Els oficis tradicionals protagonitzen el II Concurs d'Il·lustració de la MACMA\n19 juny 2019 - 08: 10\nSota el lema Totes les Marines Il·lustra el que per a tu és la Marina Alta, i amb motiu de l'obertura de la nova seu de la Mancomunitat Cultural, des de l'entitat es va projectar fa dos anys una iniciativa perquè les il·lustradores i els il·lustradors de la Marina Alta van plasmar la seva visió de la comarca i alhora van veure reflectit el seu art en una de les parets del nou espai.\nLa convocatòria, que va estar acompanyada d'una exposició representativa de l'obra dels artistes que es van presentar al concurs, pretenia, més enllà d'explorar el concepte visual de la Marina, donar a conèixer els artistes de la il·lustració que treballen a la comarca.\nUna finalitat que tornarà a posar-se de manifest amb la segona edició del concurs, que porta per títol Tots el sabers. Els oficis oblidats i amb la qual es pretén mostrar els diferents tipus de treballs, tècniques o artesanies pròpies de la Marina Alta. Tal com s'assenyala en les bases pel que fa a aquesta temàtica, molts d'aquests oficis estan en vies d'extinció, desaparició o ja perduts; així, el concurs es converteix també una forma de reivindicació i dignificació de tots aquells sabers que formen part de la memòria comarcal.\nPel que fa al format de presentació ha de ser un A2 (59,4 cm x 42 cm) i pel que fa a la tècnica, ha de permetre la correcta impressió amb plotter sobre lona de vinil. Cada participant pot presentar una única proposta impresa i muntada sobre cartró ploma o similar, juntament amb un CD amb un arxiu gràfic de la seva obra JPG o PNG amb bona resolució 600 ppp (mín.) I un sobre tancat que contindrà en les dades personals i de contacte de l'il·lustrador o la il·lustradora (nom, cognoms, DNI, telèfon mòbil, correu electrònic i document acreditatiu del poble de naixement i / o de residència habitual de la comarca). Les obres s'hauran de lliurar, o bé lliurar en mà, a la Seu de la MACMA -C / Blasco Ibáñez, 50-Baix, CP 03760, Ondara fins divendres 4 d'octubre del 2019.\nEl guanyador rebrà un premi de 200 € en metàl·lic i un lot de llibres de la MACMA, així com la impressió sobre vinil de gran format que anirà muntat, decorant i formant part de la seu fins a la propera edició del guardó. Des de la Mancomunitat Cultural es convida novament a tots els artistes de la comarca a què participin en la convocatòria per contribuir a visualitzar els nostres oficis tradicionals mitjançant la seva representació artística.\nComentaris a "Els oficis tradicionals protagonitzen el II Concurs d'Il·lustració de la MACMA"


Mario - marioandrea992@gmail.com - Romance Scam\nMario - marioandrea992@gmail.com\nPostby FrumpyBB » Thu Nov 15, 2018 7:43 pm\nState, City: gen\ni am gentle easy going man and i love to meet a true love a caring honest woman i can treat as a queen...\nMarco andrea 60, male, Montréal\nFranklin 58, male, brazil\nRe: Mario - marioandrea992@gmail.com\nPostby IceFM » Fri Nov 16, 2018 1:08 am\nAlto de La Encantada, Panama\nPostby Myra » Fri Nov 16, 2018 4:05 pm\nJoined : 10/25/2018\ni am gentle easy going man i believed in true love.\nPostby Myra » Fri Nov 16, 2018 4:09 pm\nNASH RAZOO - Xing\nPostby Myra » Fri Nov 16, 2018 4:10 pm\nEmployee, CONSUMER GOODS, Self Emlpoyed\nuses pic of starting post and the last pic of previous post\nJohn Neighbor aka David\nPostby Myra » Fri Nov 16, 2018 4:17 pm\nwith the pic of starting post on\nweefamed, beboo.ru, 24open.ru, mylove.ru, bimeon.ru\nI'm here for Make new friends, Date\nKiew, Ukraine, also in London ---> scammer could not decide about residency\nMario Andrea, marioandrea992@gmail.com\nPostby Bix » Fri Jan 11, 2019 5:01 pm\nmarioandrea992 marioandrea992, 60 y.o.