Aquesta línia aplega diferents volums que analitzen temes polítics, socials i historics i ens apropa a algunes de les figures cabdals en la historia del pensament del nostre país. Rigorosos i analítics, ens ofereixen un bon ventall de reflexions al voltant de diversos temes d'interès.\nEstudi sobre la família Jordà, de Molins (Empordà) que s'ha pogut seguir ininterrompudament durant set segles, del XIV al XX.\n1a edició: 2000\nLa matemà tica de la historia\nEntre els anys 1930 i 1939, Alexandre Deulofeu posa les bases de la teoria de la matemàtica de la història, en què anuncia alguns dels fets històrics que es donaran a la segona meitat del segle XX.\n1a edició: 2005\nEpigrafia medieval I. Comtat de Peralada\nAntoni Cobos i Joaquim Tremoleda\nMés de 70 fitxes que recullen testimonis epigràfics (inscripcions) conservats al comtat de Peralada i creats entre els segles X-XV, amb les transcripcions, la traducció del llatí, fotografia i calc digital.\nCrònica sobre l'assassinat a Ruanda del missioner Joaquim Vallmajó, en els tumultuosos fets d'aquest país centreafricà de 1994. S'hi exposen nombroses opinions i reaccions de periodistes, amics, familiars, companys missioners i personalitats internacionals.\n1a edició: desembre 2012\nAproximació filosòfica a cinc aspectes de "La Matemàtica de la Història" d'Alexandre Deulofeu (influències intel·lectuals, cientificitat de la teoria, determinisme històric, concepció de llibertat i interpretació de la història de la filosofia).\nEduard Toldrà i Manuel Capdevila\nLa correspondència entre aquests dos amics al llarg de quaranta anys de quaranta anys, ara recopilada en aquest volum imprescindible.\nLa vida té unes fites que cal celebrar. Aquest manual de cerimònies laiques us ajudarà a organitzar festes d'arribada, casaments, funerals i altres actes.\n1a edició: 2006\nEpigrafia medieval II. Comtat d'Empùries\nAntoni Cobos, Joaquim Tremoleda i Salvador Vega\nEl volum recull la conferència que l'autor va pronunciar el novembre de 2009 a l'acte en record d'Ernest Lluch. El llibre es completa amb tres aportacions de Lluch sobre l'economia de l'Empordà.\n1a edició: 2001\nA menudo aquellos que no quieren dar un carácter religioso a sus ceremonias suelen encontrarse sin pautas para organizar una ceremonia laica. El presente volumen nos ofrece una serie de propuestas para organizar a nuestro gusto una ceremonia civil (nacimiento, boda, entierro).\n1a edición: 2008\nPara pedidos dirigirse a nordest@nordest.es\nEl jardí de Dionís\nEn sentit ampli es pot entendre la cultura del vi com el conjunt de mites, tradicions, coneixements, obres de creació artística i formes de vida que l'entorn d'aquest producte han produït i acumulat al llarg dels segles els pobles que tenen com a beguda distintiva el suc fermentat de la vinya.\nClara Isamat i Jordi Esteve.\nEstudi fruit de la 1a edició de la beca Eduard Puig Vayreda, estudiós del món vitivinícola, la qual promou l'anàlisi des de qualsevol vessant del coneixement de l'enologia i la viticultura.\nAquí els autors recuperen els antics cellers de l'Albera i les seves pràctiques, gràcies als hereus d'aquella tradició.\n1a edició: març 2021


Glossari de termes de sociologia de l’art\t| Esdeveniment\nEn els estudis socials i filosòfics sobre estètica, el concepte d’esdeveniment es va popularitzar a partir de l’obra de Deleuze, que qüestiona les perspectives segons les quals l’obra d’art, i totes les característiques que la integren, no depèn dels actes d’una complexa xarxa d’actors/actants, sinó que es defineix i s’experimenta per ella mateixa. Com assenyala Díaz (2011, pàg. 129), Deleuze planteja que:\n«Toda obra de arte merecedora de ese nombre constituye un acontecimiento, se define por su capacidad para producir un acontecimiento. A su vez, todo acontecimiento merecedor de ese nombre contiene un elemento esencial de creatividad que lo emparenta con la producción artística, de tal modo que los campos de la ciencia, la historia, la filosofía y el arte constituyen a la larga un sistema de vasos comunicantes trenzado alrededor de la producción de acontecimientos.»\nPer Deleuze, un esdeveniment artístic és tot aquell moment en el qual s’experimenten sensacions no comunes o no conegudes fins llavors. Perquè això ocorri, assenyala que s’han de donar tres característiques (Díaz, 2011):\nL’obra d’art s’ha de sostenir per ella mateixa. És a dir, ha de tenir una intenció o una motivació que en justifiqui no solament l’existència, sinó també com es construeix: quin mitjà es tria, quina tècnica, etc.\nL’obra d’art ha de quedar definida pel seu marc. Això és, ha d’incloure la involucració en el seu procés de creació de tots els actors i àmbits que en permetin el gaudi o que es relacionin amb la seva motivació. Això atorga a l’obra el seu caràcter complex.\nLa funció de l’obra d’art no ha de consistir simplement a encarnar l’esdeveniment; és necessari, a més, fer-lo circular, posar-lo en connexió amb diferents agenciaments. Això es refereix al fet que l’obra d’art, a més de permetre la revelació d’emocions profundes, ha de poder ser agenciada per altres actors o, fins i tot, ha de poder potenciar l’agenciament dels actors implicats en la seva producció.\nPosteriorment, la idea d’esdeveniment ha estat emprada i revitalitzada a partir de la teoria de l’actor-xarxa de Latour. Com s’explica més en profunditat en la fitxa sobre la noció d’actor, aquesta teoria concep la realitat social com una xarxa teixida per nodes, que serien actors, i les relacions que hi ha entre ells, que es denominen traduccions. Aquesta xarxa es construeix per les interaccions i relacions d’éssers humans i d’objectes no humans. A tots ells se’ls denomina actors o, més concretament, actants (Pozas, 2010).\nDes d’aquesta teoria, un esdeveniment és un «complejo indeterminado de circunstancias que habilitan posibles conexiones de actantes, a la vez que la exaltación de la indeterminación de lo colectivo» (Correa Moreira, 2012, pàg. 73). És a dir, un esdeveniment és un moment, un espai de temps o un lloc on es reuneixen tots els requisits perquè ocorrin dues coses: 1) que es doni una interacció (traducció) entre actants (actors), i 2) que aquesta interacció en reveli el potencial.\nVegem-ho amb un esdeveniment clàssic en l’àmbit de l’art com és l’exposició. Si l’exposició està correctament construïda, es reuniran en un mateix espai temporal i físic l’obra d’art, la tècnica o mitjà utilitzat, i un públic crític i reflexiu, etc., la qual cosa en permetrà la interacció i la revelació del potencial d’aquesta interacció. El potencial esmentat pot entendre’s tant com l’exploració i vivència d’emocions profundes —com deia Deleuze—, com de qualsevol altre tipus —per a la teoria de l’actor-xarxa—, com per exemple la possibilitat d’explotació econòmica.\nTant si concebem l’esdeveniment artístic a la manera de Deleuze, com si ho fem des del prisma de la teoria de l’actor-xarxa, ens estem referint a una concepció de l’obra d’art o de l’acte artístic com alguna cosa que, d’alguna manera, només és possible si està constituïda com una acció social i, com a tal, és producte de la intervenció, intenció i capacitat d’agència de múltiples actors individuals o col·lectius, i no solament humans, sinó també d’altres «actants», tals com l’espai, el temps, el mitjà artístic, la tècnica, la història, les institucions, les regulacions, etc.\nLa principal crítica que es fa al concepte d’esdeveniment segons Deleuze és l’expressada per Badiou, segons el qual caldria invertir la lògica de l’esdeveniment artístic perquè aquesta fos veritable. Així, si per a Deleuze una obra d’art és un esdeveniment construït per la suma d’accions i el seu sentit en depèn, Badiou argumenta el contrari: és a dir, que és l’esdeveniment de l’obra d’art el que permet donar a entendre, separar i construir totes les accions aïllades. En altres paraules, per a Deleuze, el sentit d’una obra d’art depèn de la suma de totes les parts que l’han construïda com a esdeveniment, mentre que, per a Badiou, és l’obra d’art com a esdeveniment allò que permet entendre el sentit de totes les accions que s’hi emmarquen (Máquina Crísica, 2017).\nCorrea Moreira, G. M. (2012, maig). «El concepto de mediación técnica en Bruno Latour. Una aproximación a la teoría del actor-red». Psicología, Conocimiento y Sociedad (vol. 2, núm., pàg. 56-81).\nDíaz, L. O. (2011, tardor). «Arte y acontecimiento. Una aproximación a la estética deleuziana». Revista Latinoamericana de Filosofía (vol. XXXVII, núm. 1, pàg. 127-152).\nMáquina Crísica (2017). El acontecimiento según Deleuze [entrada en blog]. [Data de consulta: 20 d’agost de 2019]


taller la city a tu aire, fotografía exterior para jóvenes - fernando prats\nInscripción abierta para el Taller ‘La City a tu aire’, fotografía exterior para jóvenes, 18-22 Julio\nSalimos a explorar el alma de diferentes zonas de la ciudad y a encontrar posibilidades fotográficas mientras aprendemos de manera práctica.\nInscripció oberta pel Taller ‘La City al teu aire’, fotografia exterior per a joves,18-22 Juliol.\nSortim a explorar l’ànima de diferents zones de la ciutat i trobar les possibilitats fotogràfiques que aquestes ens ofereixen.\nApliquem tècniques de paisatge, fotografia de carrer, retrat en exterior, fotografia d’arquitectura, tractament de la llum, composició, etc. Aquests photowalks ens porten al 22@, al Port, al Raval i a Montjuïc.\nEtiquetado fernando prats, fotografia exterior, fotografia para jovenes, IEFC, institut d'estudis fotogràfics de catalunya, la city a tu aire, la city al teu aire, taller, taller de fotografia\n← intimissimo en La Chapelle Sainte-Germaine de Condom


Oportunitat de negoci en subminitrament d'energia al Perú. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nOportunitat de negoci en ...\nOportunitat de negoci en subminitrament d'energia al Perú\nPerú encadena anys de creixement sostingut i es postula com una de les noves potències d'Amèrica Llatina. La tendències es reflecteix en l'anunci de projectes d'inversió, les elevades perspectives del consum intern i el consum elèctric a l'alça. En aquest sentit, a la ciutat d'Iquitos, a la província de Maynas, hi ha un nou projecte de subministrament elèctric que ofereix oportunitats a les empreses catalanes.\nL’oportunitat de negoci s’ubica a la ciutat de Iquitos, província de Maynas, departament de Loreto. La planta estarà ubicada en la perifèria de la ciutat, a prop de la planta de proveïment de combustible Petroperú, i la seva àrea d’influència.\nEs va aprovar la modificació del Pla de Promoció de la Inversió Privada del Concurs Públic Internacional per atorgar en concessió el projecte “Subministrament d’energia per a Iquitos”.\nEl projecte té com a finalitat instal·lar un sistema de generació robust i modern en la ciutat d’Iquitos, que substitueixi els grups tèrmics antics i obsolets actualment en servei.


