Vols barats de Gran Canària a Menorca des de 247 € a Iberia\tMenorca és el contrapunt a l'espectacular tot i que més massificada illa de Mallorca. De menor extensió, és una illa molt tranquiŀla amb una població entorn als 90.000 habitants. La destinació perfecta per viatjar en família…\nNecessitem que ens indiquis les dates concretes del viatge per poder mostrar-te els preus per a aquest trajecte. Vols barats de Gran Canària a Menorca (MAH) de Gran Canària a Menorca Gran Canària-Menorca, Espanya On et portem?\tSi l'origen i la destinació són a Espanya, se't mostrarà l'opció de "família nombrosa". Si, a més, esculls com a origen o destinació algun punt de les Illes Canàries, les Illes Balears o Melilla, se't mostrarà l'opció de "resident" en alguna d'aquestes regions. I, si el vol és entre Madrid i Barcelona, s'activarà l'enllaç de "Buscar Pont Aeri".\nConsulta l’oferta de vols de Gran Canària a Menorca i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Gran Canària a Menorca. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Gran Canària a Menorca fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


MADRE, UNA. PALOMAS, ALEJANDRO. Libro en papel. 9788416120437 LIBRERÍA BOLIBLOC\nQuan el 2005 va aparèixer la primera edició d?El tiempo que nos une, Alejandro Palomas jasabia que seria una obra en creixement constant. Actualment consta de dues parts: Tanta vida,que aplega els llibres L?illa de l?aire (2005), Ulls d?hivern i Navegant juntes (2007) i El cel que ensqueda (2011). Com diu el mateix autor, ha estat un llarg camí d?edicions, reedicions, retocs...


REO HI BLT TSB.. | 12ozProphet Forum\nREO HI BLT TSB..\nDiscussion in 'Brick Slayers' started by Ethreadzny2, Jan 24, 2004.\nREO THE MAN OF MANY STYLES. BIG UP BRO..\nmany pics to come, may come to a small start, but just getting this shit rolling..\nreo new britian (back in the day)\nervo (thrown in there for good measure)\ntrasher by reo\nreo in bx\nrock by jaes (I aint going to seperate the pics, dope piece non the less.\nmany more on the way, this is it for now..\nKiSe, Jan 24, 2004\nRockin Every Outline....\nreos shit is sikkk.........bout time someone made a thread for him....\nanyone got any reo and KEWS collabos......?\nceoseven, Jan 24, 2004\nvery talented artist...keep em coming\n^of course man, plenty more to come..\nTo watch reo rock a piece blows my mind. The man freestyles almost everything he does.


Roda de premsa – UNA HABITACIÓ BUIDA |\nArxiu d'etiquetes: Roda de premsa – UNA HABITACIÓ BUIDA\nRdP – UNA HABITACIÓ BUIDA (temp. 19/20 – RdP nº 012)\nAquest dimarts va tenir lloc la roda de premsa de presentació del musical UNA HABITACIÓ BUIDA que s’estrena al Maldà dimecres dia 6 de novembre.\nMarc Artigau i Queralt és el dramaturg, Clara Peya és la compositora musical, la direcció escènica és de Joan Maria Segura i Bernadas i la direcció musical de Miquel Tejada.\nUNA HABITACIÓ BUIDA és una distòpia futurista sobre l’impacte de la tecnologia, una proposta que vol mostrar i qüestionar la doble cara de les noves tecnologies i parlar de l’essència humana a través del temps.\nMarc Artigau ja va parlar de l’impacte de les noves tecnologies explorant el món dels robots en un futur, amb “Alba (o el jardí de les delicies)” que vam poder veure al TNC fa un any. Ara “m’interessava abordar la doble cara de les noves tecnologies, com ens poden ajudar i perjudicar al mateix temps”.\n“Imagina una habitació buida. Imagina que allà dins hi pots trobar o retrobar qui vulguis. Imagina que no hi ha límits. Potser molts han cregut que és un somni, però la distància entre el que és impossible i el que és real, cada cop és més difosa. Imagina un conte. Les habitacions sempre estan buides, som nosaltres els únics que les podem omplir. Imagina, It isn’t hard to do.”\nAl voltant d’aquest idea, el dramaturg ha construït tres històries interrelacionades:\nla Iona vol retrobar-se amb la seva mare,\nen Néstor que ja fa temps que visita el seu ídol, John Lennon i\nEll que va a trobar-se amb si mateix.\nAquesta peça va néixer com un treball de fi de grau dels alumnes del 4rt curs ESAD musical de l’Escola Eòlia, i va ser emmarcat dins de la Mostra de Creadors Emergents (2018), treball que nosaltres vam poder veure el maig de 2018. (podeu veure AQUÍ aquella ressenya).\nSegons comenta el Marc Artigau, els alumnes es van “apropiar” de l’espectacle i per professionalitzar-se van crear la companyia Llançat formada pels intèrprets Marc Arias, Ariadna Colomer, Eric Oloz, Marc P.Balasch, Carla Pueyo i Cristina Vallribera. Ferran Enfedaque i Núria Llausí completen el repartiment del muntatge que es presenta a la sala Maldà.\nAquesta entrada s'ha publicat en Rodes de Premsa, Teatre i s'ha etiquetat amb El Maldà, Roda de premsa - UNA HABITACIÓ BUIDA el 6 de novembre de 2019 per Miquel Gascon.


Desembre | 2017 | Una història que contar\nPer què ens ofenen les paraules d’Oltra sobre Puigdemont?\nPosted by ricardchulia ⋅ Desembre 30, 2017 ⋅ Deixa un comentari\nPer què ens ofenen les paraules de Mónica Oltra sobre Puigdemont? Una miqueta de didàctica, que les coses s’estan passant de voltes. Ens ofenen perquè diuen que Puigdemont és de dretes? No, perquè és així. Ens ofenen perquè diuen que el PdeCat és corrupte? No, perquè és així. Ens ofenen perquè diuen que Puigdemont representa … Continua llegint →\nPuigdemont representa la dreta que més retallades ha fet?\nPosted by ricardchulia ⋅ Desembre 29, 2017 ⋅ Deixa un comentari\nNo, Puigdemont no representa la dreta que més retallades ha fet. Si fos així, per què ha guanyat amb el vot dels electors d’esquerra? Per què el #21D els electors d’esquerres varen votar Puigdemont majoritàriament mentre els electors de dretes ho feren per Inés Arrimadas? Per què Carles Puigdemont va rebre més suport dels electors … Continua llegint →\nPosted by ricardchulia ⋅ Desembre 28, 2017 ⋅ Deixa un comentari\nLa vespra del 28 de desembre, Dia dels Inocents a l’Estat espanyol, en què és tradicional publicar notícies falses com si foren vertaderes, El País i altra premsa espanyola du a portada una iniciativa que es diu “Tabarnia”, per la qual se separien de Catalunya les àrees metropolitanes de Barcelona i Tarragona. En farem algunes … Continua llegint →\n#21D Els qui diuen que a Catalunya han guanyat les dretes no entenen absolutament res\nPosted by ricardchulia ⋅ Desembre 26, 2017 ⋅ Deixa un comentari\nEls qui diuen que a Catalunya han guanyat les dretes (per exemple, Podemos i Comuns) no entenen absolutament res. Les eleccions del #21D es varen convocar per part del Govern espanyol després de pegar un colp d’Estat contra les institucions i el govern legítim de Catalunya. Hi va haver moltíssim electorat d’esquerres que va votar … Continua llegint →\nAra emetrem unes quantes opinions polèmiques i provocadores tal com van eixint. Ciudadanos ha sigut la força que més vots ha comptabilitzat en les eleccions del #21D. D’acord. I què? En primer lloc i tan fonamental com evident, a l’Estat espanyol tenim un sistema parlamentari. És a dir, qui guanya en vots és irrellevant. El … Continua llegint →\nI ara què, 155? Tota la premsa internacional és unànime: victòria dels independentistes. Només veureu referències al fet que Ciudadanos és el primer partit en vots en la premsa espanyola. Però aquestes eleccions no anaven d’això. I ara no poden dir-ne res, perquè ells i només ells ho han volgut així. La participació ha estat … Continua llegint →\n#21D Actualització del parlar per parlar amb la participació de les 18h\nPosted by ricardchulia ⋅ Desembre 21, 2017 ⋅ Deixa un comentari\nLa tendència ha canviat. Ara la participació puja a tot Catalunya, per la qual cosa s’ha imposat la lògica que, en dia faener, la gent vota de vesprada i no de matí. Per altra banda, la variable territorial sobre vot independentista contra vot espanyolista dóna unes tendències prou harmòniques. + 5 punts en els territoris … Continua llegint →\n#21D Què ens pot dir l’avanç de participació de les 12h?\nPer ara és una miqueta inferior a la de 2015 en el conjunt de Catalunya. Ens pot dir molt poca cosa. Com que les eleccions tenen lloc en dia faener, no tenim referències per comparar respecte a altres convocatòries. No podem saber la distribució de la participació segons hores. En podem fer hipòtesis, però són … Continua llegint →\nNo digues vida de merda, digues shitliving\nPosted by ricardchulia ⋅ Desembre 20, 2017 ⋅ Deixa un comentari\nHola, sóc el neoliberalisme. No digues “vida de merda”, digues “experiència vital alternativa al benestar”. En direm “shitliving”. M’he trobat açò mentre feia un treball. És una cosa que m’havia cridat l’atenció. Fa molt de temps que no fume. Quan fumava, alguna vegada ho feia amb tabac de liar pel preu, però llavors n’hi havia … Continua llegint →\nNo és una eixida de to d’un ministre fatxa, és la legislació espanyola\nPosted by ricardchulia ⋅ Desembre 19, 2017 ⋅ Deixa un comentari\nAçò pot semblar una eixida de to d’un ministre fatxa. No ho és. Ho intentaré explicar. No. No es tracta de defensar ETA -ni de lluny- ni de relativitzar si la lluita armada és legítima contra una dictadura. Res d’això no té res a veure en tot açò. Independentment de qualsevol consideració d’aquestes -que ara … Continua llegint →\nRT @Redeula: Després que si som uns exagerats, que ens inventem les coses que es pot viure en tranquil·litat i en normalitat amb la nostra… 5 hours ago\nRT @jordiborras: No sé què és pitjor arran del cas destapat per Público, el silenci de l'esquerra espanyola o les acusacions de conspiranoi… 5 hours ago\nRT @JaumeICastigaor: “Intel·lectuales de isquierdas” més fatxes que Primo de Rivera. Per això jo, abans de dir que sóc d’esquerres, dic que… 13 hours ago\nRT @JavierM21161125: Vui fer una petita reflexio, ara que fara dos anys de l'asesinat del meu fill. Per que no es fa l'ivestigacio al congr… 13 hours ago\nQuina preciositat que està quedant Aspanya twitter.com/estatdegracia/… 17 hours ago


Un fragment d’anticòs que podria actuar contra l’Alzheimer - UABDivulga Barcelona Recerca i Innovació\nInvestigadors de la Unitat de Biociències del Departament de Bioquímica i Biologia Molecular han produït un fragment d’anticòs específic contra els agregats solubles del pèptid Aβ, responsables de la toxicitat i la mort cel·lular característiques de la malaltia d’Alzheimer, i han demostrat la seva efectivitat en cultiu de neuroblastoma humà, alhora que han revelat el mecanisme pel qual el fragment d’anticòs retira el pèptid Aβ de la via amiloide. La investigació ha estat publicada al Biochemical Journal.\nLa malaltia d’Alzheimer, descrita per primer cop fa més d'un segle pel metge alemany Alois Alzheimer, està associada a la presència en el cervell d'uns dipòsits insolubles denominats plaques amiloides, formades pel pèptid Aβ. En l'última dècada s'ha descobert que la mort neuronal característica de la malaltia es deu a la toxicitat dels agregats solubles, denominats oligòmers Aβ, que precedeixen la formació d’aquestes plaques, i no a les plaques en sí mateixes.\nUn dels tractaments terapèutics de la malaltia, ja en l’última fase d’estudis clínics, consisteix en la immunoteràpia, és a dir, en l'ús d'anticossos per tal que actuïn contra els agregats. Però administrar anticossos sencers produeix sovint efectes secundaris severs, com la meningoencefalitis i l'angiopatia amiloide cerebral.\nUn equip d’investigadors del Departament de Bioquímica i Biologia Molecular de la Unitat de Biociències de la UAB, dirigit per la doctora Sandra Villegas, ha aconseguit produir un fragment recombinant de l’anticós que és troba en l’última fase d’estudis clínics (anomenat fragment variable de cadena senzilla,scFv-h3D6) que únicament conté els dominis responsables de la unió a l'antigen, en aquest cas als oligòmers Aβ. Els científics han pogut demostrar com aquests fragments actuen contra els oligòmers solubles formats pel pèptid Aβde manera efectiva en cultiu cel·lular, i han elucidat el seu mecanisme molecular d'acció.\nEn la recerca, publicada recentment a la revista Biochemical Journal, els científics han estudiat cultius de cèl·lules on els oligòmers Aβproduïen una mortalitat del 40%. El tractament simultani amb el fragment d’anticòs evità la toxicitat dels oligòmers Aβ, preservant la viabilitat cel·lular pràcticament al 100%. L’estudi mostra com el mecanisme molecular pel qual s'evita la toxicitat es basa en la capacitat d’aquest fragment “d’arrossegar” els oligòmers Aβcap a una via d'agregació diferent a la que segueix el pèptid Aβ, evitant d’aquesta manera la formació dels agregats que destrueixen les cèl·lules i que atrofien el cervell dels malalts d’Alzheimer. La descripciódel mecanismepel qualscFv-h3D6 protegeixcontrala toxicitat delpèptid Aβobre també la possibilitatde millorarel seu potencialterapèutic.\n"An anti-Aβ (amyloid β) single-chain variable fragment prevents amyloid fibril formation and cytotoxicity by withdrawing Aβ oligomers from the amyloid pathway". Marta Marin-Argany, Geovanny Rivera-Hernández, Joaquim Martí and Sandra Villegas.Biochem. J.(2011) 437, 25–34. DOI:10.1042/BJ20101712.


