourism Certified. Un acte on també va participar el president de l’ICTE, Miguel Mirones i on el regidor delegat de Turisme, Vicent Mascarell, va rebre de mans de la ministra tots dos distintius que reconeixen l’aposta de Gandia com a destinació segura i de qualitat.\nDurant l’acte, la ministra Reyes Maroto ha agraït a tots els presents el compromís col·lectiu per la qualitat i la seguretat turística i ha subratllat que “l’acció de l’ICTE en la recerca constant de la qualitat en la destinació vinculant-no només a una imatge d’excel·lència, sinó també de seguretat és un exemple que ens ha de marcar el full de ruta a seguir i reforçar aquesta col·laboració publicoprivada i treballar junts en el turisme que volem per al futur de la postpandèmia”.\nDesprés de recollir les dues banderes, Mascarell ha destacat que el certificat de Safe Tourism ha estat atorgat a només 40 platges de tota la península i que Gandia és la segona platja de la província de València i l’única de tota la Comunitat Valenciana que per segon any consecutiu rep aquest premi. “Aquest reconeixement avala que Gandia i la seua platja compleixen amb tots els requisits i recomanacions per combatre la COVID” “Estem molt satisfets. Aquests distintius ens ajuden a seguir treballant en aquest sentit i vull reconéixer la feina de tots els tècnics, professionals i al sector perquè entre tots hem aconseguit afermar com una de les platges més segures de la Mediterrània”.


Cerca de resultats de “el cistell de les meves joguines” – el basar de les espècies\nQue ja tornen els contes del cistell de les meues joguines de la Irene! De ben segur que si escolteu el programa Lletres ebrenques d’Antena Caro seguiu les històries que us explica la Irene. Ara, però, al podcast podreu seguir-les…\nAmb este lliurament de tres contes donem per finalitzada la temporada de contes d’El cistell de les meves joguines, de la Irene López. Durant 27 podcasts hem conegut els personatges i les històries que esta jove escriptora tortosina ens ha…\nTornen els contes del cistell de les joguines de la Irene amb tres noves històries carregades d’aventures i d’amistat! Us les perdreu? Little i els grans d’arròs Naranjito és una taronja? Jaguar, el negatiu en Educació Física [La fotografia està…\nEl cistell de les meves joguines (19, 20 i 21)\nArriba una altra tongada de contes del cistell de les joguines de la Irene! I és que la Irene té corda per molts de dies, i les aventures de les seues joguines són un no parar! Ullets i l’estel del…\nEl cistell de les meves joguines (16, 17 i 18)\nDe tres en tres, venen els contes del cistell de les joguines de la Irene! I és que anava molt endarrerit, però al final ja m’he posat al dia! Així que, si en teniu ganes, aquí venen els podcasts: Barbes…\nEl cistell de les meves joguines (13, 14 i 15)\nFeia dies que al Basar no sentíem els contes de la Irene. així que avui, de cop, ens posarem al dia, amb tres contes magnífics: Sergi i l’os perdut, La confusió de Piolín i Piolín-Columpi i El refredat de Fox.…\nEl cistell de les meves joguines (12)\nLa vida d’un gosset de peluix no és tan regalada com pareix… i més encara si tens uns pàmpols ben llargs! si no us ho creieu, pregunteu-li a Guippy i a Sergi, que amb tant de fred i tant de…


Resultat de la XXII Edició del Trofeu de judo Reshinkan | Sports de ca Nostra\nResultat de la XXII Edició del Trofeu de judo Reshinkan\nL’organització Renshinkan va fer els deures ben fets i els va aprovar amb una nota molt alta. Una vegada més l’organització i la posada en escena resultà impecable. La participació aconseguí reunir judoques de totes les Illes Balears i de 5 països, amb 155 competidors de 19 clubs participants. L’organització va posar en marxa 4 tatamis simultanis. Aquesta va ser la carta de presentació de l’edició 2013, la vintè segona. El Poliesportiu Miquel A. Nadal de Manacor es va tornar a vestir de gala i va gaudir amb l’entusiasme dels seguidors que van veure, una vegada més, el millor judo absolut i escolar de les nostres Illes i el millor judo dels equips convidats: Noruega, Holanda, Alemanya, Andorra i l’equip Nacional d’invidents que van participar en les Per olimpíades de Londres. També van participar els clubs Dojo de Formentera , Samyd (Eivissa); de Menorca el Bushidokan, Es Castell, Pascal Calbo, i Escola Menorquina de Judo; de Mallorca, Can Pastilla, Budozen, Olimpic, Ajuba, Escola Esportiva Mañes, Taikukan, Mallorca Nord Judo i l’amfitrió el Renshinkan.\nLa presentació de l’acte va començar puntual, tal com estava previst, a les 17:15 i va anar a càrrec del President de la Federació Balear de Judo, Miquel A.Bisquerra, que també va lliurar de medalles.\nEl Club Renshinkan va ser el guanyador d’aquesta nova edició, amb 38 punts, (5 ors, 3 plates, 4 bronzes) la segona plaça va ser per al Mallorca Nord Judo amb 24 punts (2 ors, 4 plates 2 bronzes) i en tercer lloc va ser compartit per Ajuba i la ED Mañes, amb els mateixos 22 punts (2 ors, 2 plates i 6 bronzes).\nEls campions d’aquesta edició són els següents:\nRenshinkan: JOAN TONI ARQUELLADA, TOMAS BOSCH, SEBASTIAN MORALES, FRANCISCO PRADO, MIQUEL CABRER,\nEscola Menorquina de Judo: ADRIÀ BORBOLLA, IGNACIO RICO\nTaikukan: ALBERT RIOS, MARGA GENOVART.\nMallorca Nord Judo: JOAN PONS, IGNACI CABANELLAS.\nAjuba: DAMIAN ROGRIGUEZ, DIEGO LONDORIO,\nEscuela Deportiva Mañes: ARNAU CAÑELLAS, JUAN CARLOS PIÑA,\nHantey Andorra:MAGDA SANCHEZ, LIA POVEDANO.\nBushidokan: MARIA SANCHEZ RODRIGO,\nOlimpic: RAÚL ALVAREZ,\nEs Castell: JOSE LUIS SANCHEZ,\nC’an Pastilla: UDOKA SUNDAY\nEquip Nacional Invidentes: ANA RUIZ\nBK-Judo Noruega: RINA NAES\nStoof. Holanda: SHAILA SMEETS


La pesca a Caldes d’Estrac: les nanses | Veus, rastres i petjades. Arxiu d'imaginaris\n← Fotografies de Maria Codina al voltant de la vila de Caldes d’Estrac, 1916-1918\nTroballa d’un fons fotogràfic sobre Caldetes! →\nAquesta entrada s'ha publicat en Pesca i etiquetada amb Caldes d'Estrac, Marcel·lí Xampeny, Maria Codina, nansa, pesca. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n3 respostes a La pesca a Caldes d’Estrac: les nanses\nM. Llanas ha dit:\n25/02/2011 a les 17:47\nLes explicacions de Joan Arnó i de Raimon Manau són fascinants, memòria viva d’un temps escolat per sempre. Algú s’hauria de prendre la molèstia de recopilar el vocabulari mariner que utilitzen per descriure les tècniques de pesca que van viure en primera línia. Una autèntica meravella.\nRetroenllaç: Marcel·lí Xampeny pare, Marcel·lí Xampeny fill | Veus, rastres i petjades. Arxiu d'imaginaris\n29/04/2011 a les 16:26


La proposta musical “Black Grooves, arrels negres”, arriba aquest diumenge a l’Avenç d’#Esplugues de Llobregat\nespluguescom febrero 24, 2014 Cultura 0 comentarios\nLa proposta musical “Black Grooves, arrels negres”, arriba aquest diumenge a l’Avenç d’Esplugues de Llobregat.\nL’actuació tindrà lloc el diumenge 2 de març a les 18h a l’Avenç Centre Cultural, dins la programació de l’Espai A.\nL’Espai A és una iniciativa impulsada per la Generalitat de Catalunya i cinc federacions culturals catalanes que pretén facilitar la programació estable d’arts escèniques amateurs arreu de Catalunya, seleccionant i impulsant produccions de qualitat dins els àmbits de cant, dansa, música i teatre.\nEl Grup Vocal Zetzània ja va ser seleccionat per participar en aquesta Xarxa la 2a Temporada, on va fer 7 actuacions, i aquesta 3a torna a visitar altres pobles de la geografia catalana, entre ells la veïna ciutat d’Esplugues de Llobregat.\nBlack grooves, un viatge per la història de la música d’arrels negres.\nLa formació de Cornellà de Llobregat, oferirà la seva nova proposta “Black Grooves, arrels negres” , un repertori de temes jazz i gòspel contemporani, amb el so característic d’harmonies compactes a quatre i sis veus, que arriba i connecta amb el públic.\nActualment el grup està format per una vintena de cantants dirigits per Erwyn Seerutton, reconegut músic de jazz, cantant i compositor, amb llarga experiència en dirigir formacions vocals. El concert comptarà amb l’acompanyament al piano de Federico Mazzanti.\n20 anys fent música, 20 anys per celebrar-ho\nEl Grup Vocal Zetzània enguany celebra els seus vint anys d’història dins de la música vocal, amb un concert central, “20 anys de Zetzània a Cornellà”, que el grup està preparant especialment per l’ocasió. El concert que se celebrarà el diumenge 23 de març a les 19:00 a l’Auditori de Cornellà i comptarà amb sis grans músics i d’altres sorpreses.\nAnterior Entrada anterior: 1r FORAESTOCS a #Esplugues; 16 de març a la Rambla Verge de la Mercè\nSiguiente Entrada siguiente: #Esplugues rechaza el incremento del precio del transporte público


L'Oliver | Mapes de Patrimoni Cultural\nL'Oliver Sant Agustí de Lluçanès\nA 200 metres de la carretera BV-4608, punt quilomètric 2'000\nEs va refer la teulada als anys 90 perquè presentava problemes de filtracions d'aigua. També s'han reformat els coberts i el graner construïts parcialment amb obra.\nsí, IPA. 15\nRef. cad.: 002A00023\nL'Oliver està situada al peu de la vessant sud oest del massís dels Munts, a tocar de la masia de Perenoguera i prop dels camps del Salt de la Cabra.\nEs tracta d'una masia de mitjanes dimensions que està composada per dos volums adossats perpendicularment formant una estructura en forma d' L, i uns cossos annexos, graner i coberts, que tanquen formant un pati orientat al sud.\nEl volum principal està composat per planta baixa, un pis i golfes amb teulada de doble vessant amb aigües a la façana principal. Les parets són de maçoneria de pedra amb morter delimitades per cantonades diferenciades de pedra picada.\nLa façana principal està orientada al sud i presenta una composició simètrica amb 6 obertures, 5 de les quals emmarcades amb pedra picada. Destaca la porta d'accés a l'edifici d'arc rebaixat i brancals de pedra i un balcó just a sobre d'aquesta.\nA la part lateral esquerra hi ha el graner al que s'accedeix per una escala exterior que arranca del peu de la façana principal. Conserva murs de pedra a la part baixa i ha estat construït amb obra el primer pis. Perpendicularment presenta dos coberts annexats, reformats i adequats recentment com a garatges i magatzem agrícola\nLa façana nord presenta poques obertures emmarcades amb pedra i un accés directe al primer pis a causa del desnivell que produeix la roca sobre la qual està assentat l'edifici.\nA la façana est hi ha adossat el volum que sobresurt perpendicularment de la façana principal. Té teulada a doble vessant i diferents obertures disposades de forma irregular.\nAltres edificacions al voltant tenen ús agrícola i ramader.\nEn el fogatge general de Catalunya de l'any 1553 es reflecteix el cognom toponímic de l'Oliver, a la vegueria de Manresa dins la zona del Lluçanès i dins la parròquia de Sant Boi de Lluçanès. Més endavant, a l'any 1683, trobem l'existència de la masia en la descripció del terme municipal de Sant Boi de Lluçanès on s'esmenta que el terme passa pels plans de l'Oliver. Una altra referència històrica la tenim en el resum del cadastre reial del terme de Sant Agustí de Lluçanès de l'any 1716 on es descriu la casa de l'Oliver.