\ni am gentle easy kind caring kind of a man and i want long term relationship here that will lead us to happy marriage life in future\nRe: Mario Andrea, marioandrea992@gmail.com\nPostby IceFM » Fri Jan 11, 2019 5:26 pm\nPostby Myra » Fri Jan 11, 2019 10:07 pm\nwith pic of previous post on freedate and s4r\nMario Andrea aka marioandrea992\nBIEL/BIENNE , BERN , SWITZERLAND\nPostby Myra » Fri Jan 11, 2019 10:12 pm\nmarioandrea992: missing rib are my joy\nlooking for attractive good people\nrelaxing is very good for body\ni love looking attractive and cutes always\nI am60 yr-old man seeking woman, 33-88\nLocated in boston, New York, USA\nLast online Nov 19\ni am agentle and easy going man and i believed , i can take good care of any woman that is ready to settle down\ni love a woman with good heart and understanding and most of all ready to build a happy home\ni love Canada and my parent from Canada and its a cool place..\ni have Bsc and masters education is the best\ni go to church always every Sunday and i am a chorister unit control\ni am into defence and this is what i love and most of all its help country stand for right\nPostby Igulinka » Sat Jan 12, 2019 2:52 am\nName and Surname\tantonio_piero01\nAge\t58 years old\nJoin Date\t11/09/2017


El peletero: Catalunya\nA Irlanda també hi va haver la penosa guerra civil entre Collins i De Valera, suposo que no és fàcil alliberar-te d'un estat opressor. Et posen trampes i és fàcil caure-hi, no està mai clar com s'han de fer les coses, partim de la feblesa de la no normalitat vers la fortalesa de qui té l'oficialitat. Hem de ser autocomprensius potser i tolerar més les contradiccions. També com a individus. Sap greu com aquí ens tirem els plats pel cap. Un espanyol llest s'asseuria amb un bol de crispetes a veure com ho fem. I potser el mateix sempre ha passat amb la dreta (més unida) i l'esquerra (més crítica i plena de matisos i més fragmentada).\n9 de julio de 2015, 11:54\nPS- recordarem aquest post quan anem a la Catalunya Nord a l'agost\n9 de julio de 2015, 12:20\nTens tota la raó, Xitus, però no ens podem permetre el luxe de ser condescendents, aquella guerra civil nostre ens va fer perdre l’altra i tenir quaranta anys de franquisme que encara arrosseguem. Cada cop queda menys temps, temps històric em refereixo, i aquest és un joc o no si val cometre errors. Com bé dius els espanyols no han de fer més que el que fan, mirar l’espectacle des de la barrera.\nCada poble té els seus mites, pels espanyols Gibraltar és importantíssim, cabdal!, perquè també explica la seva idiosincràsia, i les dimensions i característiques del que és el seu orgull i el seu concepte de dignitat, però això de la Catalunya Nord!!, la què??\n9 de julio de 2015, 18:03


Concha Velasco: “Em costa caminar i s’ha deteriorat el meu aspecte”\nConcha Velasco explica com es troba - Europa Press\nLa icònica actriu explica com es troba en la primera entrevista després de la jubilació\nConcha Velasco té els fans preocupats des que anunciés la seva retirada. El fill confirmava que feia temps que li demanaven que deixés el teatre i comencés a descansar, el que finalment ella acceptava el passat mes de setembre. Des de llavors no s’havia sabut gaire cosa d’ella, un silenci que ha trencat aquest dilluns en una entrevista amb Julia Otero a Onda Cero. L’objectiu era promocionar la seva darrera feina, haver posat veu a una pel·lícula d’animació: “He tingut por de no arribar a doblar aquesta segona entrega”.\nSatisfeta per la llarga trajectòria que ha aconseguit, deixa clar que ha estat “molt feliç”: “He tingut una carrera professional extensa i maca. He guanyat molts diners, però després me’ls he gastat fent teatre”. Sincera i divertida, confessa que ha arribat el moment de retirar-se perquè la seva condició física ha empitjorat molt aquests últims mesos: “Em costa molt caminar i el meu aspecte està deteriorat… Un dia em vaig veure malalta i plorant i vaig decidir anar a viure amb el meu fill. Poc abans de la pandèmia, de fet, vaig tenir un accident en el que em vaig trencar el maluc i un braç”.\n.