Coses de Can Loi i altres herbes: Noves provocacions i un refredat ferest\nNoves provocacions i un refredat ferest\nSom fàcil de provocar, la curiositat me pica molt, la meva curiositat és gaire bé una urticària de tanta picor. Sort en tenc de que a can Google me donen respostes i camins a seguir per quedar tranquil·la amb certa facilitat.\nFa un parell de dies, una senyora me va donar una capsa, a la feina, perquè "som molt aguda". Dins aquella capsa hi havia merengues seques. Feia molts d'anys que no en menjava i no me vaig poder estar de pegar queixalada a tan exquisida dolçor. De sobte, vaig recordar com m'agrada la merenga seca! Però, oh! sorpresa! a dins hi havia ametla torrada! Oh my God! (que dirien els anglesos), si la merenga és bona, amb ametla torrada passa al lloc de la supremacia suprema!\nCuriositat mode on. Google mode on.\nMe vaig posar a cercar receptes de merenga seca amb ametles i vaig descobrir que eren unes postres típiques d'alguns llocs del món, d'entre els que vull destacar Granada (tierra soñada por mi) i, oh! més sorpreses!, Vinaròs (cóc power).\nFacebooquejant vaig xatejar amb en Pedro de la Peña Gastronómica "El Puchero" de Granada i vaig demanar dades dels "Soplillos", com els diuen allà. A la vegada vaig escriure a en Massitet de Olleta de Verdures i vaig demanar què sabia sobre les "roques de Vinaròs", que les diuen allà.\nI com que som una dona multifunció, anava interrogant aquella madona del regal fins que me va dir que els deia "blancs bufats" i me va donar la recepta.\nJa m'havia tret el gat del sac!\nVaig arribar a casa i m'hi vaig posar.\nBlancs bufats, soplillos o roques de Vinaròs.\n500 gr de sucre en pols\n150 gr d'ametla torrada (vaig usar-ne de laminada)\nNo té massa secret més que muntar els blancs d'ou i anar-hi afegint el sucre, poc a poc, com si se tractàs d'una pluja dolça que va a caure dins un mar bimbolles blanques. Així mateix me va dur feina de muntar, crec que vaig estar més de 15 minuts batedora en mà.\nQuan tengueu la merenga ben forta, posau-hi l'ametla torrada i trossejada grosserament amb el murter. Jo la hi vaig posar laminada que era la que tenia a mà en aquell moment. Remenau un poc sense que davallin els blancs.\nSi vos ha quedat ben una merenga ben forta, no cal que ho poseu en capsetes de paper, basta que poseu cullerades separades damunt una llauna i un paper de forn. Jo, com que no estava massa segura de la consistència, vaig optar per usar unes capsetes de magdalena i m'ha quedat la mar de bé.\nLa part més difícil comença ara: unes 2-3 hores de forn al mínim més mínim que pogueu fer amb el vostre forn, fins que la merenga quedi ben seca. Les meves varen estar un poc més de 3 hores i no els hagués fet mal una estoneta més.\nArmau-vos de paciència, estimats, val la pena!!\nEstimats, escric això a les tantes de la matinada, una nit d'aquelles en que voldries dormir però la febre, el moc, i una tossina rabiosa m'han fet canviar el llit pel sofà i el plàcid somni per una desvetllada brutal.\nI aprofit per recomanar-vos un llibre: Després de Laura, del l'amic Jordi Cabré. Ha estat la meva companyia nocturna aquests dies de no dormir. Si vos agrada la música, és el vostre llibre.\nPintarràncana, dear! Rula'n cap aquí!\n28 de febrer de 2011, a les 20:20\ns'ha de dir que el plat "british stile" hi fa molt. Però si, eren fastigosament dolços i bons i es fonen a la boca i oooooohhh... que me pongo!!!\n28 de febrer de 2011, a les 20:24\nBrutaaaaal!!!!! Però quina cosa més bona!!!! A mi també m'agraden molt les merengues dolces amb ametlla per dins. Ara no recorde on en vaig menjar... Ah sí!! Crec que eren d'una pastisseria de València. En alguns llocs en diuen "sospirs"... i ja m'imagine per què. ;D\nA veure si m'anime a fer-ne. Per cert, que m'ha sobtat molt això de tanta estona al forn. No ho haguera dit mai, jo. Besades, "dolç sospir de merengue"!!!\n28 de febrer de 2011, a les 23:03\nFrancesc, jo, pot ser, els vaig fer massa grossos i varen coure molt. Però de totes maneres, pel que seria una cullerada sopera de pasta, m'han dit, són unes 3 hores de forn a 50º. El meu no crec que estàs tan baix, pot ser estaria a 80º. Però clar, dins les capsetes de paper hi caben com 4 cullerades de pasta!\n1 de març de 2011, a les 12:38\nTota la vida vistos a casa i no els havia fotut ni cas... Joer, pareixo tontet: han de venir de fóra i assenyalar-los amb el dit per a que els fem cas... Si és que...\nI estic amb la Calpena: pintarraca!!!! ;-)\nVisca la curiositat!!!\n1 de març de 2011, a les 13:31\nUalas, aquestes nits d'insomni que donen per postejar i veure ba-lon-ses-to i aquest San Google que dona per cercar receptes i sobretot, aquestes persones generoses que les comperteixen!!\nPero cuanta energia positiva que pot sortir d'una merenga i un refredat! :)\n1 de març de 2011, a les 15:35\nQue ho sou d'aguts!\n1 de març de 2011, a les 16:04


Dues meravelles de Neymar acaben amb Mèxic (2-0) - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesDues meravelles de Neymar acaben amb Mèxic (2-0)\nDues meravelles de Neymar acaben amb Mèxic (2-0)\nUn xut des de la frontal del nou jugador del FC Barcelona obre el camí de la victòria Una gran jugada de Neymar en el temps de descompte permet el 2-0, obra de Jo Alves i Neymar han jugat els 90 minuts del partit disputat a Fortaleza\nNeymar celebra el seu gol contra Mèxic / FOTO: FIFA.COM\nSis de sis per al Brasil d’Alves i Neymar. L’equip amfitrió a la Copa Confederacions s’ha imposat gràcies a un gol i una assistència del flamant davanter blaugrana, el millor jugador del partit. Tant Alves com Neymar han disputat el partit sencer jugat a Fortaleza.\nUn altre golàs de Neymar\nEl partit ha arrencat amb una Brasil forta, intensa i ofensiva. Els minuts inicials han estat un allau de la ‘canarinha’, que ha penjat un munt de pilotes sobre l’àrea mexicana sense trobar el gol. L’1-0 ha arribat finalment en el minut 9, després de l’enèsima centrada dels brasilers.\nAquest cop, Mèxic ha refusat de cap i, tal com queia del cel, Neymar ha connectat un golàs amb la cama esquerra. El segon del jugador blaugrana a la Copa Confederacions.\nAbans de la mitja part Brasil hauria pogut augmentar distàncies. Alves ho ha provat amb una vaselina i Neymar amb una canonada que ha marxat alta. Se sentia còmode la selecció de Scolari.\nPoca cosa ha canviat a la represa. Mèxic ho intentava, però qui duia el pes del partit seguia sent el Brasil. Hulk i Neymar han gaudit de bones ocasions per fer el segon, però les seves rematades han sortit desviades per poc. En el tram final de partit l’equip de l’exblaugrana Giovani Dos Santos ha cercat l’empat amb més insistència, però qui s’ha trobat amb el gol ha estat el Brasil.\nEn aquest cas, Neymar ha estat l’assistent de gol, obra de Jo. Una brillant acció individual del crac blaugrana, que s’ha desfet de dos jugadors a la banda, ha decidit el partit a favor dels brasilers.\nMèxic: Corona, Mier, Maza, Moreno, Torres Nilo (Barrera, min 69), Salcido, Torrado, Flores (Herrera, min 57), Guardado, Giovani, Chicharito\nGols: 1-0, Neymar (min 9); 2-0, Jo (min 93)


Seguretat | Ràdio Palafolls\nHome Quadre temàtic Seguretat\nRàdio Palafolls , maig 17, 2011\t / 473 0\nNou equipament per a la policia local.\nCrear la policia de proximitat.\nRedacció del Pla de Seguretat i el Pla d’Emergències Municipal.\nPotenciar la presència de la policia al nostre municipi.\nIl.luminació del camí peatonal d’accés a l’IES de PLF.\nDotar de recursos al cos de Protecció Civil.\nAumentar en 4 nous agents el cos de la policia.\nPrevenir el maltractament a dones, formant a agents\nCreació de la policia de barri, urbanitzacions i zones residencials..\nFomentar la col.laboració entre els Mossos i la Policia Local.\ndotar a la policia dels instruments necessaris per actuar en casos d’incivisme(sorolls,…).\nPla contra els robatorisal pagesos amb ajuda dels Mossos i Protecció Civil.\nRedistribució dels senyals i limitadors de velocitat per garantir la seguretat viària.\nGarantir la seguretat ciutadana optimitzant els recursos que té l’Ajuntament.\nEstudi per instal.lar dispositius dissuasius contra l’augment de delictes.\nNous protocols de seguretat.\nAugment d’efectius en horari nocturn.\nCol.laboració directe amb els mossos d’Esquadra.\nEl PSC vol incentivar la participació ciutadana amb nous consells municipals.\nRàdio Palafolls, maig 4, 2011\nRàdio Palafolls, maig 19, 2011


Cerca totes les ofertes d'hotels a Eppenbrunn Entrada:\n1 ComentarisHotel Restaurant Haus Waldesruh...Habitacions per nit per només89 EUR Hotel Kupper...Habitacions per nit per només103 EUR Auf dem roten Fels...Habitacions per nit per només194 EUR Més zones a Eppenbrunn\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Eppenbrunn Restaurants i cafeteries\nEppenbrunn és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Eppenbrunn. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Eppenbrunn està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Eppenbrunn. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Vegi les ofertes d'hotels més ben qualificades a Eppenbrunn insertant les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Eppenbrunn, Eppenbrunn\nConvenientment situat a Eppenbrunn, Hotel Restaurant Haus Waldesruh és una base ideal des d'on...\nAl visitar Eppenbrunn, vosté es sentirà com a casa a Hotel Kupper, què li ofereix un allotjament de...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Auf dem roten Fels és una elecció...\nTots els hotels de Eppenbrunn\nHotels a Eppenbrunn: Auf dem roten Fels\nLlocs d'interès a Eppenbrunn: Haus Waldesruh


Gestió de la informació | Biblioteca de la UOC\nTreu el màxim profit de les eines que hi ha la Biblioteca per ajudar-te a gestionar les referències bibliogràfiques que utilitzis durant la recerca, per saber com citar documents i recursos seguint els estàndards internacionals. També trobaràs informació útil sobre la gestió de les dades de recerca.\nGestió de referències bibliogràfiques\nCom es pot citar\nEn què et podem ajudar? Consulta els nostres serveis\nEines i recursos per a la gestió de referències bibliogràfiques.\nCrea la teva pròpia llista de referències amb els gestors bibliogràfics. Mendeley i Zotero són dos dels que es fan servir més. Aquests gestors serveixen per a importar referències des de bases de dades i altres fonts d'informació. També les pots compartir amb altres usuaris o afegir-les als teus treballs.\nGestor de referències i xarxa social per investigadors.\nGestor de referencias bibliográficas gratuito y de código abierto.\nComparativa dels gestors Mendeley i Zotero\nTaula comparativa amb les principals característiques dels gestors bibliogràfics Mendeley i Zotero.\nComparativa de gestors bibliogràfics\nTaula que compara diversos programaris gratuïts de gestió de referències.\nRecursos per a citar correctament una referència bibliogràfica i recull d’aplicacions per a crear cites automàticament.\nCom se cita un document\nLes citacions bibliogràfiques han de contenir un conjunt d’elements que fixa la norma ISO 690:2010. A banda de l’estàndard fixat per aquesta norma, hi ha altres estils i pautes més habituals segons els àmbits temàtics. Et donem informació i accés als més rellevants.\nCom se citen les imatges\nAlguns recursos per aprendre com s’han de citar les imatges que utilitzem en els treballs acadèmics, articles, etc., entenent les imatges de manera àmplia: fotografies, pintures, dibuixos, quadres, diagrames, gràfics...\nCom se citen les xarxes socials\nAlguns recursos per aprendre com s’han de citar les xarxes socials en els treballs acadèmics, articles, etc.\nCom se citen les dades\nLes dades s’han de citar de la mateixa manera que citem altres fonts d’informació bibliogràfica, com ara articles o llibres.\nAplicacions que permeten cercar un document (llibre, article, etc.) i generen la cita bibliogràfica automàticament.\nConeix què són les dades de recerca, com es gestionen, com es comparteixen i/o reutilitzen, què és un Data Management Plan (DMP) i quines eines hi ha per a fer-ne un i, finalment, quins són els requeriments específics de l’H2020 en termes de gestió de dades.\nConeix què són les dades de recerca, com es gestionen i els beneficis de compartir-les.\nH2020 - Pla pilot de gestió de dades de recerca\nConsulta el marc normatiu europeu per als projectes H2020 sobre gestió de dades de recerca.\nAprèn a organitzar, descriure, protegir, arxivar, publicar i reutilitzar les dades de recerca.\nElabora el teu Pla de Gestió de Dades\nAquí trobaràs algunes eines per elaborar un Pla de gestió de dades (Data Management Plan - DMP).\nBase de dades de sumaris de revistes en espanyol.\nDirectori de revistes que permet consultar els seus sumaris.\nServei personalitzat de suport a la gestió de les dades de recerca generades durant el procés d'investigació.\nVideo guies de Mendeley\nAprèn fàcilment com funciona Mendeley a través de vídeos i tutorials d’autoformació.\nServei de suport de Mendeley\nConsulta el servei de suport de Mendeley per resoldre qualsevol dubte.\nGuia d’autoformació de Zotero\nMòdul de formació sobre gestió de dades de recerca creat per la University of Edinburgh.\nMendeley: tutorial d'aprenentatge\nConsulta el material d’autoaprenentatge de Mendeley de la Biblioteca de la UOC.