Ajuntament de Gimenells i el Pla de la Font Gobierno Abierto\nAjuntament de Gimenells i el Pla de la Font/\nAjuntament de Gimenells i el Pla de la Font (en adelante, Administración titular) con NIF P2533700G, ubicado en Pl. Espanya, 13, 25112, Gimenells i el Pla de la Font (Lleida) , tel. 973-748246 , correo electrónico ajuntament@gimenells.ddl.net, es el titular de este portal de transparencia y se encarga de velar por la integridad, veracidad y actualización de la información y los servicios que se contienen.\nPresencialmente: Ajuntament de Gimenells i el Pla de la Font Pl. Espanya, 13, 25112, Gimenells i el Pla de la Font (Lleida)


Itàlia tanca teatres i cinemes i avança el dels bars i restaurants\nBarcelona. Diumenge, 25 de Octubre 2020. 11:53\nActualitzat: Dimarts, 27 de Octubre 2020. 11:30\nEl president del Govern italià, Giuseppe Conte, ha firmat aquest diumenge un nou decret que imposa des de demà el tancament de piscines, gimnasos, teatres i cinemes i obliga al tancament a les 18.00 hores als locals, bars i restaurants en l'intent de frenar els contagis de covid-19, que s'han disparat, al país.\nDesprés d'hores de negociació amb les regions que pretenien ajuts per als propietaris de bars i restaurants, s'ha arribat a la firma d'aquest nou decret que té validesa des de demà fins al 24 de novembre.\nEnduriment de les mesures\nL'enduriment de les mesures anticontagi arriba davant de l'augment exponencial dels casos que aquest dissabte van ser 19.644 en les últimes 24 hores i 151 de morts. Itàlia segueix amb molta preocupació l'augment dels hospitalitzats, que ja són 12.415 a tot el país, amb un augment de 817 respecte a divendres. Els ingressats en unitats de cures intensives van augmentar en 79 persones i són ja 1.128 els pacients a l'UCI.\nAl nou decret es recorda l'ús obligatori de màscares a tota hora i es recomana evitar rebre a casa persones que no siguin convivents. Encara que s'ha evitat el toc de queda nacional, que ja hi ha en regions com Lazio, la capital del qual és Roma, Campania, Sicília, Calàbria i Llombardia, es dona la potestat a les regions de tancar aquelles àrees on hi pugui haver aglomeracions a partir de les 21.00.\nHoraris i tancaments\nEls restaurants, bars, pubs, gelateries i pastisseries podran romandre oberts només de 5.00 a 18.00 hores, però se'ls permet obrir diumenges i dies festius. Es permet només quatre persones per taula si no són del mateix nucli familiar i el lliurament a domicili fins a 24 hores.\nTambé es preveu el tancament de gimnasos, piscines i balnearis, així com centres culturals, centres socials, centres recreatius i sales de bingo i casinos i parcs d'atraccions, mentre que queden oberts els parcs i jardins de jocs per a nens. Tanquen també teatres, cinemes i sales de concert, així mateix els de l'aire lliure, i es prohibirà tota mena d'organització d'esdeveniments i congressos en presència.\nNo es permetrà l'obertura de les estacions d'esquí, sobretot després de les imatges d'aquest dissabte amb llargues files i persones amuntegades als remuntadors.\nEl Govern no va decretar la prohibició de desplaçar-se entre regions, però sí que "recomana encaridament a totes les persones que no es desplacin, per mitjans de transport públics o privats, a un municipi diferent del de residència, domicili o domicili, tret de per necessitats comprovades de feina o estudi, per motius de salut."\nTambé introdueix noves mesures per aplicar la didàctica a distància almenys per al 75 % dels alumnes dels cursos d'educació secundària de segon grau, és a dir majors de 14 anys.\nCORONAVIRUS A Itàlia, els experts també demanen tancar les escoles Núria Casas\nCoronavirus El ministre d'Esports d'Itàlia torna a atacar Cristiano pel coronavirus El Nacional\nCORONAVIRUS Vergés, sobre la restauració: "Seguim decidits a no aixecar restriccions"


VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC LA REVOLUCIO AGRARIA A ROMA PDF By author PLUTARC last download was at 2016-07-12 44:56:30. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC LA REVOLUCIO AGRARIA A ROMA book.\nVida dels germans Tiberi i Gaius Grac. PDF By author Plutarc Rubio Tuduri. last download was at 2016-10-04 50:11:39. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online Vida dels germans Tiberi i Gaius Grac. book.\nVIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. La revolució agrària a Roma. PDF By author PLUTARC. last download was at 2016-08-15 44:26:24. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. La revolució agrària a Roma. book.\nVida Deportiva (periódico deportivo). Louison Bobet campeón Tour de Francia portada dedicada a este ciclista PDF By author last download was at 2016-02-07 04:42:37. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online Vida Deportiva (periódico deportivo). Louison Bobet campeón Tour de Francia portada dedicada a este ciclista book.\nVida Deportiva 20 mayo de 1957 Barça FC CF Barcelona 6 Real Madrid CF 1 Copa del Generalísimo PDF By author last download was at 2016-06-22 50:09:35. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online Vida Deportiva 20 mayo de 1957 Barça FC CF Barcelona 6 Real Madrid CF 1 Copa del Generalísimo book.\nVida Deportiva 4 mayo de 1953 Barça FC CF Barcelona campeón de Liga Kubala PDF By author last download was at 2016-06-04 35:09:01. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online Vida Deportiva 4 mayo de 1953 Barça FC CF Barcelona campeón de Liga Kubala book.\nVida deportiva del 29 de Enero al 29 de Octubre de 1945 PDF By author null last download was at 2016-08-24 13:27:59. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online Vida deportiva del 29 de Enero al 29 de Octubre de 1945 book.\nVida deportiva del Portugalete F.C. 1899-1995 PDF By author SAAVEDRA, CÉSAR last download was at 2017-02-19 21:15:03. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online Vida deportiva del Portugalete F.C. 1899-1995 book.\nVida desaforada de Salvador Dalí, La. Título original The shameful Life of Salvador Dali: PDF By author Gibson, Ian: last download was at 2017-02-06 60:34:54. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online Vida desaforada de Salvador Dalí, La. Título original The shameful Life of Salvador Dali: book.\nVIDA DESAFORADA DE SALVADOR DALI, LA PDF By author GIBSON, IAN last download was at 2017-03-12 20:41:32. This book is good alternative for VIDA DELS GERMANS TIBERI I GAIUS GRAC. Download now for free or you can read online VIDA DESAFORADA DE SALVADOR DALI, LA book.\nCopyright © 2017. by sirloin.us | SKU:NX57750048


Osona Rutes: 2014\nCentelles-Creu del Carli-Seva\nruta molt complerta i sense gaires dificultats. Surtim de Centelles cap Hostalets, travassem la poblacio i per la cogollada marxem per pista fins a Balenya, travassem la carretera de Tona-Balenya i per asfalt anem a buscar el corriol dels terrissos, es curt pero molt divertit, despres per una seri de trossos de pista i al final travessant la via del tren, arribem per travassar la carretera de Taradell, la travassem, i aquí tindrem unes de les rampes fortes del dia no es molt llarga pero... un cop a dalt despres de uns metres arribarem a la Creu del Carli, continuem i la pista ens portara a Seva, aquí nosaltres anem a un bar a fer un esmorzar, travassem Seva i marxem per un corriol que ens portara fins a la carretera de el Brull, la seguim uns 50 metres i aquí agafem un corriol o pista que ens porta per el costat del camp de golf fins a trovar una millor pista que ens pujara fins a la pista asfaltada que va del brull fins les cases de la zona, la seguim un tros, i la deixem per agafar una pista a la dreta que es converteix en un corriol molt maco i divertit,ens deixa al costat del camp de golf, continuem avall per el costat del camp i despres de fer una forta pujada curta pero intensa marxem a l'esquerra i poc despres ens fiquem per una pista que deseguida ens deixa al mitx de un camp seguim el camp fins el final i aquí agafem un altre corriol molt guapo, despres de fer una pujada a peu de pocs mts seguim la pista a la dreta fins la carretera del Montanya la seguim uns mtes a l'esquerra i al primer trencan a la dreta marxem per aquí i al final de tot agafem corriol de nou vas intercalan corriol i pista fins a trovar els pantans de Hostalets, aquest tros en algún lloc es millor seguir be el Track ja que es una mica perdedor pero no deixa de ser molt guapo, despres dels pantans seguim la pista que ens portara a Hostalets i d'aqui a Centelles.\nAltitud min488 m\nPublicado por carles en 8:59 No hay comentarios:\ntaradell-sant quirze de subiradells- les cuines de rocaguinarda-turo de lenclusa-castell de taradell\nRuta a peu per els voltants de Taradell. Sortim desde la carretera de Viladrau, per la zona de la Roca, deseguida deixem l'esfalt per marxar per radera de la casa de la codina, poc despres de fer un corriol arribem a l'ermita de Sant Quirze de Subiradells, continúan uns metres arribem a la Font del Drac,seguim pujant per un corriol amb marques blanques i groges, en un punt el deixem per acostan-se a la cinglera per contenpla les vistes, seguim i arribarem en un cruze de camins, marxem per el que indica les cuines d'en Rocaguinarda, en el ultim momento tenim que desgrimpar una mica per baixar fins les cuines, es fácil, tornem a pujar i seguim fins a trobar una caseta de l'ADF i un vèrtex geodèsic, continuant arribem al Turó de l’Enclusa,amb molt bones vistes, desfem uns metres i bixem fen una desgimpada una mica mes complicada que la d'avans, pero es pot fer, i per corriol arribarem al coll de Mansa, on travessem la carretera de Viladrau i ens enfilem per la pista mes costaruda, anem seguin la pista principal fins un lloc on es bifurca i marxem per la de la dreta que despres marxara el corriol a ma dreta que ens portara fins el Castell de Taradell, el Castell esta situat sobre una gran pedra que el fa curios, i amb molt bones vistes, desfem uns metres i marxem per un corriol que baixa per la banda nord, que ens deixara en una pista desgastada, que la seguirem de baixada fins que es converteix amb un corriol que ens fara pasar per el panta de Taradell petit pero molt maco, seguin arribem a una pista que ens deixara a la carretera de Viladrau, la travassem i per un cami ens deixara a la entrada de Taradell punt del inici de la ruta.\nAltitud min605 m\nPublicado por carles en 14:13 No hay comentarios:\ntaradell-sant quirze de subiradells- les cuines de...\nRuta per Sant Hilari Sacalm


