RESTAURACIÓ DE BELLATERRA: Reunions de 10 persones fins les 12 de la nit des de dilluns 24 de maig | BELLATERRA.CAT\n« OCU: A qui pertany el mur divisori d’un terreny privat?\nECONOMIA DE BUTXACA: La nova tarifa de la llum: com m’afectarà? Pagaré més o menys? »\nRESTAURACIÓ DE BELLATERRA: Reunions de 10 persones fins les 12 de la nit des de dilluns 24 de maig\nA partir de dilluns, 24 de maig, els 7 locals de restauració de Bellaterra, i els de tota Catalunya podràn allargar una hora l’horari nocturn, fins a la mitjanit.\nDibuix original de Bellaterra Gourmet\nLa mesura s’afegeix a la que ja va anunciar el Procicat la setmana passada, que permetia avançar l’obertura a les sis del matí, coincidint amb la millora de la situació epidemiològica.\nL’altra gran canvi introduït pel Procicat en l’avenç de la desescalada és l’ampliació de les reunions socials, que podran ser de fins a 10 persones. Fins ara el nombre màxim era de sis persones, sense límit de bombolla.\nAquest aixecament de restriccions per combatre la pandèmia coincidirà, aquest segon dilluns de Pasqua, festiu per a moltes persones, amb l’ampliació dels aforaments de teatres i cinemes, del 50% al 70%; i dels comerços, del 30% al 50%, anunciada també la setmana passada.\nEn l’esport i els espais de culte es manté el límit d’aforament del 50%, però s’amplia el nombre màxim de persones.\nUna altra restricció en vigor, la més visible, és l’obligació de portar mascareta, que Fernando Simón va obrir la porta a “relaxar” en exteriors a curt termini.\nAmb l’estiu a tocar, la Unió Europa ha anunciat que permetrà l’entrada als ciutadans de països extracomunitaris que hagin rebut la pauta completa de vacunes aprovades per l’Agència Europea de Medicaments (EMA). La decisió, que encara s’ha d’aprovar al Consell Europeu, permetrà “permetrà reprendre de manera progressiva els viatges internacionals cap a la UE i fer-ho de manera segura”, segons el portaveu de la Comissió Europea Christian Wigand.\nLa desescalada també es nota en la cultura: el Canet Rock ha anunciat que l’edició d’enguany se celebrarà el 3 de juliol amb 22.000 persones de públic, que hauran de portar un test d’antígens negatiu fet el mateix dia i portar una mascareta FFP2.\nMenys de mil hospitalitzats\nEls principals indicadors de la pandèmia a Catalunya continuen millorant i aquest dimecres la xifra de pacients de Covid-19 hospitalitzats era 999, una xifra inferior a mil per primera vegada des de fa set mesos. D’aquests, 364 estan a les Unitats de Cures Intensives (UCI), 26 menys que el dia anterior.\nLa velocitat de propagació del virus (Rt) també continua baixant i se situa en 0,74, una centèssima menys que el dimarts. Això suposa que cada 100 infectats contagien una mitjana de 74 persones. Pel que fa a la positivitat, el percentatge de proves PCR i tests d’antígens que surten positius, és del 3,96%, per sota del 5% que l’OMS considera el llindar per poder controlar l’epidèmia.\nEl risc de rebrot (EPG), que mesura el creixement potencial de l’epidèmia, és de 124 punts, un nivell de risc similar al que tenia Catalunya la setmana del 8 de juliol passat. La incidència acumulada de casos per cada 100.000 habitants a 14 dies (IA14) baixa a 166.\nPel que fa al risc de rebrot per comarques, la Terra Alta és la que té un risc de creixement potencial més alt, amb 483 punts, seguida del Pallars Sobirà (467) i la Garrotxa (417). Cada dia són més, ara ja 14, les comarques amb un risc per sota de 100, considerat baix:\nTot i la disminució de la pressió hospitalària, el personal sanitari mostra signes d’esgotament. Convocats pel sindicat Metges de Catalunya, professionals de l’atenció primària han protestat aquest dimecres a la Plaça de Sant Jaume per reclamar un increment d’almenys un miler més de metges per frenar el que qualifiquen de “situació límit.\nArxivat a Bellaterra | Etiquetat Restauració de Bellaterra |