APLEC DE SOCIS MANS UNIDES SABADELL – Mans Unides Sabadell\nAPLEC DE SOCIS MANS UNIDES SABADELL\nEl passat dimecres 27 de maig es va celebrar l’aplec de MMUU que periòdicament organitzem per establir contacte entre socis i simpatitzants.\nVam comptar amb la presència del Dr. Iñaki Alegria que feu una presentació de les seves experiències a Etiòpia.\nEn un breu moment l’Iñaki i la Nela han guiat la nostra mirada a Gambo a Etiòpia, una realitat que massa vegades resta desapercebuda als nostres ulls sota el dens vel de les grans xifres de la fam i de reportatges impersonals, fins que l’Iñaki ens proposa descobrir al darrera de qualsevol xifra, un rostre i quan aquest rostre té un nom, un somriure o un plor tot canvia. L’Iñaki és metge pediatra, especialitzat en medicina tropical i voluntari a Gambo i Nela Cruz infermera de quiròfan i cooperant.\nL’Iñaki ens ha presentat el seu llibre “Alegria con Gambo” on comparteix les seves vivències i d’on treu la força per enfrontar-se dia rere dia als reptes que ha d’afrontar i que no és altra que l’amor. Una vida d’extrems, extrema alegria quan pot salvar un nen i extrema tristesa quan la realitat impedeix salvar un infant, unes vegades per que ha arribat massa tard, d’altres per la manca de mitjans. Per fer-nos una idea Pediatria de l’Hospital disposa de 35 llits i hi atenen 70 nens, dos per llit.\nNela, ens convida: Davant la dimensió del problema, moltes persones pensen que no hi poden fer res, diu, i ens encoratja, per petita que sigui, qualsevol aportació és important, amb 2€ tenim una hipodèrmica, imagineu-vos el què podem fer.\nEl govern, corrupte, no aporta res, al contrari, a voluntaris i cooperants el visat d’entrada els surt més car.\nEn el decurs de l’Aplec en Ramon Riera ha fet un repàs de les activitats portades a terme el 2014.\n– MBUYE (Uganda) Guatemala i Tulear (Madagascar) construcció d’un dipòsit subterrani d’aigua i de conduccions en una escola.\n-Guatemala, Programa de millora de la salut materna i infantil en 12 comunitats indígenes\n-Tulear (Madagascar) Amplicació d’una escola, aula d’informàtica i sala polivalent.\nACTIVITATS DE SENSIBILITZACIÓ.\n-Concurs d’imatges solidàries. -Sant Jordi roses i rosers.\n-Marxa de solidaritat. -Concert Banda Municipal.\n-Recaptació de l’exercici 118.929,00\n-Rati despeses generals s/recaptació: 4%\n-Nombre de voluntaris 30\n-Nombre de socis 217\nHa finalitzat l’acte amb la intervenció de la Presidenta Ma. Teresa Graells qui ha agraït les intervencions d’Iñaki Alegria i Nela…. i a socis i voluntaris la seva inestimable col·laboració. Seguidament hi ha hagut un petit refrigeri, gràcies a la col·laboració nostres patrocinadors, on tot parlant hem pogut compartir els nostres dubtes i les nostres experiències.\nC/Sant Joan, 20\n4 de juny de 2015 Mans Unides SabadellActivitatsAplec, Mans Unides Sabadell, socis\nPrevious Post 27 DE MAIG, APLEC DEL SOCI\nNext Post REPRESA DE LES ACTIVITATS A MANS UNIDES


Reconeixement a Josep Ordeig en la XXXIX Setmana Mundial del Corredor i l'Agent d'Assegurances - Mutua de Propietarios\nReconeixement a Josep Ordeig en la XXXIX Setmana Mundial del Corredor i l’Agent d’Assegurances\nEl Col·legi barceloní va lliurar els seus tradicionals Premis Populars, a Josep Ordeig per la seva llarga trajectòria asseguradora com a director general de Mútua de Propietaris i a la Companyia AIG per la seva ràpida recuperació i devolució del crèdit atorgat pel govern nord-americà.\nDurant l’acte, a més, es van lliurar els 3 premis José Vicente Muntadas. El primer premi va ser per al director del Cecas, Jordi Parrilla, i Claudio Aros, assessor del Centro de Estudios del Consejo General. El segon premi es va lliurar al mediador murcià Juan David Ruiz per la seva tasca en l’organització de la plataforma creada entre mediadors, perits i altres professionals de l’assegurança arran del terratrèmol que va sacsejar Lorca i el tercer premi a Pilar González de Frutos, presidenta d’Unespa.


Wikiloc | Ruta Per la Serra de l'Ocata\nPasseig (Rutes Passeig a Espanya → Catalunya → Masquefa )\nVista 1233 vegades, descarregada 32 vegades\nAquesta ruta transcorre entre vinyes i boscos, sempre sota l’atenta mirada de la muntanya de Montserrat que ens acompanyarà en la major\npart del traçat.\nPassejarem pel cor de la Serra de l’Ocata, al peu d’un dels jaciments paleontològics més importants del nostre país, des d’on podrem\ncontemplar un mosaic de paisatges de caràcter eminentment agrícola. La presència de vells masos en ruïnes situats al llindar del bosc ens transportarà a èpoques passades on el camp i la vinya foren importants motors econòmics de la regió.\n10. Materials geològics i vistes sobre l'Església de Sant Pere\nTALUSSOS D’ARGILA. Fa més de 36 milions d’anys existí un mar interior que ocupava la plana central de Catalunya. L’aixecament de serralades com els Pirineus i la Serralada Litoral (orogènia alpina) el van restringir fins que finalment es va assecar i va acabar desapareixent. Durant aquest llarg període nombrosos rius van desguassar–hi les seves aigües i és per això que en aquest sector el relleu està format per dipòsits al·luvials d’origen fluvial. Fàcilment podem observar aquests materials, formats per còdols, conglomerats i argiles vermelles.\n2. Panell informatiu\n4. Bosc de les Moreres\nBOSC DE LES MORERES_ En una zona frescal a tocar de la riera ens trobarem envoltats d’uns arbres de grans dimensions i envellits, les moreres. Fixeu-vos en la forma del tronc i en què totes les branques neixen des del mateix punt. Senyal que anys enrere van ser podats per tal de crear la màxima superfície d’ombra possible, molt preuada als mesos d’estiu. Anys enrere les moreres van ser l’arbre ornamental per excel·lència als nostres pobles i es plantava tant a carrers com a places i jardins.\n5. Riera de Masquefa\n6. Can Mussons\n7. Ca l'Ocata\nCA L’OCATA. Al bell mig d’una extensa plana vitícola de la serra de l’Ocata jeuen les runes de la vella casa pairal que dóna el nom a aquest indret. Tot i el pas dels anys l’activitat agrícola segueix sent molt intensa i un sector important a la comarca. Intenteu identificar els vells ceps i aprecieu aquestes petites obres d’art vegetals esculpides any rere any amb la poda manual.\n8. Vistes sobre Montserrat i sobre l'abocador de Can Mata\n9. L'alzinar perdut


Els doctors Una Cosa Rara necessiten un quintet de vent per tocar unes partitures.\nAbans, però, cal que etiquetem i classifiquem tots els pots d’instruments.\nEls podeu ajudar?\nDiem que són instruments de vent tots aquells instruments musicals que produeixen el so mitjançant la vibració de l’aire.\nAixí, la flauta o el clarinet són instruments de vent, però també ho són l’acordió, l’orgue o el sac de gemecs.\nEscolteu com sona cada pot i arrossegeu-hi l’instrument corresponent. Si ho feu bé, sabreu com es diu!\nFantàstic, primer objectiu assolit!\nArrossegueu cada etiqueta al lloc de la graella que li correspon:\nFantàstic, segon objectiu assolit!\nFa més de cent anys, l’Erich M. v. Hornbostel i en Curt Sachs, que eren molt ordenats, van decidir classificar tots els instruments de música segons la manera com produïen el so. En el cas dels instruments de vent, van distingir entre els de bisell (com la flauta), els de broquet (com la trompeta o la trompa), els de llengüeta simple (com el clarinet) i els de llengüeta doble (com l’oboè).\nPerò no només la manera de produir el so és impotant a l’hora de classificar-los. La forma interna també és un element a tenir en compte, ja que segons si és d’una manera o d’una altra en modifica el so. En aquest cas distingim si els instruments estan formats per un tub o per més d’un, i si la forma del tub és cònica o cilíndrica.\nQui eren Hornbostel i Sachs?\nBroquet: és la part dels instruments de metall que entra en contacte amb els llavis de l’instrumentista. Es tracta d’una cavitat de forma semiesfèrica o cònica que, en entrar en contacte amb la vibració dels llavis, actua com a ressonador i transmet la vibració per tot l’instrument. No tots els broquets són iguals; segons la mida de l’instrument i les seves característiques, el broquet pot ser més gran o més petit.\nBisell: és l’aresta esmolada que tenen alguns instruments de vent, com les flautes. Quan el músic bufa, el bisell talla l’aire i aquest vibra i produeix el so. En alguns instruments, el bisell està a la vista (com en la flauta travessera o en una ampolla de vidre, on la mateixa paret fa de bisell). En d’altres, com la flauta de bec, està “amagat”. Quan això passa, un conducte dirigeix l’aire cap al bisell.\nLlengüeta simple: és una tira fina feta de canya que, en entrar en contacte amb l’instrument, vibra i produeix el so. Hi ha instruments en què la canya és independent a l’estructura (com en el cas del clarinet). En d’altres, la canya està tallada sobre el mateix tub (és el cas del sac de gemecs).\nLlengüeta doble: està formada per dues tires fines fetes de canya que, en entrar en contacte entre elles, vibren i produeixen el so. A part de ser present en instruments de vent de l’orquestra com l’oboè i el fagot, veiem que la música tradicional de Catalunya també n’és plena: la gralla, la tenora o el tible en són bons exemples.\nAra ja podem tocar una partitura amb el quintet de vent!\nUna de les agrupacions d’instruments de vent que més han utilitzat els compositors és el quintet de vent. El formen la flauta travessera, l’oboè, el clarinet, la trompa i el fagot. El quintet es va posar de moda a l’Europa de principi del segle XIX, quan compositors com\nA. Reicha i F. Danzi van escriure força música per a aquesta formació.\nTot i que a mitjan segle XIX va perdre protagonisme, la riquesa tímbrica de la formació va fer que entrat el segle XX grans compositors com Hindemith, Ligeti o Schönberg s’hi tornessin a fixar.\nAquest recurs interactiu ha estat elaborat per ENSEMBLE UNA COSA RARA, responsable dels continguts i del projecte “Clarinetàrium” en què es basa el recurs, i per Tipus Gràfics, empresa de digitalització, per a l’Obra Social “la Caixa”. Tots els drets sobre els continguts del recurs (composicions, dibuixos, sons, textos, etc.) són titularitat exclusiva de Fundació Bancària “la Caixa”.\nFlauta travessera: Marta Santamaria\nOboè: Roberto Ordax\nClarinet: Naüm Monterde\nTrombó: Jordi Sellart\nGravació realitzada per Jofre Dodero el juliol de 2015