@julia_otero ha vuelto esta tarde para entrevistar a Concha Velasco en @Juliaenlaonda: "He sido mucho más feliz de lo que suelo admitir" https://t.co/TVVja5e3PP\n— Atresmedia Comunicación (@atresmediacom) December 20, 2021\nAra se centra en descansar i recordar els bons moments que ha tingut al llarg d’aquestes dècades a sobre dels escenaris. Guanyadora de tres premis Goya, lamenta que els fans la trobin a faltar. El final de la seva carrera ha arribat i ella no pot fer més que intentar gaudir d’una jubilació que s’ha guanyat a pols. El seu comiat al teatre va ser molt emotiu i ella no va poder evitar deixar caure alguna llàgrima, especialment quan va veure el fill a sobre de l’escenari per fer-li entrega d’un ram de flors en reconeixement a un moment tan important que no oblidarà mai.


Parlem de la mateixa manifestació? - Diari de Girona\nParlem de la mateixa manifestació?\ntoni strubell i trueta 05.09.2017 | 10:41\nAmb un article titulat «Estupor i vergonya», publicat a Diari de Girona dissabte passat, el Sr. Josep López de Lerma transmet les sensacions i opinions que li ha creat la manifestació del passat 26 d´agost a Barcelona contra els atemptats del 17-A i en solidaritat amb les víctimes.\nEl primer que crida l´atenció de l´article és que l´autor admet que no era present a Catalunya durant els fets. A més apunta que en va seguir els esdeveniments a través del Canal Internacional de TVE. Potser la primera pregunta que ens podríem fer és, n´hauria tret les mateixes impressions si hagués seguit els fets a través de mitjans més propers?\nCertament, coincideixo amb l´apreciació inicial del seu article on parla del disgust que li va produir la «politització de la tasca dels Mossos d´Esquadra». I tant! Però resulta sorprenent que el Sr. López de Lerma no vegi aquesta mateixa politització en una visió de conjunt del tràgic afer. Potser va escriure l´article massa aviat?\nA hores d´ara crec que som una abassegadora majoria de gironins que percebem tota la cronologia –17-A fins avui– com una clara i persistent estratègia política del govern del PP –amb la complicitat de PSOE i Cs– per «aprofitar» els atemptats per atacar el Govern català. És per això que fan mans i mànigues per neutralitzar el gran èxit aconseguit pels Mossos, no fos cas que el redoblat prestigi del cos contribuís a un èxit encara més sonat dels sobiranistes el proper 1-O.\nCarregar contra la manifestació de la manera contundent que ho ha fet l´autor no sols cal considerar-ho injust, sinó poc intel·ligent. Però en tot cas, és lògic en una persona a qui no li ha fet fàstic crear-se una opinió dels fets en base a la versió de TVE i l´anticatalana Crónica Global com, per cert, admet unes línies més avall.\nMolt al contrari del Sr. López –i amb tots els respectes– considero que la majoria de manifestants (que ell titlla de sectaris i «imbècils de merda»), mostren la cara madura, respectuosa i crítica del que és la societat catalana avui. Es tracta de gent que al crit de «no tenim por» i amb crespons negres a les banderes (potser no hi havia banderes a la gran manifestació post-11M a Madrid?), ha optat per no callar davant la hipocresia de polítics que simbolitzen el letal pacte de les Açores i la venda d´armes a governs antidemocràtics. No és això, en definitiva, el que desemboca en tantes guerres i morts? En tot cas, va ser una manifestació que va concitar l´admiració de la premsa mundial (menys la de Madrid).\nPer a l´articulista, sembla que només hi hagué perversos «polititzadors» en un sol sector de la manifestació. I què hem de dir dels qui pretenien fer-ne un gran acte unionista? Aquests no feien política? A més l´autor guixolenc no diu res del fet que el Sr. Rajoy hagi prescindit de la presència dels Mossos a les dues reunions de seguretat celebrades a Barcelona, posteriors al terrible atemptat, mostrant així un menyspreu institucional inadmissible envers el principal cos responsable d´haver neutralitzat la cèl·lula gihadista, i amb diversos ferits en acció de servei. Però per al Sr. López de Lerma, sembla que els únics que han mostrat «falta de respecte» són els sobiranistes.