[ACTA] Trobada catalana del 15-M a Ca l’Afou 30,31oct – 1nov | acampadacdv\n← [CONVOCATÒRIA] Assemblea general 06-11-2011\n[ACTA] Assemblea General 06-11-11 →\n[ACTA] Trobada catalana del 15-M a Ca l’Afou 30,31oct – 1nov\nPublicado el 08/11/2011 por acampadaCDV | 1 comentario\n[Actes Trobada Catalana 30-1 nov 2011 Ca l’Afou]\nCal buscar a algú que s’encarregui del pot on cadascú posarà la voluntat. Es prova avui per veure si funciona.\nEns informen del tema labavos: Es recomana fer servir el mínim possible el bany, si es pot evitar. Anar al camp.\nEn general no importa que ens gravin amb la finalitat de fer un documental, tot i que algú manifesta que no vol aparèixer.\nQueda el programa penjat en un plafó\nS’explica el programa i la organització: Grups de treball i després posada en comú o potser fer-ho tot comú: Avantatges i inconvenients de cada cosa\nProposta 1: De l’espai d’informació passa als grups de treball i després es recull la informació dels grups en plenari, obert a la possibilitat de debat. Facilita el treball i la participació\nProposta 2: Treballar en plenari tota l’estona. Facilita la participació en diferents temes\nProposta definitiva: 2 grups de treball: Línies d’acció i informació. No hi ha cap proposta més, cap línia més.\nAssamblea Ibiza, info pl Cataunya, Montcada i reixac, Salut, CIC, Treballadors indignats, Sant Andreu, Montseny, Anoia, Cuina, Sant Antoni, Empordà, Igualada, Esquerra Eixample, Comunicació, Ass Muntanya, Cultura, Sant Andreu de la Barca, Reforma sistema electoral, Consulta popular, Guinardó, Hospitalet, Santa Coloma de Farners, Ecoxarxa La selva, CIC Salut, Corbera del Llobregat, Lleida, Salut, Economia i Recursos, Vilafranca del Penedés, Mollet del Vallès, Manresa, Figueres, Ecoxara empordà, Drets socials de la dreta de l’eixample, ass SAFA, Banyoles, Àgora, Verneda-Sant Martí, Olot, Begues, Cerinyà, La gornal, Poble Nou.\nDinàmica de presentació abans de dividir-nos en grups de treball\nGrups de treball per a cada proposta\n1. ACTA GRUP DE TREBALL MOVILITZACIONS I LINIES ACCIO\nMatí: Torn obert de paraula i creació dels subgrups segons les acciones proposades\nResum torn obert\nTreballadors indignats: de la tercera trobada de treballadors inignats en sorgeix un manifest. S’enfoca el 20N a partir dels processos de movilització que ja s’estan donant i des dels continguts que s’estan desenvolupant. Incrementar els processos de lluita ja en marxa. Llegeix el manifest que podem trobar al link:\n20N com a punt d’inflexió per seguir impulsant lluites i coordinar-les i unifica-les amb consignes de caire polític: no pagar el deute que obliga a l’estat a les retalldes i reconvertir-lo en inversió social. És una línia que travessa el 20N però que no es queda aquí. Treballar cap a la vaga geneal\nInformació de dates: Des de diverses assamblees han sorgit unes dates:\nMadrid, el 4 de Novembre per realitzar accions a nivell nacional\nBarcelona, 13 de novembre amb possible acampada\nAccions concretes des de treballadors indignats: intenten agrupar a les empreses amb l’ànim d’unir a la gentde diferents sindicats i no sindicats a més de donar suport a la resta de movilitzacions.\nNo hi ha resposta dels sindicats al manifest ni massa confiança en que aquesta es produeixi. Cal fer que els partits i els sindicats es posicionin al repecte aprofitant el manifest. Grup de treball per la tarda\nUna altra proposta és la de l’acampada: el 13 o la data simbòlica del 15? Tries vol fer una pista de gel a pl. Catalunya\nProposta de no seguir el seu discurs i construir nosaltres amb ocupacions…\nProposta de modifica els cartells: PP i PSOE, Ciu… Donant a entendre que tots són el mateix. Amb plantilles o pegatines. Nas de pinotxo…, acampar amb els cartells electorals, fer casetes amb ells\n20N, fita, data… nosaltres hem de continuar fent la nostra sense obsessionar-nos amb una data. Sindicats i partits veuen el 15M com un banc de peixos on tirar la canya de pescar.\nOcupació a nivell català: Ocupacions generals. També ocupar els bancs amb una performance, com un trasllat de casa: si el banc et fa fora de casa, vas a viure al caixer automàtic (amb els mobles, etc)\nLa plataforma de l’Alt Penedès es mourà abans del 20N però voldrien aprofitar les dates per fusionar les seves movilitzacions que ja coordinen 11 municicpis\nEn quan al manifest, es proposa la recollida de signatures, organitzar una sortida al carrer per barris per fer-ho per trobar suport i llegir-ho al parlament\nParlament: 15M vol recuperar la sobirania del poble des de sota: anar al parlament no té massa sentit\nSlogan pel poble (marc de modificar els cartells) com a propaganda electoral\nAcció per la terra, pel planeta. Proposta de més enllà del 20N, no perdre el marc global i incrementar la consciència ecològica en les movilitzacions. Crear la nostra història i deixar-nos de polítics. Accions per una vida més sostenible.\nFer una antifesta de l’enganxada de cartells que obre la campanya electoral\nPerformance al parlament per evidenciar que és un circ, el parlament com a gran escenari\n“fer amics”: obrir-se al barri anant als llocs sensibles com a força de barri per agafar més entitat: reforçar l’assamblea per estar més encaixada dins del teixit social revindicatiu,\nCorruptódromo (wiki): difonde la llista dins de la campanya-anticampanya.\nAcampar davant de les seus dels partits polítics durant tota la campanya\nMostrar que les opcions de vot s’estant treballant a un altre lloc, no gastar energies en el que passa a les urnes i al col·legi electoral i preparar accions que es puguin donar alhora en moltes ciutats. Deixar les accions simbòliques i fer quelcom més constructiu que demostri que tenim altres maneres d’organitzar-nos. Dia 20N que sigui una obertura d’espais massiva a diferents ciutats i punts diferents d’una mateixa ciutat\nRebentar els mítings electorals i fer contracampampanya\nAnar pels edificis i pisos dels bancs, públics i constructores que han pres a la gent. Fer de manera pública, excercint la desobediència civil i això pot generar, com ja ho ha fet amb l’edifici 15 O, legitimitat. Fer-ho obertament, amb noms si cal, donat el recolzament popular. Guanyar la legitimitat social\nResponsabilitat política de difondre la informació generada al 15M. Aprofitar el 20N per posar taules fora i compartir tota la informació que tenim: els retalls que han fet, el finançament dels bancs, els casos de corrupció…. Potser fer-ho abans del 20N i anar als mítings per repartir octavetes\nAnar a no votar i fent-ho explícit a la mesa electoral. Que quedi constància\nOrganització propostes en 4 subgrups que treballaran per presentar cada proposta més eleborada al plenari de la tarda.\n* Difusió i ContraInformació\n* Alliberament espais\n2. ACTA GRUP DE TREBALL INFORMACIÓ VERAÇ OPCIONS VOT\nLa gran majoria del grup accepta la proposta de Vot Nul Útil:\nACTA Plenari Grups Treball del matí\nDiferents grups de treball:\n– Movilitzacions i línies d’acció es divideix en 4 subgrups\n-Opcions de vot no s’ha dividit en grups\nQueden 5 grups per presentar.\nCada grup ha de valorar si cal consensuar, s’ha de dir si és informatiu o cal consensuar\nMOVILITZACIONS I LÍNIES D’ACCIÓ\n* PERFORMEM EL PARLAMENT.\nFes el teu des-partit polític i presenta’t a les s-eleccions el proper 20N. Aquest dia, treiem el parlament al carrer, el performem.\nGUIÓ PER A LA PRESENTACIÓ DE GRUPS:\nBusca el teu grup d’amics: Constitueix el teu despartit\nPoseu-vos nom i trieu un slogan\nElaboreu els vostres estatuts absuds i/o ideari\nFes les teves promeses electorals i propostes de lleis.\nBusca un vestuari que t’identifiqui amb el teu despartit, Logo, pancarta, atrezzos.\nTria els càrrecs del teu partit i els seus salaris explicitant-los amb una tarjeta, amb un cartell…\nFigures corruptes que incideixin en el parlament performat (si algún grup ho vol assumir), el boig que es faci passar per normal però que vagi dirigint les decisions.\nElaboració de l’ordre del dia\n-Presentació dels grups polítics\n-Repartició de càrrecs: A Cada càrrec “electe” se li posarà una banda amb el nom del càrrec\n-Aprovació de lleis: Votacions per part del públic i tria contrària del parlament performat.\nPossibilitat d’interrupcions musicals\na) Recursos humans\nDinamitzador-presentador: president del parlament\nActors per organitzar la dinamització.\nb) recursos tècnics:\nCal que cadascú es porti la seva cadira al parlament\nPunt de portaveus: Atril amb matell (cartrons o fustes)\nEntrada, saleta de descans (on estan les figures corruptes)\nBandes on es pugui escriure el càrrec que s’ostenta\nFINAL POSSIBLE PER DONAR UNA MICA DE LLUM:\nPerformadors/actors entre el públic que acabin prenent el parlament i fent-lo funcionar.\nCanviar la posició a cercle i barrejats\nComençar a utilitzar el sentit comú: destituir els càrrecs (treient la banda que els identifica)\nSobirania pel poble.\nManipulació de cartells electorals: mil propostes, no centrar-nos en una idea, sinó començar la contracampanya amb la campanya el 4 a les 12 de la nit. Anar difonent la idea de manipular la els cartells\nVideo de manipula el teu cartell\nQue no quedi cap cartell sense manipular el dia 20!\nCrear un líder fictici i crear les propies bases i una campanya paral·lela\nDemanen voluntaris per fer el vídeo.\n* CONTRAINFORMACIÓ I DIFUSIÓ\nCartell al menjador el cap de setmana\nIdea de la proposta: Responsabilitat política del 20N: compartir els espais de reflexió i la informació, el treball, la reapropiació del discurs polític cap a un vot conscient i crític. Taula informativa.\nMesa a partir del 4 de Novembre. Proposta amb la info que és necessaria a tots els pobles i viles i assamblees per si els ve de gust fer-ho també. Cinc línies d’info:\nPartits polítics majoritatis: promeses incomplertes d’anterior campanya, la política de retallades, dades, etc, Deute: tenir la info del deute públic. Com es financien els partits\nLlista de polítics imputats en casos de corrupció\nModel electoral present, com s’ha constituit i el cost de la campanya\nManifest i recollida de firmes contra el pagament del deute\nObren per veure si hi ha més propostes i també a consens\nCinc pàgines per compartir info mitjançant comentaris. Tothom que tingui info que l’envii al blog.\nDesprés recolliran la info l’elaboraran i l’enviaran a les assablees per tal que puguin fer les seves taules informatives.\nCanviar el vot responsable per opció de vot responsable.\nEnllaços a les propostes d’opció de vot: abstenció activa i vot nul útil.\nEs manté durant la jornada de reflexió i les eleccions? Hi ha gent que creu que és necessari, informar als ciutadans l’únic dia que poden participar a la democràcia. Sembla important estar presents el 20N.\nDebat sobre la legalitat o ilegalitat de l’acció durant la jornada de reflexió i el dia de les eleccions. Que cada assamblea pugui decidir amb tota la informació. També decidir en les assamblees on posar la taula informativa.\n* ALLIBERAMENT D’ESPAIS:\nEspais públics i de bancs buits i en desús. Es tracta\nPerquè en assamblees no s’ha pogut tractar el tema i no poden fer-ho de forma permanent però sí de forma simbòlica.\nS’han fet les bases per difondre-les per poder portar-les a les assamblees.\nCal alliberar els espais amb la idea que els espais buits són espais del poble.\nBancs i edificis de l’administració pública serien els targets: s’evidencia la situació de les hipoteques, etc. Però en el cas d0una ocupació permanent que tingui ja un pla a seguir ja serà indiferent, perquè la revindicació ve després amb el qeu es fa en aquell espai.\nMínim una nit de permanència per les simbòliques.\nEntrada no clandestina: donant la cara i a la llum del dia.\n-Comunicat comú, mostrariem una sèrie de conceptes: darrera de les eleccions hi ha bancs, darrera d’això el poble, volem recuperar allò que és públic i recercar espais per auto:cgestionar-los… Aquest manifest es faria públic el dia 4 de novembre coincidint amb el llançament de la campanya per les eleccions generals. Contra això, llancem les “alliberacions generals”\n-Comunicat particular de cada alliberament: qüestions particulars\n-Logo i slogan per mostrar a tots els alliberaments i mostrar que són una acció comuna\n-Gravació de totes les accions\nTriple via: Tres fases:\n1-Entrada: de dia, etc\n2-Alliberaments simbòlics que passin a ser permanentse\n3-Edifici d’ocupació permanent passi a ser simbòlic\nEs contempla la possibilitat de reallotjament de famílies desnonades però s’han centrat més en el com.\nPer coordinar les accions i sumar més gent, assamblees, faran un grup de n-1 , subgrup de les trobades i es dirà: alliberaments generals.\nPer donar suport a la comunicació i a la part legal d’aquestes accions que es faci una llista pública de gent que vulgui donar la cara per alguna assamblea. Que en les ocupacions simbòliques hi hauria d’haver procediment legal per alentir el procediment de desallotjament cal gent que avali, que doni la cara a la ocupació Té a veure amb el “dreta a revolució” que es presentarà dimarts.\nGrups en assamblees poc nombroses per poder donar suport a assamblees simbòliques.\nInformació de cara al tema jurídic.\nL’han pensada per edificis buits. I les d’ocupació de bancs o de universitats per uns dies? En principi seria una altra acció, seria atacar als bancs directament, reclamar un habitatge digne per tothom, encarar-ho cap aquí.\nCada assamblea hauria de gestionar la recerca d’edificis, el reallotjament de families al marge de que es pugui donar suport a altres alliberaments.\nHi ha un taller de companys que informaran sobre tot el tema de les ocupacions (legal, etc)\n* INFORMACIÓ VERAÇ OPCIONS DE VOT\nEs treballarà la difusió d’info neutral\nS’organitzarà un curset per donar info als ciutadans i persones informadores de les opcions de vot\nCol·laboració en el blog de contra info\nText per definir una possible proposta del 15M general\nVot nul útil si més no en el senat a més de l’abstenció activa (com a recomanació)\nDebatre si donar prioritat a una o a una altra.\nVot nul útil: informacions.\nExperiència de colòmbia: setena papereta (google la séptima papeleta), van aconseguir 2 milions de vots nuls. Van guanyar la renovació constitucional.\nPapereta amb dues afirmacions pel canvi real social i polític, respecte per la voluntat popular., impagament del deute per impedir les retallades. Utilitat ? Ningú ens representa, no tenim intermediaris ni cap necessitat, no reconeixem la legitimitat d’uns partits majoritaris que han esmicolat tot. Serveix per expressar la veu del poble. Per exigir un procés constituent, eixos que permetin cohesionar el moviment, que ara per ara és massa dispers. Recuperar l’esperit que ens va unir el 15: ningú ens representa i en contra del poder financer.\n-Potser no tothom està d’acord amb la intenció concreta del procés constituent…\n-I donar una recomanació potser no respecta la pluralitat del moviment.\nEs tracta d’una recomanació. Potser només informar.\nVot nul útil: Per impugnar les eleccions i justificar que són un frau.\nCentrar-nos en vot nul útil, o en què\nDemanar-lo en les dues cambres perquè si no és una contradicció.\nAlgunes assamblees n’han parlat i creuen que creen controversies poc sanes, hi ha gent de partits petits involucrats. Tancar el tema i deixar-ho a decisió personal\nSer el més respectuós possible amb la decisió personal però hi ha gent que espera la decisió del moviment. Però millor el vot nul útil perquè transmet un missatge.\nPapereta corre per tot l’estat.\nDemanem a la ciutadania que pensi, no dir-li que ha de fer. Paternalisme innecessari. Refrendrem el discurs del poder donant més utilitat al vot nul útil que l’abstenció, que no és per vagueria, és una forma més de protesta.\nDonem opinions, i és ser paternalista? És una opció del moviment com el “no ens representa”. Conseqüència lògica de la dinàmica del 15M és estar en contra d’aquestes eleccions.\nResponsabilitat del moviment 15M de prendre una opció política. El vot nul útil és una eina. Matissos de com es planteja el vot nul.\nTenim una responsabilitat com a 15M però també com a assamblea. Treballar qüestions que no troben consens entre les gent més militant, hem de mirar des d’un punt de vista més obert, perquè si no ens estarem deixant a fora gent: Ascons insummisos, partit pirata, esquerra anticapitalista… Assamblees de barris que han consensuat l’abstenció, no hem de dir-els-hi que la nostra és millor. La cosa a la que arribem, el text, que sigui més inclusiu, que es facin més campanyes.\nProposta de recerca de consens: Treballar sobre el text.\nGent que adhereixen el 15M i espera el que els hi diguem, i que no assisteixen a les assamblees. Gent que estava al grup de treball aha passat de l’abstenció a pensar en el vot nul útil\nSumant els grups minoritaris, l’abstenció i vots nuls ja hem guanyat.\nCohèrencia del moviment i responsabilitat. El més coherent seria passar de les eleccions, no fer cap altra contraproposta.\nProcedim a la relectura del text, per parts, per buscar consens.\nprimer tram: Consens.\nSegon tram: Polítiques classistes i xenòfobes.\nTercer tram: Considerem que aquestes eleccions, des del seu plantejament restrictiu propiciat per la reforma de llei electoral, són una manera d’oposar-se a la reforma constitucional que dóna prioritat absoluta al pagament del deute, per tant creiem que la intenció de vot ha d’anar encaminada a manifestar-nos en aquest sentit.Entenem que el vot nul útil o l’abstenció activa així com el vot a partits minoritaris que defensen aquesta oposició són part d’aquesta opció i per això apel·lem les persones a informar-se per exercir una opció de vot responsable.\nGrups de treball: manera de contactar, que ho deixen clar\n>>No s’ha arribat a consens. Es continuar treballant amb el text per presentar-se demà.\n* Programa de continguts, cal que hi hagi facilitació per demà. Cal un grup: A les 11, per facilitar l’assamblea de demà.\nACTA Funcionament INTRAassemblees\n4. Metodologies de coordinació internacional. Estratègies de comunicació\nACTA Processos INTERassemblees\nPuesta en común de los 4 grupos de trabajo:\n2. Relaciones entre asambleas\nPropuesta para conseguir mayor participación en las asambleas: ASamblea mensual monográfica\nValorar la asamblea semanal (grupo de personas más implicadas y que se reunen más asiduamente) como grupo dinamizador que preparará asambleas mensuales monográficas para intentar que la gente participe más. El proceso de preparación se iniciará al escoger un tema. Después, se investigaráel tejido asociativo que trabajen el tema (fundaciones, asociaciones…) y también se recogeran las opiniones, quejas y necesidades de las ciudadanas.\nPara esta tarea en concreto, se puede plantear la necesidad de generar un grupo de trabajo social para recoger y sistematizar las quejas, juntamente con las propuestas.\nUna vez hecho el trabajo de sistematización de toda la información, se procederá a planificar el programa de contenidos que vertebrará la asamblea monográfica. Con este trabajo intenso se garantiza la difusión de la Asamblea monográfica con un tiempo de antelación y con posibilidad de combinarse con actividades lúdicas (comida popular por ejemplo) para intentar aumentar la participación de las personas.\nImportancia de combinar herramientas informáticas y presenciales en la comunicación entre asambleas.Cada asamblea es soberana para decidir.\nPosibilidad de crear un grupo de trabajo para dar apoyo a las Asambleas que lo necesiten ( en el territorio catalán)\nInforman de que durante el grupo de trabajo ha habido un debate intenso que ha girado en torno a:\n– portavoces y representantes.\n– importancia de la horizontalidad\nComunicación entre asambleas: Existe una lista de distribución para pueblos de catalunya, gestionada por una de las asambleas. Con el objetivo de no duplicar listas y disgregar, se creará una lista de distribución de correo para las trobades catalanes: trobadescatalanes@listas.tomalaplaza.net que intentará vincularse a la lista que ya existe para coordinación de pueblos (se necesita autorización de la asamblea que la creó).\nA esta lista de trobades se agregará a lxs participantes de las jornadas por defecto, con el mensaje de que si quieren, pueden desuscribirse.\nEsta lista servirá para enviar actas de reuniones e info sobre las jornadas. No spamear.\nMiembros de la comisión de internacionalbcn salieron en junio para visitar asambleas y movimientos de Europa (Alemania, Holanda, Bélgica, Portugal, Francia). También han estado coordinando las Marchas a Bruselas, para lo cual se han creado colectivos de dinamización y comunicación con miembros de Sol, Comunicación Barcelona, Take the square, DRY, etc. que han trabajado gracias a un espacio Media Center común.\nResultado de este trabajo:\n– Listado de contactos internacionales\n– Creación de un calendario Internacional (está en la web de Internacional)\n– Importancia de disponer de un local para trabajar.\nDebate/propuesta sobre que Internacionalbcn sea enlace con los pueblos y vilas.\nComunicación Barcelona: propone que los pueblos que quieran estar en la web http://acampadadebarcelona.org/ envíen un mail a comunicacio.acampadabcn@gmail.com para ser incluídos. Propuesta de corear un grupo de trabajo (con gente de toda Catalunya, no sólo de Barcelona) para trabajar en una propuesta de comunicación a nivel de toda Catalunya, a presentar su propuesta en la próxima trobada (3 de diciembre).\nEconomía Barcelona: importancia de que desde las webs se enlace a la cuenta de conomía, ya que necesitan recaudar fondos.\nEl grupo de trabajo expone una propuesta sobre los principios del 15-M en la asamblea plenària. Esta exposición pretende ser un punto de partida para elaborar un documento definitorio del movimiento que será la base para iniciar el debate.\nHa trabajado una declaración de principios, llamado «De la protesta a la propuesta» motivados por:\n– el hecho de que grupos, como Falanje Española participe en las asambleas 15M.\n– necesidad de avanzar en la definición del movimiento. Existe un exceso de celo por no definirnos.\nEl texto comentan está basado en la observación de ciertas constantes en los debates y reivindicaciones del movimiento 15M, teniendo en cuenta que es un grupo reducido inentando extraer la opinión de un gran colectivo:\n“De la protesta a la proposta\nOpció de pròleg\nTot i la pluralitat, l’obertura i el canvi permanent del que fins ara ha estat anomenat el moviment 15M, cal trobar uns punts de confluència sota la forma d’uns acords bàsics o principis comuns que ens permetin reconèixer-nos més enllà de fronteres, d’aquesta diversitat o eixos de lluita.\nPer a això, basant-nos en l’observació del que fins ara ha estat el moviment entenem que els següent son alguns dels principis comuns basics que ens agermanen:\n1. No violència\n2. Construir una democràcia real\n3. Assemblearisme i consens com a mètodes de presa de decisions i participació ciutadana\n4. Horitzontalitat i manca de jerarquies i lideratges permanents -més enllà\ndels lideratges orgànics, circulars i revocables en cada àmbit específic.\n6. Decreixement sostenibilitat\n9. Una nova economia al servei de les persones i no a l’inrevés\n11. Inclusivitat de tot individu o ideologia que respecti aquests principis\n12. Revocabilitat i revisió permanent d’aquests principis\nAquest vol ser un punt de partida per al debat inclusiu, modificable”\nDebate sobre la definición de estos principios, si se trata de principios o de un programa político.\nPropuesta: montar un grupo de trabajo para debate más profundo a presentar el próximo encuentro.\n1. El debate sobre el Manifiesto 20N se realizará mañana a primera hora.\n2. APROBADA propuesta de Grupo de trabajo de apoyo a las Asambleas.\n3. Una persona de la coordinadora del Vallés comenta la propuesta para el próximo encuentro:\n– Será el 3 de diciembre. Una sola jornada\n· Por la mañana: reunión de comisiones, bajo una propuesta de objetivos a conseguir durante esa sesión de trabajo.\n· Por la tarde: plenario.\n– Comenta también que se está trabajando para encontrar un local para que trabaje la coordinadora catalana y puedan vivir sus miembros más activos. La idea es crear una escuela alternativa. Tb propuesta de base de datos de gente activa.\nUna respuesta a “[ACTA] Trobada catalana del 15-M a Ca l’Afou 30,31oct – 1nov”\nPingback: [ACTA] Assemblea General 06-11-11 | acampadacdv