Lalcalde anuncia la interposició duna querella criminal contra els exprofessors de lEscola dAdults - Revista Cambrils\nLalcalde anuncia la interposició duna querella criminal contra els exprofessors de lEscola dAdults\nRobert Benaiges i Salvador Matas mostren a la premsa el que consideren la prova que darrere de tot això hi ha una intencionalitat política\nRamón García Mateos, Pablo Armando Fernández, Tomás Sánchez Santiago, Maria Payeras i Asunción Carandell Lendemà mateix de la denúncia pública dels exprofessors de lEscola dAdults, lalcalde Robert Benaiges anunciava la interposició duna querella criminal contra els cinc exprofessors. A més, segons va dir lalcalde, es demanarà que des de la Fiscalia sinvestiguin les connexions polítiques pertinents, assenyalant un partit polític, la PLIC, com a instigador de la denúncia dels exprofessors.\nResposta ràpida i contundent\nEl govern municipal va voler oficialitzar una postura unitària en aquest tema. Lalcalde, primer de tot, va voler mostrar el seu suport a les actuacions i a la feina feta per lanterior regidor dEnsenyament Ramón García Mateos, per lactual regidor dEducació Salvador Matas i per totes les persones que treballen en el departament encapçalades per la tècnica Hortènsia Grau. A continuació, lalcalde es va preguntar públicament per què havia sortit tot això ara, en el que considerava una estratègia perfectament planificada, entenem que aquí hi ha una qüestió política ben clara, ja que el que va fer de portaveu dels professors, Josep M. Font, és un habitual de les reunions de la PLIC i perquè el comunicat de la convocatòria daquesta roda de premsa va sortir a través duna persona que és la persona que fa les feines de la PLIC respecte als comunicats de les rodes de premsa. Per demostrar aquesta connexió, Benaiges va mostrar tres convocatòries enviades a la premsa, una delles era la duna roda de premsa conjunta entre els tres partits de loposició, una altra era la carta de Mari Loli Garcia de la Chica i laltra la convocatòria dels cinc exprofessors, que, segons va dir, estaven enviades des del mateix ordinador on sortia el nom dÒscar, que, segons va dir, és la persona que fa les feines de la PLIC respecte als comunicats de les rodes de premsa.\nTot plegat, Benaiges considerava que es tractava dun atac frontal, que puc entendre des de làmbit polític quan hi ha contraposició didees i propostes, però quan es basa en el desprestigi de la institució i quan es basa en lacusació molt greu respecte a les persones, em sembla que defuig de la normal activitat política.\nLa roda de premsa la van iniciar lalcalde i el regidor dEducació. Més tard shi va afegir el regidor de Cultura i cap de llista dERC, Joan Recasens, que no va arribar a intervenir.\nCap recurs a magistratura\nPer la seva part, el regidor dEducació considerava estrany que els exprofessors haguessin fet una roda de premsa denunciant uns fets ocorreguts al llarg dels darrers quatre anys i que en tot aquest temps no shagués fet cap mena de recurs o de denúncia a Magistratura i ni tan sols a lAjuntament. És molt estrany i lúnica explicació que hi trobem és que no estem parlant de temes laborals, sinó de la utilització, per part duna força política, duns fets per tal derosionar les institucions municipals i de degradar la vida política.\nMatas també va dir que des de lÀrea dEducació es tenia constància, des de feia sis mesos, que sestava muntant aquesta campanya i que els ho havia dit gent de la mateixa PLIC. Per tant, segons Matas, no ens ha vingut de nou, però el que ens ha sorprès és la virulència de les persones que shan posat al servei duna força política concreta més enllà de la seva pròpia dignitat personal.\nEl regidor dEducació va repassar els diferents casos denunciats pels exprofessors. I va fer esment de la situació que es vivia al centre, el clima de convivència del claustre de lEscola dAdults estava completament dividit, i amb molts problemes de convivència. LAjuntament va haver dactuar a fi i efecte que el centre no saturés. A banda, va recordar el regidor, la Generalitat, a través dInspecció, ha supervisat les activitats lectives i del professorat i tenia un coneixement del clima que hi havia a lescola. Matas també va destacar que els dos darrers anys és quan hi ha hagut laugment més espectacular dalumnes a lEscola dAdults.\n§ La convocatòria de tècnic dEducació§ Un dels temes denunciats pels exprofessors va ser el de la modificació de les bases que lactual govern va fer de la convocatòria a la plaça de tècnic dEducació. Matas va recordar que les oposicions es van fer fa quatre anys i en el seu moment no hi va haver cap denúncia, ni pública ni davant de lAjuntament. Segons Matas, el regidor dEnsenyament Ramón García Mateos no va voler presidir aquestes oposicions quan hi tenia dret, es van presentar set persones i dues van arribar al final. Per punts va guanyar Hortènsia Grau. Lanterior tècnica, la senyora Rosa Figueras, va tenir mala sort ja que la primera de les proves, la dinformàtica, ja no la va superar. Matas també va dir que Rosa Figueras, abans daquestes proves, nhavia assistit a unes altres, durant el govern de CiU, i les havia suspès tot i ser lúnica candidata.\nPel que fa a la modificació de les bases de la convocatòria, Matas va dir que quan el gener de 2003 van accedir al govern municipal es van trobar que a la darrera comissió de govern de lanterior equip municipal shavien aprovat les bases, vam retirar aquestes bases que hi havia i les vam aprovar novament, va dir Salvador Matas.


Receptes de les meves II - Random style -\nDesprés d'un parell de dies força grisos, i encara amb aquesta sensació d'incredulitat i negació rotunda que m'acompanya, ahir vaig tenir la oportunitat d'esbargir-me un xic, de recolzar-me silenciosament en els meus amics, sense necessitat de dir o fer res més enllà de ser amb ells, i passar tota una nit fora de mi mateixa - zero pensaments, zero angoixes, zero silencis reflexius, res de res -.\nEstàvem d'aniversari i, com sol passar en situacions com aquestes, vaig fer un pastís. Dos, de fet. El primer em va quedar una mica "meh" i el vaig deixar a casa - que aquí qualsevol cosa ena serveix - i en vaig fer un segon, molt més tolerable i que, pels comentaris in situ, va ser un èxit rotund. I me n'alegro; m'agrada que a la gent li agradi allò que cuino. M'agrada fer feliç, ni que sigui per uns instants, els meus amics amb una cosa tan simple com és un pastís. O unes magdalenes. O el que sigui. A mi també m'agrada quan els meus amics em fan contenta amb foteses que, per alguns, són absurdes però que, per a mi, són un món sencer. I quan perds un d'aquests móns, el teu univers es fa una mica més petit.\nBé, si voleu provar a fer-la vosaltres, ja teniu la recepta penjada al media. Us presento la meva Quiche de préssec i galetes!\nAviam, no és res de l'altre món però fresqueta entra molt bé. És molt simple de fer, així que ja sabeu com sorprendre els amics i la família aquest estiu!\nRes més per part meva. Ens veiem aviat i recordeu que SOU TOTS MOLT MACOS! Adéu!\nTria i remena Bestieses variades Dia de Gossos Ioga menjar YouTube\nEl Tuberclefòssil més visitat\nLego Time (o com vaig entrar a l'Ale Hop i em vaig...\nArriba Sant Joan, arriba la gresca!!


Els Bons Cambrils s’activaran del 3 al 31 de maig. | INFOCAMBRILS | Tota la informació sobre Cambrils a la xarxa\nEls Bons Cambrils s’activaran del 3 al 31 de maig.\nEls Bons Cambrils s’activaran del 3 al 31 de maig. El 19 d’abril s’obrirà el període d’adhesió dels establiments, que s’hauran de registrar al web de la campanya de descomptes bons.cambrils.cat\nIntroduïu el codi de seguretat D4U4


fallas - El Llibre Faller 2017 ja està a punt\nEl Llibre Faller 2017 ja està a punt\nEl pròxim dia 4 es presenta el Llibre Faller 2017 a la Ciutat de les Arts i les Ciències\nL’Àrea de Publicacions de la Delegació d’Arxiu i Documentació de la Junta Central Fallera informa que este pròxim dissabte 4 de febrer a les 12 hores, tindrà lloc la presentació del Llibre Faller 2017 a l’Auditori del Museu Príncep Felip de la Ciutat de les Arts i les Ciències. L’acte serà precedit per la presentació de les activitats que es faran estes pròximes setmanes mentre estiga l’Exposició del Ninot oberta.\nA continuació tindrà lloc la presentació pròpiament dels continguts del llibre, amb especial èmfasi al monogràfic d’enguany, dedicat als 75 anys de falles a la plaça major del Cap i Casal. Un repàs de les falles que s’han plantat al llarg de la història en la plaça, ara de l’Ajuntament, per les comissions del So Quelo, del Foc, dels Colossos i per últim ja transformada en falla municipal.\nPer últim, tindrà lloc una xarrada-col•loqui baix el títol “La evolució del Llibre Faller. Passat, present i futur”, amb la participació de Manolo Sanchis, José Manuel Romeu, Jorge Guarro, i moderada per la periodista Àngeles Hernández.\nL’acte estarà presidit per les Falleres Majors, Raquel Alario i Clara María Parejo, i les seues Corts d’Honor, i el President de la JCF Pere Fuset acompanyat de tota la seua cúpula directiva.\nSegur que ja esteu esperant esta publicació anual que recull tots els esbossos de les falles que es plantaran d’ací a poc més d’un mes!


El Celler dels Sumillers tractarà sobre vins, caves, formatges, olis, cafès, còctels, cerveses, infusions i destil·lats | Mercat de mercats\nAquesta entrada s'ha publicat en L'edició de 2011, Sumillers i etiquetada amb Avinguda Francesc Cambó, cafè, cava, còctel, cervesa, destil·lats, formatge, infusions, oli, presentació, qualitat, vi. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← Comença el compte enrere cap a la fira Mercat de Mercats\nMercat de Mercats posarà a la venda tiquets per fer un tast de tapes, vins i caves →\n3 thoughts on “El Celler dels Sumillers tractarà sobre vins, caves, formatges, olis, cafès, còctels, cerveses, infusions i destil·lats”\nOctubre 18, 2011 a les 12:28 am\ncom puc apuntar-me a les activitats del celler de sumillers ?\nOctubre 18, 2011 a les 12:19 pm\nTotes les activitats del Celler de Sumillers són obertes al públic i gratuïtes. Si vols assistir a alguna d’elles, no és necessari que t’inscriguis enlloc. Això si, mira de ser-hi abans que comenci l’activitat perquè l’aforament és limitat.\nL’equip del Mercat de Mercats\nRetroenllaç: L’Ètim Verema Tardana negre, a la fira Mercat de Mercats de Barcelona


Polèmica per uns terrenys a Cerdanyola del Vallès - Terrassa Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » Polèmica per uns terrenys a Cerdanyola del Vallès\n14 Febrer 2014 a 13:30\nL’Ajuntament de Cerdanyola demana explicacions a la Generalitat de Catalunya\nL’Ajuntament ha demanat explicacions a la Generalitat de Catalunya a través del Consorci del Centre Direccional perquè considera intolerable l’anunci publicat al web d’Engel & Völkers AG. Aquesta empresa de gestió d’immobles anuncia a la seva web la venda d’una parcela de 88.500 m2 de sol i 217.250 m2 edificables per a ús comercial a Cerdanyola del Vallès. L’anunci ha estat retirat per l’empresa tant del seu web com del web d’Habitaclia on també s’havia publicitat.\nL’Ajuntament de Cerdanyola del Vallès ja va presentar al·legacions després de l’aprovació inicial del Pla Director del Centre Direccional que recollien la voluntat de mantenir l’essència del Centre Direccional que no és altra que recerca, tecnologia i ciència. En aquest sentit no es volen canvis d’orientació en el model econòmic i de desenvolupament de la zona amb l’objectiu de permetre la implantació d’usos diversos i cercar sinèrgies positives amb el teixit comercial existent i d’aquesta manera reactivar l’economia local i comarcal.\nAquest fet ha estat una sorpresa desagradable per l’Ajuntament de Cerdanyola que vol saber qui ha pres aquesta decisó ja que qualsevol procés de comercialització ha d’estar sotmès a concurrència pública i el Consorci del Centre Direccional no ha aprovat cap procés concursal.\nD’altra banda, i en el mateix sentit, hi ha informacions que apunten que el Grup australià Westfield vol obrir un gran complex comercial al Vallès Occidental. Amb un valor bursàtil de més de 14.000 milions d’euros el grup ha mostrat a la Generalitat el seu interès per instal·lar un gran centre comercial a la comarca.\nAquesta operació s’uniria als projectes de BCN World i l’outlet de Neinver a Viladecans.