\nUn darrer mot sobre el paper del MH president Carles Puigdemont en aquesta cronologia. Em consta que la frase en què l´autor diu que el president Puigdemont «no va estar a l´alçada de tot governant europeu» ha creat –ara sí– estupor i indignació entre molts lectors gironins. El capteniment del president i del seu govern, precisament, va ser d´una gran dignitat en tot moment i així ho reconegué una bona part de la premsa internacional.\nRecomano vivament al Sr. López de Lerma que en el futur, davant de casos com aquest, s´informi millor dels fets i de les circumstàncies que els han rodejat. Potser no escriuria articles tan allunyats de la realitat i del bon criteri ciutadà dels nous temps que ens apel·len.


Aviat ja farà cent dies. | a les verdes i a les madures\n« Comença de nou el curs.\nL’esperança en el canvi. »\nAviat ja farà cent dies.\nVet aquí que ben aviat farà ja fa cent dies de la constitució de l’ajuntament.\nEl temps just i reglamentat de cortesia, per deixar fer, per observar els moviments i per conèixer les prioritats , per conèixer i saber quines actituds seran els que conformaran l’actuació del govern.\nDos elements però sembla que poden distorsionar una primera valoració més o menys crítica dintre de la lògica subjectivitat. La primera, aquest cent primers deis s’escauen en un període en que hi ha hagut les vacances i per tant amb una relaxació de l’activitat política i de la gestió. I en segon lloc aquets primers cent dies s’escauen també en mig d’una pre-campanya electoral i quan es celebrin les eleccions al Parlament s’entrarà encara en un altra campanya, l’espanyola. Per tant en temps de campanya difícilment es pot fer una anàlisi objectiva ja que es temps de moltes promeses però de poc anàlisi i perquè la cridòria de la consigna concreta apaga les veus que intenten parlar sobre els temes locals. Temps de batibull permanent que fa difícil prendre la suficient distància com per poder analitzar amb tranquil·litat la feina política que ha fet el govern municipal.\nAra fa prop de dos mesos vaig escriure aquí mateix : “Principi , esperançat amb les propostes urgents si manté aquest ritme i no es distreu en elements secundaris o amb discussions bizantines és possible que tinguem un govern que malgrat al seva minoria sabrà interpretar les necessitats de la ciutat i coneixent-les segur que la resolució estarà més a l’abast.\nNo es podrà negar malgrat el govern ens agradi o no , malgrat estiguéssim per altres opcions que ha sabut actuar amb diligència i amb menys d’una setmana ha plantejat temes importants i ha posat damunt la taula un calendari.\nEls primers passos són com a mínim interessants, el que val però és el final, sens dubte”.\nEl govern va ser diligent en el moment de presentar el seu full de ruta inicial. Mesures interessant però que s’han perdut possiblement en el marasme de les vacances i en l’alentiment de l’activitat quan possiblement el que calia era prémer l’accelerador sabent que venint dos períodes electorals difícilment serien moments en que es podés reflexionar i treballar amb tranquil·litat, sobretot per la pròpia composició del govern de coalició amb les dues forces que el composen enfrontades en les properes eleccions i de la paradoxa de que part del govern i part de l’oposició compateixen llista electoral. Això ja se sabia , en part, el 13 de juny i per tant sembla que s’hauria d’haver actuat en els primers dies per evitar la paràlisi quan no la confrontació dels temps pre- electorals i de campanya.