Conferències - Escrits espirituals. Introducció de Josep Mulet. Traducció d'Iñaki Tofiño i Montserrat Gallart. PDF By author Paül, Vicenç de - Lluïsa de Marillac. last download was at 2017-02-13 24:28:00. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online Conferències - Escrits espirituals. Introducció de Josep Mulet. Traducció d'Iñaki Tofiño i Montserrat Gallart. book.\nConferències al Centre de Lectura de Reus. A cura de Josep Murgades. PDF By author Rovira i Virgili, Antoni - Teresa Rovira i Comas. last download was at 2016-06-25 05:33:02. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online Conferències al Centre de Lectura de Reus. A cura de Josep Murgades. book.\nConferències de combat 1919-1923 PDF By author JUNOY, JOSEP MARIA last download was at 2016-11-23 01:24:22. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online Conferències de combat 1919-1923 book.\nCONFERÈNCIES DE L'ANY 1919. Vol. I PDF By author VOSSLER, K., SERRA, J., MEILLET, A. et al. last download was at 2016-03-27 33:25:43. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES DE L'ANY 1919. Vol. I book.\nCONFERÈNCIES DE L'ANY 1929. Vol.nº I.- Conferentia Club.(Unico publicado) PDF By author Varios autores ( Vizconde de Guell ) last download was at 2017-02-18 19:45:05. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES DE L'ANY 1929. Vol.nº I.- Conferentia Club.(Unico publicado) book.\nCONFERÈNCIES FILOSÒFIQUES PDF By author ATENEU BARCELONÈS last download was at 2016-09-12 42:06:50. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES FILOSÒFIQUES book.\nCONFERÈNCIES I RELATS. 800 ANIVERSARI DE LES BORGES BLANQUES PDF By author last download was at 2017-02-10 31:17:53. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES I RELATS. 800 ANIVERSARI DE LES BORGES BLANQUES book.\nCONFERÈNCIES ORGANITZADES PER LA MOLT IL LUSTRE JUNTA DE DAMES DE BARCELONA, PRONUNCIADES EN LA "SALA MOZART". PDF By author last download was at 2017-03-22 18:29:06. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES ORGANITZADES PER LA MOLT IL LUSTRE JUNTA DE DAMES DE BARCELONA, PRONUNCIADES EN LA "SALA MOZART". book.\nConferències sobre l Estatut de Catalunya PDF By author VARIOS last download was at 2017-03-11 32:03:46. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online Conferències sobre l Estatut de Catalunya book.\nCONFERÈNCIES SOBRE L ESTATUT DE CATALUNYA. PDF By author ABADAL CALDERÓ, RAMÓN; COLL RODÉS, RAMON; VIDAL Y GUARDIOLA, MIQUEL: last download was at 2016-01-01 52:22:46. This book is good alternative for CONFERÈNCIA SOBRE L'ATUR FORÇÓS. Organitzada pels Comitès de Qüestions Econòmiques, Socials i Industrials.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES SOBRE L ESTATUT DE CATALUNYA. book.\nCopyright © 2017. by provocation.us | SKU:NX13550007