Piranesi - Novetats - Llibreria Quart Creixent\nComparada amb Borges i Murakami, Susanna Clarke retorna amb una novel·la hipn.tica, després de l'èxit mundial de Jonathan Strange i el senyor Norrell.\nEls dimarts i els divendres, en Piranesi es troba amb el seu amic, l'Altre. Sovint també visita els Morts i els porta menjar, hi parla i els descriu les Bondats de la Casa. Bona part del temps, per., en Piranesi està sol.\nDesprés de setze anys de parèntesi narratiu, la segona novel·la de Susanna Clarke ens endinsa en un univers oníric i enigmàtic, i s'interroga sobre la ciència i el progrés, les virtuts i els mals del coneixement, la realitat i la imaginació, la mem.ria, l'arrogància i la solitu


Acte de lliurament dels Premis Arnau de Palomar 2019 | Centre d'Estudis Riudomencs Arnau de Palomar\nEl Centre d’Estudis Riudomencs Arnau de Palomar (CERAP) i l’Ajuntament de Riudoms van lliurar el 15 de novembre els Premis Arnau de Palomar 2019, en el transcurs d’un sopar que va tenir lloc al Casal Riudomenc i que va aplegar prop de 130 assistents.\nXavier Ferré Trill, historiador i sociòleg reusenc, es va endur el premi d’Investigació per la proposta de treball «Dinàmica associativa cultural riudomenca. Sociabilitat formal i informal 1914-1978». Per la seva banda, Núria Benet Ramoneda, de Sant Cugat del Vallès, va rebre el premi d’Arts plàstiques, dotat amb 1.000 euros, per l’obra Where is the límit?, un collage-patchwork sobre manta tèrmica d’emergència, paper, fil i grafit. En l’obra, Benet exposa un territori personal i familiar realitzat amb retalls de notícies, mapes i papers relacionats amb la seva infantesa. El premi de Recerca juvenil, dotat amb 300 euros i adreçat a joves que realitzin un treball o estudi de recerca amb Riudoms com a objecte d’estudi, va recaure en Marta Escoda Alarcón pel treball «Un soldat de Riudoms a la guerra de Cuba: Joan Giol Cros». El premi de Narrativa breu, dotat amb 500 euros, es va repartir en dos accèssits, que van recaure en M. Dolors Portas Sesé, de Palamós, per l’obra El·lipsi; i Pilar López Bastida, de Reus, per Afthersave. També el premi de Recull de poesia, dotat amb 500 euros, es va repartir en dos accèssits, que van recaure en Francesc X. Simarro, de Cornellà de Llobregat, per l’obra Ditades; i en Gemma Sánchez, de Santa Eulàlia de Ronçana, per Ets, és, som bosc. Finalment, el premi Instagramers, que es va decidir per votació popular a l’etiqueta #cerapterritori, va ser per a Emma Llurba Baró, de Riudoms.\nDurant l’acte també es va lliurar el Premi Rosa dels Vents dedicat a un riudomenc o riudomenca que ha excel·lit en la seva professió i trajectòria vital, i que va recaure en el músic Antoni Guinjoan Simeón.\nJesús Figueras Salvat, rectora de la Universitat Rovira i Virgili (URV), va presidir l’acte de lliurament d’aquesta 29a edició dels Premis Arnau de Palomar. També hi van assistir l’alcalde de Riudoms, Sergi Pedret; el president de la Coordinadora de Centres d’Estudis de Parla Catalana, Josep Santesmases; i el president d’Òmnium Baix Camp, Emili Argilaga. L’acte va comptar amb l’actuació musical dels alumnes de l’Escola Municipal de Música de Riudoms i d’Stem Pikats, grup de percussió del CERAP.\nFotos: Agnès Olivé


Baralle - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n50° 12′ 42″ N, 3° 03′ 29″ E / 50.2117°N,3.0581°E / 50.2117; 3.0581Coord.: 50° 12′ 42″ N, 3° 03′ 29″ E / 50.2117°N,3.0581°E / 50.2117; 3.0581\nBaralle és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 490 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Baralle era de 490 persones. Hi havia 176 famílies de les quals 48 eren unipersonals (20 homes vivint sols i 28 dones vivint soles), 48 parelles sense fills, 76 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 198 habitatges, 181 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 13 estaven desocupats. 195 eren cases i 1 era un apartament. Dels 181 habitatges principals, 146 estaven ocupats pels seus propietaris, 30 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 5 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien dues cambres, 17 en tenien tres, 56 en tenien quatre i 103 en tenien cinc o més. 140 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 77 habitatges hi havia un automòbil i a 81 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Baralle el 2009\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 310 persones, 224 eren actives i 86 eren inactives. De les 224 persones actives 201 estaven ocupades (116 homes i 85 dones) i 23 estaven aturades (10 homes i 13 dones). De les 86 persones inactives 22 estaven jubilades, 32 estaven estudiant i 32 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Baralle hi havia 184 unitats fiscals que integraven 488 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.297 €.\nDels 16 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 2 d'empreses de construcció, 7 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 2 d'empreses immobiliàries i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 4 establiments comercials que hi havia el 2009, 1 era una botiga d'equipament de la llar i 3 floristeries.\nL'any 2000 a Baralle hi havia 12 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 729 hectàrees.\nBuissy (1,1 km)\nMarquion (2,4 km)\nRumaucourt (3,3 km)\nVillers-lès-Cagnicourt (3,4 km)\nInchy-en-Artois (3,4 km)\nSaudemont (3,9 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Baralle\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Baralle a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Baralle a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Baralle&oldid=29120168»


"Oh, gran amor!" | PepeReche.com\n“Oh, gran amor!”Temps de lectura: 4'\nAquest article arriba una setmana més tard de l’esperat. Fa set dies, el sector cultural va decidir fer una aturada. Aquesta és una reflexió fruit de realitats i casualitats.\nLa crisi del coronavirus és una pandèmia. Una afectació de la salut a nivell mundial. I també es comença a entreveure un crack econòmic derivat de les conseqüències de les mesures adoptades per lluitar contra la seua expansió. Hi ha molts afectats, moltíssims, en el primer àmbit; i hi ha, i hi haurà també, molts en el segon. Fins i tot afectats per una i per l’altra…\nFeta aquesta primera reflexió, digna de ser una frase de Rajoy, vull evitar que aquest article us semble frívol.\nL’aturada del sector de la cultura del cap de setmana passat va ser simbòlica, d’acord. Com ho és la cultura en general. Pretenia visibilitzar la precarietat dels artistes (i no només aquells que reben la llum del focus, sinó totes les professions que fan que els artistes tinguen l’escenari i els focus, entre d’altres).\nMentre que a les xarxes no paren d’anunciar-se tot tipus de propostes culturals i aquells que poden intenten tirar endavant el negoci, hi ha molts artistes que es veuen amb un panorama d’ingressos zero i una incertesa absoluta de quan es reobriran tot tipus d’escenaris després de patir cancel·lació rere cancel·lació.\nL'amor per l'ofici és l'única raó per la qual tot el sector cultural continua en peu, treballa en tots els plànols i 'alimenta' la societat. Aquesta no és una novetat sorgida del coronavirus ni una activitat considerada essencial en aquests moments de crisi.Clica per tuitar\nPerquè per cada missatge romantitzat de “què bé aquest parèntesi que ens permet treballar en el nostre nou disc” hi ha milers de treballadors de la cultura que no només no s’ho poden permetre sinó que lluiten per trobar alguna manera de sobreviure.\nPerquè al davant de la catàstrofe, el ministre de cultura ha citat Orson Welles: “Avui toca pensar en els malalts, en salvar-los la vida i en parar el virus. I quan ho aconseguim ho farem tot per a reactivar la cultura. Pequè, com va dir Orson Welles, primer va la vida i després el cinema tot i que la vida sense el cinema i la cultura té poc sentit”.\nJo també he patit cancel·lacions i encara n’espere més.\nMolt lluny de les declaracions del ministre, molts blogs i xarxes han rescatat una anècdota de l’antropòloga Margaret Mead. Al davant de la pregunta d’un alumne sobre quina era la primera mostra de civilització, ella va respondre que un fèmur. Un fèmur humà d’uns 15.000 anys. Ni una eina, ni un objecte simbòlic ni una pintura a una cova: un os, trencat i curat. Perquè després de trencar-se la cama, aquell individu va sobreviure el temps suficient com perquè la fractura es soldara. Algú, la comunitat, havia tingut cura del propietari d’aquest os trencat i l’havia ajudat a sobreviure.\nLa civilització començava amb la decisió de no deixar ningú enrere.\nAquests dies de confinament he aprofitat per portar cap a casa alguns llibres i alguns discos nous, per a adonar-me (una vegada més!) que no tenia un reproductor per a escoltar-los…\nPerò ja li he posat solució! I el mateix dia que arribava el meu aparell, trobava a la bústia un dels nous discos. Aquest, en concret, l’havia encarregat d’una manera estranyíssima: vaig veure que el violinista Jorge Jiménez compartia al Twitter una crítica del seu nou disc, Soledad. El repertori i la proposta artística em van semblar interessantíssims i després d’intercanviar uns missatges el disc va començar el seu viatge cap a Barcelona.\nLa segona pista de l’enregistrament és un arranjament per a violí sol d’aquest coral de la Passió segons Sant Joan de Bach:\n“O große Lieb'” canta el cor a l’inici d’aquesta Passió: “Oh, gran amor! Amor sense cap mesura, que t’ha portat a aquest camí de martiri! Jo visc el plaer i l’alegria del món i Tu has de patir.”\nPer la meua especialitat, no he tocat mai les passions. Però per a molts col·legues, són temporada alta de feina. Tot cancel·lat.\nLa metàfora d’aquest coral és que podria ser una cita del ministre. L’amor per l’ofici és l’única raó per la qual tot el sector cultural continua en peu, treballa en tots els plànols i alimenta la societat. Aquesta no és una novetat sorgida del coronavirus ni una activitat considerada essencial en aquests moments de crisi. Aquests dies, alguns amics i coneguts explicaven públicament la passió que els està tocant viure: els veïns estan mostrant clarament el seu malestar perquè els músics estudiem a casa i no ho fem a locals i bucs d’assaig, ni a escoles ni auditoris, que resten tots tancats.\nAra bé, a les 20.10h els mateixos veïns capturem amb els seus mòbils les intervencions dels artistes, després dels aplaudiments. I els mitjans es fan ressò i entrevisten aquests herois culturals, que contribueixen a mantindre la cordura durant el via crucis. Tampoc se salven els treballadors del sector sanitari, amb alguns casos de cartells als portals on viuen: els veïns els ataquen com a font de contagi.\nAutèntica miserabilitat humana. El millor i el pitjor de cadascú de nosaltres en moments de crisi.\nAh, també he tingut temps de veure alguna pel·lícula. O de reveure-la. Un fi exemple del meu gènere favorit per a aquest moment: 28 days after. Cap a la meitat del film, ella li diu a ell: “Estaves pensant que mai més escoltaràs una altra peça de música original. Mai llegiràs un llibre que no estiga ja escrit. Ni veuràs una pel·lícula que no ha estat ja filmada.”\nAquesta és una imatge de la fi del món més potent que veure mil imatges de Londres destrossat. O porcs senglars per la Diagonal.\nBONUS TRACK | El disc del Jorge el podeu aconseguir a la seua pàgina web. També podeu escoltar la versió del coral de la que us parlava a plataformes digitals com Spotify.\n"It's The End Of The World As We Know It (And I Feel Fine)", “O große Lieb'”, 28 days later, Albert Pla, amor, apagada cultural, Aprendemos en casa, aturada cultural, Avinguda Diagonal, Bach, Bach Passió segons Sant Joan BWV245, Barcelona, cancel·lacions, civilització, coherència, Confinament, contagi, Coronavirus, crack econòmic, cultura, David Broncano, Eduardo Torrico, fèmur, fi del món, Jorge Jiménez, José Manuel Rodríguez Uribes, La Resistencia, La Vanguardia, Margaret Mead, Mariano Rajoy, Ministeri de Cultura, ofici de músic, Orson Welles, pandèmia, passió, porc senglar, precarietat, REM, Revista Scherzo, Soledad, Spotify, Tercia Realidad, via crucis


Sempre m’he rebel•lat contra les injustícies. Si hi ha tants aliments al món, com pot ser que la gent passi gana? Si editem milions de llibres, com pot ser que hi hagi tanta gent analfabeta? Quan vaig conèixer els emprenedors socials, vaig voler ser com ells perquè, així, podíem canviar algunes coses. Bill Drayton, fundador d’Ashoka, resumeix la idea: ja no ens conformem a donar el peix ni a ensenyar a pescar, sinó que volem transformar la indústria pesquera.