I per Postres... Blog de Postres: de desembre 2012\nAmb aquesta entrada us vull desitjar Bones Nadal i Bones Festes a tots els que hem llegiu, els que algún cop entreu al blog, els que mireu les fotos, els que feu comentaris... en fi ... a tots vosaltres, i que millor que vestir-ho amb un dels símbols que aquests dies estàn presents a totes les llars: l'arbre de Nadal. Durant aquest mes de desembre he fet diverses postres a les que he donat aquesta forma, aquí us en deixo el recull:\nTorró de Xocolata i Krispies:\nLa recepta la vaig veure al blog de la Sònia, l'Exquisit i ha estat tot un encert, aquest torró no ha durat a damunt de la taula ni deu minuts!\nLa recepta és molt, molt fàcil i amb aquestes quantitats en surten 2 barres o el motllo de les imatges més 12 bombons.\n500 gr. de xocolata negra de cobertura\n250 gr. de nutella\n100 gr. de krispies de xocolata\n12 gotes d'aigua salada\nFondre la xocolata al bany maria, afegir-hi la nutella, els krispies i l'aigua i remenar bé fins que quedi tot ben incorporat.\nOmplir els motllos (de plàstic o de silicona per a què es desmotllin bé) i deixar refredar a la nevera, jo l'he deixat tota la nit.\nTreure el motllo i servir.\nArbre de fruites:\nPer fer aquest arbre vaig utilitzar un cono de porexpan al que hi vaig anar clavant els trocets de fruita amb escurandents.\nLa fruita utilitzada va ser: kiwis, raïm blanc, raïm negre, maduixes i meló francés.\nPodeu utilitzar la fruita que més us agtradi i com acolorida millor, és un postres molt fàcil de preparar i que té un resultat espectacular!!! També anirà bé per menjar una mica de fruita aquests dies en els que solem menjar una mica massa.... jejeje\nLa recepta ja la coneixeu, és una dels "bàsics" i la teniu aquí\nBé, ja veieu el que he anat fent aquests dies, ja només em queda desitjar-vos un Bon Nadal i unes Bones Festes!!!\nPublicado por Montse en 23:57 2 comentaris: Enlaces a esta entrada\nPublicado por Montse en 19:50 3 comentaris: Enlaces a esta entrada\nSeguint amb les postres nadalenques us proposo una manera diferent de menjar el torró. Vaig veure aquesta idea en el blog de la Isabel d'Aliter Dulcia i em va semblar una proposta interessant per incorporar a la llista dels dolços per preparar durant aquestes festes.\nEl torró l'he posat a la massa de la magdalena i també he fet una swiss buttercream amb torró com a frosting, finalment els he espolvorejat amb una mica de torró de xixona ratllat molt finament.\nA veure que us semblen!\nIngredients per a uns 60 mini-cupcakes:\n2 cullerades de cacau en pols sense sucre\n115 gr. de mantega sense sal a temperatura ambient\n250 ml. de buttermilk (ó 240 ml. de llet amb 1 cullerada de llimona)\n2 cullerades ben plenes de torró de xixona ratllat fen fi (o al gust de cadascú)\nPreparar el motllo rígid de mini-cupcakes amb les càpsules de paper. Prescalfar el forn a 180º C.\nTamisar en un bol la farina i el llevat. Reservar.\nBatre la mantega amb el sucre fins que blanquegi i quedi una textura cremosa. Afegir els ous d'un en un; no afegir el segon fins que el primer estigui ben integrat. Afegir l'essència de vainilla.\nAfegir la mescla de farina a la d'ous anant-la alternant amb la buttermilk. Començar i acabar amb la farina.\nFinalment incorporar el torró i barrejar fins que estigui totalment integrada.\nOmplir 3/4 parts dels motllos amb la massa resultant i fornejar durant uns 12 min. (això dependrà de cada forn) o fins que al clavar un escuradents en el centre del cupcake, surti net.\nDeixar reposar 5 min. en el motllo i després refredar completament sobre una reixeta abans de posar-hi el frosting.\nPer fer el frosting procediu amb les instruccions de la recepta bàsica de swiss buttercream i al final hi afegiu torró de xixona ratllat al gust.\nPer decorar ratlleu una mica més de torró de xixona pel damunt ... i ja les teniu!!!!\nUs en llepareu els dits!!! Un cupcake amb gust a Nadal!!!\nPublicado por Montse en 19:59 4 comentaris: Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: Nadal, swiss buttercream, torró\nComença el desembre i sembla que ja tenim el Nadal aquí mateix, així que durant aquest mes totes les receptes seran idees per preparar les postres d'aquestes festes; espero que en poseu alguna en pràctica, totes seràn molt fàcils de preparar i posant-hi imaginació us quedaràn molt vistoses!\nLa primera són aquests gorros de Santa Claus, perfectes per celebrar Nit Bona, senzills i molt adequats per preparar amb els nens que aquests dies correràn per casa.\nPer preparar aquests pastissets podeu utilitzar la recepta del vostre pa de pessic de xocolata preferit o si voleu aquesta que és especial per als amants de la xocolata. Es una recepta de Dan Lepard i la vaig aprendre de Velvet Cakes.\nIngredients per a un motllo d'uns 23 cm.\n2 i 1/2 culleradetes de llevat en pols Royal\n3 cullerades de cacau pur sense sucre (Valor)\n75 gr. d'oli de girasol\n225 gr d'aigua\n125 gr. de xocolata negra de cobertura\nMaduixes, nata muntada i sucre glas, per acabar el muntatge dels gorros.\nPrescalfar el forn a 170ºC.\nTamisar la farina amb el llevat. Reservar.\nBarrejar la maicena, el cacau, els sucres i l'aigua en un caçó. Posar-lo a foc mig fins que arrenqui el bull mentre anem remenant fins que quedi una crema espessa.\nRetirar del foc, afegir la mantega i la xocolata tallades a troços i remenar amb les varilles manuals fins que es fonguin amb l'escalfor de la mescla i quedi una massa homogènia.\nAfegir l'oli, la vainilla i un ou. Remenar i afegir l'altre ou fins que quedi ben integrat.\nAfegir la mescla de farina i remenar-ho bé.\nAbocar en el motllo previament engreixat amb oli o mantega i posar al forn durant 20-25 minuts aproximadament.\nTreure del forn i deixar refredar dins el motllo, sobre una reixeta durant una estona. Aneu amb compte de no manipular el pastís en calent ja què és molt fràgil. Quan estigui tebi retirar del motllo amb molt de compte i deixar refredar completament sobre la reixeta.\nMuntatge dels gorros:\nAmb un tallador petit en forma de cilindre fer porcions de tot el pastís.\nBatre la nata amb les varilles elèctriques i quan ja estigui pràcticament muntada afegir-hi el sucre glas al gust i acabar de muntar-la fins que formi pics durs.\nAmb la màniga pastissera i una boquilla gran llisa posar una capa de nata al damunt dels patissets.\nPosar una maduixa al damunt i acabar posant un punt de nata a la punta de la maduixa.\nJa veieu que queden uns gorros ben vistosos!!!\nEl secret d'aquest postre radica en fer un bon pa de pessic, aquest que he preparat queda compacte, humit i amb un gust a xocolata molt pronunciat. \nEs pot congelar perfectament envolicat amb paper film, així el podeu fer uns dies abans i el dia que vulgueu preparar aquests gorrets tindreu les postres llestes en un obrir i tancar d'ulls.\nTot aquest exèrcit de gorrets de Santa Claus va ser devorat en qüestió de segons! Us garantitzo que tindreu l'èxit assegurat si porteu aquests pastissets a taula!\nPublicado por Montse en 20:42 3 comentaris: Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: maduixa, Nadal, nata, pastís de xocolata, xocolata


Residència d'estudiants a Sarriá | LIV Student\nEstàs buscant una residència d’estudiants a Barcelona?\nCom ens has conegut?*GoogleWebInstagramFacebookTikTokPlataforma d'allotjamentUniversitat/centre educatiuCartell publicitatEsdevenimentRecomanacióAltres\nHe llegit i accepto la Política de Privadesa de LIV STUDENT\nSí, vull rebre informació comercial\nEl Col·legi Major Sant Jordi passa a ser la residència LIV STUDENT SARRIA.\nJornada de Portes obertes el pròxim Dissabte, 21 de maig (11:00 – 13:00h).\nConeix la nostra residència!\nPrevisió de Places Concertades Ajuntament de Barcelona,\nregulació pendent d’aprovació.\nGym & Ioga Studio\nAparcament de motos i bicicletes\nServei de neteja d'habitació\nLIV Student Sarriá: Una residència d’estudiants de tradició per als universitaris d’avui.\nPrepara’t per viure l’experiència LIV Student\nHeretem la tradició de l’antic col·legi major Sant Jordi i l’elevem a l’experiència LIV Student. Amb més de 65 anys d’antiguitat, l’ara residència d’estudiants LIV Student Sarriá manté els valors familiars i històrics que caracteritzen aquestes instal·lacions.\nÉs per això que continuarem treballant per a fer que els teus anys universitaris sempre siguin recordats com els millors anys de la teva vida. Oferim tots els serveis i comoditats que els universitaris necessiten per a portar una vida més fàcil, enfocada en els seus estudis.\nTroba habitacions, estudis i pisos compartits dissenyats a la mida de les teves necessitats i el teu estil de vida. Gaudiràs de menjador, servei de neteja, canvi de tovalloles i llençols, bugaderia i els millors espais per a l’oci i el descans.\nPren-te un break, fes una mica d’exercici en el poliesportiu o en el gimnàs, reuneix-te amb els teus amics a la sala de música o presa un refresc en la cafeteria… Tot el LIV Student et farà sentir com a casa.\nA més, tenim una ubicació privilegiada, en un dels millors barris de Barcelona. Estem prop de la zona Universitària i a uns carrers de centres comercials i cinemes. T’esperem en LIV Student Sarrià!