tuzla Archives - Oliver Muñoz Muñoz - Fotògraf\nEl carbón es utilizado para abastecer a la central eléctrica. Carbó és transportada a la planta de les mines amb aquests trens famós i el millor combustible per moure aquests centenars de tones de carbó propi que és transmetre múltiples. Aquests són reparat i recondicionats periòdicament, parts trencades són fabricats a mà, amb unes quantes màquines a l'antiga Unió Soviètica. Em diu l'enginyer responsable de planta reparar aquestes màquines de 140 toneladas se fabricaron durante la Segunda Guerra Mundial y pueden alargar...


Èxit de la primera edició de l'escola d'estiu d'enduro de Bassella — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Èxit de la primera edició de l'escola d'estiu d'enduro de Bassella\nÈxit de la primera edició de l'escola d'estiu d'enduro de Bassella\nHi han participat més d'una vintena de nois de 6 a 15 anys L'estada ha comptat amb activitats relacionades amb el món del motor\nEnduro - Museu de la Moto\nLa recent inaugurada Bassella Off Road School, especialitzada en cursos d’enduro i motocross per a nens de 6 a 15 anys, ha comptat enguany amb un total de 25 nois. Els pilots provenien d’arreu de Catalunya i de l’Estat espanyol (Àvila, Madrid, el País Basc...).\nL’estada, que es van impartir a les instal•lacions del Sip Outdoor Activities del 28 de juny al 11 de juliol, va incloure activitats d’aprenentatge d’enduro i també d’oci, com ara tirolina, canoes, btt o orientació. Una de les jornades va consistir en una visita al Museu de la Moto de Bassella, per tal de difondre la cultura de les dues rodes entre els joves pilots.\nEl fundador i director del museu alturgellenc, Estanislao Soler, va ser l’encarregat d’acompanyar els alumnes per un interessant viatge retrospectiu a través de la història de la motocicleta, des dels seus orígens fins a l’actualitat, posant especial èmfasi a les principals marques espanyoles. Un recorregut que va finalitzar a la part posterior de l’edifici on, en un petit circuit asfaltat, van assistir a una classe d’educació viària per familiaritzar-se amb el codi de circulació, com a vianants i conductors de bicicletes.\n“Va ser una experiència única per les joves promeses de l’Enduro i MX que han participat en aquesta primera edició de la Bassella Off Road School”, indiquen des del museu.


Bons propòsits postcovid-19 - Demòcrates Andorra\nArticles d'opinióCristina Serra\nBons propòsits postcovid-19\nPublicat el 04/25/2020\nAquesta crisi sanitària ha tret el millor de la nostra societat: la solidaritat i el patriotisme que han permès fer arribar les ajudes al màxim nombre de persones en situació de vulnerabilitat. Ara bé, hauríem d’aprofitar el moment actual per remoure lleugerament les nostres consciències i fer-nos uns bons propòsits postconfinament. Però fer-los de debò, no com aquells que ens solem fer per Cap d’Any. Cadascú s’hauria de fixar uns objectius per intentar ser més respectuosos amb el medi ambient i amb la nostra societat. Aquest escrit és simplement per donar algunes idees cap a on seria interessant orientar els nostres bons propòsits, cadascú en funció de les seves possibilitats.\nAra no parem de dir que Andorra només ens té a nosaltres, però això és una realitat durant la Covid-19 i sempre. Cal que cuidem el nostre comerç de proximitat perquè tingui mitjans per modernitzar-se, generar llocs de treball i ser un pol d’atracció per a un turisme de qualitat. Nosaltres tenim la palanca del canvi.\nTanmateix, també crec que el nostre comerç hauria de lluitar per cuidar el client local que molts cops s’ha sentit oblidat. El turisme de masses és llaminer, però aquesta pandèmia ens ha demostrat que qualsevol sotrac fa que els que quedem som nosaltres, els ciutadans d’Andorra. Comprar online és més ràpid i còmode però és més impersonal, menys humà… el venedor que ens coneix i ens aconsella mai podrà ser substituït per cap programari intel·ligent, perquè la qualitat del servei està en la intel·ligència humana. Això si, cal treballar-ho perquè, de la mateixa manera, un mal servei fa que ràpidament ens amaguem tots darrere dels nostres telèfons mòbils.\nEl venedor que ens coneix i ens aconsella mai podrà ser substituït per cap programari intel·ligent, perquè la qualitat del servei està en la intel·ligència humana\nQuan comprem, cal mirar en la mesura del possible que es consumeixin productes de proximitat. En l’àmbit alimentari, però també en la resta. Andorra no disposa de molt producte local però el que hi ha és d’una grandíssima qualitat i val la pena que invertim en els productes del país i en els de països veïns que estan creats des de la producció sostenible i responsable. És molt important tenir en compte l’ètica i qualitat d’una empresa per decidir si volem ser consumidors dels seus productes i serveis.\nMantenim aquesta solidaritat que ha aflorat darrerament, ja sigui participant en les diverses associacions que hi ha al Principat, com posant-nos a disposició d’aquells que més ho necessiten. Si cadascú de nosaltres fa un petit gest, arribarem a cobrir les necessitats de molts ciutadans en situació de vulnerabilitat. A vegades, la solidaritat passa per no ser abusiu en tot allò que fem, per no intentar saltar-nos les normes pensant que som els més llestos de la classe. També passa per no voler-nos enriquir injustament, i quan escric aquestes paraules penso en els preus abusius dels lloguers d’alguns pisos, dels propietaris que passada la darrera crisi han volgut recuperar el temps perdut sense tenir en compte els seus inquilins. Tenir una societat més justa passa per les petites accions de tots nosaltres.\nLa solidaritat també passa per no voler-nos enriquir injustament, i quan escric aquestes paraules penso en els preus abusius dels lloguers d’alguns pisos\nCal tenir cura del medi ambient, tot allò que estem fent malbé avui és allò del qual no en podran gaudir les generacions futures. Tots podem aportar el nostre granet de sorra en la preservació del planeta. Només cal que pensem en aquelles accions que podem canviar per ser més sostenibles i fixar-les com a objectius.\nDiu un refrany popular que «la mar no es mou sense vent»…\nArticle de la membre de l’Executiva, Cristina Serra, publicat el 25 d’abril a El Periòdic d’Andorra.\nEtiquetes: Articles d'opinió, Cristina Serra\nLluitem contra el canvi climàtic?\nLes corbes es mouen\nUna crisi una mica més humana


Les dues exposicions tanquen les seves portes dimarts 31 d’octubre, després de diversos mesos instal·lades als museus Fi de trajecte per a les dues exposicions que Museus de Sitges té actualment a les seves instal·lacions. Després de la cloenda de Ramon Casas. La modernitat anhelada, que ha acomiadat la celebració de l’Any Casas des del CaixaFòrum de Palma, i de ovecraft: the fear from beyond –mostrada al Palau de Maricel i integrada en la 50a edició del Festival de Cinema–, ara és el torn per a les mostres dedicades a Emerencià Roig i Joaquim Sunyer. Totes dues –organitzades per Museus de Sitges– tancaran les portes el proper dimarts 31 d’octubre, després d’un llarg recorregut de diversos mesos a Can Rocamora i la Sala Sert del Museu de Maricel, respectivament.\nLa Col·lecció de Marineria Roig i Rraventós\nLa Col·lecció de Marineria Emerencià Roig i Raventós forma part dels fons del Consorci del Patrimoni de Sitges. Formada per 320 peces, va ser donada a la vila de Sitges pel seu germà el 1936, un any després de la seva mort. Es tracta d’una col·lecció d’alt valor documental i patrimonial, que testimonia un món que estava en curs de desaparició ara fa cent anys, i que actualment ja ha desaparegut del tot, com és el de la navegació i la pesca tradicionals. Roig va ser el precursor i més important representant de l’etnologia marítima del nostre país. Moltes de les observacions que recull en els seus treballs i articles serien impossibles de recuperar actualment, perquè ja no queden fonts orals.\nEl resultat de la seva obra és un conjunt de dibuixos i pintures que revelen un traç precís i una habilitat notable. Sense pretendre fer de veritable artista, i malgrat la limitació i l’especialització temàtica, la solvència tècnica del seu treball és inqüestionable.\nL’exposició Emerencià Roig. De la mar al paper constitueix l’avantsala del projecte de la seva presentació a Can Falç, l’edifici del passeig de la Ribera que ha entrat en la gestió del Consorci del Patrimoni de Sitges i que actualment està en fase de reforma per esdevenir un museu de la vila.\nCan Rocamora (sala d’exposicions del Cau Ferrat i el Museu de Maricel)\nComissari: Pere Izquierdo