La medalla d’Or de Barcelona a Cristina de Borbó en mans de CiU ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dilluns, 2 d'agost de 2021 14:56 h\nPolítica Última actualització Dimecres, 19 de febrer de 2014 05:00 h\nICV i ERC votaran a favor de retirar la medalla, el PSC s’abstindrà i el PP votarà en contra\nEls signants de la carta per retirar la Medalla d’Or de Barcelona a Cristina de Borbó esperen que tots els partits partidaris de la consulta presents a l’Ajuntament de Barcelona votin a favor de la proposta que ha presentat ICV-EUiA al respecte i que es debatrà dimecres al Plenari de Presidència. Pels signants resultaria incomprensible per a tota la ciutadania que aquell partit favorable a que els catalans votin el seu futur polític, actués per acció o omissió a favor de la monarquia borbònica, màxim símbol de la unitat i la decadència d’Espanya. I més encara en unes circumstàncies on la revocació de la distinció, evidenciaria internacionalment la determinació del sobiranisme català davant la consulta del 9-N.\naluntament Barcelona, CiU té la clau, medalla dOr Barcelona, moció, PS, retirar\nCristina de Borbó, un personatge mediocre i qüestionat\nEls promotors de la iniciativa recorden que la petició no té res a veure amb l’actual imputació judicial a Cristina de Borbón. “Es tracta, abans que res, del fet que la Medalla d’Or de Barcelona, màxima distinció que atorga el govern municipal, no pot estar en possessió de qui no ha fet cap mèrit per tenir-la, ni abans ni després de la seva concessió. És poc edificant que el nostre consistori segueixi permetent que un personatge tan mediocre i qüestionat, la comparteixi amb prohoms de la talla del Dr. Josep Trueta o del president Heribert Barrera”, expressen en un comunicat Catalunya Acció.\n19 de febrer de 2014, 22.37 h\n#16 Ortega, si tu mujer te la pega es que no está ciega, dale una friega a ver si llega a mojarse como quien riega antes de la siega.\nSerá obtús el nen?\n19 de febrer de 2014, 16.03 h\nEs que no os dais cuenta los independistas que vuestros pastores son unos pelotas.\n19 de febrer de 2014, 15.34 h\nno se perque s´ha de donar una medalla a un -una Borbó quan els borbons no en fet res de bo a Barcelona , a part de cremar to el que van poder\n19 de febrer de 2014, 11.41 h\nLa filla del Bourbo no sera desimputada. El jutge Castro ha pres la decisio definitiva de continuar el proces\ncontra la filla del tirà perque cap de les seves explicacions va ser prou convincent per demostrar que era\ninnocent i que no va tenir participacio en els negocis que va encapçalar el seu espòs.\nCristina va basar la seva "estrategia " a desmarcar-se de totes les activitats de Aizoon anb respostes\n19 de febrer de 2014, 11.21 h\nVeig que a l'operacio dels 121 detinguts per pedofilia i pornografia infantil a Espanya,\nno n-hi ha cap a Catalunya.\n19 de febrer de 2014, 11.11 h\nEl professor Andres Diez ha estat detingut al col.legi VALDELUZ dels Agustinos de Madrid per abusos sexuals\na nenes de 11 a 17 anys, sobretot a nenes de 11 a 13 anys.\nFins ahir la policia a pres declaracio a mes de 20 menors.\nEs dona la circumstancia que la Comunitat de Madrid coneixia el cas des de l'any 2007, i ha tardat set anys a actuar\nAquest any 2007, una noia ja ho va denunciar i va acudir al Centre Especialitzat en Abusos Sexuals a l'Infancia,\ncentre que depen de la Conselleria d'As... Llegir més\n19 de febrer de 2014, 10.43 h\nCarall, aquests del Centro Nacional de Inteligencia (?!) . . . mira que estar implicats en DOS afers diferents de pedofília, . . . caldrà que els vigilin molt, no us sembla ?\n19 de febrer de 2014, 10.34 h\n#9 ERROR (no es pot escriure depressa)\nNo és "TE'N ENVIO" sinó "TE N'ENVIO".\n19 de febrer de 2014, 10.33 h\nNo veig quina relació pot tenir el teu comentari amb la notícia titular, però com que veig que et fa tanta il.lusió el tema de la pedofília (PER QUÈ SERÀ, EING?) te'n envio alguns enllaços:\n"Un pedófilo con un oscuro pasado al que se vincula con el CNI" - www.lavozdegalicia.es/noticia/espana/2013/08/06/pedofilo-oscuro-pasado-vincula-cni/0003_... Llegir més\n19 de febrer de 2014, 10.22 h


Cerebral / - Resultados de la búsqueda - Traces : base de datos de lengua y literatura catalanas\nPágina principal > Resultados de la búsqueda: Cerebral /\nCerebral de física humana (14) / Figueras, Albert\nL'autor relaciona el concepte de crisi amb la física i el cervell.\nPaper de Vidre, Núm. 53 (22 setembre 2009)\nCerebral de Física Humana (13) / Figueras, Albert\nL'autor reflexiona sobre l'escola i la relaciona amb el concepte físic d'acceleració.\n"En no haver-hi cultura, hi ha una malaltia cerebral" / Bennassar, Sebastià\nEl poeta Pau Vadell parla, en aquesta entrevista, sobre els seus projectes literaris i editorials i sobre el sentit de la poesia i la cultura en el context social actual.\ndBalears. L'Espira, Núm. 534 (31 desembre 2011), p. 5\nCerebral / en Amazon\nCerebral / en Google Books\nCerebral / en Google Scholar\nCerebral / en Google Web Cerebral / en INSPIRE\nCerebral / en NEBIS\nCerebral / en Scirus


El sorteig\tDE LOS HIELOS,PILAR\nEl sorteig és una novel·la escrita amb molta malícia, plena d’un humor corrosiu que no per això deixa de banda la tendresa pels personatges. El talent narratiu de Pilar de los Hielos submergeix els lectors en un univers molt particular, marcat per les peripècies que imagina al voltant d’un vi deliciós i enigmàtic.\nAutor: de los Hielos, Pilar\nPilar de los Hielos va néixer a Saragossa el 1961 i viu a Reus des del 1986. S’ha format com a escriptora a les escoles de lletres del Centre de Lectura de Reus, de Tarragona i de l’Ateneu Barcelonès. Actualment, estudia Filologia Hispànica a la Universitat Rovira i Virgili. Ha publicat contes infantils, l’obra de teatre La vida alegre, relats i la novel·la La verdadera historia del hombre que robaba confesiones. El gènere humorístic predomina en tota la seva obra.


1.2Funcionària de l'Administració\n1.3.1Ajuntament de Madrid\n23 juliol 1953 (68 anys)\nElecta a: eleccions municipals de 2003 a Madrid, eleccions municipals de 2007 a Madrid, eleccions municipals de 2011 a Madrid\nFuncionària de l'Administració[modifica]\nAjuntament de Madrid[modifica]\nEl juny de 2011 va ser ratificada com a segona tinent d'alcalde i titular de l'àrea de Govern de Medi ambient i Mobilitat.\nL'alcalde Alberto Ruiz-Gallardón va deixar l'alcaldia de Madrid el 22 de desembre de 2011 lloc que havia estat designat un dia abans com a ministre de Justícia pel president del Govern, Mariano Rajoy. Va assumir el càrrec d'alcalde com a interí durant cinc dies el vicealcalde Manuel Cobo i el 27 de desembre del mateix any el ple de l'Ajuntament va escollir (amb 31 vots de 55) Ana Botella com a primera alcaldessa de Madrid.\n↑ «Ana Botella, de luto por el fallecimiento de su padre». madrid2noticias.com, 10-11-2011 [Consulta: 23 setembre 2012].\n↑ 4,0 4,1 4,2 Ayuntamiento de Madrid. «Dña. Ana Mª Botella Serrano». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 23 setembre 2012].\n↑ Ajuntament de Madrid. «Nomenament dels membres de la Junta de Govern de la Ciutat de Madrid, als Tinents d'Alcalde, als titulars de les Àrees de Govern i de les Àrees de Coordinació i als Regidors Presidents dels Districtes.». Arxivat de l'original el 2016-04-20. [Consulta: 23 setembre 2012].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ana_Botella_Serrano&oldid=30301647»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 juny 2022 a les 19:45.


MALENTÉS O RETORN AL PASSAT? | VdM' S'indigna\nAssemblea del moviment 15 de maig a Vilassar de Mar\nCategories Selecciona la categoria Comissió d’accions Comissió d’organització Comissió de comunicació Comissió de formació / Universitat Social Comissió permanent Lectures imprescindibles per anar per la revolta Secció de pífies al poble Universitat Social\nM15M Barcelona / Catalunya\nVOLEM ELS 70.000€!!! Entreu i opineu sobre el destí que li voleu donar a aquests diners.\nLA TELEVISIÓ D'ATTAC\nLATELE.CAT En construcció.\nAbril 23, 2012 a les 8:53 pm\nVdmS'indigna! ha dit:\nAbril 24, 2012 a les 8:50 am\nGràcies companya! Salut i resistència!\nus animeu? tornem als carrers i les places!


FIRA DE L'OCUPACIÓ (21 de març 2019) — Ajuntament de Cambrils\nEsteu aquí: Inici / Ocupació / FIRA DE L'OCUPACIÓ (21 de març 2019)\nDia: 21 de març Horari: de 10 a 19 h Lloc: Palau de Fires i Congressos de Tarragona\nMés de 30 empreses i 300 assistents a la Fira de l’OcupacióMés de 30 empreses prendran part a una nova edició, la quarta, de la Fira de l’Ocupació que el dia 21 de març laCambra organitzarà al Palau de Fires i Congressos de Tarragona.\nL’indret escollit té a veure tant amb l’afluència prevista com amb el nou format del certamen, en el que cadascunade les empreses tindrà un espai específic on de les 10 a les 19 hores atendrà a totes les persones interessades enconèixer la seva oferta i proposta laboral.\nLa Fira de l’Ocupació pretén ser, doncs, un espai de trobada entre les empreses i aquelles persones que estanbuscant feina, amb independència de quina sigui la seva edat, formació i orientació professional. Per això la Firaserà multisectorial. Hores d’ara ja hi ha confirmada l’assistència de Repsol, Port de Tarragona, El Corte Inglés, LeroyMerlin, Port de Tarragona, Sangulí, Grupo Reside, Salut i Treball, Grupo Sifu, Xarxa Santa Tecla, ... entre d’altres.\nVal a dir que, com a complement, hi està prevista l’organització de diferents tallers de temàtiques diversesorientades a la recerca de feina.La Fira de l’Ocupació arriba a la seva quarta edició, després de l’èxit assolit a les que s’han organitzat ambanterioritat a Tarragona, Salou i La Bisbal del Penedès.\nLaura Roige, presidenta de la Cambra de Tarragona, ha assenyalat que “ens preocupa, i força, el foment de l’ocupació i la formació. Per això, hem fet un esforç per posar-ho molt fàcil a les empreses que busquentreballadors i a les persones que cerquen feina. Per la qual cosa, la participació tant de les empreses com delsassistents és de franc”.\nLa Fira es desenvolupa dins del “Programa integral de Cualificación y Empleo”, un programa que la Cambra deTarragona està executant des de l’any 2015 i que ha permès dur a la pràctica accions d’intermediació laboral ambmés d’un miler de joves i més de 500 han participat en programes formatius orientats a fomentar l’ocupaciód’aquest col·lectiu. Durant l’any 2019 està previst dur a terme propostes formatives a diferents municipis delTarragonès i del Baix Penedès. A més de l’organització de dues Fires més de l’Ocupació.


Feliu Sirvent/viurealspirineus 11:34 23/02/18\nL’any 2017, es van ingressar a l’Arxiu Comarcal del Pallars Sobirà 100,4 metres lineals de documentació i es van tractar 115,5 m. També es van tractar 8.299 documents no textuals\nals amb comarcal pallars presenta arxiu\nEdifici Arxiu Comarcal del Pallars Sobirà\nEl número de noves fitxes carregades al Gestor Integral d’Arxius Comarcals (GIAC) va ser de 6.814 i es van associar 37.377 imatges de documents.\nEl nombre d’usuaris d’arxiu va disminuir un 10,2% respecte a l’any anterior; els titulars de fons van augmentar un 11,7% i els usuaris de biblioteca van disminuir un 60%, així el global d’usuaris va disminuir un 12,1%. El nombre d’usuaris en línia de les nostres bases de dades va resultar de 5.586, el que significa un augment del 5,9%, enfront del total d’usuaris gestionat des de l’arxiu que va ser de 334. Les consultes de la nostra web, van ser 1.266, un 16,8% menys que l’any anterior.\nLa valoració dels usuaris va ser de 4,64 en una escala sobre 5. La pregunta menys valorada va ser la número 8 (servei de reprografia), amb un 4,17, mentre que les més valorades van ser la 6 (maquinari informàtic) la 9 (assessorament) i la 10 (tracte rebut pel personal) amb un 4,90.\nLa valoració dels titulars de fons va ser de 4,82 en una escala sobre 5. Les preguntes més valorades van ser la 4, 5 i 6 (assessorament, tracte del personal i rapidesa) i la menys valorada va ser la 2 (arxius en línia). A la vista de les dades recollides a la memòria, la direcció de l'Arxiu Comarcal del Pallars Sobirà qualifica els resultats del 2017 com a molt satisfactoris.