Notícies - Lluís Recoder: 'No tinc una aspiració política determinada per al meu futur'\nLluís Recoder: 'No tinc una aspiració política determinada per al meu futur'\nRecoder durant l'entrevista a Cugat.cat\nel 30/oct/09 Anna Bernadó Política PDF\nL'alcalde assegura, en resposta pel seu futur polític, que no té 'una aspiració política determinada' i que vol treballar per a la societat i amb vocació de servei públic. En l'entrevista mensual a Cugat.cat, Lluís Recoder ha explicat que no sap fins quan serà alcalde però diu que no s'eternitzarà en el càrrec perquè considera que la 'renovació és bona i necessària'.\nPreguntat per si Artur Mas li ha trucat per anar a les llistes de CiU a les properes eleccions nacionals, Recoder ha assegurat que a la federació encara 'no estan parlant' dels comicis, sinó que afirma que 'ara cal centrar-se en la crisi' i els problemes econòmics. Durant l'entrevista, també ha respost que la tinenta d'alcalde de Territori, Mercè Conesa, 'seria una bona alcaldessa' per la seva 'sensibilitat, honestedat i convicció', però que altres persones de l'equip de govern 'també tindrien qualitats' per ocupar el seu càrrec.\nL'alcalde ha destacat que no té una aspiració política determinada.\nJo no tinc una aspiració política determinada: vull treballar per a la meva gent. Sembla que si ets alcalde has de voler ser conseller o no sé què.\nRecoder també ha recordat que abans de ser alcalde va ser diputat a Madrid, un fet que, diu, molts podrien considerar 'el camí invers' en una carrera política.\nConsidero al Sr.Recoder, una persona honrada, que adamés es molt propera a tot-hom,la cual-cosa,fá que sigui apreciat, crec que el seu futur com ha polìtic,sigui el que sigui,será fructifer per tot-hom; jó, personalment, m'agradaria veure-l, President de nostre maltractat Paìs. P-re.\nPere de kaltruku. Enviat el 30/oct/09


Vida lectora: de desembre 2015\nDe vegades em pregunto si és possible viure un Nadal diferent sense esdevenir estrafolari. Un Nadal viscut amb llibertat i sense l'obligació d'omplir els espais de guarniments, de regalar i participar en amics invisibles, de comprar loteries i rifes de mil i una entitats, de fer àpats pantagruèlics un rere l'altre fins a la sacietat; sense l'estrès de sentir que ho has de fer perquè toca.\nUn Nadal viscut íntimament amb llibertat i senzillesa.


Miró, del dret i del revés | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nMiró, del dret i del revés\nLa fundació del pintor fa, de cara al públic, treballs de conservació del tapís d’una tona de pes\nBarcelona 21 MAR 2019 - 11:14\tCET\nLa restauradora de la Fundació Joan Miró, Elisabet Serrat, durant els treballs de conservació en el gran tapís. Joan Sánchez\nQuatre dècades de vida són moltes. Més encara si tot aquest temps s’ha estat, immòbil, enganxat a una paret. És el que ha passat a una de les obres més icòniques que conserva la Fundació Joan Miró: el gran tapís que va crear l’artista Joan Miró el 1979 amb ajuda d’un altre gran artesà tèxtil, Josep Royo, que va permetre donar vida i cos a molts dels somnis del pintor. Les seves dimensions, 11 per 5 metres, i el pes, més d’una tona, han fet impossible moure’l des d’aleshores. Fins ara. La Miró ha posat en marxa un ambiciós projecte per dur a terme els primers treballs de conservació per aconseguir que aquesta obra tingui una vellesa sense xacres.\nHi havia curiositat per saber com havia afectat el pas del temps la part del darrere d’aquesta obra ja que s’hi havia col·locat un folre posterior per protegir-la. La sorpresa ha estat veure que estava gairebé com el primer dia; fins i tot conservava els colors més vius que a la part del davant. El 18 de febrer va començar la part més complicada del procés: col·locar dues bigues de ferro amb politges per poder separar el tapís de la paret. Des del 4 de març s’estan duent a terme les tasques de conservació in situ. La responsable és la restauradora Elisabet Serrat. “És perfecte. Els fils de cotó de l’ordit han suportat perfectament el pes i no s’ha destensat. Al revers no hem trobat cap desperfecte. Tan sols s’ha aplicat vapor per rebaixar la tensió de la fibra i s’han netejat els serrells dels baixos”, explica, ficada entre l’enorme tela i la paret.\nLa llançadora amb fil verd que ha estat, amagada, 40 anys. Joan Sánchez\nEntre el 26 de març i el 12 de maig tots els que visitin la fundació podran gaudir d’aquesta oportunitat única de veure l’obra per darrere i fer-hi la volta per experimentar-la com un objecte i no només com una imatge plana en dues dimensions. Així, tan a prop, és més que evident comprovar la força dels materials i els detalls del treball amb què es va realitzar.\nLa composició de l’obra, formada per un ordit de fils de cotó entre el qual es teixeixen enormes fils de llana, però també lli, jute i cotó, nuats tant pel dret com pel revés, fan visible la importància que donava Miró a les dues parts de l’obra i el seu interès perquè es pogués veure també per darrere, una cosa que fins ara no havia estat possible. La primera idea, va explicar la conservadora en cap de la fundació, Teresa Montaner, va ser col·locar l’obra a la sala de la rampa, on hi ha les escultures, “perquè la gent, quan hi pugi, la vegi per darrere. Però, al final, el tapís va acabar sent més gran i més pesat i el sostre d’aquesta zona no estava preparat”.\nAra, a dos metres de la paret, el tapís s’aprecia com una enorme escultura, rotunda i contundent, que adquireix un protagonisme inèdit fins ara. L’efecte es veu potenciat després de retirar les dues obres que estaven col·locades al costat: el Sobreteixim dels vuit paraigües (1973) i Mans volant cap a les constel·lacions (1974), una pintura de grans dimensions amb la mateixa vocació mural que el tapís.\nEls treballs en la part posterior del tapís de la Fundació Miró. Joan Sánchez\nL’aspecte tàctil de l’obra es veu tan potent a l’anvers com al revers, aconseguit a través de relleus i textures, i el predomini dels colors elementals (blanc i negre) i els primaris (groc, blau i vermell), juntament amb els secundaris com el verd, el taronja i el violeta; una gamma cromàtica característica de la producció mironiana d’aquells anys. La figura de la dona, de grans peus i forma piramidal, ocupa gairebé tot el tapís, com si levités. El món celestial apareix en una estrella de vuit puntes i una lluna blava.\nLa història del tapís i la de l’edifici de Sert estan molt relacionades. El 7 de juny del 1979 es va presentar l’obra després que, durant sis mesos, sis teixidors nuessin i teixissin metres i metres de llana de colors vius. Era la seva tercera peça tèxtil per mida. Miró tenia 86 anys, i reapareixia per primera vegada després d’una greu caiguda que havia tingut el 1978.\nEl director Marko Daniel, i el net de l'artista, Joan Punyet Miró, a la dreta, durant la presentació dels treballs en el tapís. J. á. M.\nAbans, Miró i Royo havien realitzat al taller de Tarragona que tenia l’artesà tèxtil altres obres similars, que sorgien, no per imposició del pintor sobre l’artesà, sinó per llargues deliberacions. El 1970 el Tapís de Tarragona, a mig camí entre la pintura, el collage i la tapisseria. El 1974 es va inaugurar el gran Tapís del World Trade Center, que va ser aixafat i destruït l’11 de setembre del 2001, el mateix dia en què les Torres Bessones van ser enderrocades en l’atemptat terrorista; una peça desapareguda per sempre, però de la qual la fundació Miró conserva la maqueta original del projecte. “No s’han posat mai en contacte amb nosaltres per veure si es podria tornar a fer”, va explicar Montaner. El 1997 van crear el Tapís de la National Gallery de Washington, que va servir perquè l’artista i el seu col·laborador pensessin a crear-ne un per a l’edifici de la seva fundació que estava en construcció.\nL’enorme peça —que es va haver de realitzar enmig d’una enorme complexitat amb telers segurs fets a mida— guardava al revers una sorpresa inesperada: una de les llançadores utilitzada per confeccionar l’obra encara embastada de llana verda, testimoni callat d’un treball excepcional.


Troben dos dels desapareguts pels aiguats a França i ja són 19 els morts\nEls equips de rescat continuen buscant les dues persones que segueixen desaparegudes mentre s'intensifiquen les operacions de neteja de cases i carrers negats pel fang\nRedacció 05/10/2015 - 14.19 Actualitzat 05/10/2015 - 17.30\nJa són 19 els morts pels aiguats per les inundacions d'aquest cap de setmana a la Costa Blava, al sud de França, un dels quals és un home d'uns 80 anys que han trobat en un pàrquing.\nEls equips de rescat continuen buscant, però, les dues persones que segueixen desaparegudes després dels aiguats mentre s'intensifiquen les operacions de neteja de cases i carrers negats pel fang.\nTot plegat mentre està obert el debat de si la tragèdia s'hauria pogut evitar i si el nivell d'alerta era suficient. L'alcalde de Soignies, una de les localitats inundades, Henrí Leroy, assegura que va ser imprevisible.\nUna zona del centre de Canes, poblada sobretot per gent humil i amb majoria d'immigrants, s'enfronta a un profund crac econòmic, perquè la majoria dels establiments han quedat destrossats.\nLes asseguradores i les ajudes econòmiques públiques, que ja ha promès el govern, hauran de fer front a unes pèrdues que encara no s'han quantificat, però el responsable de la coordinadora d'assegurances de França diu que té clar que l'efecte del canvi climàtic incrementarà aquesta xifra amb els anys.\nEl president francès, François Hollande, que aquest diumenge va visitar la zona sinistrada, s'ha compromès a declarar l'estat de catàstrofe natural al Consell de Ministres de dimecres i a pagar les indemnitzacions en un termini de 3 mesos.\nLa recerca dels desapareguts pels aiguats de França


El riu Segura es desborda en dos punts del casc urbà d'Oriola i en dos de les seues pedanies\nEl riu Segura es desborda en dos punts del casc urbà d’Oriola i en dos de les seues pedanies\nLes pluges estan caent de forma torrencial a primera hora d'aquest divendres en algunes localitats de la Vega Baixa alacantina entre el Pilar de la Foradada i Oriola.\nEl riu Segura s’ha desbordat a Oriola a l’altura del barri de Sant Pere i en el pont del Rei, així com en les pedanies de Desemparados i Las Norias, segons ha informat a Europa Press fonts municipals, que han precisat que, de moment, no hi ha constància de danys personals encara que sí de quantiosos danys materials.\nDe moment, en la zona, segons informa el servici de Climatologia de la Universitat d’Alacant, han caigut en la ciutat de la Vega Baixa més de 250 litres per m2 en el que portem de divendres.\nLes pluges estan caent de forma torrencial a primera hora d’aquest divendres en algunes localitats de la Vega Baixa alacantina entre el Pilar de la Foradada i Oriola, on s’han registrat fins a 30 l/m2 en l’última hora i un acumulat de 120,6 l/m2 en les últimes sis i la intensitat va a més, segons Aemet.