Pequinès - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFoo (o Fu) dog\nGrup 9 Secció 8 #207\nGrup 1 - Toys\nGrup 5 - Toys\n207 (FCI )\n3 Descripció psicològica\nAquesta petita raça de gos és natural de la zona est asiàtica, i és considerada una desviació dels mítics gossos llanuts del Tibet. Derivació rere derivació, se'n coneixen les primeres documentacions oficials en gravats coreans de fa 4.000 anys, i altres del segle VIII immersos en la cort imperial de la Xina, en plena dinastia Hang.\nPer a l'imperi, aquest animal sorgiria en una època mitològica, com ho conta la llegenda. Perdudament enamorat d'una petita mico, el rei lleó va demanar permís al déu Mag Hai Ho per a desposar-la. Si estàs disposat a sacrificar la teva força i la teva grandària, et dono el meu consentiment, fou la resposta del déu. Així, segons la llegenda xinesa, va néixer el Pequinès. Valent i orgullós com el seu pare i petit, amorós i intel·ligent com la seva mare.\nAdorat pel budisme, va ser convertit en símbol mateix d'aquesta religió. Capritx i passió de la família imperial, va viure durant segles en la Ciutat Prohibida a Pequín (d'aquí el patronímic de la raça), sense cap contacte amb el món exterior.\nEn aquesta època, el valor de joia de la família imperial d'aquesta raça de gossets, els feu promulgar lleis especials, per exemple una falta de protocol enfront d'ells es castigava amb presó; el robatori, el segrest o l'assassinat d'un pequinès es pagava directament amb la vida de l'infractor.\nDurant molt van ser un privilegi per als nobles xinesos, essent-ne prohibida l'exportació. Els primers exemplars van entrar a Europa en l'any 1860 duts davant la reina Victòria d'Anglaterra (després de les incursions de l'Exèrcit Britànic a Pequín, on l'aspecte exòtic d'aquests gossets els van salvar de l'ajusticiament general portat a terme pels soldats) i trenta anys més tard es van presentar per primera vegada en l'exposició de Chester. I d'aquí a la seva moderna distribució, que en fa una raça molt coneguda de gossos de companyia, però no tan estesa com semblaria.\nEn el matí del 15 d'abril de 1912, un Pequinès dit "Sun Yat Sen", propietat del milionari britànic Henry Harper va ser un dels 3 gossos que van assolir de sobreviure al naufragi del Titànic.\nEncara que en altres versions diuen que va sortir de l'encreuament de Gat/Gos per ordre del príncep Chuid.\nCadell pequinès de vuit mesos\nCap: El cap és massís per la grandària del gos. La part superior del crani és ampla i relativament plana. A la cara la pell té plecs.\nUlls: Grossos, foscs, amb lluentor. Posicionats en la cara ben separats. Prominents i grossos, però molt vius.\nStop: El stop, part frontal del cap sota el front, és ben pronunciat.\nMusell i boca: El musell i la boca són amples i curts, el musell camús. Vist de perfil, el front de la cara és gairebé vertical. Les dents usualment tendeixen a mostrar-se.\nNas: Negre, ample i curt. Els orificis nasals grans i oberts. La part superior del nas ha de ser a l'altura del centre dels ulls.\nOrelles: amb pèl molt llarg. Col·locades altes en el cap en la part davantera del crani. El llarg de les orelles no ha d'excedir les mandíbules, el pèl és molt més llarg. Les manté caigudes pròximes a la cara.\nColl: Curt i ample, massís. Cos: Massís per la seva grandària. El pit és ample, disminueix l'amplària del cos cap a la part de darrere. L'esquena la manté horitzontal.\nPèl: El pelatge és de dos colors. El pèl extern és llarg, abundant, llis. En el coll i part davantera del cos té una cabellera. El pelatge interior és fi i dens; llanut. El pèl és més llarg, amb plomissol, en les orelles, cua, darrere de les potes i els peus.\nColor del pèl: Tots els colors, incloent-hi bicolor.\nExtremitats davanteres: Les potes davanteres són curtes i d'ossos amples. Les potes són arcades cap enfora. Els peus davanters són grossos, plans i lleugerament cap enfora.\nExtremitats del darrere: Les potes del darrere són de constitució més lleugera que les potes davanteres. Els peus del darrere són plans i apunten cap endavant.\nCua: De molt pèl. Col·locada alta. La manté sobre l'esquena; pot posicionar-la sobre l'esquena doblegant-la cap a qualsevol dels dos costats.\nPes: El seu pes és de 2 a 8 kg.\nVentrada: Usualment la ventrada és de tres a quatre cadells. Es registren ventrades de fins a 9 cadells.\nEsperança de vida: Usualment de 13 a 14 anys, alguns superen aquesta edat.\nAquest gos és molt particular pel seu temperament. És independent, tossut, de molt mal geni i amic de les rutines. Té gustos molt clars i definits i, si l'amo no els compleix, no dubta a fer saber el seu descontentament. Quan s'afirma que és independent és perquè no és una raça amiga dels afalacs buits. No li agrada de ser massa tocada i els tractes amb nens són molt complexos. Altra clau d'aquesta raça és que, si no s'acostumen d'ençà d'una molt primera edat (cadell de 2 a 4 mesos), mai no deixaran que els posin collarets ni cadenes, no els suporten perquè no accepten sentir limitats el seu moviments ni la seva llibertat.\nPel que fal al seu mal geni, això significa que, en plenes demostracions afectuoses d'ells envers els seus amos més pròxims, són capaços de tenir atacs de fúria, en què mossegaran i grunyiran. Volen ser el centre d'atenció, demanen de ser integrats en totes les activitats familiars, d'un passeig fins als menjars, essent molt comú entre els propietaris d'aquests gossets, que aquests facin que seguin a taula.\nLa seva temeritat i valentia és proverbial. No dubten a imposar-se si veuen envaït el seu territori (encara que no ho sigui en realitat), sobre Pastors, Rottweilers, Santbernats o Grans Danesos. No dubten a atacar immediatament un gos de diverses vegades la seva grandària, i no pas amb crits i lladrucs, sinó corrent dret contra l'enemic, i atacant amb les seves urpes i ullals. Estimen la comoditat de la llar, evitaran a totes passades que els confonguin amb gossos "de classe baixa". Ells tenen el dret de compartir llit i menjar directament amb els amos. Jaços de plomes i menjar preparat per a ells. Aquesta és la seva manera de viure habitual. En les ocasions que cauen en la desgràcia de l'abandó, són tremendament vulnerables. Per aquest motiu, no es veu pequinesos vagabunds, atès que no sobreviu gaire temps sense la companyia humana.\nNo obstant el seu proverbial "mal geni", cal dir que tots no són iguals, i alguns poden ser fins i tot molt afectuosos. Els agrada estar sempre amb la família i fins i tot jugar amb nens. Són molt obedients i fàcils d'entrenar, però si es fa de la guisa apropiada, i per descomptat, en una prima edat.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Pequinès\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pequinès&oldid=27625327»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 juny 2021 a les 20:18.


El Bloc d'en Juli Fernàndez: ERC presentem una moció a l'Ajuntament de Sabadell per la independència\nERC presentem una moció a l'Ajuntament de Sabadell per la independència\nEsquerra hem presentat una moció a l'Ajuntament de Sabadell per instar al Parlament a iniciar un procés cap a la independència.\nAquesta moció que es tractarà al ple del proper 7 de setembre pretén que l'ajuntament de Sabadell insti al parlament a iniciar un procés democràtic per tal que Catalunya assoleixi la seva independència nacional i es constitueixi en un estat democràtic i social integrat a la Unió Europea mitjançant la celebració d'un referèndum d'autodeterminació.\nAquesta proposició va ser presentada el passat divendres al Parlament de Catalunya on va rebre el suport de 21 diputats i diputades, els d'ERC.\nLa moció manifesta també el rebuig a a vulneració de la voluntat popular que suposa la sentència del Tribunal Constitucional sobre l'estatut.\nDemanem també a les institucions, forces polítiques i societat civil de Sabadell que s'impliqui en la nova etapa històrica que s'obre en el camí cap a l'assoliment de la independència nacional.\nCreiem que és un tema prou important i que afecta als i les sabadellenques, i que per tant cal debatre-ho en el màxim espai de representació política de la ciutat, el ple municipal. On veure'm quin és posicionament de la resta de grups polítics de la ciutat davant d'una moció sense ambigüitats. Per la independència, hi ha un vot assegurat, el d'en Magí Rovira , el nostre regidor.\nLa resta de regidors i regidores que han declarat públicament el seu recolzament al dret a decidir veurem què voten.\nPublicat per Julià Fernàndez i Olivares a 9:21 p. m.\nEtiquetes de comentaris: ajuntament, esquerra, referèndum, sabadell


Nom: CAL QUARTEL\nAdreça: c/ Margodell, 14\nCasa de grans dimensions de quatre pisos d'alçada i que gairebé dóna el tomb a tot el carrer. Malauradament es troba en un estat de conservació ruïnós perquè està en desús des de fa molt temps, i la seva façana ha perdut l'aspecte senyorial que un dia va tenir.\nA la planta baixa té tres portes d'accés, totes de perfil rectangular amb una llinda superior de pedra llisa sense decoració escultòrica. Aquestes portes es troben en força mal estat de conservació, i la porta principal ha perdut el seu aspecte inicial. La planta baixa anava destinada a les cavalleries mentre que les altres superiors s'utilitzaren per allotjar els comandaments i la tropa. A la primera planta s'observen cinc obertures col·locades rítmicament: tres balcons i dues finestres. Totes estan acabades amb llindes de pedra llises i rectangulars. A la segona planta hi ha també cinc obertures: dues finestres, dos balconets i una finestra alineades en vertical amb les obertures de la primera planta. A les golfes hi ha onze finestretes rematades en la part superior per arcs de mig punt que avui dia estan tapiades. Casa de grans dimensions de quatre pisos d'alçada i que gairebé dóna el tomb a tot el carrer. Malauradament es troba en un estat de conservació ruïnós perquè està en desús des de fa molt temps, i la seva façana ha perdut l'aspecte senyorial que un dia va tenir.\nA la planta baixa té tres portes d'accés, totes de perfil rectangular amb una llinda superior de pedra llisa sense decoració escultòrica. Aquestes portes es troben en força mal estat de conservació, i la porta principal ha perdut el seu aspecte inicial. La planta baixa anava destinada a les cavalleries mentre que les altres superiors...\nLa necessitat de resoldre els problemes que comportava allotjar les tropes a les cases va motivar la construcció d'un quartes que pogués hostatjar les cavalleries, els soldats i els oficials. La construcció es va enllestir l'any 1678. L'edifici es va construir amb diners del culte a Sant Antoni, i amb part dels beneficis que produïa la botiga dels Sants(magatzem del cereal), amb autorització expressa de l'Arquebisbe de Solsona.\nAl llarg de la historia ha complert diverses funcions, a més de la inicial, com a quarter. Posteriorment es rehabilità per habilitar les cavallerisses de la Guàrdia Civil i després passà a ser propietat municipal. LLavors, es va reutilitzar com a escola pública. Actualment continua sent propietat municipal però es troba totalment abandonat. La necessitat de resoldre els problemes que comportava allotjar les tropes a les cases va motivar la construcció d'un quartes que pogués hostatjar les cavalleries, els soldats i els oficials. La construcció es va enllestir l'any 1678. L'edifici es va construir amb diners del culte a Sant Antoni, i amb part dels beneficis que produïa la botiga dels Sants(magatzem del cereal), amb autorització expressa de l'Arquebisbe de Solsona.\nAl llarg de la historia ha complert diverses funcions, a més de la inicial, com a quarter. Posteriorment es rehabilità per habilitar les cavallerisses de la Guàrdi...