Contracte de serveis per a lassistència tècnica per a la redacció del (1.175.427)\nContracte de serveis per a l'assistència tècnica per a la redacció del projecte constructiu "Condicionament de dues parades de línies de transport interurbà de passatgers i nova intersecció a la travessera urbana de la carretera N-420a a Falset". Clau: PC-AIT-18119.\nDe 14/04/2020 a 10/06/2020 (Quedan 12 días)\n31.500,00 ? sin IVA 38.115,00 ? IVA incluido (21,00%)\nGestión de Infraestructuras de la Generalitat de Catalunya (GISA): Contracte de serveis per a l'assistència tècnica de control de qualitat de les obres de condicionament de les plaques solars tèrmiques i l'espai on s'ubiquen de la coberta de la Residència de Balàfia II de Lleida. Clau: S10-BSD-06348


Va ser un 13 d'agost, fa quaranta-sis anys, a Sabadell, que va néixer Miquel Calçada i Olivella. Aquell vailet de quinze anys que s'inicià en el món radiofònic com a col·laborador de Ràdio Terrassa és avui un comunicador i empresari d'èxit. Una trajectòria professional extensíssima en el món radiofònic i televisiu, i una adhesió sense fissures a la cultura i llengua catalanes han fet d'ell un personatge públic d'enorme carisma. No fa pas gaire, durant un temps, sonà amb insistència el seu nom com possible substitut de Mònica Terribas al capdavant de Televisió de Catalunya però no ha estat ell, finalment, qui en resultà nomenat. La seva determinació nacional l'empeny amb força per una sendera que, a vegades, pot fer pujada. Avui, expressa sense embuts, la seva vocació de servei públic, esperonat per una munió d'adeptes fidels i una estada de quasi dos anys a la reputada Universitat de Siracusa, establiment acadèmic on nombroses patums internacionals s'han graduat. Entre elles Aaron Sorkin, guionista i director de la sèrie televisiva de culte L'ala oest (The West Wing). Diu en Calçada que quan Catalunya esdevingui un nou estat europeu ens en farem creus recordant tot el temps esmerçat donant voltes a si convenia o no, en lloc de parlar de com fer-ho. Una primera declaració de principis que, ben segur, complauria al resolut Josiah Bartlet. Bons auguris, a dojo.\nVostè ha esmerçat gairebé dos anys per fer, un rere l'altre, dos màsters a la Universitat de Siracusa als Estats Units, un d'administració pública, focalitzant en la resolució de conflictes, i l’altre de relacions internacionals. La temàtica dels estudis triats no deixa de sorprendre per la discontinuïtat amb la seva trajectòria professional com a periodista i empresari en el camp de la comunicació. És aquest l'inici d'una nova etapa personal?\nSí, per descomptat, aquesta experiència a Siracusa enceta una nova etapa. En un moment determinat em va semblar que havia fet tot allò que m'havia vingut de gust des d'un punt de vista laboral però que encara tenia una assignatura pendent en l'àmbit acadèmic. No ho vaig poder fer quan tocava perquè havia començat a treballar de molt jove. Tota la meva vida professional ha estat empeltada d'activisme lingüístic i cultural i me’n sento satisfet. Però sense l'acció política l'abast de tota iniciativa en defensa de la cultura pròpia és força limitat. D'aquí el meu interès. Això, però, no vol dir necessàriament que m'acabi abocant a l'activitat política. De fet, preferiria no haver-ho de fer. Hi ha gent molt preparada i plenament capacitada per tirar endavant una acció política eficaç encaminada a la consecució d’un estat propi.\nQuan diu que li interessa l'acció política es refereix a aquella que es fa des d'un partit polític?\nL'activisme polític veritable no l'entenc en cap altra accepció que no sigui aquella que l'inscriu dins d'un partit. Si em pregunteu per algun partit en concret us diria que, òbviament, per un d’estricta obediència catalana. Per tant, estic fent front a una doble incògnita. Per una banda, no sé si això s'esdevindrà i, per l'altra, no sé a través de quines sigles. Del que no tinc cap dubte és que en aquests moments l'espectre polític català és suficientment divers quant a propostes ideològiques. No cal que en creem de noves. Fins i tot em sembla que hi ha una certa redundància.\nEl president Pujol al documental-entrevista Jordi Pujol, 80 anys, dirigit per Manuel Huerga i conduït per vostè mateix, diu que per fer política cal saber fonamentalment d'història, de geografia i de demografia. N'està llegint força vostè d'aquestes matèries darrerament?\nLa geografia és una matèria que sempre m'ha apassionat i n'he llegida sovint amb complaença i, per tant, també demografia que hi està lligada. D'història n'he llegida també sempre molta. Sóc preferentment un lector d'assajos, de novel·la n'he llegida més aviat poca. Però això no vol pas dir que no hagi gaudit amb la ficció. Hi ha algunes novel·les que m'han colpit com per exemple "Incerta Glòria". M'agradà que enguany que se celebra el centenari del naixement d'en Joan Sales el president de la Generalitat recomanés la novel·la. És un llibre que havia vist a casa, al despatx del meu avi, i abans de llegir-lo ja tenia la consciència que era un text molt important per bé que, en part, no prou conegut.\nEn quins aspectes dels Estats Units hauríem de fixar-nos els catalans?\nLa capacitat de treball que té la gent dels Estats Units és importantíssima, verament admirable. També tenen un elevat grau d'interès i preocupació per la cosa pública, i la voluntat ferma d'actuar a favor de la comunitat, del bé comú i fer-lo progressar. A més tots els avenços que han aconseguit com a societat han estat capaços de consolidar-los, al contrari del que sembla passar a Catalunya. Estem constantment reobrint temes que havíem tancat i enfilem novament el camí cap enrere. Fou baixar de l'avió en tornar a Catalunya i veure que el diari parlava altre cop del sistema d'immersió lingüística. D'això ja fa trenta anys que en vàrem parlar. És quelcom tan absurd com si un senador als Estats Units proposés que es revisessin les lleis anti-segregacionistes. Escolti, això del segregacionisme ja s'ha discutit i s'ha decidit, a partir d'aquí mirem endavant. Pel que fa a l'estat del benestar els Estats Units té una visió molt diferent a la nostra, bé sia per tradició, ideologia o història. És evident que nosaltres a Europa haurem de repensar aquest model que arrenca a l’Alemanya del canceller Bismarck i que ara mostra signes clars d’esgotament. Penso, doncs, que cal reformular-lo tant a casa nostra com als EUA, i decididament, sobretot en l’àmbit de la sanitat.\nCreu que ens convindria analitzar amb detall la forma com aquest país ha integrat immensos fluxos immigratoris sense posar en perill la nació? Podria ser un model per Catalunya?\nLa seva estratègia immigratòria ha estat un èxit, sí, cal reconèixer-ho, i més si ho comparem amb el cas d'altres potències que tenim més a prop nostre com és el cas de França. Ho han pogut fer perquè han tingut un país gran i una cultura d'acollida que ha actuat com a element cohesionador. No han demanat a ningú que renunciés a res però, evidentment, tothom que hi ha anat ha tingut molt clar quina era la cultura pròpia d'aquella comunitat, la que ho relligava tot. Em sembla que des d'aquest punt de vista nosaltres, no sé si perquè de la necessitat n'hem fet virtut, podem estar molt orgullosos del nostre model integrador. És difícil trobar al món un altre país que hagi rebut proporcionalment un flux d'immigració tan copiós i sostingut en el temps com Catalunya. El nostre país és una màquina de fer catalans. Això en altres indrets és terriblement complicat perquè no es tracta només d'una qüestió legislativa sinó que depèn fonamentalment de les actituds i valors de la societat en el seu conjunt. I nosaltres fins ara ho hem sabut fer bé. Esperem que continuï sent així.\nUn èxit d'integració, potser, però no pel que fa a l'ús del català per part dels nouvinguts. Ens falten recursos i l'ús social de la nostra llengua està reculant acceleradament.\nEm preocupa relativament. Aix& ograve; ha passat perquè el català no ha estat necessari. Hi ha un altre fenomen que em sembla interessant i molt positiu de cara a la llengua. Les enquestes mostren uns indicadors positius en aquella gent que, tot i no tenir el català com a llengua materna, el parlen als seus fills havent-lo, per tant, assumit com a llengua pròpia. Ara bé, hem de superar el debat sobre el bilingüisme perquè la nostra és actualment una societat clarament multilingüe. El català, com a llengua pròpia de Catalunya, ha de ser el pal de paller, el nexe. El sentiment de catalanitat o, fins i tot, la voluntat d'independència s’expressa actualment a Catalunya en tots els idiomes. Sóc del parer que quan aquest país sigui independent l'idioma oficial i vehicular haurà de ser el català però, de cap manera, el castellà haurà de quedar arraconat. És un actiu molt important.\nEntre les darreres mesures de contenció de la despesa pública anunciades pel govern Rajoy s'hi inclou la prohibició per llei de que cap televisió autonòmica tingui dèficit i obre la porta a la privatització d'aquests mitjans. Hi ha qui creu que amb aquesta restricció serà difícil que TV3 mantingui la seva posició de lideratge. Què pensa vostè al respecte?\nTelevisió de Catalunya no és el caprici d'un govern autonòmic, és una necessitat nacional. Jo estaria d'acord amb aquestes mesures si la legislació contemplés que les emissores de televisió que es veuen en el territori on hi ha una llengua cooficial, per norma haguessin de tenir un percentatge de programació en aquesta llengua cooficial i ser-hi presents físicament. Com que això no és així, perquè es va optar per un model de centralització absoluta, les televisions privades emeten totes des de Madrid i en espanyol. Televisió de Catalunya, doncs, ha de fer dos papers: de televisió pública i de televisió privada. I atès com evoluciona la situació sembla que haurà de ser així fins que no disposem d’un estat propi. Estic totalment d'acord en no generar dèficit però aquesta doble funció s'ha de seguir cobrint. Hem de trobar el punt d'equilibri entre mantenir el lideratge i no generar dèficit. Si la pregunta és: es poden racionalitzar coses a Televisió de Catalunya en aquests moments? la meva resposta és que sí. Absolutament.\nEl passat mes de febrer el Parlament de Catalunya aprovà la reforma de la llei de l'audivisual que redueix el número de consellers de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA) i del Consell de l'Audiovisual de Catalunya (CAC) i que també declara la voluntat de reduir parcialment la publicitat a TV3 i totalment la de Catalunya Ràdio. Creu que l'aplicació d'aquestes disposicions més les retallades pressupostàries acabaran generant un canvi de model?\nLa nova llei estableix, efectivament, que s'haurà de reduir la publicitat de les televisions i la de la ràdio haurà de tendir cap a zero però no fixa un termini concret perquè això s'esdevingui. El text diu "en funció de les necessitats del mercat audiovisual". En un context de crisi i d'ajustament de cap manera es pot renunciar als ingressos publicitaris. És pur sentit comú. Per tant no hi haurà canvi de model. Aquesta llei s'ha hagut de pactar i vull entendre que aquest fet ha tingut les seves servituds. Per altra banda hi ha un grup mediàtic molt potent que s'equivoca si es pensa que el dia que Catalunya Ràdio deixi de tenir publicitat, de cop i volta, pujarà la seva facturació radicalment. Una part important d'aquesta publicitat es perdria i l'altra s’esmicolaria, i no necessàriment en el mitjà ràdio. Funcionar de forma més eficient no representa un canvi de model sinó que és mirar de fer-lo excel·lir.\nEn alguna ocasió ha declarat que cal repensar i refer l'estructura i funcionament dels mitjans públics catalans. Creu que aìxò passaria per aprimar i racionalitzar la voluminosa nòmina de personal que soporta l'ens com apunten molts especialistes, de moment, només a cau d'orella?\nEl dia que es repensi l'actual model de mitjans audiovisuals per fer-lo més eficient i eficaç hi haurà moltes mesures a prendre. Aprimar la nòmina de personal en serà una però no us sé dir en quin percentatge caldria fer-ho, ni quins han de ser els àmbits on aquesta racionalització ha de ser més acusada. El nou director Eugeni Sallent té en aquest sentit una tasca certament complicada. Confio que la portarà a terme positivament pel bé de la nostra televisió pública nacional.\nEn una piulada al Twitter fa uns mesos es mostrà molest perquè "fa temps que la nostra televisió nacional és cada cop menys nacional i més autonòmica, especialment els TNs". Què cal fer perquè els nostres mitjans públics tinguin una mirada catalanocèntrica?\nL'únic que realment cal és voluntat política. Vaig fer aquesta piulada perquè hi va haver algú que es queixava que quan TV3 parla del rei Joan Carles no diu que és el rei d'Espanya com fem per exemple als informatius del Grup Flaix quan en parlem. Em consta que una de les últimes coses que havia fet l’anterior direcció de TVC fou impulsar un nou llibre d'estil on totes aquestes qüestions fossin ben emmarcades. No hi ha hagut encara la voluntat ferma de fixar una mirada nacional amb totes les seves conseqüències. Hi ha hagut desig, ganes, l'amor, això sí però la voluntat política no ha existit mai. I és hora que hi sigui d'una vegada.\nSe n'ha parlat molt de la seva vocació frustrada per presentar un telenotíces perquè es considerà que la seva trajectòria als mitjans no l'investia del tipus de credibilitat necessària per comunicar l'actualitat. Més recentment Mònica Terribas li oferí la possibilitat d'incorporar-se als serveis informatius de TV3 però vostè declinà. Què li féu prendre aquesta decisió?\nEl fet és que se m'oferí quan no només havia pres la decisió de marxar a estudiar fora sinó que portava un any i mig preparant-ho i vaig pensar que era inajornable. Si Catalunya és una nació i TV3 és la televisió pública, aleshores cal inferir que TV3 és la televisió nacional de Catalunya. I això ens obliga a orientar les coses d'una manera determinada. A mi em ves agradat contribuir-hi des d'aquesta perspectiva. L'altre tema que no vaig acabar d’entendre és que, pel que sembla, venir del món dels programes d'humor, d’entreteniment, és un entrebanc insalvable si després vols fer coses "serioses". Però el trajecte contrari sí que l'han permès. Venir dels serveis informatius no és un obstacle per després fer entreteniment. Vaig arribar a fer una prova pilot, un telenotícies zero, però al final, tot i els elogis, no ho van voler tirar endavant.\n"Catalunya és comparable a qualsevol altre poble del planeta. L'única cosa que ens diferencia és que ells han tingut l'oportunitat de decidir el seu camí. I sé que nosaltres, tard o d'hora, també farem aquest camí" són els mots de comiat, del darrer capítol i darrera temporada d'Afers Exteriors, el programa de televisió que ha produït i dirigit durant 6 anys (2003-2009). Aquest tarannà ineluctable que atribueix a l'autodeterminació de Catalunya té cap fonament fàctic o, més aviat, expressa un desig?\nNo, no expressa cap desig sinó un camí, efectivament, ineluctable. Els catalans som una anomalia en el mapa de les nacions europees. La nostra existència és un cas de determinació nacional fora mida. A hores d'ara hauríem de ser uns ciutadans espanyols contents i feliços amb el nostre estat i contrariats, per exemple, pel que ha fet la Kirchner a Espanya, encara que una mica contrariats sí que ho hem d’estar atenent a l’accionariat de Repsol. Per tant, com que som una raresa tossuda i, a més a més, tenim una projecció cultural més potent que altres nacions europees amb un estat al darrere, autodeterminar-se és el pas natural i ineludible que hem de tenir com a prioritat. Hem d'anar cap a un estat propi independent perquè no hem arribat fins aquí per diluir-nos sinó que hem arribat fins aquí per anar a més. Honestament crec que el graó de la sobirania fiscal ens arriba tard. La fita única ha de ser la sobirania total, o sia la sobirania que inclou totes les capacitats que ens permetran també reeixir en el vessant fiscal.\nQuan va proclamar "Arribarà un dia que ens semblarà mentida veure quan de temps vam perdre donant voltes, tota l'estona, a la mateixa sínia sense trobar la sortida" volia dir que el camí envers la independència és més fàcil de transitar del que, en general, es pensa?\nNo, no volia dir que el camí era fàcil. No ho serà pas perquè cap d’aquests processos ho ha estat. Però quan Catalunya esdevingui un nou estat europeu ens en farem creus recordant tot el temps esmerçat donant voltes a si convenia o no en lloc de parlar de com fer-ho. Atès que aquesta remembrança la farem des d'una posició en què l'objectiu ja s'haurà assolit, és per això que quedarem sorpresos de com va ser possible que malbaratéssim tant de temps sense trobar l'esma de caminar més enllà. És com si cada generació s'hagués de tornar a replantejar tot: "i si influeixo dins d'Espanya i miro d'explicar-los-hi?", “i si fem més pedagogia?”, “i si resulta que no hem sabut explicar-nos bé?” Nosaltres hem de fer el nostre camí, actuar en positiu i no anar a la contra o de forma reactiva. No es tracta en absolut de buscar una confrontació. Els millors veïns que tindrem seran els espanyols, ho tinc claríssim. I nosaltres hem de maldar per a què sigui així.\nCatalunya està essent sacsejada per una crisi sistèmica les conseqüències de la qual estan encara per veure. Hi ha qui pensa que aquest és un context favorable per fer avançar la causa independentista. Hi està d'acord?\nM’agradaria que no estiguéssim immersos dins d’aquesta crisi però aquesta & eacute;s la realitat que ens ha tocat. La crisi pot ajudar a fer avançar la nostra causa, però ens equivocaríem si penséssim que és un dels elements centrals. El nostre clam ve de lluny i és irrenunciable. Crec que ens hauríem d’avergonyir tots plegats si tornéssim a reduir la nostra causa a un mer o no tan mer quid pro quo.\nEl Capità Enciam deia amb molt d'encert que "els petits canvis són poderosos". Quins són els petits canvis que ens ajudaran a portar la independència a Catalunya?\nNo us sabria dir un exemple concret. Però sí que crec en el fet d’un canvi de mentalitat que s’expressa en petites coses de la vida quotidiana. El fet de donar testimoni de catalanitat sempre i en tot lloc, d’una manera desacomplexada, o bé el fet de prendre consciència del que realment significa ser català i actuar conseqüentment, em semblaria un petit canvi molt important.