Retir de Cap d’Any | Viranananda Yoga Ashram\n27 27Europe/Madrid Desembre 27Europe/Madrid 2014 - 1 01Europe/Madrid Gener 01Europe/Madrid 2015\n« Taller SUMI-E: Aiguada Japonesa\nCinc dies per viure el Ioga en plena natura, tot seguint el ritme quotidià d’un Yoga Ashram en l’ambient de serenor, joia i respecte d’un Monestir Budista.\nFruir d’estones de silenci extern i intern.\nLa pràctica intensiva del ioga integral (all yoga) en l’ ambient de silenci i harmonia que ens proporciona el monestir Samye Dechi Ling de Santa Coloma de Farners.\nVisió general de la Ciència Ioga. Filosofia i tècniques. Aprenentatge en Kirtan Yoga-Bhakti Yoga.\nDesprés d’esmorzar: servei desinteressat (Karma Yoga – Seva). Filosofia Ioga.\nAbans de dinar: tècniques de respiració i control de l’energía vital (Pranayama).\nTarda: Kirtan, cants de mantres. Seguidament, sessió de Vinyasa Yoga.\nDesprés de sopar: una trobada per compartir les nostres experiències (Sat-sanga).\nKirtan Yoga amb Ravi Ramoneda. Cada tarda una hora i mitja per cantar i aprendre Mantras.\nDel 27 de desembre a l’1 de gener. Recepció dissabte a les 5 de la tarda. Cloenda el matí del dijous dia 1 després d’esmorzar.\nCol·laborarem amb el Monestir realitzant una hora de servei desinteressat (Karma Yoga – Seva) cada dia.\nSwami Viran, Swamini Danda, Ravi Ramoneda i Shanti Devi.\nAmb cotxe: Autopista en direcció a Girona, agafar l’Eix Girona-Lleida (C-25), sortida Santa Coloma de Farners.\nEn arribar a Sta. Coloma, travessar el carrer principal amb diversos semàfors i en l’últim semàfor (s’acaba el carrer), girar a l’esquerra. Seguir i localitzar una indicació a mà dreta “*CASTANYET” girant a la dreta. Seguir recte i s’arriba a la carretera que va a *Castanyet.\nAl monestir: A 3,8 quilòmetres, hi ha una indicació a mà dreta cap a CA TONI MOLA i MONESTIR *SAMYE *DECHI *LING.\nSeguir aquesta pista forestal de 1’7 km.\nAmb autobús: Companyia Teisa.www.teisa-bus.com 93 2153566 / 972 260196. Sortides des de Barcelona, carrer Pau Claris, 117 (esq. Consell de Cent) a les 10:00, 15:00 i 20:00 hores fins a Sta. Coloma de Farners. Després taxi fins al monestir.\nAmb tren fins a l’estació de Sils. Després taxi fins al monestir.\nPer a formalitzar-la empleneu la sol·licitud d’inscripció:\nQuan rebem la seva inscripció, ens posarem en contacte amb vostè per confirmar si queden places disponibles. En cas afirmatiu, es formalitzarà la reserva amb un ingrés de 90 € a Triodos Bank: ES24 1491 0001 28 2128567621.\nQuan rebem l’import de la reserva, se li enviarà un correu amb tot el necessari per passar els dies del retir. La resta de l’import s’abonarà en efectiu el primer dia del retir. Per a dubtes o més detalls contactar amb Swami Viran: + 34 633 719 334\n27 27Europe/Madrid Desembre 27Europe/Madrid 2014\n1 01Europe/Madrid Gener 01Europe/Madrid 2015


Pau Vallvé, una aposta clara a Al3Mura | etc\nLa ciutat de Tarragona rebrà el proper 15 de juliol la visita d’un dels músics més emblemàtics del panorama musical català actual, el Pau Valvé. Tot i haver tancar la seva gira oficial de concerts el passat mes de desembre a l’Auditori de Barcelona, Vallvé s’ha compromès aquest estiu a fer quatre concerts al País Valencià, un a Menorca i un a Catalunya que, en aquest cas, és el del festival Al3Mura.\nPau Vallvé farà una actuació en solitari, acompanyat de les seves guitarres, bateria i programacions diverses. El concert començarà a les 21.30 hores al Claustre del Seminari de Tarragona, un espai amb un aforament limitat de 180 persones, i tindrà un preu de 5 euros.\nVallvé, nascut a Barcelona el 1981, és músic, compositor i productor que composa els seus treballs però produeix els d’altres cantants i, fins i tot, ha composat bandes sonores per a cinema. Fins ara ha enregistrat 14 treballs discogràfics i ja prepara el seu nou disc.\nVisiteu la web del Pau Vallvé


Imatge de Josep Alsina Martí del Dodge Fargo aturat a Soldeu, 'Jornada d'esquí a l'Arieja'.\nJOSEP ALSINA MARTÍ/ARXIU\nActualment el vehicle es troba abandonat a la carretera de Fontaneda.\nEl Dodge Fargo a la carretera de Fontaneda, imatge de fa 20 anys.\nDetall de la part frontal de l'autobús, imatge de fa 20 anys.\nActualitzada 09/04/2018 a les 07:28\nTot va començar anant amb bici. Així és com l’exministre i president de l’associació Velles Cases Andorranes, Claude Benet, va descobrir un “tresor amagat”. Darrere el segon revolt de la carretera de Fontaneda hi va trobar un vehicle rovellat que li va cridar l’atenció, “quan vaig amb bici sempre em fixo amb el que tinc al voltant i vaig veure que hi havia un autobús”. Aquest va ser l’inici d’un viatge que continua fins avui dia. En Claude, apassionat de la història del país, es va proposar una cosa: restaurar el vehicle. “Vaig començar a proposar als companys de l’associació la idea de recuperar-lo perquè era molt trist que estigués allà abandonat”. A poc a poc va anar involucrant els membres de l’associació i van començar a investigar. I també a picar portes, les de tots els veïns de la zona. Actualment l’autobús està encaixonat dins una propietat privada i rodejat per un mur però no té propietari. Segons en Claude, “el terreny sí que té un propietari però no resideix a Andorra i sabem que el darrer amo del vehicle va morir, es deia Juan Martínez, sembla que no té descendència”.\nDesprés de picar algunes portes, finalment es va obrir la que tocava. Va aconseguir contactar amb uns veïns que tenien accés a l’autocar. “Gràcies a ells vam poder creuar el mur, vam veure el model i la matrícula”, un Dodge Fargo matrícula AND-194. “Amb algunes fotos i la matrícula ara sabem que l’empresa que li va posar la carrosseria era de París i es deia Curro”.\nGràcies a l’assiduïtat de Benet a l’Arxiu Històric, també han descobert que es tracta d’un dels primers autocars que hi va haver al Principat, “segurament dels anys quaranta” i que transportava viatgers de manera regular. Tots aquests motius tan sols reforçaven els arguments de Benet, “sens dubte és un objecte de patrimoni cultural que hem de preservar”. De fet, el fotògraf Josep Alsina Martí va fer una fotografia d’aquell mateix vehicle als anys cinquanta on s’aprecia clarament la matrícula i que es tractava de la línia que unia Andorra la Vella i Arcs-Les-Termes, Alsina titula la foto com ‘Jornada d’esquí a l’Arieja’, encara que en el moment de la instantània l’autobús es troba a Soldeu. “No tenia clar si el vehicle que hi havia allà era el mateix de les fotos però finalment vam poder accedir al vehicle i la matrícula era la mateixa”, explicava en Claude.\nPer parlar dels orígens del Dodge Fargo cal parlar amb en Casimir Arajol, fill d’un dels fundadors de la companyia Cassany i Arajol creada als anys quaranta, que feia els viatges fins a Arcs. El seu pare, també anomenat Casimir Arajol, era el xòfer del Dodge: “Recordo que l’autobús sortia de la plaça d’Andorra la Vella i anava fins a l’Hospitalet a recollir la gent que arribava amb el tren des de París”, relata en Casimir i afegeix “en Robert Cassany era l’encarregat de vendre els bitllets”. Arajol explica que a l’hivern el trajecte era més complicat degut a la neu i “a vegades acostaven esquiadors al port d’Envalira”. La companyia més endavant va ser absorbida per la Hispanoandorrana, que antigament era autocars Valira, la primera companyia d’autocars que hi va haver al Principat. D’aquella època també en recorda alguna cosa en Lluís Molner, un dels socis més antics de l’Automòbil Club d’Andorra (ACA), “hi havia pocs autocars i poques línies de transport” i encara que ell mai en va ser usuari explica amb claredat que “molta gent que anava a Arcs-Les-Termes després agafava el tren cap a Tolosa o cap a París”.\n“Va ser una bonica casualitat”, així va descriure Carles Iriarte el fet que l’Associació Velles Cases Andorranes decidís recuperar el Dodge Fargo. En Carles relata que de jove era un fotògraf aficionat, “em vaig comprar una moto nova i anava a fer fotos a cases antigues”. Un dia, fa més de vint anys, en Carles va fer una fotografia d’un autobús abandonat al costat de la carretera de Fontaneda, aleshores no hi havia cap mur i el vehicle s’observava amb facilitat. “Som amics amb en Claude i un dia em va comentar que volia recuperar un autobús abandonat, tot va fer clic”, mai millor dit, ja que gràcies a la imatge d’en Carles, en Claude va poder apreciar alguns detalls del vehicle que s’han perdut a causa de la deterioració. Iriarte recorda amb il·lusió com va fer la foto, “en aquell moment ja em va impactar veure l’autocar” i afegeix que no s’imaginava que tornaria a aparèixer tants anys més tard. De fet, recorda que en aquell moment el Dodge ja es trobava en mal estat, “serà difícil reconstruir el vehicle per dins”. Iriarte conclou orgullós que es mostra satisfet perquè les fotos són “un testimoni de la història” i té molt clar que un cop estigui restaurat “faré una foto i la penjaré al costat de la que vaig fer 20 anys enrere”.\nL’objectiu que té l’associació a partir d’ara és restaurar el Dodge Fargo. Claude Benet explica que des de Velles Cases han calculat que tot plegat costarà uns 50.000 euros, “tenim l’objectiu de salvaguardar el patrimoni cultural”. De moment ja ho han anunciat a les xarxes socials i a l’Executiu però segons Benet encara no han obtingut resposta de Govern, “sense ells serà més complicat, no necessàriament per l’ajut financer, també pel tècnic”, relata Benet. El president de Velles Cases Andorranes té clar que el següent pas és trobar finançament, “és difícil perquè si ho fem a través de donacions hem calculat que hauríem d’implicar a 2.000 persones o buscar un mecenes”, a més a més, Benet apunta que cal treure el Dodge i guardar-lo en algun lloc protegit per evitar que es deteriori encara més.\nEncara que l’objectiu de moment sigui llunyà, en Claude visualitza clarament el seu somni, “el meu desig seria veure el Dodge Fargo restaurat a l’Estació d’Autobusos o en el Museu de l’Automòbil”. En aquest sentit, la responsable del Museu de l’Automòbil, Maite Sorolla, declara que tot i que no és competència seva prendre aquesta decisió, està “totalment a favor” de la iniciativa, “personalment em semblaria bé que acabés al museu”. També ho creu així l’Enric Pujal, el president de l’Automòbil Club d’Andorra (ACA), “Andorra és un país de cotxes i tradicions” i qualifica de “fantàstic” recuperar el Dodge. Pujal recorda que la història del país està estretament relacionada amb la de la mobilitat i el transport, “potser caldria recuperar la memòria històrica en aquest sentit”.\nPer Claude el següent pas hauria de ser constituir una taula de treball per incloure a totes aquelles persones que han mostrat sensibilitat envers la recuperació del Fargo, “persones com l’Alan Ward que va ajudar a identificar el tipus de motor i tots aquells que vulguin participar”. Benet explica que “és necessari” que la gent s’adoni que el patrimoni “és responsabilitat de tots conservar-lo”. Per sort, de moment no li falten companys de viatge, ja que, tant Carles Iriarte com Casimir Arajol s’han mostrat disposats a ajudar. Iriarte destaca “que compti amb mi pel que faci falta”, mentre que Arajol afegeix que “per sort” encara queden uns quants “romàntics” al país que aposten per recuperar aquestes coses.\nEn Claude explica que si no es restaura el Dodge Fargo, s’haurà perdut una ocasió per “parlar d’una part de la història d’Andorra que molta gent avui en dia desconeix”. Segons el president de Velles Cases Andorranes, l’Andorra dels anys cinquanta és un país que es va obrir al món i que va tenir inventiva, especialment quan va acabar la segona Guerra Mundial. Destaca que és una època “gris” però a la vegada important, i que amb l’arribada del turisme es van obrir noves perspectives econòmiques i va canviar la dinàmica del país, “no es volia mirar endarrere, tan sols endavant i es va girar full molt ràpidament”. Per això, ressalta que no podem oblidar que aquest Dodge Fargo, a banda de ser un dels primers vehicles del país, als anys cinquanta les matriculacions seguien el nombre de vehicles, possiblement estem parlant dels pioners a creuar el país, ja que no va ser fins a l’any 1933 que l’empresa Forces Hidroelèctriques d’Andorra (Fhasa) va construir la carretera d’Andorra la Vella fins a Pas de la Casa.\nDe moment desconeixem quin serà el final de ruta que prendrà el Dodge Fargo, sigui com sigui, sembla que Claude Benet ha pres el relleu a Casimir Arajol pare com a conductor en aquest viatge metafòric cap a la recuperació de la història d’Andorra, tan sols falta que Govern pugi a l’autobús.\nQuin duo el Casi i el Robert Cassany!\nEl meu avi Casi se'n va fer un fart d'explicar-nos aventures amb el cotxe de línia Andorra/Ax...\nSeria bo recuperar i exposar aquest vehicle emblemàtic\nExcel.lent iniciativa de Claude Benet i del seu equip associatiu "Velles Cases Andorranes". La ministra de cultura (amb "c" minúsculai lo demés majúscula) Olga Gilabert continúa fent la "sourde oreille" que es diu en francés...Millor així s´enquista més al error de no voler ajudar una noble idea i quedarà retratada per a la posteritat Andorrana! Velles Cases Andorranes = defensors de patrimoni (sense ànims de lucre per suposat) i Olga Gilabert i el seu gOVERN = perdedors que realment no defensen patrimoni i que a més a més tenen salaris superiors als 4000€.\nArcs les Termes?\nEn Claude i en Carles?\nAx, Molné i el Claude o el Carles. No estem a Barcelona , no catalanitzem els noms francesos i si no saben escriure un nom propi (cognom) demanin abans de posar barbaritats\nSeria hora que apostèssim per la nostra cultura en lloc de despilfarrar tants diners en inutilitats per inflar encara més l'ego dels polítics.Molt bon article del Diari d'Andorra.\nEl Dodge Fargo es patrimoni de tot Andorra. Govern tindria que treure una partida del departament de patrimoni per ajudar a restaurar-lo. I també ajudant els particulars. Jo m, hi adhereixo !\nM'afeigeixo als comentaris anteriors,cal tirar endavant aquest projecte i comuns i govern ja haurien d'haver mogut fitxa.\n#5 jordi - e\nM'adhereixo a la demanda de Ordinenc. Els Comuns, i el Ministèri tindrien de contribuïr a pagar la restauració d'aquest autobús.\nGràcies Claude i Allan.\nGovern te pressupost per les rucades i xorrades mes inverosimils, pero per les coses q importen no hi han fons. Vergonyos i lamentable.\nSup , algú em pot dir com ajudar a la restauració d'aquest vehicle ?\nEstaria bé i fora molt just,que pels serveis que ens dona aquest vehicle,a totes les Parròquies d'Andorra,tots els comuns contribuissin a la seva restauració,val la pena conservar aquest record.Gracies Sr.Benet.