\nEntro al Web de l’Ajuntament i consulto, altre vegada ara, el document sobre el Pacte Social , una de les iniciatives interessant fetes tambe´amb diligència i rapidesa, però avui encara hi trobem el document inicial que tenia la possibilitat de fer-hi aportacions el 30 de juliol ( això és així en el moment d’escriure aquestes ratlles potser quan surti publicat el tema ja haurà canviat). El compromís era fer una altra exposició pública novament amb les primeres esmenes acceptades per poder fer-hi noves aportacions. Del 30 de Juliol fins ara no ha passat res?\nLa urgència del pacte social semblava assumit per tothom i era certament una acció prou important com perquè no es deturés l’acció sobre el Pla i sobretot perquè comencem un nou curs escolar ben aviat i part de les necessitats continuaran essent prou urgents i possiblement hauran augmentat en quantitat . En fi ja veurem l’evolució i la rapidesa que s’hi podrà donar en un moment clarament electoral i amb masses possibilitats de la temptació d’instrumentalitzar-ho.\nPerò també esperàvem un mica mes de celeritat en el tema del Pla General, potser es van distreure un mica amb la proposta de canviar les estructures de gestió política de l’Eixample Nord que finalment van deixar sobre la taula per seguir-la estudiant. Suspesa doncs ,haurà de tornar durant el setembre s’aprovarà, però potser a hores d’ara s’hauria de conèixer – la informació clara i dinàmica era una altra prioritat del govern – si ja s’ha constituït i qui la constitueix la Comissió de seguiment de la revisió del Pla, quin calendari hi ha , quin procés participatiu hi haurà mes enllà del que marca l’estricta legalitat i quin data el govern es fixa com per haver acabat els treballs…\nSegurament ,l’agost ah impedit el debat de continguts però si públicament es sabés el cronograma i com es preveu fer el debat tècnic i el polític possiblement ajudaria després a visualitzar els treballs. Si és cert que comença a recuperar-se la construcció un cop més haurem fet tard a l’hora de planificar i suspendre llicències .\nA un altre nivell,hi havia una certa coincidència en que calia fer una sacsejada important en l’estructura administrativa de l’ajuntament – almenys això deien en privats els principals artífexs de l‘acord de govern- removent bona part de la direcció tècnica de l’ajuntament . Allò que sembla tant lògic de que els polítics es renovin – i és exigència popular- caldria també aplicar-ho a les estructures de govern administratiu de l’ajuntament. Seria una bona manera d’impulsar la gestió. Això feia pensar, dic, que hi hauria una canvi en els organigrames estructurals, finalment sembla però que tot plegat s’ha acabat amb un lleuger maquillatge per retocar elements coixos més que fer una veritable xapa, pintura i motor de l’estructura directiva de l’Ajuntament. En els petits retocs alguns de caràcter obligat per sentencies i altres que no ten gaire explicació generen una baixada de les expectatives de que havíem dipositat en el govern.\nA on hi ha hagut diligència, això sí, es en penjar les estelades al balcó de l’ajuntament complint amb el contingut una moció ( Caldria veure quantes mocions s’han complert i quantes amb aquesta celeritat i mentre Cs’ reclama el compliment de la llei de banderes….) ja vaig dir el que en pensava en aquestes mateixes pàgines sobre penjar o no penjar banderes en comentar l’aparició d‘un estelada ( ha reaparegut) a davant l’edifici de Neapolis. Ara bé si es pengen estelades amb una clara política de gestualitat jo demano formalment a l’alcaldessa que hi pengi la diversitat d’estelades que avui s’usen entre els diversos sectors del sobiranistes i si més no que s’hi afegeixi la de fons blanc i estel vermell que també té una història àmplia. Ja que anem de fracció anem-hi del tot.\nA punt de complir-se els cent deis del govern sembla que l’arrencada forta i potent s’ha alentit. Temps de campanyes electorals seguiran determinat el ritme que, segur que no serà el desitjat ni pels mateixos membres del govern.\nPublicat a l’Eix Diari el 8 de setembre del 2015\nThis entry was posted on Setembre 15, 2015 at 4:20 am and is filed under Uncategorized.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.