myFICO Review - Actualitzat 2020\n1.1.1 myFICO Informes de crèdit\n1.1.2 myFICO Protecció de robatori d’identitat\n1.1.3 Característiques generals de myFICO\n1.2.1 myFICO: prova gratuïta\n1.3.1 myFICO Accés\n1.5.1 fòrums myFICO\nmyFICO es distingeix amb un gir únic en la producció de robatori d’identitat, però deixa algunes característiques crítiques en aquest procés. Dit això, si voleu supervisar el vostre crèdit, pot ser el servei adequat per a vosaltres.\nSi alguna vegada heu pres préstecs als Estats Units, ja sigui per un préstec de cotxe, una hipoteca o una línia de crèdit, sens dubte no coneixeu les puntuacions de FICO. Aquest número l’utilitzen les agències d’informació de crèdits, com TransUnion, Experian i Equifax, per resumir el vostre risc per als prestadors, en definitiva per determinar si podreu obtenir un préstec i quin serà el vostre tipus d’interès..\nmyFICO, filial de la corporació d’analítica FICO, proporciona protecció contra robatori d’identitat, puntuacions FICO en temps real i assegurança de robatori d’identitat. En aquesta revisió myFICO, veurem si té els fregits que van a parar amb els nostres millors serveis de protecció contra robatoris d’identitat..\nAl final de la protecció, myFICO es queda plana, sobretot al preu que sol·liciteu. Tanmateix, inclou una gran quantitat de coneixements i d’educació que cap altre servei de protecció del robatori d’identitat no pot coincidir. Si és el que segueixes, myFICO pot ser que sigui el teu servei de protecció per robatori d’identitat.\nmyFICO és lleuger en funcions en comparació amb la majoria de serveis de protecció contra robatoris d’identitat. Com a producte de la institució que informa de la vostra puntuació FICO, una subscripció a myFICO és útil per veure la puntuació que obtenen els prestadors. A més, veuràs la puntuació FICO de base més àmpliament utilitzada (en el moment d’escriure, el punt 8 FICO) i la versió més recent.\nObtindràs una puntuació general d’Experian, Equifax i TransUnion, però també obtindreu puntuacions per a préstecs per a automòbils, préstecs hipotecaris i decisions de targetes de crèdit. Entre els nombres, podeu determinar fàcilment si obtindreu l’aprovació d’un préstec o una línia de crèdit, a més de com afectarà la vostra puntuació la sol·licitud de préstecs o línies de crèdit..\nmyFICO Informes de crèdit\nmyFICO és principalment un servei d’informació de crèdits i el nivell d’informació que rebeu canviarà en funció del nivell que compreu (més informació a la següent secció).\nEl pla més barat, “bàsic”, inclou informes mensuals, puntuacions de préstecs i recomanacions de Experian. També inclou un seguiment de crèdit constant i un simulador de puntuació, així com una puntuació FICO continuada.\nSi voleu informes d’Equifax i TransUnion, haureu d’actualitzar a un dels nivells més alts del servei. “Advanced” ofereix informes trimestrals, puntuacions per a préstecs, un simulador de puntuacions i recomanacions de puntuació de les tres prestacions, mentre que “premier” ofereix el mateix, però mensual.\nL’empat real és el punt FICO que està disponible a tots els nivells. Tot i que podeu estimar la vostra puntuació FICO de forma gratuïta, els proveïdors de puntuació veuen que pot ser diferent. Amb myFICO, podeu veure la puntuació real que s’utilitzarà, en la majoria dels casos, per determinar préstecs i línies de crèdit, de manera que podreu estimar amb més precisió si us aprovarà.\nmyFICO Protecció de robatori d’identitat\nA més de proporcionar un control de crèdit i la puntuació de FICO, myFICO inclou protecció contra robatoris d’identitat, encara que no a tots els nivells. El paquet “bàsic” econòmic no té supervisió per a la seguretat social, el robatori d’identitat i la web fosca, tot i que encara inclou un seguiment de crèdit d’una sola oficina i 1.000.000 dòlars en assegurança de robatori d’identitat..\nEls nivells més avançats i “més avançats” costosos inclouen el seguiment de la seguretat social, el robatori d’identitat i la web fosca, així com el seguiment de tri-bureau i 1.000.000 dòlars en assegurances.\nTot i que és l’estàndard per a la majoria de serveis de protecció de robatoris d’identitat, myFICO s’atura aquí, al no tenir moltes de les funcions socials i de privadesa d’un servei com Identity Guard (consulteu la nostra revisió Identity Guard).\nA causa d’això, myFICO és un servei de protecció contra robatoris d’identitat i més un servei de control de crèdits. Tot i que la supervisió de crèdits és un aspecte crític per protegir-se contra el robatori d’identitat, només és una part. Les xarxes socials i la protecció contra la ciberdelinqüència també són crucials, i MyFICO no ofereix cap protecció en aquest front, ni tan sols en el nivell més car.\nCaracterístiques generals de myFICO\nmyFICO és el servei de protecció contra robatoris d’identitat més car que hem revisat, rivalitzant amb els gustos del LifeLock molt caro (consulteu la nostra revisió LifeLock). Porta una línia similar de tres plans com ho fan la majoria de serveis de robatori d’identitat, però comença el rang a gairebé 20 dòlars. Afegiu-hi a més una estranya distribució de funcions i myFICO no sembla massa atractiu.\nLes diferències entre els nivells es redueixen en els informes de crèdit. El pla més barat ve amb un seguiment d’una sola oficina, amb un informe de crèdit mensual i puntuacions per a hipoteques, préstecs automàtics i targetes de crèdit. Més enllà de la línia, “avançat” i “primer” s’ofereixen amb un seguiment tri-bureau, però manquen d’altres àrees.\n“Avançat” baixa els informes a un ritme trimestral, tot i que “bàsic” proporciona informes mensuals. Els 10 dòlars addicionals compren informes addicionals, però disminueixen la freqüència de recepció. En el context de tota la gamma, sembla que myFICO va intentar forçar una opció de nivell mitjà, millorant el pla bàsic d’algunes maneres, però empitjorant en altres.\nL’única desavantatge de l’opció de nivell mitjà és que ve amb protecció contra robatoris d’identitat. Tot i que tots els nivells tenen 1.000.000 dòlars en assegurança de robatori d’identitat, només els dos primers nivells tenen control de qualsevol tipus, cosa que no té gaire sentit..\nAl cap i a la fi, si myFICO oferirà una assegurança “bàsica”, però no controlarà cap possible robatori d’identitat, és més probable que l’assegurança hagi de pagar.\nmyFICO: prova gratuïta\nUna etiqueta de preu exigent de myFICO és una cosa, però la falta de prova gratuïta ha empitjorat. Sembla que myFICO va prendre algunes notes d’ADT, sense oferir ni una prova gratuïta ni una garantia de devolució de diners (consulteu la nostra revisió de la protecció del robatori d’identitat ADT). Pagueu al mes, cada mes, fins que vulgueu cancel·lar-los, i aquests diners no seran per sempre.\nSi myFICO fos semblant a l’ADT, que oferia un pla únic a un cost molt inferior al preu continuat, la manca d’un període de reemborsament no s’estombrà. Tot i això, el fet de tenir preus molt superiors a la resta del mercat és necessària una devolució de devolució o una prova gratuïta, i myFICO no ofereix res per aquest front..\nmyFICO facilita la seva iniciació, mostrant els tres nivells de servei a la pàgina principal del lloc. Els llistats mostren el preu mensual i les diferències entre nivells, de manera que és fàcil comparar els plans per triar el que més s’adapti a vosaltres. A més del control continuat, myFICO ofereix informes de crèdit únics que podeu comprar a la pestanya “productes”.\nUn cop escolliu el vostre pla, myFICO us demanarà que us registreu en un compte i introduïu informació bàsica, inclòs el vostre número i adreça de seguretat social..\nÉs estrany que demanin aquesta informació abans de confirmar el pagament. Abandonem la nostra cistella al final de la compra i, quan vam tornar, la informació introduïda encara estava registrada, cosa que suggereix que myFICO emmagatzema el vostre número, adreça de seguretat social i molt més abans de registrar-vos en la vostra subscripció..\nDit això, aconseguir el pagament és senzill, amb myFICO permetrà pagar amb targeta de crèdit o PayPal i mantenir el procés concis. L’únic que haureu de fer fora d’introduir les dades de facturació és confirmar la vostra identitat responent a una llista breu de preguntes basades en el vostre informe de crèdit..\nDesprés de passar el procés de registre, se us dirigirà directament al tauler de comandament sense la necessitat d’iniciar la sessió o esperar a que es prepari el vostre tauler. Des del primer moment, el quadre de comandament és impressionant. Els vostres resultats de Experian, TransUnion i Equifax us han rebut la benvinguda, així com els vostres informes i alertes recents.\nEs genera un informe immediatament després de registrar-se, de manera que, independentment de si teniu informes mensuals o trimestrals, podeu veure l’inicial immediatament. El vostre informe de crèdit és molt més que un PDF per descarregar. Podeu veure les puntuacions dels diferents tipus de préstecs, el risc per a un prestador en funció de la puntuació i les maneres de millorar la vostra puntuació en el futur..\nMoltes de les àrees interessants del vostre informe també es poden visualitzar en altres llocs. Per exemple, des del vostre tauler de control, podeu veure les tarifes teòriques d’hipoteques i préstecs automàtics en funció del vostre punt FICO. Fins i tot podeu simular els canvis de la vostra puntuació en funció del deute actual que tingueu.\nEn la seva majoria, el quadre de comandament és una eina educativa. Fora de la visualització d’alertes, funciona com una forma d’informar-vos sobre el lloc en què es troba als ulls dels prestadors, que és útil. Dit això, no hi ha molt a afegir en termes de protecció de la identitat. Com entrarem a la següent secció, myFICO es centra en el vostre risc als ulls d’un prestador, no en el risc per a vosaltres mateixos..\nCom s’ha esmentat a la secció “Funcions” anterior, myFICO és més que un servei de control de crèdits que un servei de protecció de robatoris d’identitat. Les funcions de protecció estan presents, a partir del seguiment continu del crèdit i la creació de la web obscura i la vigilància de la seguretat social a mesura que augmenteu el rang. Amb el preu demanat, però, la protecció és mediocre.\nNo hi ha cap manera de visualitzar el vostre risc potencial de robatori d’identitat com hi ha, diguem-ne, ID Watchdog (llegiu la nostra revisió ID Watchdog). Més aviat, myFICO opera en segon pla, notificant-vos qualsevol activitat estranya al vostre informe de crèdit o informació personal que es mostri a la web fosca, però no us indica com protegir-la.\nAixò no fa que myFICO sigui un servei dolent, sinó un servei de protecció contra robatori d’identitat. És insubstituïble per entendre el vostre crèdit, però per protegir-vos contra el robatori d’identitat, està bé. El monitoratge web fosc és agradable de veure, com els 1.000.000 dòlars en cobertura, però myFICO s’ha oblidat d’algunes altres àrees.\nNo hi ha cap control de passaport, control d’assegurances ni cap control general de fraus. Tot i que myFICO pot trobar si el vostre nom, adreça o número de seguretat social apareixen a la web fosca o en un altre lloc, no us informarà si hi ha altres dades personals. A més, no ofereix cap supervisió de xarxes socials, que és una eina habitual que es fa servir per robar la identitat de algú.\nUn aspecte important de la subscripció a myFICO és l’educació, de manera que hi ha molts recursos de suport disponibles. Des del tauler, podeu trobar diverses rutes d’assistència a la barra lateral “necessita ajuda”, que inclou enllaços als fòrums myFICO, la base de coneixement i la pàgina de contacte..\nLa base de coneixement es llegeix com una pregunta freqüent, que aclareix com es calculen les puntuacions de FICO, quins aspectes els influeixen i com es va informar als prestadors. Per la quantitat d’informació que es tracti, la base de coneixement no se sent aclaparadora. myFICO sempre està al punt, oferint prou detalls perquè es responguin plenament a les preguntes sense desviar-se de ximpleries tècniques.\nSi teniu més preguntes, podeu dirigir-vos a la pàgina de contacte, que serveix com una espècie de segona base de coneixement. Conté articles separats per a preguntes més freqüents, inclosa la freqüència amb què canvia el FICO i com cancel·lar la vostra pertinença. Les opcions de contacte també estan disponibles a la pàgina, inclòs un número de telèfon i un formulari de contacte.\nmyFICO no deixa de recuperar les preguntes. Les respostes a la consulta de correu electrònic requereixen un termini d’execució de dos dies hàbils i l’assistència telefònica està restringida a l’horari comercial (de 18 a 18 h PST de dilluns a divendres i de 19 a 16 h dissabte). Tot i que apreciem dues rutes de contacte, el suport 24 hores del dia és fonamental per a un servei de protecció del robatori d’identitat.\nL’única manera de rebre assistència durant tot el dia és a través del fòrum myFICO, que, per sort, és molt actiu. En el moment d’escriure, hi ha prop de 280.000 membres i més de 4 milions de publicacions. Gairebé totes les publicacions tenen resposta, també, amb alguns fils que reben més d’un milió de visualitzacions.\nTot i que ens sentim decebuts per la falta de suport directe 24 hores / 7, el fòrum és una bona alternativa. Amb quina actitud és la comunitat, haureu d’esperar una resposta a la majoria de preguntes en pocs minuts després de publicar-la, cosa que és tan bona com per als serveis de protecció del robatori d’identitat..\nmyFICO és un servei excel·lent per controlar el vostre crèdit, però no tant per protegir la vostra identitat. Tot i que proporciona protecció a nivell superficial mitjançant el control del vostre informe de crèdit i del número de seguretat social, no té supervisió de mitjans socials, passaport i assegurança. Tot i així, hi ha una assegurança estàndard de la indústria de 1.000.000 dòlars.\nEl tema més gran és, però, el preu. myFICO proporciona menys funcions que altres serveis líders de protecció del robatori d’identitat mentre cobra una tarifa més elevada. Tampoc té cap prova gratuïta ni cap política de reemborsament, així que hauràs de comprometre’s completament si hi està interessat. A menys que myFICO no hagi venut, recomanem llegir les nostres ressenyes sobre protecció contra robatoris d’identitat.\nQuè en penses de myFICO? Les funcions de control de crèdit són suficients per a vostè? Feu-nos-ho saber als comentaris a continuació i, com sempre, gràcies per llegir.\nContents1 myFICO anmeldelse1.1 Funktioner 1.1.1 myFICO kreditrapporter1.1.2 myFICO identitetstyveri beskyttelse1.1.3 myFICO Funktioner Oversigt1.2 Prisfastsættelse\nContents1 myFICO Review1.1 Kenmerke 1.1.1 myFICO kredietverslae1.1.2 myFICO beskerming teen identiteitsdiefstal1.1.3 myFICO Funksies Oorsig1.2\nRecenze Software pro ochranu před krádeží identity 0\nContents1 Recenze myFICO1.1 Funkce 1.1.1 úvěrové zprávy myFICO1.1.2 ochrana před krádeží identity myFICO1.1.3 Přehled\nContents1 myFICO ակնարկ1.1 Հատկություններ 1.1.1 myFICO վարկային հաշվետվություններ1.1.2 myFICO ինքնության գողության պաշտպանություն1.1.3 myFICO Նկարների