el.leccions 2015 – Compromís per Carcaixent\nCompromís per Carcaixent presentarà en societat les persones integrants de la candidatura a les eleccions locals el pròxim dissabte, 9 de maig a les 19.00 h, a l’Auditori municipal de les Dominiques. La candidatura de Compromís barreja l’experiència dels regidors amb la incorporació de persones amb perfils tècnics i gent jove. En definitiva, una candidatura […]\nEl calendari d’actes electorals de Compromís per Carcaixent\nCompromís per Carcaixent ha organitzat un seguit d’actes electorals i d’oci per a la campanya electoral, que tindrà lloc entre els dies 8 i 22 de maig. En ells, els membres de la candidatura que encapçala Paco Salom, explicaran moltes de les propostes que inclou el programa electoral. A més, faran repàs dels quatre anys […]


Dia internacional de la dona i la nena en la ciència - Galènia\nAvui ens sumem a la difusió del Dia Internacional de la Dona i la Nena a la Ciència reflexionant sobre la situació actual de les dones a les carreres científiques. Les dades ens demostren que les dones són subrepresentades en la investigació i el desenvolupament en totes les regions del món.\nL’Institut d’Estadística de la UNESCO, ens deixa algunes dades a la seva publicació, “Mujeres en Ciencia”, que corroboren aquesta afirmació, ens dóna un panorama general de la situació i ens ensenya algunes de les causes.\nA la primera infografia podem veure la situació de la dona en les carreres en educació i investigació, els obstacles als què s’enfronten, la seva representació en carreres de grau, en doctorats i en investigació respecte als homes.\nA la segona infografia podem veure on treballen les dones en ciència. El sector públic és el que aconsegueix més paritat mentre que al sector privat la balança s’inclina clarament a favor dels homes en un 70/30%.\nEl Dia Internacional de la Dona i la Nena a la Ciència ens ha de fer reflexionar, ens permet visibilitzar les diferències i ens anima a treballar per millorar la situació. En aquest sentit, la UPF, entre altres, es suma a la celebració amb l’organització d’una jornada oberta amb l’objectiu d’apropar el món de l’enginyeria i la tecnologia a dones i nenes.\nMés info al programa de l’esdeveniment.\nANIS dóna les claus per comunicar amb mitjans generalistes, per primer cop a Barcelona El trident de la investigació oncològica catalana rep el Premi Internacional Catalunya El crowdfunding i les seves oportunitats per a la investigació i la ciència COM HA DE SER L’ABORDATGE DEL CÀNCER DE MAMA EN LA DONA GRAN?\n⇐ Les malalties de la pell, patologies infradiagnosticades amb repercussions socioeconòmiques importants\n#ANIS17 Congrés ANIS Informadors de la salut ⇒


Hotel Les Bories & Spa, Gordes – Preus actualitzats 2019\nOfertes al Hotel Les Bories & Spa (Hotel), Gordes (França)\nRoute de l' Abbaye de Senanque, 84220 Gordes, França – Situació excel·lent! Mostra el mapa\nL'han puntuada els nostres clients després d'allotjar-se al Hotel Les Bories & Spa.\nAssegura't un bon preu al Hotel Les Bories & Spa - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8,9.\nTheodore Regne Unit\n"Beautiful location, views and hotel and facilities. The gardens are amazing as is the massive pool."\n"Pool area was lovely. Furnishings throughout were excellent and staff were very good and professional."\n"Spectacular view, a short hike from the charming town of Gordes. Staff was extremely pleasant and helpful."\n"Beautifully l hotel fantastic location and setting"\n"Beautiful and peaceful location and room. Staff is friendly and helpful and food in the restaurant is very good."\n"Stunning location and very helpful and charming staff. Beautiful room"\n"Big pool was amazing, the territory is also beautiful. Rooms and beds are comfortable"\n"The gorgeous grounds and gardens with provençal herbs, olive trees and lavender. One of the most beautiful swimming pools in Europe."\n"Beautiful gardens and pool. Comfortable big rooms and great art work."\n"This is a great hotel, with marvellous views over the Luberon. Fantastic food, too, and all served by friendly and knowledgeable staff."\nViu una experiència exclusiva amb el millor servei al Hotel Les Bories & Spa\nL'Hotel Les Bories & Spa està situat a 5 minuts amb cotxe del centre de Gordes, en una finca de 8 hectàrees amb oliveres, xiprers, roures i lavanda. L'establiment ofereix una piscina exterior climatitzada de 20 metres x 20 metres, pistes de tennis i vistes panoràmiques al Luberon. Hi ha WiFi gratuïta a les zones comunes.\nTotes les habitacions i suites tenen aire condicionat, terrassa i TV de pantalla plana per satèl·lit. El bany privat té lavabo independent.\nEl restaurant gastronòmic amb una estrella Michelin i el restaurant informal ofereixen àpats elaborats pel xef Gregory Mirer amb productes locals de temporada. Els àpats es poden servir a la terrassa a l'ombra, al costat de la piscina o al menjador de l'hotel.\nA petició i per un suplement, els clients poden accedir a l'spa The Maison d'Ennea, que disposa d'una piscina coberta climatitzada, jacuzzi, sauna, hammam i gimnàs. L'spa obre els 7 dies de la setmana i també ofereix tractaments de fototeràpia i cromoteràpia.\nAvinyó és a 39 km. L'establiment ofereix un servei de trasllat, un heliport i aparcament privat gratuït. Hi ha una estació de càrrega per a cotxes elèctrics a l'hotel.\nHotel Les Bories & Spa treballa amb Booking.com des del 3 de set. de 2010.\nL'han desat a 1172 llistes\nQuan vols allotjar-te a Hotel Les Bories & Spa?\nAquesta habitació espaiosa, d'estil provençal, està ubicada a l'edifici principal i disposa d'un balcó o un jardí amb vista sobre les muntanyes de Luberon.\nAquesta habitació espaiosa, de marbre, està ubicada a l'edifici principal i disposa d'un balcó o un jardí amb vista sobre les muntanyes de Luberon.\nAquesta vil·la està ubicada en una casa de camp típica provençal amb vista sobre les muntanyes de Luberon.\nAquesta habitació està ubicada en una casa de camp típica provençal.\nS'ha reservat 1 allotjament com Hotel Les Bories & Spa a Gordes en les últimes 12 hores al nostre web\nEl Sender dels Ocres\nL'Isle sur la Sorgue Mercat\n4 raons per triar Hotel Les Bories & Spa\nInstal·lacions de Hotel Les Bories & Spa Bones instal·lacions! Puntuació: 9,0\nLlegeix-ho Hotel Les Bories & Spa accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nEl Hotel Les Bories & Spa accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nEl Hotel Les Bories & Spa accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nLes coordenades GPS de l'heliport de l'hotel són: 45º55''281"N, 05º11''271''E.\nEl restaurant i l'spa s'han de reservar amb antelació.\nPreguntes freqüents sobre Hotel Les Bories & Spa\nCom arribo a Hotel Les Bories & Spa des de l'aeroport que hi ha més a prop?\nPots arribar a Hotel Les Bories & Spa des de l'aeroport que hi ha més a prop amb:\nQuina és l'hora d'entrada i de sortida de Hotel Les Bories & Spa?\nPots fer el check-in a Hotel Les Bories & Spa a partir de les 15:00 i el check-out fins a les 12:00.\nQuina mena d'esmorzar se serveix a Hotel Les Bories & Spa?\nEls clients que s'allotgen a Hotel Les Bories & Spa poden gaudir d'un esmorzar amb molt bona nota (puntuació dels clients: 8.5).\nCom puc pagar a Hotel Les Bories & Spa?\nEl moment i els mètodes de pagament poden variar. De tota manera, Hotel Les Bories & Spa accepta els mètodes següents:\nTé restaurant Hotel Les Bories & Spa?\nHotel Les Bories & Spa té 2 restaurants:\nQuè es pot fer a Hotel Les Bories & Spa?\nHotel Les Bories & Spa ofereix les activitats o serveis següents (poden tenir suplements):\nQuins tipus d'habitació puc reservar a Hotel Les Bories & Spa?\nA Hotel Les Bories & Spa trobaràs:\nHotel Les Bories & Spa té piscina?\nHi ha aparcament a Hotel Les Bories & Spa?\nHotel Les Bories & Spa ofereix les opcions d'aparcament següents (segons disponibilitat):\nQuant costa allotjar-se a Hotel Les Bories & Spa?\nEls preus de Hotel Les Bories & Spa poden variar segons l'estada (p. ex. depenent de les dates seleccionades, les condicions de l'hotel, etc.). Indica les dates per veure els preus.\nQuantes habitacions té Hotel Les Bories & Spa?\nEn total, Hotel Les Bories & Spa té 0 habitacions.\nTots els enquestats Famílies (29) Parelles (152) Grups d'amics (1) Persones que viatgen soles (12) Persones en viatge de negocis (7)\nTotes les puntuacions Fantàstic: 9+ (133) Força bé: 7 – 9 (51) Bé: 5 – 7 (16) Malament: 3 – 5 (2) Molt malament: 1 – 3 (0)\nAra hi ha 7 persones buscant allotjament a Gordes\nCom arribar al Hotel Les Bories & Spa des de Aeroport d'Avinyó - Provença\n"Beautiful location, views and hotel and facilities. The gardens are amazing as is the massive pool. "\n"Stunning location and very helpful and charming staff. Beautiful room "\n"Big pool was amazing, the territory is also beautiful. Rooms and beds are comfortable "\n"The gorgeous grounds and gardens with provençal herbs, olive trees and lavender. One of the most beautiful swimming pools in Europe. "\nClica aquí per veure més hotels i allotjaments a prop de llocs d'interès populars de Gordes