***Nit de Nadal***\nBONA NIT DE NADAL A TOTS\nTenir un part respectat és vital per iniciar amb bon peu la lactància. Segurament aquest va ser un part respectat, íntim, tranquil i obscur. En la posició que ella va voler, sense tactes constants, sense episiotomies, sense manipulació, sense separació ni rutines. Un part màgic, en una establia...\nUn part natural com els que ara moltes de nosaltres demanem a la sanitat Catalana. http://www.saveva.com/domamPlus/pub/depsalut/pdf/protpartnat.pdf\nLes rutines que tenen lloc durant el part poden entorpir la lactància.\nEn primer lloc la poca autonomia que s’ofereix a les dones, el nostre cos està preparat per parir de la mateixa manera que està preparat per alletar. Només cal un recolzament passiu en ambdues coses per aconseguir que tot surti rodó i que la mare augmenti la seva confiança envers el seu cos.\nA més tot el que sol tenir lloc en un part hospitalari pot jugar en contra de la lactància:\nHi ha estudis que indiquen que l’ús d’analgèsia durant el part sembla influir en la capacitat de succió del nounat, i les lactàncies poden ser significament més curtes.\nL’ús de monitors interns per controlar el nadó, fòrceps, ventoses... pot lesionar els nervis cranials del bebè, afectant la seva capacitat de succió. Per suposat el dolor que tot això causa tan a la mare com al nadó, tampoc ajuda a mamar còmodament.\nLes separacions rutinàries, l’afició a escalfar als nens a les incubadores. Quan els estudis demostren que els nenes recuperen més ràpid la temperatura si estan en contacte directe ( pell amb pell amb la seva mare), on son privats del primer contacte amb la seva mare i retardar la primera pressa de manera que moltes vegades els nens han entrat en una etapa de letargia i no són capaços de mamar fins moltes hores després.\nEl repartiment indiscriminat de xumets que modifiquen els patrons de succió dels nens i les sensacions gàstriques del nounats.\nI tantes altres cosses....\nParir és un acte fisiològic, un acte que no es pot controlar. Succeeix igual que la mort. El cos de les dones està preparat per parir. Les dones que han tingut un embaràs normal, poden parir de manera fisiològica ( si es que volen). Tenim capacitats màgiques que ens volen fer oblidar i que ens cal recordar: Les dones podem parir i podem alletar.\nPD/El part de Maria va ser un part natural, això si, potser van tenir massa visites post part ¿no?