El consistori destina partides específiques per a atendre les necessitats del Far, Brosquil i Mareny de Sant Llorenç\nL'Ajuntament de Cullera ha recuperat les inversions en les tres pedanies del municipi després que hagen patit un dèficit inversor en els últims anys a conseqüència de la desaparició de l'antic pla de nuclis provincial.\nD'esta forma, el consistori, gràcies al superàvit de l'any passat, destina partides pressupostàries específiques per a atendre les necessitats pròpies en matèria d'infraestructures que presenten estes àrees urbanes.\nConcretament, en 2019 les tres pedanies del terme municipal —el Brosquil, el Mareny de Sant Llorenç i el Far— rebran 50.000 euros cadascuna per a abordar les seues necessitats al marge d'altres quanties econòmiques de les quals es veuen beneficiades estes zones a través dels diferents projectes municipals.\nL'alcalde de Cullera, Jordi Mayor, ha assenyalat que amb esta inversió localitzada de 150.000 euros «pretenem atendre les necessitats del veïnat de nuclis que presenten unes característiques específiques i que han patit un clar dèficit inversor en els últims anys».\nLa màxima autoritat local ha expressat el compromís de l'equip de govern que a partir de 2020 els comptes municipals comencen a recollir tots els anys partides específiques d'inversions per a les pedanies.\nEls alcaldes i alcaldessa pedanis han estat els encarregats de consultar als veïns les necessitats que entenen més urgents. En eixe sentit, el regidor d'Urbanisme, Bernat Escolá, s'ha coordinat amb estos representants municipals per a acordar les actuacions que es duran a terme.\n«Hem recollit les reivindicacions veïnals a través dels alcaldes i l'alcaldessa pedanis per a donar participació a la ciutadania en la presa de decisions d'allò que els afecta directament en el seu dia a dia», comenta Escolá.\nAixí, al Far, pedania l'alcaldessa de la qual és Joana Mas, es construirà un parc infantil i es procedirà a l'asfaltat d'alguns carrers que presenten un mal estat en el ferm.\nEn el cas del Brosquil, la reunió veïnal duta a terme pel seu alcalde, Vicent Collado, va determinar l'asfaltat de carrers, l'eliminació de barreres arquitectòniques i la neteja de la font com a necessitats més peremptòries.\nPel que respecta al Mareny de Sant Llorenç, l'alcalde Ernesto Lledó, precisa que es canviarà la il·luminació de la pedania apostant pel sistema led, més sostenible. També s'actuarà en un parc infantil.