A partir del que va començar com a “experiment tecnològic” amb Bitcoin (BTC) fa més d’una dècada, la indústria dels actius criptogràfics s’ha convertit en un important motor de canvis en els mercats financers mundials. Els intercanvis de criptomonedes van començar com un mitjà per permetre als entusiastes de la criptografia comerciar monedes digitals fora del sistema financer tradicional sobre una base descentralitzada i en gran part autònoma.\nÉs probable que, combinat amb el reconeixement i el desenvolupament normatius d’infraestructures del mercat digital, l’acceptació de pràctiques essencials contra el blanqueig de capitals, la inversió en sistemes de protecció de seguretat i el reconeixement de mesures de protecció dels inversors, vegin que aquestes empreses continuaran expandint-se i potencialment fusionar-se o competir fins i tot amb els mercats regulats existents.\nL’èxit d’aquestes plataformes en permetre un lliure flux de valor no regulat a través de les fronteres ha donat com a resultat sorprenent l’interès dels governs i els organismes reguladors. L’escepticisme inicial es va substituir per la preocupació per les debilitats en relació amb el LMA, el frau i les mesures de protecció dels inversors. A mesura que els intercanvis criptogràfics han millorat els seus sistemes per complir els requisits de protecció contra inversions i inversions, es reconeix que aquestes plataformes han aportat la modernització i la democratització tan necessàries a un mercat que generalment s’ha vist remot i privilegiat..\nEls intercanvis criptogràfics han proporcionat accés global les 24 hores als llocs de negociació amb participants elegibles de tots els àmbits de la vida i capaços de participar directament mitjançant l’accés a eines i gràfics de negociació en línia, que històricament han estat disponibles gairebé únicament per a un conjunt limitat d’inversors professionals.\n1 Visió general de la regulació criptogràfica\n2 L’actitud reguladora general\n3 Valors digitals\n4 Regulació dels intercanvis de criptografia\n5 Què significa per a la indústria\nVisió general de la regulació criptogràfica\nEls actius criptogràfics han estat generalment a la vora exterior del perímetre regulador, però cada cop s’enfronten a pressions perquè s’incloguin dins del marc regulador.\nEl primer pas clau en aquesta direcció a nivell internacional va ser l’extensió dels estàndards AML anunciats el juny de 2019 per a empreses relacionades amb criptografia del Financial Action Task Force, l’organisme mundial d’estàndard per combatre la delinqüència financera..\nA la Unió Europea, va seguir-se l’adopció de la 5a Directiva contra el blanqueig de capitals, o 5AMLD, que va introduir els intercanvis de criptoconversius i els proveïdors de carteres de custòdia a l’àmbit del règim AML de la UE. Com a resultat, les empreses d’actius criptogràfics d’abast que operen a la UE i el Regne Unit ara estan subjectes al conjunt complet d’obligacions AML aplicables a la majoria de participants en el mercat financer, com ara la necessitat de realitzar controls de diligència deguda dels clients quan s’incorporin a un nou client. . A més, estan obligats a registrar-se a les autoritats competents nacionals competents on tinguin la intenció de desenvolupar negocis relacionats amb la criptografia.\nL’actitud reguladora general\nL’enfocament general del tractament regulatori dels actius criptogràfics ha estat més complicat. A nivell europeu, la posició fins ara ha estat aplicar el marc regulador existent als actius criptogràfics que tinguin les característiques dels actius regulats. S’imposen normatives específiques com la prohibició de la venda de derivats criptogràfics a inversors minoristes, però es consideren necessaris requisits més específics.\nPer tant, els intercanvis relacionats amb actius digitals estan subjectes a regulació si els actius negociats es troben dins d’aquest perímetre reglamentari. En gran mesura, això ha suposat entendre l’aplicació del marc normatiu existent i aplicar-ho a circumstàncies rellevants, basant-se en orientacions interpretatives quan sigui necessari..\nCom a resultat, dues categories principals d’actius criptogràfics, que funcionen de manera similar als instruments regulats, i els seus respectius proveïdors de serveis, s’han incorporat a l’abast de les normes existents. Es tracta d’actius digitals similars als “instruments financers” (generalment capturen actius criptogràfics que s’utilitzen com a mitjans per obtenir finançament i derivats), però s’estan tractant amb les normes existents per als tokens que funcionen com a “diners electrònics”. Això captura actius criptogràfics dissenyats per facilitar les transaccions de pagament o algunes estables.\nÉs important destacar que això significa que els intercanvis criptogràfics que cotitzen en valors digitals, com ara accions, bons, unitats de fons o derivats basats en DLT, sovint anomenats tokens de seguretat, estan obligats a obtenir autorització com a llocs de negociació regulats per fer negocis a la UE. Això també capturaria borses de criptografia basades a la UE que comercialitzen instruments especialment populars, com ara derivats que fan referència a Bitcoin (BTC) o a altres criptomonedes com a actius subjacents. Això s’ha complementat amb jurisdiccions que han establert règims a mida per al sector criptogràfic, per exemple, aclarint aspectes relacionats amb l’ús de la tecnologia DLT subjacent (per exemple, Luxemburg) o tancant les llacunes de les normes existents (per exemple, França).\nEn l’espai de valors, s’estan fent passos significatius cap al desenvolupament d’una infraestructura de mercat digital creïble per a l’emissió, negociació i liquidació de valors digitals. El més notable és que l’autoritat de conducta financera del Regne Unit ha concedit recentment una llicència MiFID a Archax Limited, que s’ha convertit en el primer centre de negociació totalment autoritzat de valors digitals del Regne Unit..\nAl mateix temps, els intercanvis establerts construeixen les seves pròpies “versions digitals”, com ara el Börse Stuttgart Digital Exchange a Alemanya i el SIX Digital Exchange a Suïssa. No obstant això, malgrat aquests desenvolupaments, la integració de solucions digitals amb les infraestructures de mercat existents continua sent un repte, sobretot per les limitacions derivades de les normes existents sobre els requisits de finalitat de la liquidació en els sistemes de post-negociació..\nEn un esforç per desbloquejar oportunitats d’innovació a l’espai, la Comissió Europea ha publicat recentment una proposta de règim pilot per a infraestructures de mercat basades en DLT, que té com a objectiu crear un règim jurídic a mida per a l’aplicació de DLT en serveis post-comercialització i permetria la creació de sistemes de liquidació de valors digitals.\nRegulació dels intercanvis de criptografia\nAlguns dels intercanvis de criptografia més grans busquen obtenir llicències reguladores a tot el món per poder competir directament amb les institucions financeres actuals, adaptar-se a la demanda dels usuaris de serveis més sofisticats i millorar la seva pròpia credibilitat al mercat..\nPer exemple, el març de 2018, l’intercanvi de criptomonedes Coinbase amb seu als Estats Units va obtenir una llicència de diners electrònics de la FCA del Regne Unit, així com del Banc Central d’Irlanda el 2019, que li permetia emetre diners electrònics i proporcionar serveis de pagament, millorant els seus serveis fiat-to-crypto. Kraken ha obtingut recentment una llicència bancària de l’estat de Wyoming per crear una institució dipositària amb finalitats especials (Kraken Financial), que li permetrà proporcionar serveis de custòdia, custòdia i fiduciari per a actius digitals..\nAmb l’objectiu de millorar la integritat del mercat i la confiança dels inversors, la Comissió de la UE va publicar un proposta el 23 de setembre per a una regulació sobre els mercats d’actius criptogràfics o MiCA. L’esborrany de la normativa recull actius criptogràfics com ara “fitxes referenciats a actius” (coneguts habitualment com a “moneda estable”), així com “fitxes d’utilitat”.\nSegons l’esborrany de MiCA, els intercanvis de criptografia que operen a la UE estan obligats a obtenir una autorització reguladora i estan subjectes a estrictes requisits de conducta i prudència. A més, l’esborrany de normes inclou requisits prescriptius sobre l’admissió d’instruments d’actius criptogràfics a la negociació, inclòs el requisit de publicar un llibre blanc amb contingut especificat.\nLes propostes de la Comissió Europea han de passar per un llarg procés legislatiu abans de convertir-se en llei vinculant. No obstant això, és probable que el MiCA sigui un pas significatiu cap a l’establiment de credibilitat i estructura en la creació d’una indústria d’actius criptogràfics viables a la UE, que identifiqui el marc regulador contrastat per als actius criptogràfics de tipus de seguretat i els actius criptogràfics de tipus no de seguretat. Per a molts, el procés d’imposar requisits regulatoris en el sector dels actius criptogràfics purs serà un anatema que sufoca la innovació i crea barreres d’entrada per a les empreses més petites de tecnologia fintech. No obstant això, aquest és l’enfocament més probable per establir un mercat viable a llarg termini.\nQuè significa per a la indústria\nHi ha un gran interès de grans actors institucionals per entrar a l’espai dels actius criptogràfics. Algunes de les institucions europees més grans tenen amplis programes d’actius digitals. Com a exemple, ING treballa actualment amb els participants de la indústria en una solució de custòdia i custòdia digital dins de la caixa de proves FCA que proporcionarà seguretat de nivell institucional per als fons digitals i les transferències d’actius digitals. L’Oficina del controlador de la moneda dels Estats Units ha donat recentment “totalment clar” als bancs nord-americans la prestació de serveis de custòdia de criptomoneda per als seus clients, un desenvolupament que podria posar en competència directa els proveïdors de serveis d’actius criptogràfics (inclosos els intercanvis)..\nEn el futur, la innovació, la democratització i l’expansió de l’accés provocades pels intercanvis criptogràfics, així com un millor reconeixement financer regulatori dels seus serveis, es combinaran amb la digitalització de valors d’actius tradicionals i el desenvolupament d’infraestructures de mercat per al comerç digital. És probable que això condueixi a una dinàmica poderosa per a combinacions i fusions entre intercanvis de criptografia en ràpid desenvolupament i institucions titulars. Actualment estem a l’avantguarda en l’assessorament sobre l’evolució de l’espai i acollim amb satisfacció els canvis significatius que hi haurà per endavant.\nAquest article va ser coautor de Martin Bartlam i Marina Troullinou.\nMartin Bartlam és soci i cap de FinTech a DLA Piper.Marina Troullinou és soci de DLA Piper.