SEO Marca Blanca - Camaltec Andorra\nConverteix-te en un Consultor SEO de la mà de Camaltec\nCamaltec posa a la seva disposició un conjunt d’eines, estratègies, coneixements i formació amb la finalitat de convertir-lo en un professional SEO, amb tota la formació i eines que necessita per desenvolupar l’activitat.\n¿Vols convertir-te en un professional SEO?\nLi oferim les millors eines del mercat a nivell de gestió de clients i captació. Amb les nostres estratègies de captació de clients aconseguirà arribar als objectius marcats.\nEl SEO o posicionament web en constant evolució precisa d’una formació i coneixements actualitzats . Camaltec s’encarrega d’informar- i formar- amb totes les novetats que van sorgint en el mercat SEO . Aquesta mateixa evolució fa amb caràcter de necessitat, la utilització de professionals SEO a les empreses per millorar el posicionament de les seves web a Google.\nTotes les empreses que travaven amb la seva pàgina web, coneixen la necessitat d’estar ben posicionats, i això ho aconsegueixen mitjançant el SEO, a través dels professionals o agències SEO.\nAnàlisi de paraules clau i consultor especialitzat\nControl de posicions regularment\n¿En qué consiste el SEO Marca Blanca de Camaltec Ibérica?\nSenzillament en què vostè pugui oferir el servei de posicionament web en cercadors als seus clients amb el suport d’una empresa important del sector i amb tota la formació necessària. A uns preus molt rendibles per a vostè i amb una alta rendibilitat.\nLa Marca blanca implica que Camaltec mai tracta amb el client final i si ho fa és per un acord previ amb vostè . Per tant vostè és la cara de es negoci i l’interlocutor amb Camaltec . Camaltec ofereix la possibilitat als distribuïdors de SEO Marca Blanca de la formalització d’un contracte de confidencialitat entre les dues parts , amb la finalitat de protegir la seva marca.


El Colegio de San Luis A.C. (COLSAN): Invita a la Conferencia «El ritual del Volador de la Huasteca Potosina ¿Patrimonio cultural en riesgo?». – Red Mexicana de Instituciones de Formación en Antropología\nEl Colegio de San Luis A.C. (COLSAN): Invita a la Conferencia «El ritual del Volador de la Huasteca Potosina ¿Patrimonio cultural en riesgo?».\nPosted on 9 Mar 2019 9 Mar 2019 Author REDMIFACategories Conferencias, Posts de eventos y convocatorias\nFacebook COLSAN: https://www.facebook.com/ColegiodeSanLuis/photos/a.180339851997283/2412483495449563/?type=3&theater\nPrevious Previous post: El Colegio de Michoacán: (COLMICH): Invita a la Exposición Fotográfica «Cuando nació el Paricutin».\nNext Next post: Universidad Autónoma de la Ciudad de México a través del Colegio de Humanidades y Ciencias Sociales de la (UACM): Invita a la Presentación del Libro «La fosa del agua».


ARA Barcelona 28/12/2011 12:01\n260x366 Els reis s'acomiaden dels membres de les Corts, aquest dimarts / EFE Els reis s'acomiaden dels membres de les Corts, aquest dimarts / EFE\nJoan Carles de Borbó rep cada any de l'Estat 292.752 euros. D'aquests, 140.519 euros són el seu sou, i la resta despeses de representació.\nÉs la primera de les xifres que ha fet pública la casa del rei, que aquest migdia explica a què ha destinat els 8,4 milions d'euros destinats a la Corona en els pressupostos de l'Estat espanyol del 2011. El príncep d'Astúries rep 146.376 euros (70.259 euros de salari).\nLes despeses desglossades es poden consultar a la pàgina web de la casa del rei.\nLa reina, la princesa d'Astúries i les infantes Elena i Cristina perceben aquest any unes despeses de representació anuals conjuntes de 375.000 euros, una quantitat fixada pel rei, que també decideix la seva distribució entre la reina Sofia, Letizia i les dues infantes, en funció de les seves activitats oficials. Les partides no s'han desglossat.\nNi Iñaki Urdangarín, marit de la infanta Cristina, ni Jaime de Marichalar quan estava casat amb la infanta Elena, han percebut mai cap ingrés procedent de la Casa del Rei, segons ha recordat la institució.\nIndependentment que es congeli o es redueixi la partida pressupostària del 2012, el cap de la cada reial, Rafael Spottorno, ha avançat aquesta setmana que s'està estudiant retallar o ajustar les despeses.\nL'assignació anual que rep la corona espanyola es va reduir un 5,2% el 2011, fins als 8,43 milions d'euros, una quantitat que la institució espera congelar en els pressupostos del 2012.\nPer primera vegada en 32 anys, la casa reial ha donat dades sobre els seus comptes. La publicació dels pressupostos del rei és una petició reclamada per diversos partits polítics.\nLa implicació del gendre del rei, Iñaki Urdangarín en una suposada trama empresarial per apropiar-se de fons públics ha portat la casa del rei a ser per primera vegada més transparent amb els seus comptes.


Hotel Myriad Lucknow Lucknow Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n19,Vidhan Sahba Marg,(adj. All India Radio)., Hussainganj, Lucknow, Índia, 226001 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Myriad Lucknow?\nBarri Hussainganj Charbagh Charbagh Hussainganj Hazratganj Gomti Nagar\nMés informació sobre Hotel Myriad Lucknow\nHotel Myriad Lucknow, ubicat a Hussainganj, Lucknow, és una destinació popular per a viatgers. A només 13.3 km, aquest hotel de 3-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Myriad Lucknow també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Lucknow. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out.\nL'hotel compta amb 16 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Myriad Lucknow.


El bloc de la Laia Gomis: Memorias de un beduino en el Congreso de los Diputados\nÉs una persona molt carismàtica i el llibre pot donar molt de si. És un dels que val la pena. És una llàstima que no tingui la difusió que es mereix.\nAcostuma a passar que allò que veritablement val la pena, queda en un segon pla, se'n fa molt poca difusió. Pensar i reflexionar no està de moda, el més comode, és apostar per les lectures fàcils i simples.\nLa mediocritat guanya terreny i això és un fet negatiu en tots els seus aspectes, en la nostra societat tot hi cap ara sempre amb unes proporcions prudents.\nContra gustos no hi ha res escrit, i comprenc que aquest tipus de lectura no despertarà les grans passions de tots els ciutadans però amb tota seguretat crec que n'hi ha més dels que ens pensem que llegirem detingudament totes les reflexions que Labordeta realitza en aquesta obra\nAt 9:31 a. m., Josep Suñé said...\nHola Laia, he lincat aquesta entrada del teu bloc a un escrit que he fet sobre Labordeta, (al meu Bloc)El vaig entrevistar el dia abans que comencés a escriure el llibre del que parles. Espero que no et sàpiga greu..


Kaigan | Zona Negativa\n26/01/2021 12:27 pm\nInicio Etiquetas Kaigan\n1360,924 queries. 0,924 segs\n1380,926 queries. 0,926 segs


– Art. nr 390164-10\nArt. nr: 390164-10


Cristina Solias - Auschwitz i la falta d'autoestima | NacióDigital\nper Cristina Solias , 25 de març de 2019 a les 20:00 |\nOn estem arribant perquè els responsables del camp d'extermini de record més infaust de la història es vegin obligats a demanar públicament als visitants que no frivolitzin a l'hora de fer-s'hi fotos? Fa uns dies, el compte de Twitter del museu d'Auschwitz va lamentar que molts turistes es retratin fent equilibris sobre les vies del tren que va deportar centenars de milers de persones. És delirant veure gent somrient a càmera a pocs metres de les cambres de gas on van assassinar més d'un milió d'innocents.\nEscenes similars es veuen cada dia al Monument a l'Holocaust de Berlín, on els vigilants estan constantment cridant l'atenció als improvisats models que s'enfilen sobre els blocs de ciment. La febre de les selfies en l'era de les xarxes socials ha profanat fins i tot els llocs de memòria més sagrats. L'estatització del món ha convertit el turista en un autòmat sense escrúpols obcecat per aconseguir el millor posat.\nAquesta fixació absurda no només és a costa dels morts. Qui no s'ha topat al timeline amb imatges de coneguts abraçant nens en països pobres? Menors de rostres adorables que han conegut un minut abans i dels quals no tornaran a saber mai més res. Van demanar permís als seus pares per retratar-los? Permetrien que un desconegut fes el mateix amb els seus fills?\nA més, aquests gestos, sovint inconscients, pretenen disfressar de valors la foto perfecta. Es busca projectar una falsa solidaritat que és en realitat pur egoisme. No es tracta d'ajudar aquells nens, sinó d'utilitzar-los per vendre's a un mateix com algú altruista i compromès. En definitiva, una operació de màrqueting que a l'Àfrica ja s'ha batejat com la síndrome del salvador blanc.\nNi els animals ni les plantes se'n salven. L'obsessió per immortalitzar-ho tot també s'està carregant ecosistemes. És el cas de les illes Phi Phi, a Tailàndia, que han hagut de limitar l'afluència de turistes perquè n'està desapareixent la barrera de corall. O d'alguns safaris africans, on s'altera el dia a dia dels animals perquè els clients aconsegueixin una foto borrosa, a un quilòmetre de distància, que mai es podrà comparar amb la que trobaran a Google.\nEn el fons, totes aquestes selfies amaguen un desconeixement absolut de la història, del context econòmic global o del medi ambient. Una ignorància que només es pot contrarestar amb més cultura. Perquè és a través de la cultura que desenvolupem la sensibilitat, l'eina que ens obre les portes de l'empatia.\nSi no, tant se val a qui faltis al respecte, amb qui mercadegis o contra quina espècie atemptis. Tot sigui per la millor foto i pel màxim de likes possibles. És igual que acabis reduint els viatges a una seqüència d'imatges idíl·liques que no tenen res a veure amb la realitat. Tant és que al capdavall el viatge només sigui una excusa per pal·liar la teva falta d'autoestima.


El Peset deja entrar a un acompañante a los partos con cesáreas\nEl Peset deixa entrar a un acompanyant a les cesàries\nSuposa un pas més per a aconseguir un part respectat i inclou totes les cures i actuacions que deuen els professionals.\nAquest document consensuat suposa un pas més en el seguiment de la recomanacions tant de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública com del Ministeri de Sanitat per a aconseguir un part respectat i inclou totes les cures i actuacions que han de realitzar matrones, professionals d’infermeria de quiròfan, tècnics de cures d’infermeria, així com especialistes en obstetrícia, pediatria i anestesiologia.\n“El maneig del part ha canviat en els últims 15 anys i avui dia s’aposta per una assistència personalitzada, on la dona i la seua parella se senten protagonistes del procés que embolica el naixement. Cada vegada existeix més evidència científica que mostra que les dones sotmeses a cesària tenen una experiència del part menys satisfactòria que les que passen per un part vaginal, acompanyada en ocasions de sentiments de pèrdua, fracàs, angoixa i dificultats per a establir el vincle amb el bebè o iniciar la lactància materna”, ha explicat Carolina Sánchez, matrona supervisora de l’àrea de paritoris i maternitat de l’Hospital Universitari Doctor Peset.\nEl protocol engegat per aquest hospital públic valencià pretén canviar aquesta situació aprofitant el gran avantatge que suposa per a la dona i la seua parella compartir un moment tan important en les seues vides com és el naixement d’un fill o filla. Fins i tot si la parella no està present, la dona també està més confortable si se sent acompanyada per algú de la seua confiança que li servisca de recolze en aqueix moment.\nA més, el protocol inclou les pautes per a realitzar el contacte pell amb pell i l’inici de la lactància materna (en el cas d’optar per ella) en el mateix paritori, dues mesures que milloren el procés de vinculació, disminueixen el temps de plor del bebè i tenen efectes beneficiosos en els nivells de glucosa i en l’estabilitat cardiorrespiratòria del nounat.\n“El part per cesària no deixa de ser un naixement i els professionals hem de conjuminar esforços per a intentar, en la mesura dels possible, minimitzar els riscos però també optimitzar els beneficis que certes intervencions, com la presència d’un acompanyant i el contacte pell amb pell, poden aportar tant als pares com al nounat”, ha assenyalat la doctora Reyes Balanzá, cap del Servei d’Obstetrícia i Ginecologia de l’Hospital Universitari Doctor Peset.\nEls únics requisits que ha de complir l’acompanyant és vestir-se de forma adequada per a entrar en quiròfan (pijama, bata, capell, calces i mascarilla) i mantenir les condicions d’asèpsia, col·locar-se en un lloc que no interferisca la pràctica assistencial del personal sanitari (normalment a la dreta de la gestant), i abandonar el quiròfan si durant la cirurgia sorgeix alguna complicació imprevista per a la mare o el bebè.\nUna altra de les novetats del protocol és que la mare i el seu bebè romanen en tot moment junts després del part, ja que tant les cures neonatals immediates com la cura **postquirúrgico de la dona es realitzen en la zona de paritoris. Açò és possible gràcies al monitoratge continu i a la presència de forma continuada d’una matrona de l’equip de guàrdia amb la mare i el seu bebè, que avisa al obstetra o a l’anestesista en cas de detectar algun signe d’alarma en la mare i al pediatre en cas de detectar-ho en el nounat.\nEn els casos en els quals l’estat de la mare no permeta que estiga amb el bebè, el nounat roman amb la seua parella, que pot realitzar el contacte pell amb pell si ho desitja.