Ramon Noè i Hierro - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRamon Noè i Hierro\n5 d'agost de 1923\n7 d'agost de 2007(2007-08-07) (als 84 anys)\nRamon Noè i Hierro (Barcelona, 5 d'agost de 1923 - Sabadell, 7 d'agost de 2007) fou un dibuixant i pintor català.\nRamon Noè va néixer a Barcelona. El 1926, a l'edat de tres anys, es va traslladar a Tortosa on, amb 8 anys, va començar a aprendre a dibuixar amb el tortosí Agustí Bages. El 1940 va anar a viure a Barcelona per estudiar a l'Escola d'Arts i Oficis, on tenia Manel Pallarès de mestre. L'any següent, va ingressar a l'Escola d'Arts i Oficis de Saragossa, ciutat on exposà per primera vegada, amb el tema del bestiari, a la sala dels Gaspar. L'any 1943 va començar a estudiar a la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando i a l'Escuela de Cerámica de la Moncloa de Madrid. Un any més tard, s'incorporà al servei militar a Ceuta, on organitzà una exposició en què van participar altres soldats aficionats a l'art plàstic. El 1945 va tornar a Madrid, destinat al Ministeri de la Guerra, concretament a la secció de dibuixants. Va aprofitar l'estada a la capital per estudiar a l'Escuela Nacional de Grabado, amb el mestre Castro-Gil, responsable de la secció de gravats de la Casa de la Moneda.\nPresentació del llibre Quatre itineraris pel Ripoll a Sabadell, amb un quadre de Ramon Noè presidint l'acte\nEl 1947, de retorn a Barcelona, es va inscriure a l'Escola Massana, on va aprendre la tècnica de l'esmalt al foc amb Miquel Soldevila i Valls –esmaltador i director de la Massana– i la tècnica del retaule. Aquell mateix any el van nomenar dibuixant del Poble Espanyol de Montjuïc i va començar a treballar amb el director d'aquest museu, l'etnògraf Ramon Violant i Simorra. L'any 1950 el van nomenar professor de dibuix de l'Escola Massana i el 1958, professor de l'Aula de Dibuix del Natural a la mateixa escola.\nA partir del 1967 va anar a Sabadell, on ja es quedà a viure per sempre. El 1986 va agafar la jubilació anticipada de la Massana, però no va deixar mai de pintar.\nVa fer murals i retaules a Lloret de Mar, Figueres, Tossa de Mar, Benicarló, Àvila, Tortosa, entre altres.\nEs conserva obra de Ramon Noè al Museu de Terrassa, al Museu d'Art Modern de Tarragona i al Museu d'Art de Sabadell.\n↑ Diversos autors. Ramon Noè. Ocell de bardissa. Sabadell: Museu d'Art de Sabadell, 2008, p. 20. ISBN 978-84-87221-90-3.\n↑ «Ramon Noé, un dels noms amb més història de la pintura sabadellenca, mor als 84 anys». Ràdio Sabadell. [Consulta: 13 maig 2014].\n↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 Maria Peña i Anna Crusafont. Ramon Noè i el mercat. Sabadell: Regidoria del Pla Integral del Centre i Museu d'Art de Sabadell, 2002, p. 33. ISBN 84-87221-56-4.\n↑ «Museus en línia» (en català, castellà i anglès). Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2015].\nA Viquidites hi ha citacions, dites populars i frases fetes relatives a Ramon Noè i Hierro\nRamon Noè, pintor, pagès i filòsof de la vida, "Cara a cara", de Víctor Colomer a Diari de Sabadell.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ramon_Noè_i_Hierro&oldid=21302821»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 juny 2019 a les 17:05.