UIC Barcelona School of Architecture inaugura a l’antiga fàbrica Ca l’Alier l’exposició dels treballs finals de grau d’Arquitectura | UIC Barcelona\nUIC Barcelona School of Architecture inaugura a l’antiga fàbrica Ca l’Alier l’exposició dels treballs finals de grau d’Arquitectura\n“22@_What? How to achieve balance in Northern Poblenou, Barcelona” revisa el concepte del Pla 22@ vint anys després de la seva creació\nEl dijous 18 de juliol va tenir lloc, a l’antiga fàbrica de Ca l’Alier, seu actual del centre d’innovació urbana BIT-Habitat, la inauguració de l’exposició dels treballs finals de grau dels estudiants d’últim curs de UIC Barcelona School of Architecture. Sota el títol “22@_What? How to achieve balance in Northern Poblenou, Barcelona”, la mostra està integrada pels projectes de deu estudiants de cinquè curs d’Arquitectura en els quals plantegen noves propostes programàtiques i arquitectòniques per a la zona nord del Poblenou.\nDistribuïts en tres tallers dirigits pels professors Iñaki Baquero, Marta García-Orte, Mamen Domingo i Ernest Ferré, els estudiants han sotmès a revisió el Pla 22@ creat fa vint anys per l’Ajuntament de Barcelona per oferir nous usos a les antigues zones industrials del barri i generar un model de ciutat compacta en què convisquessin empreses, universitats i centres de transferència tecnològica amb habitatges, equipaments i zones verdes. Aquestes intervencions han estat desenvolupades pels alumnes a partir de l’anàlisi i projecte urbà que es va realitzar del 22@ Barcelona l’any anterior en el marc de treball de l’assignatura d’Urbanisme 3, coordinada pels professors Álvaro Cuéllar i Pere Vall.\nDurant el matí de dijous, els alumnes van defensar els seus TFG davant un tribunal integrat per l’arquitecte Ferran Grau, la vocal del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya, Duna Bellmunt, i professors de les diferents àrees de l’escola. L’acte públic d’inauguració va ser a partir de les 18 h i va tenir la benvinguda institucional de David Martínez, director de projectes de la fundació BIT-Habitat i coordinador de la Comissió 22@. A continuació, va tenir lloc una taula de debat entre experts vinculats al desenvolupament del Pla 22@ i representants veïnals, en el qual es va sotmetre a reflexió el present i el futur del districte barceloní. A la taula, moderada per Óscar Guayabero, hi van participar Salvador Clarós, president de l’Associació de Veïns i Veïnes del Poblenou; Yolanda Triviño, representant de Valkiria Hub, plataforma digital orientada a la innovació laboral amb seu al Poblenou, i l’arquitecte Ferran Grau. Tots tres van coincidir en la necessitat d’incorporar noves propostes arquitectòniques i urbanístiques a patrons obsolets del Pla 22@ i van defensar la col·laboració entre societat civil, universitat i poder polític per a la recuperació d’entorns a la zona nord de Poblenou que necessiten més flexibilitat i adaptabilitat . El tancament de l’acte va ser a càrrec del director de UIC Barcelona School of Architecture, Josep Lluís i Ginovart.\nL’exposició es podrà visitar a l’antiga fàbrica de Ca l’Alier de manera gratuïta fins al 31 de juliol.\nL'Institut presenta l'«Itinerari del pacient crònic» a la Conferència Internacional de la Health Promotion Hospitals


Dos CAP del Bages rebutgen l'entrada de l'exèrcit espanyol | NacióDigital\nDos CAP del Bages rebutgen l'entrada de l'exèrcit espanyol\nEfectius de l'UME sí que han netejat l'exterior dels centres de salut de Súria i Sant Joan de Vilatorrada\nper Pere Fontanals , Sant Joan de Vilatorrada, 3 d'abril de 2020 a les 14:51 |\nCuidadores i membres de l'UME de l'exèrcit a la residència de Sant Joan, aquest dijous | Pere Fontanals\nEls efectius de l'UME de l'exèrcit espanyol que dijous van fer tasques de desinfecció a residències de Sant Joan de Vilatorrada, Súria i Cardona, s'han hagut de limitar aquest divendres a netejar la part exterior dels CAP de Súria i Sant Joan de Vilatorrada.\nPer què? Els coordinadors dels dos equipaments que depenen de CatSalut van traslladar als respectius ajuntaments que "no calia" la desinfecció de l'interior dels centres per part de l'exèrcit, ja que amb la seva empresa de desinfecció "ja en tenien prou", segons han confirmat a NacióDigital fonts de l'Ajuntament de Sant Joan.\nAquest divendres s'ha completat la segona jornada seguida al Bages, d'efectius de l'exèrcit espanyol fent tasques de desinfecció en equipaments sol·licitada pels propis ajuntaments.\nL'exèrcit desinfecta les residències de Sant Joan, Súria i Cardona\nHan emprat hipoclorit de sodi i peroxidol, a les sales que s'han pogut tancar\nTerritorials, Societat, coronavirus, desinfecció, exèrcit, Súria, Sant Joan de Vilatorrada, Bages, Manresa\nSou molt burros\nPer Tina Tarnero el 3 d'abril de 2020 a les 16:37\nGent del cap de Súria i Sant Joan, sou molt burros! Perdoneu però algú us ho havia de dir!


Baleària gaudeix del monopoli | Vicente Juan, entre Alicante e Ibiza\nBaleària gaudeix del monopoli\ntags: Eivissa, Formentera, Illes Balears, Palma, Península Ibérica, València\nBalèaria és la companyia naviliera que transporta mercaderies (tràilers) i passatgers entre les Illes Balears i la Península Ibèrica. Tots els dies ofereix almenys un transport desde els ports de Barcelona, València, Dènia, Eivissa i Palma. I també cobreix la travesia entre les Illes Pitiüses, entre Eivissa i Formentera.\nCada dia hi viatja, almenys, un vaixell prou gran, amb una elevada capacitat de càrrega, però que fa lentament el trajecte assignat. I casi tots els dies opera també un vaixell molt més ràpid, que fa el trajecte entre les Illes i la Península només en dos hores, però evidentment té menor capacitat de càrrega i és bastant més car que es lento.\nBaleària gaudeix del monopoli a les seus rutes. Propietat a mitges de Matursa (el grup d’empreses del’exMinistre d’Exteriors Abel Matutes), no té competència. L’aventura de la companyia IscoMar va fracasar. L’exponent més evident d’aquest fracàs és l’enfonsament d’un dels seus vaixells al port d’Eivissa, al costat de Botafoc. I la companyia Transmediterrànea, propietat sencera de Matursa, no cobreix totes les línees i ofereix un servei diferent, no és competència.\n← Blog Action Day 2010 Water


Va tenir un atac de nervis en veure que no tenia forces per tornar a lloc segur\nRedacció 18/03/2018 - 12.17 Actualitzat 19/03/2018 - 17.14\nMossos d'Esquadra i agents de la Guàrdia Urbana de Barcelona van rescatar, l'11 de març, una nena que s'acabava de penjar d'una biga que sobresortia d'un terrat d'un edifici de l'Eixample de vuit plantes d'alçada. Hi havia pujat perquè un company li fes una fotografia de risc des d'un altre terrat.\nLa noia, de 14 anys, s'havia assegut a la barana pensant que després podria retornar al terrat sense problemes. Però li van fallar les forces i va decidir lliscar fins a la cornisa de la façana.\nMolt espantada perquè no podia tornar fins a l'interior del terrat, va tenir un atac de nervis. El seu amic no la podia ajudar i es van trobar en una situació d'extrem perill.\nMinuts després, agents del Grup de Delinqüència Urbana dels Mossos van rebre l'avís de la Sala de Coordinació Operativa, que els informava que hi havia una persona a la cornisa exterior de la façana d'un edifici de vuit plantes. Quan els agents hi van arribar, juntament amb la Guàrdia Urbana, van pujar fins al terrat per rescatar la noia, que estava molt nerviosa davant el risc que tenia de poder caure al buit.\nEls agents la van tranquil·litzar, la van agafar de les mans i la van poder pujar a pols fins al terrat.\nUn equip del Sistema d'Emergències Mèdiques es va traslladar fins al lloc dels fets i va atendre la menor de ferides lleus als braços.\nEls agents es van posar en contacte amb els familiars de la nena, que en poca estona van arribar al lloc dels fets i se la van endur a casa seva.\nAquest pot semblar un cas aïllat, però el cert és que, segons un estudi fet per Priceonomics entre els anys 2014 i 2016, Espanya és un dels països on hi ha hagut més accidents mortals causats per persones que pretenien fer-se selfies en llocs curiosos o arriscats.\nS'han donat casos de persones que han tingut intoxicacions o accidents greus, i fins i tot mortals, per entrar en llocs tancats, electrificats, tòxics o perillosos per fer-se fotografies per compartir a les xarxes socials.\nLes més comuns són les selfies fetes des de llocs de molta alçada o de difícil accés. Per aconseguir fer aquestes fotografies, els accidentats no dubten a posar en risc la seva seguretat.\nNotícia relacionada: Tot per una selfie\nNotícia relacionada: La moda de les "selfies" porta alguns joves a jugar-se la vida per fer-se la foto més temerària\nEl risc excessiu dels "rooftoppers", els buscadors de selfies d'alçada