Oficialitat del Catalan LoCo Team [Archive] - Ubuntu Forums\nUbuntu Forums > The Ubuntu Forum Community > Other Discussion and Support > Ubuntu LoCo Team Forums > Europe, Middle East, and African (EMEA) LoCo Teams > Catalan Team > Oficialitat del Catalan LoCo Team\nView Full Version : Oficialitat del Catalan LoCo Team\nJosep MariaMay 16th, 2007, 04:29 PMHola :\nCarlesOriolMay 16th, 2007, 05:08 PMT'has deixat a l'enorabona el teu nom... el loco ho som tots i tots som simples usuaris. La diferència és que alguns ja hem viscut algun dels problemes i podem ajudar a aquells que s'hi troben per primer cop.\nlluisanunezMay 16th, 2007, 07:42 PMEnhorabona, Josep Maria :guitar:\nperevidalMay 16th, 2007, 10:42 PMenhorabona nois sou collonuts!!!!!!!!![ :popcorn:\nPellRojaMay 17th, 2007, 10:25 PMiep en que consisteix la oficialitat? i felicitats.\npapapepMay 17th, 2007, 11:13 PMPellroja: el wiki sí es editable, però els continguts els consensuem entre tot l'equip, a fi de que no sigui un caos (que ara ja gairebé ho és :-D).\nPellRojaMay 18th, 2007, 10:31 AMPellroja: el wiki sí es editable, però els continguts els consensuem entre tot l'equip, a fi de que no sigui un caos (que ara ja gairebé ho és :-D).\nok papapep :P . fa temps em vaig inscriure a la llista, pero rebia molts emails i era un caos. ja mirare de tornar a entrar-hi, per poder penjar el tutorial de instal·lació de ubuntu, que junt amb somgnu.org l' em actualitzat a feisty.


Bibliomenorca - Xarxa de biblioteques de Menorca - Eduardo Casasnovas Roca\nEm dic Eduardo Casasnovas Roca, tinc 32 anys, sóm d’Es Castell, hi he viscut sempre, menys els anys que vaig estar estudiant a Palma. Sóc llicenciat en Química per la Universitat de les Illes Balears, Tècnic en Prevenció i actualment professor a l’atur. M’agrada molt es basquet, l’any 2010 aprofitant la visita a un amic a Turquia hi vaig veure el Mundial de Basquet\nQuè és per a tu la Biblioteca?\nPer a mi la Biblioteca, és un espai per desconnectar i no estar a casa tot el dia, em proporciona quietud i un altre ambient. Hi vaig principalment per la connexió a internet, ja que l’utilitzo per cercar feina principalment. M’hi connecto amb el meu ordinador portàtil, la xarxa wi-fi funciona molt bé.\nQuines lectures t’agraden?\nM’agrada llegir novel·les d’intriga i biografies, actualment estic llegint Dr. Jekyll y Mr. Hyde de Robert L. Stevenson\nSí, utilitzo l’e-book, és més pràctic i més còmode ja que el pot dur per tot i no ocupa tant espai. Tot i que també llegeixo en paper, sobre tot per estudiar.\nSí, conec la Biblioteca de Maó, la Biblioteca de la Fundació Rubió també a Maó. A més quan estudiava a Palma utilitzava les de la Universitat.\nNo, no la conec però ja m’han donat el fullet amb la informació i m’hi connectaré per conèixer-la.\nLa Biblioteca des Castell, crec que està bé, més des de que van posar l’aire acondicionat, s’hi està una mica més còmode. Si de cas es podrien canviar els ordinadors que utilitzen els usuaris, que són més antics.


IB3N | El GOB sol·licita a Demarcació de Costes recuperar espai públic que ara ocupen propietats privades a la platja del Port d'Alcúdia\nIB3 Notícies > societat > El GOB sol·licita a Demarcació de Costes recuperar espai públic que ara ocupen propietats privades a la platja del Port d’Alcúdia\nEl GOB ha sol·licitat mitjançant un escrit a la Demarcació de Costes de les Illes Balears que s’iniciïn els expedients de recuperació possessòria dels béns de domini públic retinguts sense títol per particulars a la platja dels Francesos d’Alcúdia.\nDes de fa molts anys una trentena de propietats ocupen part de la superfície de la platja d’Alcúdia per a usos completament privats, com si aquests terrenys formessin part de les seves propietats. Aquestes usurpacions tenen lloc a la denominada platja dels Francesos entre les fites 1665 a la 1689 de la línia de la delimitació del domini públic marítim terrestre. Aquests jardins, són, segons la línia de demarcació de costes, públics des de fa més de 60 anys, però la manca d’actuació de les institucions competents ha permès que quedin integrats dins les propietats privades.\nDe fet, tal com explica la portaveu del GOB, Margalida Ramis, “els veïnats han construit murs i col·locat cartells de propietat privada, perquè nigú hi passi”. Els jardins, ocupen mig quilòmetre de la primera línia i han usurpat entre 8 i 10 metres de platja. El GOB recorda que per ocupar domini públic es necessari un títol habilitant on s’especifiqui el motiu de la ocupació i els anys permesos, i cap dels casos no figuren en aquesta zona de jardins.


Ref. 23 •\n, Ctra. Francia • 3 dormitorio(s) / 6 ocupantes • Piscina Comunitaria


La Marfà 19h.\nAprofitant la presència de Jim Black a La Marfà per participar en una residència internacional de creació, el bateria nord-americà condueix aquesta classe magistral on parlarà de la seva trajectòria i experiència com a músic de jazz i improvisador. Estarà acompanyat d’Olivier Jambois a la guitarra i de Gregory Sallet al saxòfon per presentar també part de la feina que realitzaran durant la seva residència de creació a Girona.\nA càrrec de Jim Black, bateria de jazz nord-americà de llarga trajectòria professional, és reconegut com un dels més prolífics i creatius de l’escena novaiorquesa. És sideman de projectes avantguardistes al costat de Tim Berne o Dave Douglas, i lidera el grup amb ressonància elèctrica AlasNoAxis i el trio de jazz que porta el seu nom, amb Thomas Morgan al contrabaix.


03-03-2018: MOLINS DE REI vs JUVENIL FEMENÍ ~ CLUB HANDBOL RIBES\n03-03-2018: MOLINS DE REI vs JUVENIL FEMENÍ\ndilluns, de març 05, 2018 Juvenil Femení 2017/18\nMolins 22 – Ribes 33\nPartit més aviat avorrit. Les noies han dominat el partit però s’han deixat endur pel ritme\nque ha marcat el Molins que amb un sol canvi a la banqueta es reservava les forces per les dues parts del joc. Veient que sense presses els gols anaven entrant i la defensa més o menys rutllava...ja han tingut prou. Bàsicament entraven tirs des de 9m que sorprenien a la Marta. I a pocs minuts del final Luciano ha aturat el joc per demanar que robessin alguna pilota, que fessin una jugada nova....quelcom que donés vida al partit. Compartíem des de la graderia aquesta sensació de “me aburro”.... feu alguna cosa si us plau! I sí, hem de dir que el final del partit encara vam poder gaudir de jugades i tirs a porta “made in JF”.\nPropera setmana Sant Cugat.


BARCELOFÍLIA : ESTUDIS DE T.V.E. A MIRAMAR (1959-1983)\nAnònim 12 de novembre de 2019, a les 9:18\nHola, els escric perquè de petit hi havia un programa que es deia 'Tirant Lo Blanc' i volia saber qui el feia o si es poden veure les imatges en alguna pàgina web? El programa estava fet amb molt pocs mitjans i jo n'era conscient quan el mirava, però em sobtava tant que fessin servir una caixa i un cordill com si fos un vaixell que me'l mirava i encara avui crec que és un dels millor programes que he vist a la televisió. El meu correu és pepsarrats@yahoo.es


Aquesta pàgina web utilitza cookies per millorar l’experiència de l’usuari. A continuació, trobarà informació sobre què són les cookies, quin tipus de cookies utilitza aquesta pàgina, com pot desactivar cookies en el seu navegador i com desactivar específicament la instal·lació de cookies de tercers. Si no troba la informació específica que vostè està buscant per favor enviï un correu a sti@stisallent.com\nDe conformitat amb la normativa espanyola que regula l’ús de les cookies en relació a la prestació de serveis de comunicacions electròniques, recollida en el Reial Decret Llei 13/2012 de 30 de març, l’informem sobre les cookies utilitzades a la web de I-Tailored AppandWeb, SL (d’ara endavant també el prestador) i el motiu del seu ús. Així mateix, li informem que en navegar en el lloc Web vostè està prestant el seu consentiment per a poder utilitzar-les.\nDe conformitat amb la normativa espanyola que regula l’ús de les cookies en relació a la prestació de serveis de comunicacions electròniques, recollida en el Reial Decret Llei 13/2012 de 30 de març, li informem sobre les cookies utilitzades a la web de I-Tailored AppandWeb, SL (d’ara en endavant també el prestador) i el motiu del seu ús. Així mateix, li informem que al navegar en el lloc Web vostè està prestant el seu consentiment per a poder utilitzar-les.