Sorteig vals de l’AAHHCC, dilluns a Ràdio Cubelles | Ràdio Cubelles\nSorteig vals de l’AAHHCC, dilluns a Ràdio Cubelles\nTot i que es trucarà en directe a tots els guanyadors, des de l’any passat, ja no és imprescindible que aquets o aquestes contestin la trucada\nDilluns, a les 11 del matí, es farà el tradicionals sorteig anual de l’ Associació d’Hosteleria i Comerç de Cubelles. Com s’ha fet els darrers anys, l’extracció de les paperetes guanyadores s’efectuarà als estudis d’aquesta casa, amb la presencia d’una representant de l’associació, i, un altre, intervindrà per telèfon, davant la impossibilitat, a causa de la pandèmia, de rebre més d’un convidat als nostres estudis.\nEnguany, s’extrauran deu de les paperetes que les clientes i clients de les botigues de l’associació, han anat dipositant a les urnes instal·lades per tal efecte des de abans de festes. Cada una de les paperetes estarà premiada amb 100€ en vals, que s’hauran de gastar a les botigues del municipi.\nTot i que es trucarà en directe a tots els guanyadors, des de l’any passat, ja no és imprescindible que aquets o aquestes contestin la trucada. L’AAHHCC contactarà a posteriori i els lliurarà el premi.\nPodeu escoltar el sorteig al 107.5 de l’FM i a www.radiocubelles.cat


Calendari d'activitats per a Juliol 2018\nEspeleo: Cova dels coloms\nCova aquàtica de nivell fàcil. La visita discorre per àmplies i còmodes galeries plenes d'estalactites, estalagmites i altres formacions. A l'interior es pot apreciar els seus impressionants llacs d'aigua cristal·lina. Requisits: No cal experiència prèvia. Imprescindible saber nedar.\nEspeleo Nivell fàcil\nACTIVITATS: ADVENTURE DAY\n"The adventure day", és la nostra activitat estrella per l'estiu. Unes 5 hores d'activitat a la zona de Manacor, on practiques diverses modalitats:\n· 30 minuts de senderisme coster.\n· + un impressionant ràpel de 20 metres que acaba al mar.\n· + 1'30 h. aproximadament de circuit a la cova aquàtica (observar les seves mil•lenàries formacions, explorar les diferentes sales, nedar i saltar en els seus tres llacs interiors ...).\n· + sortida de la cova escalant 20 metres (nivell fàcil).\nTot de nivell fàcil i opcional, no requereix experiència prèvia. L'únic requisit saber nedar.\nACTIVITATS Nivell fàcil\nCoasteering: Circuit zona Alcudia\nT'agradaria un circuit refrescant i divertit, amb magnífiques vistes?\nAmb el coasteering ho tens assegurat. Un circuit dinàmic de salts, tirolines, coves aquàtiques, psicobloc, snorkeling... una manera perfecta per gaudir en grup durant la temporada d'estiu.\nCircuit zona Alcudia\nCoasteering Nivell fàcil\nSenderisme: Torrent de Pareis\nSenderisme Nivell avançat\nEspeleo: Adventure Day\nEl adventure day és la millor activitat d'aventura de l'estiu. Una visita guiada a l'impressionant cova aquàtica, on podràs observar les seves diferents sales, llacs interiors, les seves formacions de estalagtites i estalagmites. Accedim a la cova a través d'un ràpel de 20 metres i la sortida es realitza escalant. Una activitat completa i divertida per passar un gran dia en grup.\nAmb tots aquests bonics contrastos de color, sens dubte, la costa mediterrània és el lloc perfecte per fer aquesta activitat.\nEl Coasteering és un divertit circuit d'unes 3 hores d'activitat d'aventura on podràs practicar: diferents salts, la pràctica de la tècnica del ràpel, escalada sense corda (famós psicobloc), ...\nUna activitat divertida i refrescant perfecta per fer a l'estiu!\nCursos: Iniciació 1\nEsports i aventura a l'aire lliure. Vols aprendre barranquisme? Com es puja per les parets de roca? O entrar a les impressionants cavitats? T'agradaria moure't i orientar-te amb seguretat per les muntanya? O tens coneixements bàsics i vols millorar la teva tècnica? O aprendre tècniques de rescat?