4-3-3: FINAL DE CAMPANYA ELECTORAL\nFINAL DE CAMPANYA ELECTORAL\nAcaba la campanya electoral, acaben els moments de les promeses buides de contingut (no totes, però la immensa majoria). El teló del teatre està a punt de baixar. Prest s'apagaran les llums i el pati de butaques quedarà buit i en silenci. El personal de neteja acabarà de llevar les crispetes del terra i dia 21 de novembre començarà de bell nou la realitat.\nEm vaig proposar a mi mateix intentar escriure un post diari sobre anècdotes d'aquestes eleccions. Si feis repàs, només en trobareu un d'escrit. Dos si comptau aquest. Tot un èxit, diria jo.\nM'ha estat del tot impossible. Mirau que ho he intentat.\nLa veritat, no he tengut massa ganes d'escriure sobre el tema, no sé si pel moment en què estic o perquè realment no he trobat massa coses interessants a destacar.\nPot ser el nivell de determinats polítics no ha il·luminat massa la meva calenta imaginació. Pot ser hauria d'haver consumit més Palo amb sifó per arribar a la seva altura. Nivell que es pot resumir amb una frase, realitzada l'altre dia, durant un míting, pel President de les Illes Balears, el Popular José Ramón Bauzá: “Sabemos lo que hay que hacer y lo vamos a hacer y por eso hacemos lo que hemos dicho que íbamos a hacer y por eso seguiremos haciendo aquello que nos toca hacer, a pesar de que alguno no se crea que vamos a hacer lo que hemos dicho que íbamos a hacer”.\nLa frase és bona, molt bona, bona com poques. Tant bona, que la podria haver signada el mestre Groucho Marx. Desgraciadament, tant bona com real. I segur, que després de dir-la, va respirar profundament i es va quedar tan tranquil.\nÉs un bon exemple de com una determinada manera de fer política es converteix en l'Art de dir moltes coses, per al final, acabar no dient res.\nMàgia de la bona. "Teatro del bueno", com diria el Xosé Mourinho.\nAmb aquest nivell, com voleu que em sembli seriós tot això?.\nEscrit per xisco a les 23:55\nEtiquetes de comentaris: Anècdotes de Campanya Electoral, Democràcia, Eleccions, La perversió del llenguatge, Política\npenyabogarde 18 de novembre de 2011 a les 17:29\nmani qui mani, manen les finances...lluiti qui lluiti, primer de tot la revolta de cada dia...hem de resistir i aixecar les barricades...\nno ens aturarà ni el Real Madrid ni el Rajoy ni el Banc Mundial ni el rector de Montuïri, ni els escolans d'Ariany, ni la policia de Bunyola...\na, anti, anticapitalistes!\nbo, bogar, bogardisme!\nÒscar Roig i Carrera 18 de novembre de 2011 a les 17:49\nCrec que ha estat la campanya electoral que menys he seguit de la història. No me n'he assabentat d'absolutament res. Coherentment, no votaré a ningú, però entenc altres opcions, ai, minoritàries... Salut!\nelfairy 19 de novembre de 2011 a les 0:05\nPuc dir una meva ( per veure si puc ser polìtic, encara q sigui del PP): sabes lo que te digo, que una pera no es un higo. Y si te dije lo q no digo es q una pera si es un higo. Pero si Xisco tiene otro Higo yo no digo que la pera ses\notro Hijo! A lo Bauza\nTomàs pastilles de goma!\nVotau Miquel Ensenyat PSMIEEQUO\nxisco 19 de novembre de 2011 a les 23:05\nBogardisme i anticapitalisme, dues paraules germanes.\nxisco 19 de novembre de 2011 a les 23:08\nÒscar, la campanya ha estat molt rara, de collons. Estic d'acord amb tu.\nJo sí que l'he seguida però poca cosa m'ha aportat.\nxisco 19 de novembre de 2011 a les 23:09\nEdu, ho fas molt bé això de polític oficial. Si tot ho fas igual ets un bon partit.\nMiquel Ensenyat forever!


8a PANERA LITERÀRIA - Vols guanyar un lot de llibres aquest Nadal? L'illa dels llibres -\nInici Notícies Actualitat 8a PANERA LITERÀRIA – Vols guanyar un lot de llibres aquest Nadal?\nL’Illa dels Llibres sorteja una nova GRAN PANERA LITERÀRIA formada per diferents lots de llibres que aporten diverses editorials.\nPer poder participar i guanyar un dels lots, només cal que ens recomanis una novel·la a l’adreça de correu promocio@illadelsllibres.com indicant a l’assumpte del correu ‘Sorteig Panera 2020’.\nIndica’ns el teu nom, cognoms i telèfon de contacte amb una recomanació d’un llibre.\nEntre tots els participants sortejarem els lots de llibres de la 8aPANERA LITERÀRIA DE L’ILLA DELS LLIBRES.\nEl sorteig es farà el dia 5 de gener de 2021!!!\nVolem agraïr a les editorials La Campana, Rosa dels Vents, Bromera, Més Llibres, Comanegra, Angle, Enciclopèdia Catalana, Anaya, Barcanova, Brúixola, Edicions del Periscopi i Ara Llibres la seva col·laboració\nArticle anteriorMor als 69 anys l’escriptor andorrà Albert Salvadó\nArticle següentLlibres per llegir, regalar i compartir aquest Nadal 2020


Presentació de la guia de dades obertes per a Entitats Locals | desideDatum Data Company\nHome Actualitat Presentació de la guia de dades obertes per a Entitats Locals\nEl nostre senior manager a Madrid, Alberto Abella, ha col·laborat amb la creació de la guia en representació de desideDatum\nLa Federación Española de Municipios y Provincias (FEMP) ha presentat aquest dimecres 5 de juliol un document sota el nom de “Dades obertes. Guia estratègica per la seva posada en marxa i conjunt de dades mínimes a publicar” que pretén apropar el món de les dades obertes a ciutadans i a administracions públiques i proporcionar eines que facilitin el desenvolupament de projectes d’obertura de dades.\nLa guia, elaborada per un grup de treball de la Xarxa de Transparència i Participació ciutadana de la FEMP, suposa un pas més en el procés de transparència i obertura de la informació de les Entitats Locals.\nComentaris tancats a Presentació de la guia de dades obertes per a Entitats Locals