Un dinar al Bulli :: Amb compte ::\nUn dinar al Bulli\nby Roger Compte · Published 23/10/2010 · Updated 23/10/2010\nComencem pel final: després d’unes tres hores i mitja d’anar provant creacions que transitaven entre el reconeixible i el marcià, sortim del Bulli, mirem a la dreta, a la terrassa. Un arc enmarca el Mediterrani, cala Montjoi. I gravem el somriure que ens acompanyarà en tot el retorn cap a casa.\nLa historia va començar el cap d’any del 2009. Que va destacar pel meu control en l’ingesta alcoholica i tornar relativament d’hora cap a casa. Tenia un post-it a l’ordinador: “reserva Bulli”. Obrien la petició de reserves l’1 de gener. Escric el missatge, els hi comento una mica les ganes que tinc d’anar-hi, que vull convidar els meus pares, que qualsevol dia em va bé (però si és dinar i cap de setmana encara més), que a aquestes hores suposo que seré dels primers que reben i l’envio.\nI a finals de març una vibració a la Força del gmail. M’arriba un correu electrònic, on em proposen dinar al Bulli el 21 d’octubre. “Ferran Adrià prepararà per vostès un menú degustació personalitzat. Provaran\nmoltes elaboracions diferents i intervindran molts productes. Es important per la seva confecció conèixer amb antelació si hi ha algun problema a tenir en compte, com al·lèrgies o qualsevol altre producte que no podem incloure al menú per algú de vostès“. Compteu que al Bulli serveixen unes 50 persones al dia, que multiplicat pels dies que obren se’n va cap a les 8000 persones que hi mengen. I en algun lloc he llegit que reben al voltant d’un milió o més de peticions. Com si em toqués la loteria, vaja. I a més, entre la petició i la confirmació, s’havia anunciat que el Bulli tancava el 2011. Durant el dinar em comentaven que un 50% de les reserves va per gent que ja hi ha estat. Encara reduïa les meves possibilitats d’èxit. Al desembre faran les reserves per l’última temporada, així que proveu que no hi perdeu res. Al final de l’àpat vaig parlar una mica amb el que gestiona les reserves i ja el planyo. Haver de filtrar entre tants mails (sent l’última temporada encara n’hi haurà més) pot ser demencial.\nEl 21 d’octubre quedava molt lluny. Però va arribar i passats els missatges dels nostradamus dels de la feina “ai, i si tens mal de panxa”, “i si et refredes i no notes el gust?”, m’he despertat, ple de salut, amb una mica de nervis i un bon viatge fins a Roses. Sortint amb (molt de) temps, clar. Roses no seria precisament la meva ciutat favorita de la Costa Brava (hi ha alguns edificis, altíssims, que fan molt mal d’ulls) però a la que el cotxe enfila la carretera de Montjoi, sinuosa, ja et comences a posar en situació. Un recorregut màquissim, amb el mar a la dreta i paisatge una mica àrid i on he vist que es plantava força vinya. Paradeta al dolmen de la Creu Coberta, construcció del neolític de dimensió considerable. I al reprendre la marxa, aviat, darrere una curva, ja es descobreix cala Montjoi. Ja ho tenim.\nAparquem el cotxe, admirem les vistes de la cala i les olors dels eucaliptus que hi tenen plantats i enfilem cap a l’entrada. Ens surten a rebre: “us agradaria visitar la cuina?”. Oi tant. Ens ensenyen la cuina, ens saluda el Ferran Adrià, ens fan un petit tour i el Juli Soler ens fa una foto. Després xerrem una estona amb el Ferran. Ens diu que aquest racó de la Costa Brava en dies d’hivern amb solet com avui és fantàstic. Completament d’acord. Li pregunto pel restaurant que ha d’obrir a Barcelona amb el seu germà (més cosa del seu germà Albert que d’ell) i em diu que encara no ho han anunciat però en principi serà l’11 de gener (el mes que ve ja obriran la cocteleria). I li comento que el vaig entrevistar per telèfon fa molts anys. Ell acabava de sortir als diaris per ser portada del NY Times i jo treballava al 3xl.net, portal adolescent que fa poc s’ha renovat. L’entrevista va discorrer per temes apassionants com les possibilitats de millorar el gust d’una pizza congelada.\nA l’apartat de manies culinaries que ens havien demanat que indiciquessim previament, només haviem mencionat les ostres i cargols pels meus pares. A l’arribar a la taula, quan han repassat els ítems crítics del menú, la meva mare ha decidit saltar-se la part de plats de caça. Els plats que li han posat a canvi també han estat tremendos. Acabada introducció, anem en matèria. Foto (estan a més bona qualitat al flickr), nom de plat, petit comentari. Per posar una mica en antecedents dels que no em coneguin: no m’he dedicat mai a la cuina (és a dir que no entraré a fer cap analísi gaire profund de tècniques i coses per l’estil) i no frequento restaurants d’aquest nivell, però he llegit molt sobre el tema, com deia el preguntador del “Persones humanes”. I també, que el factor sorpresa em té el cor robat. En l’humor o en la cuina, disfruto amb l’inesperat. I el menú comença… ja!\n1. Maduixa de campari\nEl primer aperitiu, un gelat en forma de maduixa amb un potent i bo gust a alcohol.\n2. Entrepà de mojito\nComencen les curiositats, els jocs per provocar-te un somriure. Té gràcia això de prendre un mojito en format entrepà. Refrescant com el primer, i curiós. La textura del pa era semblant a la del pa de gambes dels xinos. En aquest plat (i en molts altres) el cambrer t’advertia que ho agafessis curosament, que era fràgil.\n3. Ou de gorgonzola\nArriba un ou gegant a taula. El cambrer, amb una cullereta, en trenca la closca per dalt, i després li ratlla nou moscada per sobre. Ens adverteix: trenqueu-ho amb les mans i aneu menjant, però ràpid, que sinò es desfarà. És un ou de gorgonzola gelat i l’anem trencant els tres, voraços, com el que trenca l’ou de xocolata de la mona. No era kinder, no hi havia sorpresa, però els trossos impregnats amb nou moscada en pols estaven (encara més) fenomenals.\n4. Hibiscus amb cacauet\nDeu n’hi do l’assortit de vaixella que van traient. En aquest de color daurat, al mig unes delicades flors d’hibiscus, que es trenquen a la boca (i si no et despistes als dits) i te la deixen plena d’un intens gust a cacauet.\n5. Bastó de parmesà\nLleuger, trencadís, amb gust de parmesà torradet.\n6. Galeta amb caviar d’avellana i avellana amb gerd\nAquests dos surten a la vegada. I els dos juguen amb treballar de formes diferents un mateix ingredient, l’avellana (això d’anar fent jocs amb un mateix ingredient serà habitual al llarg del dinar). Primer una galeta molt cruixent amb caviar d’avellana, de gust molt potent i concentrat. Amb aquesta textura al cap, després t’entren unes avellanes a la boca, gelades, on l’avellana és la forma i un gust sutil de fons i el gerd és més protagonista.\n7. Espuma de coco\nTextura curiosa, sòlida però moooolt lleugera, coco pur a la boca\n8. Truita de camarons, en les seves dos versions (homenatge a Pastallé d’afegit propi)\nEntre aquest i el posterior gaspatxo i ajoblanco, bons homenatges a la cuina del sud d’Espanya. Aquest ens va semblar fenomenal. El gust dels camarons sobre dos bases diferents. La primera, sobre un sucre de cotó ben fi (a mi el dolç aquí m’hi va encantar) i la segona, portava a sota una crep fínissima, feta amb poc oli, molt torrada. Tant el contrast dolç de la primera com l’acompanyant torrat de la segona, li venien de perles. De la segona jo notava gust de parmesà si o si. Però el cambrer em va dir que no, que em devia haver quedat del bastó d’abans…\n9. Galetes de ginjebre\nAquest no te l’havies de menjar. Mossegar i xuclar, gust de ginjebre fort inundant la boca. No va ser un dels preferits, però feia la seva funció de refrescar i netejar una mica, que imagino que també erael que tocava en aquest moment del menú.\n10. Ravioli de pernil en pètal de rosa & sopa de meló\nSi, la pasta del ravioli és un pètal de rosa. Que embolicat de no sé quina manera (feina ha de portar), conté el seu interior, de caràcter bastant líquid i amb intens gust a pernil. Cap a la boca, una mica de força i que exploti. Per acompanyar-lo i fer una versió del meló amb pernil, una copa amb una mica de sopa de meló, líquid concentrat, essència de la fruita.\n11. Canapé de pernil amb ginjebre\nAquí lliguem els gustos dels dos anteriors, amb el pernil i el ginjebre, i ho presentem en forma de crustaci, que serà el que seguirà a continuació. Aquest plat em va semblar espectacular, explosió de sabor, amb un ginjebre sutil i una base de caramel ben cruixent que lligava a la perfecció amb el gust del pernil.\n12. Llagostí bullit\nGairebé cru, el preparaven (en alguns plats, per curiositat, anava demanant detalls de com ho havien fet) posant simplement el cap a bullir i la resta del llagostí s’aguantava a l’olla, fent-se lleugerament amb la calor. Una cosa senzilla, unplugged, sense esferificacions ni tècniques complicades d’entendre. Però si t’agraden els llagostins, allà el tens, en tota la seva glòria. Estirali el cap, xuclali com si t’hi anés la vida, devora la cua.\nEn aquest va arribar la primera subvariant per ma mare, que no és gaire amant de les coses excessivament crues. A canvi li van portar una baguette de tòfona d’estiu. Com per queixar-se.\n13. Gamba en dos coccions\nLa gamba en dos coccions i tres textures. Una cullereta amb el suc del cap, intens. La cua, poc feta, per devorar ràpid i les potes, cruixents. M’encanten les gambes, una delícia.\n14. Guatlles en escabetx de pastanaga\nAquest ens va flipar. Et porten la guatlla en aquests 5 trossets, amb més pinta de berberecho o similar que d’altra cosa (el palillo també hi ajuda), i a continuació el cambrer distribueix espècies per cada una (pebre vermell a la primera i la última, comí, romaní -i un que no aconsegueixo recordar-) i amb un pinzell li posa per sobre l’escabetx de pastanaga. T’indiquen l’ordre per menjar-ho, de dalt a baix, tots 5 són guatlla, però la declinació d’espècies li dona tocs diferents. Aquí ja hauriem comenat a treure els mocadors blancs.\n15. Tàrtar de tomàquet\nEns presenten el tàrtar sense dir de què és (la política no spoilers) i hi tiren per sobre el què semblen masses cristalls de sal. Però és gel, i el tàrtar és de tomàquet i és refrescant, molt bo i amb un punt picant de pebre vermell i altres espècies. Una curiositat: amb el tàrtar arriben els primers coberts de tot l’àpat. Fantàstic això de poder menjar-ho gairebé tot amb les mans.\n16. Sushi de medul·la i ventresca de tonyina i llumins de soja\nLa foto no és la millor, la del sushi. Era un plat amb un clot, a la part de sota hi anava la medul·la, a sobre una fina làmina de ventresca i un puntet de wasabi. Aquest no va convèncer gaire als meus pares, no gaire fans del sushi i a més amb una cosa com la medul·la, d’una textura gelatinosa. A mi si que em va agradar, però tenia encara massa al cap el viatge al Japó i el sushi del mercat de Tsujiki. La tonyina, l’otoro que vaig prendre allà, em sembla que em perseguirà per sempre cada cop que prengui un sashimi tonyinaire. I els llumins de soja, una curiositat molt divertida, bastonets ben fràgils amb el potent gust de la soja i una sorpresa de wasabi a la punta.\n17. Caviar trufat\nÉs temporada de bolets i amb aquest començava una sèrie guanyadora. Sobre aquest bol, amb un paper film per sobre, delicades perles que havies de menjar amb la fulla d’olivera que acompanyava al costat. El gust de la tòfona, explotant a la boca. Espectacular, Salinas!\n18. Ous de reig trufats\nL’únic plat en el que em vaig despistar a l’hora de fer la foto. Millor a meitat, que tard. T’arribava un plat amb una làmina rodona d’obulato (fècula de patata, molt fina, però resistent) i per sobre t’hi ratllaven ou de reig. T’hi posaves una mica de sal i ho doblaves i et feies la teva empanadilla de bolet. Ben bo. L’única cosa és que l’ou de reig era trufat i el poder intens de la tòfona es menjava l’ou de reig. Jo no n’he provat, però el meu pare, que si, comentava que té un gust així molt delicat i amb estilazo. I aquí Mr. Tòfona el feia fora del ring.\n19. Macarons de parmesà amb pinyons i bosseta perfumadora\nAixò dels macarons sona tant bé i té tant bona pinta com tastava. Al costat tenies una “bossa” tancada amb tòfona ratllada a dins. L’idea era anar olorant la tòfona mentre menjaves els macarons i que t’afectés el sentit i et portés la tòfona encara que no la tinguèssis a la boca.\n20. Blini de formatge St Feliciene\nBenaventurats aquells qui portin el formatge a taula. El cambrer arriba amb un tovalló plegat, el doblega lleugerament i surt el blini insinuant-se i provocador. Torrat i cruixent, a la que el mossegues explota l’interior líquid. La base és un formatge St Feliciene que no havia provat, però que és de l’estil brie. Abans de mossegar per això, li poses la tòfona ratllada que havies olorat al plat anterior i de l’unió dels dos neix alguna cosa meravellosa\n21. Percebes amb anèmones de mar i algues\nUns percebes flotant en una sopa que era mar pur.\n22. Zambuirinyes amb risotto d’anemones\nEl valor mar de l’anterior però sumant aquí un preferit personal: les zamburinyes. Tremendu\n23. Ostres amb salsa de trompetes de la mort i moll de l’ós\nLes millors ostres que he menjat. Que no és dir gaire, tampoc. No sóc especialment fan de l’ostra a la unplugged, tal qual. Però les trompetes de la mort tocaven a victoria i el conjunt, moll de l’ós (Ho era? Com que no n’he menjat mai no tinc ni idea de com és) al centre inclós, sonava a música harmoniosa.