\nMésAventura ofereix cursos en diverses àrees d'esports de muntanya per a tots els nivells de coneixement, des de principiants fins a experts.\nCursos Iniciació 1\nCoasteering: Circuit zona Calvià\nCircuit zona Calvià\nSi t'agraden els esports d'aventura el circuit multiaventura és una bona opció. Activitat d'unes 4 hores aproximadament on practiques:\nSenderisme + rapel + cova + escalada\nNo dubtis en demanar-nos informació.\nSenderisme: Trekking Aventura\nCurs de barranquisme\nDURACIÓ: unes 4/5 hores d'activitat aproximadament.\nINCLOU: guía professional, material tècnic per fer l'activitat, assegurances de R.C. i d'accidents.\nQUÈ HE DE DUR? Roba esportiva, sabates d'esport, menjar i aigua.\nRealitzam els més de 50 barrancs de Mallorca. Són barrancs poc coneguts amb un encant especial, vistes espectaculars i alguns amb cascades de fins a 100 metres.\nSón barrancs secs i de diferents nivells, fàcil, mitjà i difícil.\nDemana'ns més informació de la llista i quin és el següent.\nBarrancs Nivell mitjà\nEspeleo: Sa campana\nMallorca amaga un gran nombre de cavitats subterrànies, algunes amb accés fàcil i d’altres que requereixen l’ús de tècnica i material específic per poder accedir-hi.\nL’espeleologia és un mon fantàstic on l’individu s’endinsa directament dins el misteri i on es poden apreciar mil.lenàries formacions, estalactites i estalagmites.\nEndinsa’t a conèixer amb Més aventura una Mallorca profunda i misteriosa.\nEspeleo Nivell mitjà\nHe vist aquesta activitat que pareix interessant\nPREU ESPECIAL PER A GRUPS\nDescompte en totes les activitats!!\nSou un grup de 5 o més persones? Doncs podeu triar el dia de l'activitat i un descompte especial per persona a totes les nostres activitats.\nUn dia complet d'activitat\n100 % Aventura assegurada!! Senderisme + rapel + cova aquàtica + escalada\nEn el curs d'iniciació el participant es famialitzarà amb el material que s'utilitza i aprendrà les tècniques bàsiques. Durada: 1 dia dins un barranc. El preu inclou: Guia titulat, assegurances de R.C. i d'accidents, tot el material necessari.\nDimecres 23 octubre


CATALANS HISPANS: Josep Alegret i Estapé, patriota espanyol i regidor de Sant Cugat\n28 mayo, 2017 sinnombre CATALANS HISPANS Deja un comentario\nDelegació local de Falange a Sant Cugat\nJosep Alegret i Estapé. (Sant Cugat 1891-1954). Comerciant i polític. Era propietari d’un forn i una pastisseria, a més de diferents cases, essent el primer contribuent per riquesa urbana als anys 30. Entre 1922-23 havia estat 2n tinent d’alcalde i de 1924 a 1930 regidor, a més de sot caporal del Sometent. Militat a la Unión Patriòtica i reconegut dirigent salista. Fou detingut el juliol de 1936 pels milicians, però fou alliberat, es va refugiar a Barcelona, on tenia un càrrec oficial. Li van confiscar les seves propietats. Recolzar l´aixecament franquista i fou regidor encarregat de Governació de Sant Cugat.\nPrevious Post: “Catastrazo”: Colau subirá el IBI hasta un 30% en Barcelona\nNext Post: 300.000 mayores de 65 años viven solos en Cataluña


"L'escena marca tota l'obra de Mozart" | Quadern Catalunya | EL PAÍS\n"L'escena marca tota l'obra de Mozart"\n07 abr 2011-17:54 UTC\nSi Pere-Albert Balcells (Barcelona, 1957) hagués nascut en un país centreeuropeu musicològicament solvent, no hi ha dubte que jugaria a la lliga dels millors especialistes mozartians, com Jean-Victor Hocquard, Stanley Sadie o H.C. Robbins Landon, per posar tres noms de referència. Però com que el seu país és Catalunya, aleshores ha après a maquetar els llibres que publica, buscant-ne fins i tot les il.lustracions. "Mirat des d'un altre angle, és la manera de controlar tots els detalls del producte", es consola.\nFa un quart de segle que imparteix privadament cursos sobre Mozart. El 1987, a l'Estudi de Música Àngel Soler, va encetar una anàlisi de les seves òperes, a raó de títol per curs, que va constituir la base del que ara publica. Fa un any va aparèixer Escoltar Les Noces de Fígaro de Mozart i fa unes setmanes Escoltar el Don Giovanni de Mozart, totes dues a l'editorial Duxelm. Ben aviat han de sortir Così fan tutte i La flauta màgica.