Actualitzada 05.07.18 14:31\nLimitada al nord pel massís del Caroig i els estreps de la serra de Corbera i al sud per la Serra Grossa , és una comarca de 528 km2 travessada pel riu Canyoles. Encara que és de caràcter bàsicament agrícola, també té una indústria tèxtil que es concentra a Xàtiva, Canals i l'Alcúdia de Crespins. El conreu de regadiu es basa en els cítrics; mentre que en el de secà abunden el raïm i l'olivera. Xàtiva -la capital de la comarca- té una gran activitat agrícola, tèxtil, química i de la fusta. Canals i l'Alcúdia de Crespins, que formen una conurbació, estan especialitzats en els gèneres de punt.\nLA FONT DE LA FIGUERA La Font de la Figuera\nLLOCNOU D'EN FENOLLET Llocnou d'En Fenollet\nROTGLÀ I CORBERÀ Rotglá y Corberá\nImatges de Barxeta\nUna làpida funerària que es conserva en el museu Sant Pius V de València, trobada en l'antiga església gòtica de Canals, indica la possible existència d'una vila romana en el municipi. Durant l’època musulmana fou una important alqueria que pertanyia a Xàtiva. Ja en època cristiana, el 24 de març de 1241, el rei en Jaume (1208-1276) va donar a Dionís d'Hongria la torre i llogaret de Canals a canvi del castell, i la vall de Veo i la d'Aín a canvi d’altres territoris. El 30 de juliol de 1350 Pere IV (1319-1387) donà el lloc a Raimon de Riusech desprès de confiscar-li-ho a Joan Eximenis d'Urrea, amb la condició que si l’esmentat Raimon no tingués descendència per via llegítima masculina seria reincorporada a la Corona, però acabà sent venuda amb la categoria de baronia, amb l’aprovació del rei, a la ciutat de Xàtiva, el 19 de febrer de 1353. Durant el temps que Xàtiva hi exercí la jurisdicció els plets per afers tributaris van ser constants; malgrat això, l’any 1506 Xàtiva compra La Torreta. En 1552 durant la revolta de les Germanies serví de caserna al virrei que s’hi establí (i va fer-hi força presoners) per atacar L’Encobert (1478-1522) a Xàtiva. En 1639 Felip IV (1606-1665), prèvia indemnització a Xàtiva de 20.000 lliures, concedí la independència a Canals amb el títol de vila. En el segle XIX, a banda l’activitat agrària, ja s’hi enregistra d’industrial: 24 fàbriques de vidriat i terrissa ordinària, un molí de paper d'estrassa, un martinet per a fabricar coure, 4 molins fariners i 4 telers de llenç donen fe d’ella. En el XX aqueixa activitat va créixer amb l’oli, mobles, materials de construcció i, sobre tot, la implantació del tèxtil.\nImatges de Canals\nL'oratge a Canals\nEls únics edificis destacables són l'església de sant Antoni Abat, del segle XVII i el Palau del Marqués de Montortal, del mateix segle. També hi ha el llavaner municipal, de 1935, i uns quants retaules de ceràmica emmarcats amb motllures senzilles situats en algunes façanes.\nImatges de Cerdà\nLocalització de Cerdà al País Valencià\nL'oratge a Cerdà\nCompta amb dos nuclis de població: Alboi i Genovès. Per als amants de la naturalesa s'han recuperat i senyalitzat una xarxa de sendes locals de xicotet recorregut que discorren pels paratges de major bellesa i singularitat del municipi: Senda Penya Blanca, Senda Ampla, Senda la Creu i Senda Andalusa. També hi ha les rutes de la Salut que uneixen El Genovés amb Llocnou i Barxeta\nImatges del Genovés\nLocalització d'Estubeny al País Valencià\nL'oratge a Estubeny\nSituada en la vorera esquerra del riu Canyoles, a l'entrada de la vall de Montesa, a la falda sud de la Serra d'Énguera i enfront de la Serra Grossa. L'altura principal és el Penyal de la Frontera (265 m.). El terme està regat pel riu Els Sants, anomenat així per tindre el seu naixement junt a una antiga ermita dedicada a Sant Abdó i Sant Senent, els Sants de la Pedra.\nAl naixement del riu Els Sants, als afores delpoble, s'ha trobat un jaciment de fòssils del Cretaci. Abans de ser conquerida per Jaume I (1208-1276) era una alqueria islàmica, que, amb la conquesta, va quedar integrada en el reialenc de Xàtiva, del qual fou segregada el 1353 per a ser venuda a Berenguer de Llombai, que es va convertir en l'amo feudal del lloc, encara que la ciutat de Xàtiva, continuava cobrant el terç delme. El 1432 la propietat del lloc, passà a Eduard Escrivà i a mitjan segle XVII a Ausiàs Crespins, senyor del poble. Finalment passà al domini dels comtes d'Orgaz. L'expulsió morisca va despoblar-la, i no es va recuperar fins la segona meitat del segle XVIII. El 1835, deixà de pagar prestacions senyorials al comte.\nL'agricultura de regadiu hi tingué un gran desenvolupament ja als segles medievals gràcies a l'aprofitament de les aigües del fontanal de Santos. El segle XIV la indústria va fer la seua aparici i per això compta amb alguna tradició terrissera. Alguns capitalistes de València invertiren en la construcció d'una fàbrica de mosaics en 1860. La indústria s'hi va consolidar al segle XX, amb fàbriques de paper, tèxtils i materials de construcció, fet que va propiciar una notable recuperació demogràfica.\nEsglésia de Sant Antoni. 1774\nEsglésia de Sant Onofre Anacoreta. Molt danyada pel terratrèmol de 1748.\nParc “Mestre Joanjo Masó Monfort”. Xicotet jardí botànic amb informació sobre la utilització medicinal i remeiera de les plantes autòctones que solen trobar-se a les serres del terme\nImatges de L'Alcúdia de Crespins\nL'oratge a L'Alcúdia de Crespins\nEsglésia de la Nativitat de nostra Senyora. Segles XVI-XVII. Conserva un retaule de Joan Macip, conegut com Joan de Joanes (1507-1579), pintor que encara que la tradició vol que siga fontfiguerenc , està documentat el seu naixement a València.\nImatges de La Font de la Figuera\nL'oratge a la Font de la Figuera\nL'església de sant Francesc d'Assis, de la primera meitat del segle XVIII és el seu únic monument ressenyable. Compta amb un Harmònium del segle XIX que després de molts anys fora d'ús ha estat restaurat i posat en marxa. També hi ha, restaurat recentment el safareig públic.\núnicament en castellà\nImatges de La Granja de la Costera\nL'oratge a La Granja de la Costera\nLa Llosa neix d'una antiga alqueria musulmana que tingué mesquita i banys. Jaume I (1208-1276) el 1248 repartí terres donant origen a la població cristiana. El 1520 el cavaller Joan Sanz, vigent propietari del lloc, va vendre-la a veïns de Xàtiva i de la mateixa Llosa. Lloc de moriscs depenent de Xàtiva, el 1535 fou erigit en rectoria de moriscs amb l'annex de Sorió, i més tard passà a ser parròquia; després de l'expulsió d'aquests romangué despoblada, per la qual cosa se li concedí, el 1610, nova carta de repoblació. En 1650 es va concedir el títol de marqués de Llanera a Jorge Sanz de Vilaragut i de Castellví, segon comte d'Olocau¸ l marquesat va passar als Fenollet que es van cognomenar també Sanz de Vilaragut i, finalment, als Castillo. Antigament formava un sol nucli amb Carbonell, hui un barri de Llanera de Ranes. En 1.838 se li va agregar el municipi de Torrent de Fenollet. Després de les eleccions de 2003, l'alcalde (PP) va prendre com una de les seues primeres mides llevar el carrer que la població dedicava al gran poeta valencià Vicent Andrés Estellés (1924-1993) i ho va retolar a nom d'un general franquista, cosa que va provocar una forta polèmica.\nAl seu terme es troba l'ermita de santa Anna, de 1881, i al casc urbà:\nEsglésia de la Nativitat de nostra Senyora. Del XIX.\nImatges de La Llosa de Ranes\nL'oratge a La Llosa de Ranes\nFou un annex de la desapareguda alqueria àrab de Cairent. Lloc de moriscos, comptava amb 32 cases abans de l’expulsió d’aquests. En el segle XVI el senyoriu era propietat dels Vilaragut, comtes d'Olocau. El 1650 es va concedir el títol de marquès de Llanera a Jordi Sanz de Vilaragut i de Castellví, segon comte d'Olocau. Amb el temps el marquesat passà als Fenollet i, finalment, als Castillo. Antigament formava un sol nucli amb Carbonell, avui un barri del poble. En 1838 se li va afegir el municipi de Torrent de Fenollet .\nEl seu terme es dedica a l’agricultura.\nQuant al patrimoni, paga la pena conéixer:\nMuseu Rafael Boluda. Instal·lat en el rehabilitat edifici de Telefònica, mostra l'obra de l'aquarel·lista local Rafael Boluda (1941)\nMuseu Luis Perales. Col·lecció etnogràfica recopilada durant més de 40 anys, que mostra tots els oficis del poble: pastor, pedrapiquer, arrier, pescador, etc.)\nUn panel ceràmic instal·lat al poble declara aquest com a bressol de l'arnadí, dolç tradicional al voltant del qual l'ajuntament convoca cada any un concurs.\nImatges de Llanera de Ranes\nLocalització de Llanera de Ranes al País Valencià\nL'oratge a Llanera de Ranes\nAl diminut terme hi ha les rutes de la Salut que uneixen El Genovés amb Llocnou i Barxeta\nEl nom fa referència al seu antic senyor, que el 1374 era Raimon de Fenollet. Lloc de moriscs, en 1609 tenia 70 focs compartits amb El Genovès; romangué despoblat després de l’expulsió d’aquests. Miquel Fenollet de Castellar atorgà, el 24 de juliol del 1611, carta pobla a favor de nous repobladors, però el 1646 només tenia 19 cases habitades. Segle i mig després la població continuava aturada, ja que, segons Cavanilles (1745-1804), el 1794 tenia només 28 cases habitades. Son darrer senyor fou Pasqual Fenollet i Togores, marquès de Llanera.\nL'economia es basa en l'agricultura.\nMonumentalment podem ressenyar:\nEsglésia de Sant Diego d'Alcalà, del tercer quart del segle XVII, amb interessant torre campanar\nAntic aqüeducte de reg.\nImatges de Llocnou d'en Fenollet\nL'oratge a Llocnou d'En Fenollet\nEl topònim pot fer relació a un bisbe visigot de Xàtiva, anomenat Muttu, que per derivació acabaria en el mot àrab Muxan.\nHi ha importants jaciments prehistòrics, com ara els ibèrics Corral de Saus i la Bastida de les Alcusses (segle IV aC); en la muntanya del Castell, s’han trobat restes de ceràmiques bizantines i visigòtiques; dels moros hi ha algunes deixalles al Castellaret de Dalt, una làpida en les Alcusses i una necròpoli situada en l’Escalinata; de singular importància és el tresor romà trobat en la partida de Garamoixent que dóna fe del pas dels romans. Fou conquerida als musulmans per Alfons X (1221-1284) de Castella que incomplia així els acords de demarcació entre les corones aragonesa i castellana, però pel tractat d'Almizra passà a mans de Jaume I (1208-1276) el qual, el 9 d’abril de 1271, va donar Moixent a Berenguela Alfonso, després de la mort de la qual revertí de bell nou en la corona. En 1298 el rei Jaume II el Just (1267-1327) donà el castell de Moixent a Jasperio de Castellnou i el 29 de juny de 1301 concedí el mixt imperi sobre el castell a Gundisalvo Garcia, qui el 1303 va establir-hi carta pobla a 200 pobladors que havien de pagar la dècima, primícia, sopar, peites, terç delme i d’altres tributs. En 1393 és Pere de Liçana qui consta com amo del castell i del lloc; l’expulsió morisca deixà la població en la meitat. A principis del segle XIX produïa blat, ordi, dacsa, oli, garrofes i verdures, a més tenia una fàbrica de vi, sis molins fariners i tradicional indústria cistellera. Entre 1850 i 1950 hi hagué una important explotació forestal que permeté a Moixent subministrar fusta, llenya i carbó a les comarques veïnes i, fins i tot, a la de l’Horta. A hores d’ara hi ha unes deu serradores que produeixen envasos de fusta i, últimament, han contribuït a fer-hi important la indústria del moble. Hi ha un celler, i bodegues, en la partida de les Alcusses, on s’elaboren vins de gran qualitat, que poc a poc van adquirint renom i una important quota de mercat. També hi ha prou activitat al voltant del vímet; l’agricultura i el sector serveis completen la oferta econòmica del poble.\nQuant al patrimoni cal començar parlat de la Bastida de les Alcusses. Situada, a quasi 750 metres d’altitud, on es creuen la Via Augusta i el riu Vinalopó, fou una de les ciutats més destacades de la Contestània ibera i un important nucli estratègic i comercial.\nEl gaspatxo manxec amb pebrella, la paella de carn de caça, la gachamiga , les farinetes i els bolets juntament amb dolços com els sequillos o els moixentins són els dinars més típics del poble. També s’hi produeix oli d’oliva i vins que, com hem dit abans, van abastant posicions capdavanteres entre els amants dels bons caldos.\nEl Bosquet i la Torre dels Coloms\nLa Bastida de les Alcusses (1)\nLa Bastida de les Alcusses (2)\nLocalització de Moixent al País Valencià\nVestigis d’un assentament iber en la partida de la Canyada i una làpida funerària romana són els antecedents poblacionals més antics que s’hi han trobat. En època musulmana fou un important castell que, després de la caiguda del de Xàtiva, en 1244, obligà el rei conqueridor a pactar, en 1248, la permuta dels pobles de Montesa i Vallada i a deixar com a Cadi al Califa Ab Ya Far Yahyo; allí es van mantenir els musulmans fins la revolta de 1277 en què foren definitivament derrotats per Pere III el Gran (1240-1285) i venuts com esclaus; al Cadi se’l va atorgar un salconduit per que abandonés el regne. Alfons I el Franc (1256-1291) va donar carta pobla el 1289 per a 150 veïns, juntament amb Vallada. Després de la desaparició de l’orde del Temple, en 1312, Jaume II (1267-1327) encetà els tràmits per a la creació d'una nova orde aportant la Vila Reial de Montesa com a seu; el 1319, una vegada constituïda l’orde de Montesa, el rei va donar-la el terme per que hi edifiqués el seu centre religiós. En 1706 tropes anglo-portugueses assetjaren la vila, que s’havia decantat pel Borbó. En la nova distribució política del regne, Montesa fou cap d'una de les Governacions. Del 23 de març i el 2 d’abril de 1748 sengles terratrèmols destruïren el monestir i el castell i obligaren els frares a traslladar-se a València, on fundaren el monestir del Temple. En 1835 l’extinció del senyorius despullà l’orde de les seues possessions a Montesa, que passaren a mans particulars.\nImatges de Montesa\nPàgina de Montesa\nL'escassa superfície del terme municipal està destinada a l'agricultura, que és la base de l'economia local.\nDel patrimoni tan sols destacar la Casa-Palau dels Tallada (1748), en període de restauració, i l'església del Rosari, fundada pel Patriarca Joan de Ribera (1532-1611)..\nImatges de Novetlé\nLoratge a Novetlé\nImatges de Rotglà i Corberà\nPoblació documentada en època islàmica, que després de la conquesta cristiana passà a dependre de Xàtiva. Els seus primers senyors van ser el Llançol i després, segons consta en el Llibre de Repartiment, Petrus Torrelles, qui va donar topònim a la població. El 1609 tenia 28 famílies i era el seu senyor mossèn Torrella. El 1611, juntament amb altres pobles propers, mantingué un plet amb la ciutat de Xàtiva per que els obligaven a satisfer uns tributs sobre la carn i, com no pagaven, els expropiaven béns de llurs cases. En 1748 la Costera va sofrir un terratrèmol, les conseqüències del qual també s'hi feren sentir. Obtingué la independència de Xàtiva a les primeries del XIX.\nLa producció i comercialització de la taronja constitueix el major actiu de la seua economia. També s'hi conreen hortalisses, raïm, ametla i garrofa.\nPart de les seues muralles s'han restaurat i es poden observar dintre de la població, però amb un aspecte poc paregut a l'originari. Altres monuments que podem trobar-hi són:\nEsglésia de Nostra senyora dels Àngels. Originària del segle XIII hagué de ser reconstruïda després del terratrèmol.\nErmita del Santíssim Crist de la Fe. 1991\nMuseu Etnològic Municipal, creat l'any 1981. Ubicat en l'ajuntament.\nUn dels seus fills més il·lustres és Vicent Blasco Garcia (1735-1813), rector de la Universitat de València, que compta amb monument en el poble.\nImatges de Torrella\nLocalització de Torrella al País Valencià\nL'oratge a Torrella\nDe la gastronomia valladina cal destacar l'arròs al forn i l'arròs amb tanda; també l'arròs amb fesols i naps, la paella o el putxero. I de la seua rebosteria els rosegons, els rotllets de flora, la monjÃ vena o les fogasses de Tots el Sants.\nImatges de Vallada\nLocalització de Vallada al País Valencià\nL'oratge a Vallada\nAlqueria d'origen musulmà en què va plantar el seu campament durant els anys 1243 i 1244 Jaume I (1208-1276) i des d'on organitzava les seues incursions per aquestes contrades. Incorporada al regne cristià en aquelles dates, no existeix, però, document algú fins el morabatí de 1421 en què ja apareix citat com a Vallés. Desert després de l'expulsió dels moriscs hagué de ser repoblat per Bernat Sanç, amb carta pobla de 16 de juliol de 1611, amb cristians procedents de Xàtiva i s'aprofità l'avinentesa per deslligar la seua parròquia de la de Cerdà, massa allunyada. En temps d'Escolano (1560-1619) el senyoriu pertanyia a Maties Sanç. En el segle XIX obtingué municipi independent i es llevá de sobre el senyoriu dels Sanç, els quals, però, no es desvincularen del poble. A mitjan el Segle XVIII, el Senyoriu de Vallés, corresponia al Marquès de Mascarell.\nImatges de Vallés\nLocalització de Vallés al País Valencià\nL'oratge a Vallés\nHi ha importants deixalles prehistòriques que daten de l'etapa mosteriana, com a una important indústria del sílex o el crani de l'home de Neanderthal trobat a la Cova Negra (declarada Paratge Natural Municipal el 30 de març de 2006). Ja en època ibera Sait o Saitabi emetia moneda i era una de les ciutats més importants de la Contestània, territori que abraçava des del Xúquer fins el Segura. L'organització administrativa romana de Saetabis Augusta com a ciutat de dret llatí es realitzà en temps del primer emperador. Arribà a tenir, per la seua situació estratègica com a nus de comunicacions i la seua destacada fabricació de teixits de lli, una significativa rellevància durant l'alt imperi; d'aquella època hi ha làpides funeràries, una torre i columnes a l'ermita de Sant Feliu. En l'època visigòtica va assolir l'estatus de seu episcopal i els seus bisbes participaren en els Concilis de Toledo. Hi ha les restes d'una basílica paleocristiana. Durant l'època musulmana Medina Xateba va ser cap d'una Kora o districte que s'estenia des del riu Xúquer fins el port de Biar. En el segle XI s’hi crea la primera fàbrica de paper, fet de pasta d'arròs i de lli, de tot Europa, de la mà d'Abú Masaifa. El paper era exportat a Itàlia, Egipte i l'Orient. La decadència de la indústria paperera va tenir molt a veure amb les persecucions religioses dels almoràvits i, sobre tot, dels almohades que provocaren la fugida dels jueus de Xàtiva, principals fabricants de paper. També en el XI i baix el comandament del governador Ibn Maqur el castell hagué de suportar el setge de les tropes d'Al-Qádir. A principis del XIIl els almoràvits derrotats pel Cid (aprox.1043-1099) en la batalla de Quart es refugiaren en el castell. Dels moros ha arribat als nostres dies una pica, l'arc del palau de Pino Hermoso, la plaça del Mercat, la Torre del Sol i el sistema de conducció d'aigües. Fou conquistada per Jaume I (1208-1276) el 22 de maig de 1244, després del tractat d'Almizra que fixava les fronteres entre les Corones aragonesa i castellana. Es pot considerar carta pobla –amb els mateixos privilegis que València– del barri cristià el document del 18 d'agost del 1250, pel qual el rei concedia a Xàtiva un terme municipal que comprenia des del Xúquer fins Almansa i des de Corts de Pallars fins a Carrícola i el privilegi de celebrar fira. La jueria tingué la seua franquícia de repoblació el 1268 i la moreria va rebre carta pobla el 1251. Fou declarada ciutat el 1347 per Pere IV el Cerimoniós (1319-1387) per la seua fidelitat en la Guerra de la Unió. Durant tota l'època foral fou la segona ciutat en població i en importància política del Regne, després de València; gaudia de vot en Corts i era capital de la Governació "dellà el riu Xúquer fins el riu de Xixona", amb un territori que comprenia més de 500 pobles. El segle XVI estigué marcat per la guerra de les Germanies en què tingué un destacat paper el famós personatge conegut com l'Encobert. En juliol del 1521, l'agermanat Vicent Peris (1478-1522) entrava a la ciutat i preparava la marxa sobre València i en desembre del 1522 Xàtiva es va retre a les tropes del virrei. L'agricultura del segle XVI es basava en el conreu de l'arròs, el blat, la morera, el cànem i les hortalisses. L'expulsió dels moriscs el 1609 tingué greus conseqüències econòmiques, sobre tot per a les zones rurals de la seua jurisdicció ––la població morisca de la ciutat a penes arribava al 16% de la total––. Els senyors feudals repoblaren les terres abandonades pels moros amb llauradors cristians en unes condicions molt dures. Això va produir un gran descontent en tota la governació que esclatà el 1694 a Muro de l'Alcoi en la coneguda com a Segona Germania i en la revolta del 1705, ja en plena guerra de Successió. Després de la batalla d'Almansa, les tropes franco-castellanes al comandament d'Asfeld posaren setge a la ciutat de Xàtiva, aixecada en favor de l'arxiduc Carles d'Àustria (1685-1740), el 5 de maig del 1707. Després d'una desesperada resistència, la ciutat va capitular el 6 de juny i la població civil fou obligada a deixar la ciutat per a ser aquesta incendiada (d'aquí el malnom de "socarrats" que reben els seus habitants). Quan en l'agost del 1708 va començar a ser reedificada l'infame rei Felip V (1683-1746) –el retrat del qual penja cap per avall en l'Ajuntament de Xàtiva– va cridar-la Colonia Nueva de San Felipe, nom que va arribar fins a les Corts de Cadis en què el diputat xativí Joaquín Lorenzo Villanueva (1757-1837) va recuperar el topònim. En el segle XVIII, Xàtiva va perdre la seua anterior importància i passà a un pla polític i econòmic molt secundari. L'economia, quasi exclusivament agrària, es basava en la producció de cereals, arròs, morera, cànem, hortalisses i fruites. Durant la guerra del Francès, fou ocupada el 1811 pel general Suchet (1770-1826). En el trienni liberal (1820-1823), tornà a ser capital de província. En la primera guerra carlina de nou fou escenari d'enfrontaments bèl·lics per la qual cosa van haver de reforçar-se i modificar-se les muralles del castell. A mitjans del segle XIX, la crisi de la seda i la manca d'industrialització –la indústria es limitava a una fàbrica de midó i pastes fines, sabó, veles i alguns teixidors i tintorers– hi repercutiren en un descens de la població que s'arrossegaria fins a principis del XX: el 1857 comptava amb 15.747 habitants i el 1897, en començà una lenta recuperació, arribava als 11.830, el 1910 s'abastaren els 12.737. La seda començà a ser substituïda en la segona meitat del XIX pels agres i l'horticultura intensiva. Aquesta agricultura comercial, orientada al mercat, es va veure potenciada amb el traçat del ferrocarril València-Almansa, que arribà a Xàtiva el 1854, la xarxa de carreteres secundàries i el ramal del ferrocarril a Alcoi, construït el 1906. Tot això accelerà en les primeres dècades del segle XX el desenvolupament agrari de la zona, recolzat en l'expansió del taronger. També durant el segon terç del XX s'hi incrementà l'activitat industrial: en els anys trenta es restaurà la indústria del paper, dedicada a l'elaboració de cartró i caixes. El creixement econòmic, malgrat tot, es va veure frenat amb la guerra civil. El 1932 s'hi declararen expropiables, segons el criteri de la Llei de Bases per a la Reforma Agrària, el 36,6% de les terres municipals pertanyents en la seua majoria a residents fora del País Valencià. En els anys de la guerra s'hi va formar una col·lectivitat agrària de la CNT. Superada la crisi bèl·lica, s'hi va desenvolupar la indústria paperera, si bé entrà en crisi en els anys seixanta, continua sent-hi senyera; la de la fusta ––especialitzada en taüts, que s'envien a tot l'estat espanyol––, mobles, carrosseries i interiors d'automòbils, la indústria del midó i la tèxtil. La riquesa agrícola, fonamentada en el taronger i el vinyet, i l'activitat industrial han convertit Xàtiva en un centre comercial important com correspon a una capital de comarca; que ho és de La Costera.\nReial Monestir de Santa Clara (o de l'Assumpció). Fundat per la viuda de l'almirall Roger de Llúria en l'any 1325. Reedificat en 1365 i modificat en el XVII. Conserva interessants obres d'art, com ara un Vicente López (1772-1850). Declarat BIC en 2003.\nDemés dels personatges anomenats més amunt a Xàtiva també hi han nascut Abú Masaifa, introductor del paper a Europa, Francisco de Paula Martí (1761-1827), inventor de la taquigrafia i de la ploma estilogràfica; Sant Jacint Castañeda (mort sobre el 1500), Sant Francesc de Borja (1510-1572), els papes Calixt III (1378-1458) i Alexandre VI (1431-1503) o, més recentment els cantants Bruno Lomas (1940-1990), Raimon Pelejero, nascut el 1940 al carrer Blanc, Feliu Ventura (1976), Manolo Miralles (1952), membre d’Al Tall, o Pep Gimeno “Botifarra” (1962).\nImatges de Xàtiva\nLocalització de Xàtiva al País Valencià\nUniversitat Politècnica de Xàtiva