\nAquest era un dels plats amb subvariants: pels meus pares van caure uns nyoquis de polenta amb café i yuba al safrà:\n24. Festucs tendres bullits amb oli de festuc i esfèrics de festucs amb la seva salsa\nSi t’agraden els festucs, un plat per disfrutar. La textura tova dels bullits, amb repunts de sabor amb la sal i els esfèrics (que de fet eren de forma més aviat quadrada), una explosió de sabor (esgoto expressions?) sensacional.\n25. Ceviche de cloisses i cactus kalanchoe\nAra toca el minirecorregut llatinoamericà. Dos plats que juguen amb trobar nous gustos a clàssics com el ceviche o el taco. Bona la cloïssa i ben curiosa la fulla de cactus, que mira, una cosa menys que em falta provar.\n26. Còctel de ceviche i cloïsses amb taco d’Oaxaca\nEl còctel jugaba en presentar d’una nova manera el què ja haviem tastat al plat d’abans i el taco buscava sorprendre amb un gust curiós, de cítrics, amb un puntet dolç i molt refrescant.\n27. Papillot d’endivia amb nous fresques, salsa de nous i caviar d’oli d’oliva\nEt presenten el petit papillot, l’obren, li tiren la salsa de nous per sobre i després li depositen el caviar d’oli d’oliva. Gustos sutils els de les nous i unes endivies molt cruixents.\n28. Ajoblanco i gaspatxo\nAquest ens va agradar molt. Plat dolent per fer fotos (tant de blanc!). Una superfície nevada amb una vora que es comença a desfer. I després de posar-te’l a taula, pixadeta sobre la neu, que és un bon raig d’oli d’oliva verge. La part desfeta és l’ajoblanco. La del mig, granisada, el gaspatxo. Xoca el color blanc (un guiri que no conegui el plat es perdrà aquest impacte) i pel què ens comentavem això és fruit del procés per preparar-lo, que quan el congelen, el colen, etc… es queden els pigments que donen el color pel camí. Gust perfecte, intens. Bo tan per separat, com després barrejant-lo.\n29. Tòrtora amb risotto de mores al cardamom\nAquest passeig per la caça (junt amb els bolets una de les característiques de la temporada en la que estem) ens va flipar molt. N’he menjat molt poc de carn de caça i si que té un gust intens però presentat en aquestes preparacions, de manera concentrada i amb els companys de plat adequats la cosa era un festival dels sentits. En aquest, la protagonista era la tòrtora en dos presentacions. A l’esquerra, amb una cullera amb risotto, i a la dreta la tortora amb mores. Al costat, un mocador amb cardamom torrat per anar olorant mentre disfrutaves amb el bé que lliguen les tòrtores amb les mores.\nSubvariant per ma mare: cigala unilateral amb orxata i sèsam blanc:\n30. Ravioli de llebre amb la seva boloñesa i la seva sang\nEl “ravioli”, tendrissim, un gust de llebre que omple la boca, i al costat ens van presentar una copa de sang de llebre, per anar bevent mentre degustaves el plat. Em va encantar aquest “xist”. La cosa impressionava, el color que tenia, la densitat completament de sang. I amb una mica de recel t’ho poses a la boca i te l’omple de sensacions dolces i especiades. Un altre cop que juguen amb el què tu t’esperes i que et trobis una altra cosa: m’agraden les sorpreses.\nSubvariant per ma mare: Espardenyes gelee:\n31. Maduixes calentes amb consomé de llebre i castanya mimètica\nUn altre dels grans guanyadors del dinar. La castanya mimètica també té l’idea de sorprendre. Té aspecte de castanya, però ja et diuen que vigilis, que l’agafis amb carinyo, que és molt fràgil. Te la poses sencera a la boca, l’esclafes i s’expansiona el gust: està feta amb paté de llebre. Animal que també corre a l’esquerra en forma líquida, en forma de consomé i unes maduixetes de bosc que hi lliguen a la pura perfecció.\n32. Coca dolça de ceps\nSom de familia boletaire (jo fins fa no gaire era l’ovella negra, que gairebé no en menjava!!) i el cep podriem dir que és el rei. Agraden llanegues, camagrocs, russinyols, rovellons… però el cep, en la seva versió en risotto o qualsevol altre que prepari la meva mare, és un guanyador. Així que aquest era un plat que ja entrava a taula amb un gol al marcador. Però la cosa va acabar en golejada i va ser amb tota seguretat un dels preferits de les al voltant de 40 preparacions que vam tastar. Primer el cambrer t’acosta un test, amb branquillons de pi, diu que n’agafis un, te’l posis a la boca, el mosseguis i te’l mengis. Són germinats de pi untats amb mel i són una delicia. I després ataques la coca dolça de ceps. Ceps tallats molt fins a la carpaccio, amb una base de coca molt fina, trencadissa amb un punt de dolç que lliga amb els ceps a la perfecció.\n33. Terró de sucre al té i llima\nUna curiositat, que destacava pel punt refrescant, terrons que semblaven de sucre però eren de llima i un comptagotes per mullar-los. No era oli, sinó té.\n34. Estany gelat\nJa havia llegit sobre aquest plat i diria que n’havia vist parlar-ne en algun documental televisiu. Agafen aquest bol i li posen aigua, que congelen 5 minuts. Es forma una fina capa de gel a sobre i llavors amb una xeringa extreuen tota l’aigua que hi ha a sota i ja ho pots tornar a posar al congelador fins que toqui servir-ho. T’ho deixen a taula, un cambrer hi tira per sobre sucre moré amb gust de menta i té verd i llavors et toca treballar a tu. Trencar la superfície de gel a trossets amb la cullereta i cap a la boca. Sorprenent, mooolt refrescant i bo. Mira que no sona supercomplicat, però algú ho havia de pensar!\n35. Rosa de poma\nIntenta tu superar un postre com aquest. Estèticament, de premi. De gust també, una poma tallada en una capa molt prima i marinada que acaba en un cor de gel. I entremig unes boletes que semblen perles de rosada, però que a dins porten petites flors de fonoll, que et deixen el seu gust d’una manera espectacular. Això de posar una flor dins una bola em sona a Sr Miyagi caçant una mosca, però vaja, deu ser més senzill.\n36. Caixa de xocolata\nI quan ja no cabia res més, arriba aquesta bestialitat de xocolata per acompanyar els cafés. Molta gent m’ha preguntat si era veritat que et quedes amb gana. Ni de lluny, que jo no sigui capaç de provar tot el què hi ha a aquesta caixa diu molt del meu nivell de “no puc més”. Bé, vaig provar gairebé tot! Amb gust i forma de cacauet, un corall delicat, de gustos picants, amb un delicat tast de rosa, de xocolata blanca i maduixa liofilitzada a dins, una esponja de xocolata blanca amb una textura espectacular, amb crocant per dins, una fulla de menta envoltada de xocolata (aquest el sé fer!). Si aconsegueixo tornar-hi abans que tanquin, vindré amb tupper.\nA més del menjar, que ja heu vist que ens va sorprendre i fer disfrutar de mala manera, també em va encantar el servei. Pel nivell del restaurant tenia més l’idea d’una cosa molt estirada i massa formal. Al contrari, molt al teu nivell, fen-te sentir molt comòde i gens pressionat. Per exemple amb el vi, anar omplint la copa una miqueta quan la tenies buida però sense fer-te sentir l’agobio d’alguns restaurants on només deixar la copa a taula ja venen a omplirla de nou.\nPer exemple, amb el sumiller, el David Seijas, que ens va semblar encantador i ens va explicar molt amablement alguns dubtes que teniem sobre vins blancs i barriques. A l’hora d’escollir, no li vam deixar gaire marge d’acció. El primer ja el teniem triat de casa, l’Improvisació de Vinya dels Taus. Els meus pares havien fet un curset amb l’enòleg (crec) de la bodega i ens va encantar. És un blanc amb uns quants mesos de barrica i un gust potent i intens. Pel segon li vam dir que voliem un Empordà, ja que hi erem (amb el tema vins m’agrada apostar pels catalans). Dels que tenien (vam continuar amb blanc) ens va recomanar un garnatxa, el Qtonia, que també era molt bo, però que perdia en comparació amb el primer.\nLa compta em va sortir a 900 euros els tres. Els menús són per tothom a 250 euros més iva i begudes. Després el preu et surt més cap amunt o menys en funció dels vins, nosaltres vam ser prou mesurats i extres de gintonics i similars (que no vam tocar). Només van ser dos ampolles en tres hores i mitja, que no sona a gaire, però de la manera que l’anaven servint, poc a poc, perquè no s’escalfi a la copa, estaves bé i en cap moment vaig tenir la sensació de necessitar-ne més del que vam beure.\nAbans de marxar, ens porten uns menús impresos amb tots els plats que haviem menjat i diem adeu, explicant-los la gran experiència que hem tingut. Ens regalen el llibre “Un dia al Bulli”. Al sortir hi ha el Juli Soler (el Ferran Adrià ja ha marxat) i li demano que me’l signi. Ell abans de marxar ens regala un parell de llibres més dels tants protagonitzats pel Ferran Adrià. Encantat jo, com a fan dels regals inesperats que sóc. Sortim, hi ha gent a la terrassa a la dreta fumant i fent gintonics. Hi ha vistes de la cala Montjoi, on encara hi ha algun petit rastre del temporal. Baixem a caminar-hi una mica, abans d’enfilar el camí de retorn.\n23/10/2010 a les 12:18 pm\nM’ha encantat la teva crònica!! I quina enveja!!! Moltes gràcies per compartir-ho, he pogut tastar una mica del Bulli!!!\n23/10/2010 a les 12:59 pm\nQue cronica mas bonita. He leido un par en ingles y el tuyo los supera muchisimo. Es el unico donde me sentia que estaba alli compartiendo la comidao. Muchas gracias Roger.\n23/10/2010 a les 1:04 pm\nGracias a ti Rachel 🙂 Esa era la idea, tener algo para combatir con mi alarmante perdida de memoria 😛\nI gràcies també Sara 🙂\n23/10/2010 a les 8:09 pm\nVaja si saps escriure, perque no ho fas així de bé a la feina?\n23/10/2010 a les 11:37 pm\nCasi casi que hem dinat plegats, gracies per compartir-ho.\nT’agraden les sorpreses. Sempre he dit que en un restaurant jo busco:\n-respecte pel producte\n-sorpresa en qualsevol format\nM’agrada compartir aixó últim.\nSalutacions i felicitats pel gran àpat al bulli\n24/10/2010 a les 1:27 am\nXesco: Gracies. En la tècnica potser jo no m’hi fixo tant, perquè com comento no m’he dedicat a la cuina i no hi tinc aquesta deformació professional, però voto per producte, carinyo i sorpresa.\n24/10/2010 a les 2:58 am\nAquest dinar a mes de gaudir-lo a taula, es un dinar per el record.\nHas fet una crònica estupenda!!!! Quina enveja sana ehhhh !!! al llegir-la gairebé es com si hagués pogut tastar una miqueta els plats\nMoltes gracies i una abraçada.\n24/10/2010 a les 4:06 pm\nGràcies, fem un mos 🙂 M’alegra molt llegir que us agrada la crònica\ncampaneta ha dit:\n24/10/2010 a les 6:41 pm\nSensacional!! Amb una mica d’imaginació tinc la sensació d’haver assaborit jo també aquest menú tan fantàstic! T’he de dir que no tots els plats entren a la vista, però quan expliques què és cada cosa, se’m fa la boca aigua… Fins i tot em menjaria la guatlla i la llebre! jeje\n24/10/2010 a les 7:15 pm\nCris, no m’ho crec això de la llebre! 😀\n25/10/2010 a les 11:25 am\nMoltes felicitats per l’àpat al Bulli! Ser un dels 4000 afortunats anuals que pot anar per primer cop és una gran cosa!!\nI moltes gràcies per la crònica, que m’ha permès fer-me una idea bastant acurada de com devia anar el dia. Especialment, per aquest to gens hooligan que percebo i que agraeixo!!!\nSalut i gràcies per compartir-ho!!\n25/10/2010 a les 11:54 am\nDe res, massitet! 🙂 A provar sort per l’any que ve!!!\n25/10/2010 a les 6:49 pm\nEi! Jo sóc de les que van fer-te pitar les orelles quan va saber que anaves al Bulli. Ara, ja esvanida l’envegeta, em quedo amb el peaso crònica. I com deien a Allo, allo, només ho diré una vegada… però me n’alegro molt de que et toqués!\n25/10/2010 a les 6:56 pm\nGràcies Mar, com li deia al Martí, us envio energies positives perquè us toqui a la loteria de l’any que ve!\n25/10/2010 a les 7:02 pm\nNo ens coneixem de rés, però a traves del facebook, he vist una post de Roberto González Paredes i d’Apunts de Cuina, que m’han portat al teu espai. Enhorabona per la crònica que m’ha enganxat amb la forma tant personal que ho has explicat i per les fotos.\nUn aprenent de blogger,\n25/10/2010 a les 7:13 pm\nMoltes gràcies Victor, vaig a tafanejar el teu blog!\n25/10/2010 a les 7:30 pm\nFantàstica crònica! quina paciència anr fent fotos de tots els plats. Ens haurem de conformar amb la teva crònica de moment.\nEnhorabona per anar-hi i explicar-ho!\n25/10/2010 a les 7:47 pm\nJo tampoc et conec, però m’ha fet una enveja… sana? No se, però molta enveja! (seguiré fent primitives… però amb això no és suficient!)\nLa crònica espectacular, gràcies per compartir aquesta experiència!\n25/10/2010 a les 8:08 pm\nGràcies a tots. Em fan molta il·lusió els comentaris!!\nencantadisimo ha dit:\n25/10/2010 a les 10:50 pm\n26/10/2010 a les 5:45 pm\nVeig que vas disfrutar tant com nosalttres, que hi vam estar a l’agost, tot i que alguns plats son diferents…..Molt bona crónica.\n29/10/2010 a les 6:18 pm\nAixò si que és El Bulli amb tota mena de detall. M´agrada que parlis d´en Juli Soler perquè és el tàndem Adrià-Soler, tots junnts han aconseguir la marca El Bulli, restaurant i tot el que segueix.\nQuan puguis ves al Mas Pau d´Avinyonet de Puigventós, el cuiner Xavier Sagristà havia estat a El Bulli, molts anys.\nI més restaurants que et recomanaria, però ja aniré passant No sé si deus tenir la Guia 2009-2010 RESTAURANTS de Catalunya, per mi val molt la pena.\nPedro Páramo és una novel.la excel.lent.\nJa tornaré passar.\n29/10/2010 a les 7:08 pm\nGràcies Imma! No conec el Mas Pau, però me l’apunto. En tot cas, hi ha tants bons restaurants per provar!\nNext story Músiques d’hivern\nPrevious story Sitges 2010