La Veu del Sud, el blog de Mans Unides: 2008\nEl passat 20 de desembre va tenir lloc l'acte "Posa llum a un projecte solidari" a Sabadell, per recollir fons per una escola de primària a Kadugau, Senegal.\nL'acte va ser un èxit gràcies a la feina del grup de Mans Unides a Sabadell i la gran participació que hi va haver. Felicitats als responsables!\nA Vilaweb trobareu la crònica de l'acte:\n"Mans Unides exhaureix les espelmes de la tradicional encesa que l’entitat organitza en aquestes dates".\nEnviat per Mans Unides a 17:57 2 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: actes, Mans Unides, Sabadell\nTots els que fem Mans Unides us desitgem un Nadal ple de pau, justícia i amor.\nEnviat per Mans Unides a 20:13 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nAquest és el spot de televisió per la campanya de Nadal de Mans Unides i que ja s'està emetent aquesta setmana a Tv3 i a 8Tv.\nPodeu fer-vos ressò copiant el codi que apareix quan finalitza el vídeo, on posa "inserción". Copieu aquest codi i enganxeu-lo a la vostra web.\nGràcies per ajudar-nos a difondre el missatge!\nEnviat per Mans Unides a 17:24 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Mans Unides, mares, Nadal, video\nEnviat per Mans Unides a 17:30 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nA la xarxa sovint trobem notícies relacionades amb Mans Unides i les seves delegacions. En fem un recull d'enllaços per vosaltres. És una bona manera d'estar al dia de les activitats dels nostres grups locals. Si en voleu saber més o enviar-nos informacions, ja sabeu que ho podeu fer al nostre email hola@manunides.org o trucar-nos al 93 487 78 78. Esperem els vostres missatges! :-)\n- "Benicarló firma un convenio con Mans Unides por 13.000 euros para ayudar a producir cacao en Ecuador"\n-"Entrega de premis del concurs literari de Mans Unides"\n-"Mahila sangams' o com combatre la discriminació femenina a l'Índia"\n-"12 de desembre. Sultana Khaya, víctima i testimoni de la vulneració dels drets humans al Sàhara Occidental a Vilafranca"\n-Tres exposicions solidàries i una botiga de comerç just s'apleguen a Can Puget de Manlleu i Can Puget de Manlleu acull tres exposicions solidàries i la botiga de comerç just\n- "Botiga de Comerç Just a Tàrrega"\n- Tarragona: "Exposició Vuit propostes per fer un altre món"\n- Menorca: "Càritas, Justícia i Pau, Mans Unides i Pastoral Penitenciària uneixen la seva veu en defensa dels drets dels immigrants".\n- "Fira Amposta més a prop"\nEnviat per Mans Unides a 09:43 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: actes, Manos Unidas, Mans Unides, solidaritat\n“El canvi climàtic és un repte material i moral per a tots nosaltres”\nEl passat divendres 12 de desembre passarà a la història com el dia clau en què es va aconseguir un acord definitiu per a un pla de lluita contra el canvi climàtic. Els caps d´estat i de govern de la UE han aconseguit unificar criteris i acostar postures entorn d´aquest greu problema que ja està tenint conseqüències econòmiques i humanes.\nLes mesures permetran a la Unió complir abans de 2020 amb els seus compromisos de retallar les emissions de diòxid de carboni (CO2) en un 20%, millorar l´eficiència energètica en un altre 20% i que el 20% de l´energia que consumeix procedeixi de fonts renovables.\nAquest acord marca un canvi en les polítiques internacionals de lluita contra el canvi climàtic, i s´acosta a les exigències que les Nacions Unides van fer públiques en la Convenció Marc sobre Canvi Climàtic que va tenir lloc en Poznan, Polònia, en les últimes setmanes, on es va reclamar als 189 països allí reunits una base de compromisos que marquin el camí cap a l´acord que es vol aconseguir a Copenhaguen al desembre de 2009.\nEl secretari general de Nacions Unides, Ban Ki-moon, va reclamar una “revolució copernicana per fer un planeta més sostenible”, recordant la necessitat que cada actor implicat assumeixi les seves responsabilitats perquè “els països més pobres no haurien de patir els primers el problema que no han creat”.\nCampanya “Desenvolupament i Justícia Climàtica”\nAmb motiu de la cimera de Poznan, i per intentar reconèixer el dret dels pobles del Sud a un desenvolupament sostenible, va tenir lloc el passat diumenge 7 de desembre, la presentació de la campanya “Desenvolupament i Justícia Climàtica”, liderada per CIDSE, l'aliança d´organitzacions catòliques de desenvolupament a la que pertany Mans Unides, i per Caritas Internationalis.\nRené Grotenhuis, president de CIDSE, va remarcar el caràcter global d´aquesta campanya, perquè “el canvi climàtic és un problema que afecta tant al Nord com al Sud, i aquesta és la raó per la qual hem de buscar una solució conjunta”.\n“S´estan usant milers de milions de dòlars per alleujar la pressió actual en els mercats financers”, va assegurar, assenyalant la importància d´aquestes mesures, però recordant que “no hem d´oblidar que si fallem en el tractament del canvi climàtic ara, el preu que haurem de pagar en els pròxims anys tindrà conseqüències humanes i econòmiques que encara no podem arribar a comprendre”.\nPer la seva banda, el bisbe Theotonius Gomes, president de Caritas Bangladesh, va instar a la societat civil receptora del missatge, i als governs a qui es reclama l´acció, a “posar-se del costat de què més pateixen, perquè és una qüestió de deure moral”. .\n“El canvi climàtic -va afegir- és un repte material i moral per a tots nosaltres”.\nFotos: Alernet, CIDSE\nEnviat per Mans Unides a 09:57 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: canvi climàtic, Mans Unides\nConcentració per demanar el compromís del govern català pel 0'7\nLa Federació d'ONGs per al Desenvolupament, convoca demà dimarts 16 una concentració reivindicativa davant el Parlament de Catalunya a les 12 hores, per denunciar la manca de voluntat política per assolir el 0,7%.\nEl projecte de Pressupost de la Generalitat per a l’any 2009 preveu destinar durant l'’any vinent un total de 65,2 milions d’euros per a la cooperació en favor del desenvolupament dels països empobrits.\nConcretament, es preveu que l’'Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament -ACCD- disposi de 49,7 milions i que els diversos departaments destinin un total de 15,5 milions d’euros en concepte d’ajut al desenvolupament -AOD-.\nAquestes xifres representaran menys del 0,4% dels ingressos per tributs propis de la Generalitat previstos per al 2009 i solament un 0,20% sobre el total del pressupost.\nLa Federació vol recordar que l'’assoliment del 0,7% sobre el producte interior brut català -PIB- és una qüestió de voluntat política i no només de conjuntura econòmica, tal com preveu la Llei catalana de cooperació al desenvolupament, que estableix el mandat d’'assolir el 0,7% com a màxim el 2010.\nEn un comunicat la Fcongd recorda que la solidaritat "és un valor i, com a tal, representa el mateix en temps de bonança que en temps de crisi. La voluntat de transformació de la societat cap a una societat més justa és també un valor".\n"Si en temps de crisi el primer que retalla un donant és la solidaritat, potser és que no estem parlant del valor que entenem tots plegats".\nMés informació sobre la concentració i la campanya a favor del 0,7, a la web de la Fcongd.\nEnviat per Mans Unides a 10:11 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: 0'7, desenvolupament, Generalitat\nRenfe s’ha compromès en la difusió dels Objectius de Desenvolupament de Mil·leni (ODM) mitjançant la campanya “Un tren de valors per un món millor”. L’entitat ha reunit 12 projectes de desenvolupament, entre ells Mans Unides, en la línia dels ODM, que porten a terme 12 organitzacions al tercer món pels que en farà difusió i ajudarà a recollir fons. Altres empreses s’han adherit a la campanya per col·laborar de diferents maneres.\nPROJECTE A PERÚ. El projecte que Mans Unides proposà a Renfe es centra en la millora de les condicions de vida de les dones peruanes. Les comunitats camperoles de Santa Elena i Compuerta, al sud del Perú, presenten alts índexs de analfabetisme i pobresa. El projecte cerca de millorar les condicions de vida d’una població que depèn de l’activitat agropecuària de subsistència. El projecte contempla la potenciació dels recursos pesquers per tal de millorar la comercialització del peix.\nUn tren de joguina amb 12 projectes\nEl Corte Inglés distribueix una joguina solidària: un tren de mercaderies de joguina que “transporta” els 12 projectes. El tren està a la venda en els grans magatzems per un preu de 49 euros.\nDonatius via SMS\nAltres iniciatives han estat la creació d’un número de SMS. Qui vulgui fer un donatiu a la campanya, només ha de fer un senzill gest: enviar la paraula “valores” al 5453. Així mateix, vàries seleccions espanyoles esportives participaran a la campanya durant el 2009, habilitant un compte bancari per recaptar fons mitjançant una fila “0”. Renfe per la seva part, ha creat un microsite sobre la iniciativa al seu web amb tota la informació dels projectes.\nEnviat per Mans Unides a 12:54 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Mans Unides, solidaritat\nEl Palau Robert de Barcelona acull des de fa uns dies una exposició de fotografies de Joan Simó, que retrata la vida del l'Infància de Burundi.\nLa meitat de la població a Burundi té menys de 15 anys. 200.000 d'ells viuen al carrer.\nNens que han d'assumir rols que no els són propis de l'edat, però que la supervivència els ho exigeix.\nEnviat per Mans Unides a 09:30 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Africa, Burundi, exposicions, nens\nAlfredo Pastor i Concha Infante parlen de la crisi mundial d'aliments a Terrassa\nSota el títol La crisi mundial dels aliments. Causes i efectes econòmico-socials, Alfredo Pastor, Professor de l'Iese i Ex Secretari d'Estat d'Economia oferirà una conferència juntament amb Concha Infante, responsable estatal de projectes de Mans Unides.\nAvui dijous a les 18.30 hores a la Sala Fòrum del Diari de Terrassa (c/ Vinyals, núm.61)\nEnviat per Mans Unides a 10:00 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: actes, crisi alimentària, Mans Unides\nUna de les nostres voluntàries a Manlleu, l'Esther Molina, ens informa que del 6 al 28 de desembre es celebra a Manlleu una Exposició solidària i de Comerç just.\nAquest divendres dia 5 és la inauguració a la sala d'exposicions de Can Puguet (baixada de la Fidela, 1-3) a les 20 hores.\nA l'acte es farà una degustació de productes de comerç just. Organitza l'Associació una mà al Senegal, Fundació Pau i Solidaritat i Mans Unides Manlleu.\nEtiquetes de comentaris: actes, delegacions, Mans Unides\nEn Phanice Nyandoya,a la esquerra té 2 anys, i Antony Ochien, a la seva dreta, 4. Els dos tenen la Sida i van junts a l'escola al Dagoretti Children's Centre a Nairobi.\nS'estima que 33 milions de persones en el món, viuen amb el virus de HIV, principalment a l'Àfrica sub-sahariana, segons dades de 2007.\nFoto presa el dia 28 de novembre per REUTERS/Antony Njuguna (Kenya).\nAvui és el Dia Mundial de lluita contra la Sida. A l'Àfrica, el drama és de grans dimensions. Algunes dades:\n-Persones a l'Àfrica sub-sahariana amb HIV/SIDA: 22.5 milions (UNAIDS, 2007)\n-Proporció de població HIV-positius que és femenina: 61 % (UNAIDS, 2007)\n-Total nombre d'africans morts a causa de la Sida: més de 22 milions (World Bank, 2007)\n- Nombre d'africans morts a causa de la Sida a l'any 2006: 1.6 milions (UNAIDS, 2007)\n- Nombre de nens a l'Àfrica sub-sahariana que han perdut un o els dos pares a causa de la Sida: 11.4 milions (UNAIDS, 2007)\n- Països amb més del 20 % de adults (amb edats entre els 15-49) infectats: Botswana, Lesotho, Namibia i Swaziland (UNAIDS, 2007)\n- A la foto, dones afectades per la Sida reben ajuda psicològica a Benin, gràcies a l'organització Medecins du monde. (Foto Reuters)\nEtiquetes de comentaris: Africa, Sida\nCal humanitzar el sistema econòmic.\nAquesta és una de les conclusions que es van escoltar dilluns passat a l’Església del Sagrat Cor del carrer Casp. Un grup d’experts de diferents àmbits van ser convidats per Cristianisme i Justícia per tal de tractar d’explicar davant de quin tipus de crisi estem: econòmica o de valors, de gran números econòmics o de rostres humans atrapats per un sistema insolidari.\nTots els experts van coincidir en la necessitat de repensar el sistema econòmic. Més enllà dels aspectes estrictament financers va haver una crida comuna a “humanitzar” l’economia i a reflexionar sobre els valors que han portat a la situació actual.\nCobdícia de les persones i les institucions\nLuis de Sebastian va ser contundent: “estem davant d’una crisi de cobdícia col•lectiva, la cobdícia de les persones però també de les institucions”. Va fer una crida a una nova cultura de la moderació i al replantejament del sistema econòmic actual, com “una ideologia a desterrar, per ser inhumana”.\n“Ara ens toca humanitzar la economia” i proposà cercar un sistema mixt i reforçar el paper de les institucions per què siguin capaces de defendre els interessos del comú de tota la societat, especialment d’aquells més desprotegits.\nEn una frase que produí un gran aplaudiment, Sebastian va cloure “Cal acabar amb aquest sistema ferotge abans que ell no acabi amb nosaltres”.\nJosep Maria Loza va fer una acurada introducció a les causes de la situació actual. “La liquiditat ha desaparegut” deia Loza. “Els bancs van a buscar els diners i els que els tenen, se’ls han guardat ningú sap on”.\nAlfredo Pastor per la seva banda, criticà amb duresa el procés de desregularització en el camp financer dels darrers 10 anys en aplicació d’una economia ultraliberal. Pastor però, va veure en la crisi una oportunitat “per revisar les nostres costums” i “pensar en ajudar a aquells que estan patint amb més força la crisi, estar disposats a ajudar-los” va cloure.\nMirar pel retrovisor de la nostra societat\n“Cal mirar pel retrovisor” va dir en Jordi Roglà, director de Càritas, en referència d’aquells persones que sempre han estat més vulnerables als daltabaixos econòmics. “Estic cansat que els periodistes em truquin només per saber xifres. Darrera d’aquestes xifres hi ha rostres humans” recordà Roglà. “No crec que estiguem davant d’una crisi financera, però sinó d’una gran crisis de valors”.