Jacint Verdaguer: L'Atlàntida. Gibraltar obert 6/14 - Badosa.com\nBadosa.com: L'Atlàntida. Gibraltar obert. Benvingut a Badosa.com. Saltar directament al contingut.\nes ja de les guspires d’inspiració que hi volen,\nte regue i cuide —diu-li—, puix jo tinc altre afer.—\nLlavors lo freu* no hi era; lo braç amb què encaixara\nEix mur o rastellera de cingles era Calpe;\nMes està escrit: un vespre, del mar la cadireta,\nsecades, pestes, llàgrimes, ruïna i dol vessant.\nL’hèroe, esblaimat, sospita que és tot allò un desvari;\nque romperà en lo dia darrer lo pern del món;\nper ço, fosser de pobles i mons, jo et guio ací,\neix pa com no li llanço fent-lo glatir de fam?—\nOh! atolla en sa rodera lo carro de sa glòria;\nI els ’vui malavinguts fragments en què es partesca,


L'Equip d'Atenció Primària de Tàrrega presenta el projecte ‘Salut en Xarxa’ | Ràdio Tàrrega\nL'Equip d'Atenció Primària de Tàrrega presenta el projecte ‘Salut en Xarxa’\nL’Equip d’Atenció Primària de Tàrrega va presentar ahir al CAP el projecte ‘Salut en Xarxa’ en un acte públic dirigit a tota la ciutadania i a les institucions que hi vulguin participar.\nLa iniciativa respon a la voluntat de sumar sinèrgies, recursos i projectes per assolir un major grau d’implicació en la promoció de la salut ja que, segons l’Agència de Salut Pública de Catalunya, el 80% dels determinants de salut es troben fora del sistema sanitari.\nPer implementar aquest projecte cal la col·laboració de les entitats, institucions i els veïns i veïnes de la ciutat per tal de detectar oportunitats de millora a partir de les necessitats de la població per tenir una vida saludable.\nEls objectius principals són crear una Taula de Salut comunitària, posant en marxa un procés de participació per fer de la salut un objectiu de tots i impulsar el projecte de prescripció social.\nLa Taula de Salut dotarà a la ciutat d’un marc de referència comú que identifiqui els criteris i projectes prioritaris per enfortir el benestar emocional i físic de les persones al llarg del seu cicle vital.\nEn el projecte hi col·laboren l’Agència de Salut Pública de Catalunya, l’Ajuntament de Tàrrega i el Consell Comarcal de l’Urgell.


Presentació de 'Plensa/Estellés · L’Hotel París' al Centre del Carme de València - Grup Enciclopèdia\n3 maig 2018 | Notícies | 0 comments\nEnciclopèdia Art presentarà dijous 10 de maig de 2018, a les 18 h. l’obra Plensa/Estellés · L’Hotel París, al Centre del Carme de València, en col·laboració amb el Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana. Es tracta d’un llibre de bibliòfil de tiratge limitat amb què Jaume Plensa homenatja el poeta Vicent Andrés Estellés i rellegeix artísticament ‘L’Hotel París’, una obra que el va influir profundament. La presentació del llibre comptarà amb les intervencions de Carmina Andrés, filla de Vicent Andrés Estellés; Joan Ricart, editor, i Jaume Plensa. Vicent Camps recitarà poemes de Vicent Andrés Estellés. Tots hi sou convidats.


El govern reobrirà les delegacions a Berlín, Londres, Roma, Suïssa i els Estats Units | VilaWeb\nEl govern reobrirà les delegacions a Berlín, Londres, Roma, Suïssa i els Estats Units\nMaragall afirma que el govern es planteja d'obrir delegacions a altres països del Mediterrani, del Llevant, d'Àsia i d'Amèrica Llatina\nEl conseller d’Acció Exterior, Ernest Maragall, ha anunciat que el govern reobrirà les delegacions de Catalunya a l’estranger que va tancar el govern espanyol amb l’ús del 155. Maragall ha comparegut a Brussel·les després de visitar la delegació de la Generalitat a la capital europea, l’única que va mantenir-se oberta, i ha explicat que la prioritat és reobrir les delegacions de Londres, Berlín, Suïssa, Roma i els Estats Units en un termini de sis mesos.\nMaragall també ha dit que el govern es planteja obrir delegacions a altres països del Mediterrani, del Llevant, d’Àsia i d’Amèrica Llatina. El govern espanyol va acomiadar els treballadors de la Generalitat que treballaven a les delegacions a l’exterior.\nDe moment, però, no es reobren les delegacions de París, Viena, Copenhague, Croàcia ni Portugal.