VÍDEO Detingut un tarragoní acusat d'agredir un agent a la porta d'un institut l'1-O | NacióTarragona\nVÍDEO Detingut un tarragoní acusat d'agredir un agent a la porta d'un institut l'1-O\nL’arrestat hauria propinat a l’efectiu policial “una forta puntada” als testicles\nper Redacció , 18 de maig de 2018 a les 10:36 |\nLa policia espanyola durant l'1-O a l'Institut Tarragona | Jonathan Oca\nLa policia espanyola va detenir dimecres a la tarda a Tarragona un home que està acusat d’haver agredit “d’una forta puntada als testicles” un agent d’aquest cos policial durant la jornada del referèndum de l’1 d’octubre. Segons ha informat la policia espanyola, els fets s’haurien produït quan l’efectiu intentava accedir a l’interior de l’Institut Tarragona “en compliment del mandat judicial” per desallotjar les persones que s’hi aplegaven per votar.\nSegons la versió de la policia, aprofitant que l’agent “intentava dialogar amb persones que estaven concentrades, mostrant-los l’auto judicial, l’arrestat es va abraonar sobre ell propinant-li la forta puntada”. Posteriorment, l’individu va poder fugir del lloc “amb la col·laboració d’alguns dels concentrats”, segons assegura la policia. L’home ha pogut ser identificat plenament després d’analitzar les gravacions realitzades aquell dia. Aquest dijous va quedar en llibertat amb càrrecs després de passar a disposició judicial acusat dels delictes d’atemptat contra un agent de l’autoritat i lesions.\nSegons el comunicat de la policia espanyola, “el detingut va aprofitar que l’agent de policia es trobava fora del cordó de seguretat, ajudant a un manifestant, per abraonar-se sobre ell i propinar-li la puntada”. La nota també detalla que l’agent va haver de rebre atenció mèdica per les lesions que va patir.\nL’Institut Tarragona va ser un dels centres on va actuar la policia espanyola durant la jornada de l’1-O a la ciutat. Els agents van endur-se les urnes del centre i, posteriorment, es van registrar càrregues policials a la plaça Imperial Tarraco quan retornaven als seus vehicles. L’operatiu va mobilitzar un centenar d’antiavalots i agents de policia judicial.\nA continuació, el vídeo de la càrrega policial a l'Institut Tarragona el dia 1-O:\nSocietat, Institut Tarragona, Tarragona, referèndum, 1-O, procés català\nVull votar contra l'extradició de Llarena\nPer Mercè Olesti Baiges el 15 de juliol de 2018 a les 11:52\nVull votar a favor de l'extradició de Llarena.\nLa justicia no és justa\nPer Anònim el 19 de maig de 2018 a les 10:01\nSi, curiosament estan tancant casos perquè no es pot identificar als policies q van apallissar a la gent, quan amb una mica d voluntat es pot saber perfectament quin policia treballava en aquell dia en aquell lloc. La justícia no és igual per tothom ni justa.\nPer JOSEP. P el 18 de maig de 2018 a les 17:33\nEm sembla collonut que es jutgi aixó, aixó vol dir que la justicia es justa, com no podía ser d'altra manera. Llavors vol dir que també es jutjaran als policies que varen fotre hosties a la gent, si no, no s'entendría quina mena de justicia es.