\nEn aquest sentit, el director de Càritas, va fer un repàs de les crisis anterior que han tingut menys ressò mediàtic, com ara la crisi alimentària o la crisi del Estat del Benestar, i va recordar que en els darrers 10 anys, malgrat l’augment de la economia, la despesa social no ha augmentat.\nEnviat per Mans Unides a 16:39 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: crisi econòmica, solidaritat\nEl programa de TV3 30 minuts, dedicà diumenge passat el seu programa a l'estat de la crisi alimentària.\nSota el títol "Amb el menjar no s'hi juga", a la pàgina web de Tv3 pot encara veure's el reportatge que us recomanem pel seu interès.\nEnviat per Mans Unides a 09:55 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: fam, pobresa, video\nDins de la campanya de Mares: dret i esperança de Mans Unides ens arriba la història de tenacitat d'una dona de Bolívia.\nDoña Yola Clares Gutiérrez comença a treballar a les 6 del matí. Té 55 anys i viu a Pampa Belén, comunitat del altiplà en el departament bolivià de La Paz.\n"El que produïm en la chacra (petita parcel·la) -comenta Doña Yola- amb prou feines ens arriba per menjar. Per això els nostres marits s'han d'anar a treballar a la ciutat de La Paz i nosaltres ens quedem aquí a càrrec de les tasques de la chacra”.\nElla, al igual que 6.000 famílies del altiplà han optat per dedicar-se a produir llet, com a font principal d'ingressos. A principis dels 90, quan decidí fer-se càrrec del seu propi ramat. Amb moltes dificultats varen obtenir la primera producció lletera, tan minsa al principi que només arribava pel consum familiar.\nAmb el temps va destinar tota la producció de llet a la seva comercialització. I en aquest punt va trobar-se la gran dificultat del procés: la venda del producte, en una comunitat on la comercialització de tota la producció està en les mans de dues empreses (PIL i DELÍCIA), que paguen preus molt per sota dels costos de producció. Cal sumar a més, que en moltes ocasions, la llet és rebutjada per no acomplir amb els paràmetres de qualitat establerts.\n“Va arribar un moment en el que vaig estar a punt de deixar les meves vaquetes i dedicar-me a una altra activitat”. Però el suport de la meva família va ser important per continuar”\nDoña Yola va comprendre que sola no aconseguiria fer canvis en el sistema i que necessitava posar-se en contacte amb altres productors. En aquest pelegrinatge va arribar a el "Centro de Capacitación y Servicios para la Integración de la mujer" (CECASEM).\nVa comprendre que millorar la qualitat de la llet era quelcom essencial, juntament amb millorar el seu coneixement sobre l'alimentació del ramat, la sanitat, i tota mena de factors que influeixen en el procés de producció de la llet.\nVaren llavors millorar la qualitat, però encara calia millorar els preus de comercialització. Tots la comunitat de Pampa Belen va ser organitzada per tal de construir la infraestructura necessària per a la transformació de la producció lletera. Després de llargues i àrdues jornades de treball va finalitzar la construcció del laboratori artesanal. “Jo tènia un somni -diu Doña Yola-. Després ja no va ser només el meu somni sinó el de tota la comunitat i per a això vàrem treballar de valent”\nPROLAB (Productors Lactis de Belen) va néixer el 2005 i Doña Yola va ser tirada com a presidenta, en una zona on la participació de les dones en els espais de decisió és gairebé nul·la.\nEl 2006 es presenta la possibilitat d'atendre l'esmorzar escolar al municipi de Port Acosta. Era un gran repte: la provisió d'aproximadament 2500 racions de iogurt per setmana requeria processar més o menys 100 litres diaris. El treball es prolongava dia i nit. I el control de qualitat aplicat al producte va ser molt rigorós.\nEl treball realitzat per Yola havia donat ja els seus fruits, PROLAB per tercer any consecutiu s'adjudicava la provisió del des de juny escolar al municipi de Port Acosta. La qualitat del producte i la puntualitat en l'entrega d'aquest s'havien constituït en una característica de l'Associació.\nAvui Doña Yola somriu satisfeta. Ha aconseguit el que es va proposar quan va decidir iniciar-se en l'activitat: “... sí, no ha estat fàcil, però estic molt contenta”.\nEnviat per Mans Unides a 12:30 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Bolívia, Mans Unides\n"Crack econòmic... crisi del sistema? crisi de valors? crisi pels més vulnerables?"\nAquesta tarda a Cristianisme i Justícia tindrà lloc una taula rodona amb experts en economia i del món social, que poden ajudar a entendre la situació actual de crisi i les seves repercussions pels més febles de la nostra societat.\nIntervindran en Josep Maria Loza, ex-Director General de Caixa de Catalunya, en Jordi Roglà, director de Càritas diocesana de Barcelona, l'Alfredo Pastor, professor de l'IESE, ex-secretari d'Estat d'Economia i en Luis de Sebastián,economista, professor honorari d'Esade, amb la moderació de Benjamín Bastida, catedràtic d'economia de la Universitat de Barcelona.\nLa taula rodona es celebra avui dilluns a CiJ, Roger de Llúria, 13 a les 19 hores.\nEnviat per Mans Unides a 09:41 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: crisi, esdeveniments, sensibilització, social, solidaritat\nEncetem aquí un espai per compartir descobertes, eines útils per ONGs i bons blocs per recomanar.\nAquest és un bloc d'autèntica referència pel sector: el bloc d'en Jaume Albaigès .\nTecnolONGia vols ser un espai personal per compartir informació específica sobre tecnologia i solucions informàtiques aplicada a organitzacions sense ànim de lucre. La formació i la difusió de bones pràctiques tenen també un paper destacat en el blog del Jaume.\nJaume Albaigès és a més el director de Diskanet, una empresa de serveis tecnològics en el que una bona part dels treballadors són persones amb alguna discapacitat. Col·labora amb el Observatori del Tercer Sector entre d'altres organitzacions.\nCreiem que és un lloc imprescindible per tots aquells que treballen en ONGs per millorar la comunicació a la xarxa, per aprendre nous usos i aplicacions informàtiques. En definitiva, un bon lloc per poder treure'n el màxim profit a les TIC per les nostres organitzacions.\n- El blog TecnolONGia\nEnviat per Mans Unides a 10:42 2 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: jaume albaigés, ONG\nDos dies per apropar-nos a la realitat del poble adivasi de la mà de la Fundació per al desenvolupament dels Adivasis.\nEls propers 5 i 6 de novembre la fundació organitza unes Jornades de debat sobre l'Índia que comptarà amb la presència de Agustín Pánikker, Imma Llort i Deepti Golani. Obertes al públic en general, es realitzaran en un horari de 17 a 20 hores a l'Edifici Roger de Llúria, de la Pompeu Fabra, Campus Ciutadella. Més informació clara_sopena@adivasis.org\nEnviat per Mans Unides a 10:22 1 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: adivasis, formació, Índia\nUn jóc perillós és una proposta lúdica i a la vegada educativa, interactiva i online, que té com a objectiu sensibilitzar als joves de les relacions Nord-Sud i donar a conèixer els Objectius de Desenvolupament del Mil·leni" (ODM).\nLa iniciativa va tenir una gran acollida en el darrer any de vida ja que més de 60.000 persones jugaren al joc.\nMans Unides també ofereix un Taller-Joc per les escoles i centres educatius de Barcelona, que integra una presentació dels ODM amb l'actuació musical de l'artista "El sobrino del Diablo". L'any passat el taller del joc arribà a més de 20 escoles de Barcelona.\nL'activitat del taller és gratuïta i només cal reservar el taller amb l'Elena Señor, elenasenor@ mansunides.org\nEnviat per Mans Unides a 10:17 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Educació, Mans Unides, Un joc perillós\nUn dels materials educatius que estant disponibles a la nostra web, i dirigits als joves, és la sèrie de còmics associats al joc online Un joc perillós, que Mans Unides ofereix com a recurs de sensibilització per joves.\nA la web de Mans Unides podeu trobar 5 còmics sobre diferents temàtiques com els 8 Objectius del Mil·leni per al Desenvolupament (ODM) o la Pobresa extrema, realitzats per l'artista gràfic Alfonso Lòpez\nPodeu descarregar i veure el còmic.\nEnviat per Mans Unides a 13:23 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Còmic, Educació, Mans Unides, Un joc perillós\nEnviat per Mans Unides a 10:36 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nCom poden les organitzacions pel canvi social innovar?\nAquesta és la pregunta que es feia divendres passat en Ethan Zuckerman, cofundador del projecte Global Voices i de l'ONG Geek Corps en la seva participació al curs "Sociedad Red: cambios sociales, organizaciones y ciudadanos" celebrat al Cccb de Barcelona, i en el que Mans Unides va participar.\nView SlideShare presentation or Upload your own. (tags: africa innovation)\nSegons el fundador de Global Voices, les organitzacions socials són poc realistes en com les tecnologies en xarxa poden ser factor d'innovació. "Cal aprendre de la innovació que es fa a l'Àfrica".\nL'Ethan Zuckerman basà la seva intervenció en la hipòtesi de que les limitacions fomenten la innovació.\n"Quan no tens res, tot és possible" va dir, mentre mostrava tota una sèrie de innovacions que s'han fet a diferents països africans.\nEntre els exemples explicà el cas d'una olla capaç de mantenir els aliments refrigerats malgrat les altes temperatures africanes, o la utilització de carbó fet de residus orgànics.\nPer Zuckerman només les innovacions que tenen en compte les tres condicions són adoptades:\n- Que no lluitin contra la cultura pròpia\n- que adoptin mecanismes de mercat\n- innovació partint dels recursos i plataformes ja disponibles\nParlà en termes quasi bé "hackers", com una autèntica "pirateria" dels objectes, referint-se en aquesta capacitat a l'Àfrica d'innovar en base als objectes més familiars i disponibles, per després adaptar-los a diferents necessitats, com per exemple les bibicletes.\nTecnologies com els telèfons mòbils estant canviant moltes coses més que les comunicacions. Estant introduint un munt d'aplicacions i negocis en base aquesta tecnologia, com sistemes de telepagament (TradeNet) o d'informació agrícola (M-Pesa), entre d'altres.\nPer l'Ethan Zuckerman:\n- Els problemes no són evidents des de la distància\n- El que tens ja, importa més que allò que et falta\n- La infraestructura pot engendrar infraestructura\nEL fundador de Global Voices va fer un repàs a diverses iniciatives d'innovació segons aquestes condicions, com per exemple el projecte de One Laptop per Child- OLPC, (un portàtil per a cada nen) o Kiva, una organització que ajuda a emprenedors locals a rebre finançament.\n"La innovació ve d'entendre les necessitats de totes les parts" va dir.\nRespecte al projecte de Global Voices, que vol ajudar a difondre fonts d'informació alternatives i es promogut per la Universitat de Harvard, Ethan Zuckerman va explicar el perquè de la seva implicació:\n"La percepció de l'Àfrica és encara un gran obstacle pel seu desenvolupament; i és per això que vaig decidir treballar per canviar la imatge del continent africà".\nEnviat per Mans Unides a 09:25 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Africa, Ethan zukerman, Innovació, ONGD, sociedadred2008\nLlegim a La Vanguardia avui, Dia Mundial per a l'Eradicació de la Pobresa, un interessant article: El precio del hambre: un 0,7% de la ayuda contra la crisis.\nLa ONU reclama más de 20.000 millones contra la hambruna\nEl 0,7 cobra más sentido que nunca, puesto que únicamente un 0,7% de los cerca de tres billones de dólares que la UE y Estados Unidos van a inyectar para sanear la crisis bastaría para paliar el hambre en el mundo.\nYa no se trata del anhelo frustrado de las ONG por lograr que se destine el 0,7 del PIB al desarrollo.\nLa ecuación se ha simplificado: un grupo de trabajo de la ONU que estudia el precio de los alimentos estima que se requieren entre 20.000 y 40.000 millones de dólares para que los 923 millones de personas hambrientas salven sus vidas, una horquilla que de hecho supone el 0,7 de esos tres billones.\nEs basa en l'estudi Precios de doble filo, que ha presentat Intermon Oxfam.\nEnviat per Mans Unides a 18:42 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nLa crisi econòmica oblida a les víctimes de la fam i la pobresa\nAquesta és una setmana important en quan a mobilitzacions per a la eradicació de la pobresa en el món. Avui 16 d'octubre es celebra el Dia mundial de l'Alimentació i demà 17 d'octubre el Dia Mundial per a la Eradicació de la Pobresa.\nAl mateix temps, la crisi econòmica que pateixen les grans potències econòmiques, deixen fora de quadre altres realitat que han deixat de ser notícia.\nVoldríem des de Mans Unides recordar que:\n· L'increment dels preus ha fet augmentar la xifra de famolencs en més de 75 milions fins als 923 milions de persones\n· Augmenta també, fins a 1.400 milions, el nombre de pobres\n· Es parla de xifres milionàries per pal·liar la crisi financera en alguns països d'Europa mentre que les últimes promeses d'ajuda als països en desenvolupament no van arribar als 20.000 milions\n· Per combatre la falta d'aliments es necessiten 30.000 milions de dòlars anuals. Els països industrialitzats van concedir als seus sectors agrícoles més de 376.000 milions i les despeses en armament van aconseguir els 1,2 bilions de dòlars anuals, segons dades del 2006.\nDes de Mans Unides apel·lem a governs i institucions perquè les promeses d'ajuda es materialitzin en projectes concrets, i no quedin en paper mullat, en mers compromisos per a la foto i el titular d'un sol dia.\nPodeu veure els actes programats a la web de la campanya Rebélate contra la pobreza.\nMalauradament, només hi ha un acte programat a Catalunya , avui dijous a Terrassa, i un altre a Palma de Mallorca, divendres a la tarda.\nEnviat per Mans Unides a 10:35 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Mans Unides, pobresa