città TUTTE __CASTELLON__ MONCOFAR __VALENCIA__ AIELO DE MALFERIT ALAQUAS ALBAL ALBALAT DE LA RIBERA ALBALAT DELS SORELLS ALBALAT DELS TARONGERS ALBERIC ALBORACHE ALBORAYA ALBUIXECH ALCASSER ALCUBLAS ALDAIA ALFAFAR ALFARA DE ALGIMIA ALFARA DEL PATRIARCA ALGEMESI ALGIMIA DE ALFARA ALGINET ALMÀSSERA ALMENARA ALQUERIA DE LA CONDESA ALZIRA ANDILLA ANNA AYORA BARX BARXETA BELLREGUARD BENAGUASIL BENAVITES BENEIXIDA BENETUSSER BENIARJO BENIFAIO BENIFAIRO DE LES VALLS BENIMODO BENIPARRELL BENISANO BETERA BOLBAITE BONREPOS I MIRAMBELL BUÑOL BUGARRA BURJASSOT CALLES CANALS CANET D'EN BERENGUER CARCAIXENT CARLET CASES DE BARCENA CASINOS CASTELLO DE RUGAT CATADAU CATARROJA CHELLA CHERA CHESTE CHIVA COFRENTES CORBERA CULLERA DAIMUS DOMEÑO EMPERADOR ESTIVELLA ESTUBENY FAURA FAVARA FOIOS GANDIA GATOVA GENOVES GILET GODELLA GODELLETA HIGUERUELAS L'ALCUDIA DE CRESPINS L'ELIANA L'OLLERIA LA CAÑADA LA FONT D'EN CARROS LA POBLA DE FARNALS LA POBLA DE VALLBONA LA POBLA LLARGA LLIRIA LLOCNOU D'EN FENOLLET LORIGUILLA MACASTRE MANISES MARINES MASALAVES MASARROJOS MASSALFASSAR MASSAMAGRELL MASSANASSA MELIANA MIRAMAR MISLATA MOGENTE - MOIXENT MONCADA MONSERRAT MONTROY MUSEROS NAQUERA NAVARRES OLIVA OLOCAU PAIPORTA PALMA DE GANDIA PALMERA PATERNA PEDRALBA PICANYA PICASSENT PILES PINEDO PUÇOL PUERTO DE SAGUNTO PUIG QUART DE LES VALLS QUART DE POBLET RAFELBUÑOL - RAFELBUNYOL REAL DE MONTROI REQUENA RIBA - ROJA DE TURIA ROCAFORT ROTGLA I CORBERA SAGUNTO SAN ANTONIO DE BENAGEBER SEDAVI SEGART SENYERA SERRA SIETE AGUAS SILLA SIMAT DE LA VALLDIGNA SOLLANA SUECA TAVERNES BLANQUES TAVERNES DE LA VALLDIGNA TERRATEIG TORRENT TORRES TORRES TURIS UTIEL VALENCIA VILAMARXANT VILLAR DEL ARZOBISPO VINALESA XATIVA XERACO XIRIVELLA\nTUTTE __CASTELLON__ MONCOFAR __VALENCIA__ AIELO DE MALFERIT ALAQUAS ALBAL ALBALAT DE LA RIBERA ALBALAT DELS SORELLS ALBALAT DELS TARONGERS ALBERIC ALBORACHE ALBORAYA ALBUIXECH ALCASSER ALCUBLAS ALDAIA ALFAFAR ALFARA DE ALGIMIA ALFARA DEL PATRIARCA ALGEMESI ALGIMIA DE ALFARA ALGINET ALMÀSSERA ALMENARA ALQUERIA DE LA CONDESA ALZIRA ANDILLA ANNA AYORA BARX BARXETA BELLREGUARD BENAGUASIL BENAVITES BENEIXIDA BENETUSSER BENIARJO BENIFAIO BENIFAIRO DE LES VALLS BENIMODO BENIPARRELL BENISANO BETERA BOLBAITE BONREPOS I MIRAMBELL BUÑOL BUGARRA BURJASSOT CALLES CANALS CANET D'EN BERENGUER CARCAIXENT CARLET CASES DE BARCENA CASINOS CASTELLO DE RUGAT CATADAU CATARROJA CHELLA CHERA CHESTE CHIVA COFRENTES CORBERA CULLERA DAIMUS DOMEÑO EMPERADOR ESTIVELLA ESTUBENY FAURA FAVARA FOIOS GANDIA GATOVA GENOVES GILET GODELLA GODELLETA HIGUERUELAS L'ALCUDIA DE CRESPINS L'ELIANA L'OLLERIA LA CAÑADA LA FONT D'EN CARROS LA POBLA DE FARNALS LA POBLA DE VALLBONA LA POBLA LLARGA LLIRIA LLOCNOU D'EN FENOLLET LORIGUILLA MACASTRE MANISES MARINES MASALAVES MASARROJOS MASSALFASSAR MASSAMAGRELL MASSANASSA MELIANA MIRAMAR MISLATA MOGENTE - MOIXENT MONCADA MONSERRAT MONTROY MUSEROS NAQUERA NAVARRES OLIVA OLOCAU PAIPORTA PALMA DE GANDIA PALMERA PATERNA PEDRALBA PICANYA PICASSENT PILES PINEDO PUÇOL PUERTO DE SAGUNTO PUIG QUART DE LES VALLS QUART DE POBLET RAFELBUÑOL - RAFELBUNYOL REAL DE MONTROI REQUENA RIBA - ROJA DE TURIA ROCAFORT ROTGLA I CORBERA SAGUNTO SAN ANTONIO DE BENAGEBER SEDAVI SEGART SENYERA SERRA SIETE AGUAS SILLA SIMAT DE LA VALLDIGNA SOLLANA SUECA TAVERNES BLANQUES TAVERNES DE LA VALLDIGNA TERRATEIG TORRENT TORRES TORRES TURIS UTIEL VALENCIA VILAMARXANT VILLAR DEL ARZOBISPO VINALESA XATIVA XERACO XIRIVELLA\nappartamento - Torrent (Germanias alto)\nCasa del villaggio - Aldaia (Barrio Cristo)\nbifamiliare - Torrent (Urbanizaciones)\nPAG 1/164 - TOTAL 1.966 Immobili\nEdificio - Torrent (Casco antiguo) , superficie edificata 491m2, 242m2, 14 Camere, 2 Bagni.\nappartamento - Valencia (Albors) , superficie edificata 114m2, 3 Camere, 2 Bagni, ascensore.\nVendita 379.990 €\nVilla - Olocau , superficie edificata 514m2, 1702m2, 5 Camere, 3 Bagni, piscina, urbanizzazione, Tutti...\nVilla - Monserrat (Urbanizacion colinas de venta cabrera) , superficie edificata 517m2, 1275m2, ...\nVendita 289.500 €\nVilla - Torrent (El Vedat) , superficie edificata 172m2, 768m2, 25m2, 6 Camere, 3 Bagni,...\nlocali commerciali - Torrent (Azorin - san valeriano) , superficie edificata 262m2, 3 Bagni.\nVendita 257.000 €\nbifamiliare - Torrent (El Vedat) , superficie edificata 189m2, 384m2, 5 Camere, 2 Bagni,...\nVilla - Monserrat (Lloma vaquera) , superficie edificata 267m2, 1584m2, 3 Camere, 2 Bagni, piscina,...\nVilla - Olocau (Urbanización Pedralvilla) , superficie edificata 371m2, 1979m2, 47m2, 5...\nParcella - Torrent (El Vedat) , 1150m2, urbanizzazione.\nbifamiliare - Torrent (Urbanizaciones) , superficie edificata 130m2, 300m2, 13m2, 4 Camere,...


Oriol Pallissó és escollit nou president d’ERC a la Conca de Barberà | EFMR.cat\nInici Notícies Oriol Pallissó és escollit nou president d’ERC a la Conca de Barberà\nOriol Pallissó és escollit nou president d’ERC a la Conca de Barberà\nOriol Pallissó és el nou president de la Federació comarcal d’Esquerra Republicana de Catalunya a la Conca de Barberà. Si bé ja presidia la junta gestora des de finals de l’any passat, el congrés celebrat aquest dissabte el va escollir oficialment. El regidor a l’Ajuntament de Montblanc presidirà el partit per desplegar les polítiques d’ERC al territori.\nLa nova Federació Comarcal que encapçala Oriol Pallissó Balanyà com a president, també compta amb Pere Lluís Roselló Liviano com a vicepresident; Josep M. Vidal Minguella i Anna March Farré, secretari d’organització i adjunta; Enric París Daran i Helena Querol Cortés, secretari de finances i adjunta; Judit Pere Cantó i Ricard Miquel Cabestany, secretària d’imatge i comunicació i adjunt; Aida Morgades Agüera, secretària de dones; Ramon Mullerat Figueras, secretari de ciutadania; Maria Carme Casas Enrich, secretària d’acció política, i Marc Roca Banet, secretari de transició ecològica).\nOriol Pallissó exposa que “treballarem per fer evident que formem part d’un partit eminentment independentista d’esquerres, i que malgrat compartir molts punts en comú amb altres partits sobiranistes, podem admetre una unitat d’acció però no una pretesa unió que en realitat és una absorció o dissolució”.\nSegons el nou president, “reiterem la intenció de fer valer sempre i exercir aquest independentisme d’esquerres que treballarà per no deixar ningú enrere”. Pallissó promet treball constant: “Ens esforçarem per fer més gran el partit a la comarca, els nostres simpatitzants han d’identificar Esquerra a la Conca com una eina útil que està al seu servei i que dona resposta a les inquietuds que puguin plantejar”.\nEls principals objectius de la nova executiva són: el desplegament de les energies renovables, però dins d’un model que tingui en compte criteris de massificació i respecte pel paisatge, i s’esforci per treballar i fer efectiu el concepte de sobirania energètica; aplicar les polítiques d’igualtat i denunciar les actituds abusives; impulsar polítiques de desenvolupament rural que impedeixin el despoblament, i lluitar contra la precarització del món laboral a la Conca.\nEl 5 d’octubre de 2019, neixia una junta gestora a la Conca de Barberà que tenia com a objectiu reorganitzar l’estructura comarcal del partit fins la celebració del congrés. Durant aquest temps, ha aconseguit sumar una representació comarcal extensa amb persones de Santa Coloma de Queralt, l’Espluga de Francolí, Rocafort de Queralt, Solivella, Blancafort, Montblanc i Sarral, augmentar el nombre de militants i fer llistes municipals en gairebé tots els 22 pobles de la comarca, que van donar com a resultat 7 alcaldies, que en seran 8: Blancafort, l’Espluga de Francolí, Montblanc, Rocafort, Senan, Solivella, Santa Coloma i Sarral (2021). També es van aconseguir 9 consellers/es comarcals i una diputada a la Diputació de Tarragona de cara a la segona part de l’actual legislatura (2021-2023).\nArticle anteriorL’Ajuntament de Sarral aprova la construcció d’una sala de vetlles\nArticle següentEs preveu una bona collita de cereals tot i l’excés de pluja de la primavera a la Conca de Barberà


A la recerca d'una ubicació impossible per al mercat dels marxants de la Devesa - Diari de Girona\nFa anys que el debat semblava tancat, però el pla de Govern de JxCat ha reobert la caixa dels trons\ntapi carreras girona 15.12.2019 | 00:36\n"Continuarem treballant per definir, amb consens dels agents implicats, una ubicació definitiva i digna per al mercat de la Devesa". Així resa el punt 322 del Pla de Govern 2019- 2023 presentat fa unes setmanes pel govern local de Girona (JxCat). Que l'equip de govern parli d'una nova ubicació per al mercat de marxants de la Devesa no és nou. Se'n parla des de fa anys.\n«La Junta del Mercat no es convoca des de l'època de la Coralí Cunyat», explica. Cunyat va deixar de ser regidora després de les eleccions del maig de l'any 2015. Sembla que, per alguns, el "mercat fa nosa", lamenta Vergés. I conclou indicant que si el consistori es planteja el canvi de lloc, hauria de servir per canviar el model de gestió actual i que sigui realment «el mercat de la capital».