\nEstà publicant una sèrie de llibres sobre com escoltar les òperes de Mozart\nNo són llibres convencionals, cal dir-ho. La lectura es veu interrompuda per l'audició del fragment comentat, de manera que la tecla pause de la cadena d'alta fidelitat s'ha de tenir sempre ben a mà. Balcells recomana audicions discogràfiques concretes que, al seu entendre, recullen millor que altres l'esperit de les obres: la de Georg Solti (Decca) en el cas de Les Noces de Fígaro i la de Carlo Maria Giulini (EMI) en el de Don Giovanni. Abstenir-se, almenys d'entrada, de versions escenificades en DVD, per tal de no forçar interpretacions alienes a la música.\nPregunta. Quin objectiu persegueix?\nResposta. Convidar el lector a penetrar els continguts dramatúrgics de l'obra a través de la música: en el gest melòdic, en la instrumentació de cada fragment, en els tempi es descobreixen elements que tracen el retrat psicològic dels personatges, caracteritzen la situació en què es troben i fins i tot dibuixen detalls tan mínims com les expressions facials que han de comunicar.\nP. I tot això ho explica sense recórrer al llenguatge tècnic?\nR. Als cursos s'hi aplegava gent que llegia la partitura i gent que no ho feia, de manera que triava un llenguatge intuïtiu, no tècnic, que evita expressions com acord de setena disminuïda o cadència trencada. I això mateix faig als llibres. Em centro en l'efecte que aquests i altres recursos causen a l'oient. De tota manera, cada volum inclou un glossari molt bàsic al final.\nP. Llenguatge intuïtiu i, hom afegiria, voluptuós en extrem. Permeti'm que el citi, quan comenta el moment fatal en què Don Giovanni, a l'escena del sopar, és finalment conscient del seu destí: "Coincidint amb l'última paraula del Comanador, les cordes de l'orquestra abandonen ja l'aclaparadora percussió rítmica i els violins es posen a planar en un altíssim vol d'àliga"...\nR. És en efecte una melodia que fa la sensació de ser circular i trobar-se molt, molt allunyada de la terra. Naturalment podia dir que això, entre altres recursos, Mozart ho aconsegueix a través d'insistir cíclicament sobre la sensible de la dominant, però la idea és que el llibre el pugui llegir qualsevol lector, i aquesta mena d'expressions s'han de "traduir" al llenguatge intuïtiu.\nP. A les òperes és on es troba el Mozart químicament pur?\nR. Diria que el gènere escènic marca en bona mesura la seva producció, tan vocal com instrumental. A partir d'Idomeneo Mozart exerceix un control total sobre l'obra, també en el pla dramatúrgic i literari. Això ho sabem pel gran intercanvi epistolar que manté des de Munic amb el seu llibretista Giambattista Varesco, que s'havia quedat a Salzburg. Mozart li suggereix tota mena de qüestions escèniques i literàries.\nP. Lamentablement, no disposem d'aquest mateix material per a la trilogia amb Lorenzo Da Ponte.\nR. És una pena, els dos s'estaven a Viena, de manera que van tractar cara a cara les qüestions que sorgien i no tenim cap document que ens il.lumini sobre la manera com van treballar. Sabem per una carta de Mozart al seu pare Leopold que es van conèixer el 1783, i que per al compositor va significar un encontre important, ja que des de l'època d'El Rapte del Serrall no aconseguia trobar llibrets bons. Precisament, composant el Rapte va consolidar la idea que la poesia havia de ser "la filla obedient de la música".\nP. El primer fruit esplendorós de la col.laboració entre Mozart i Da Ponte va ser Les Noces de Fígaro, una obra imbuïda d'esperit revolucionari que havia tingut molts problemes amb la censura...\nR. Sí, però Mozart no va ser un revolucionari identificat amb la lluita de classes. Sabia prou bé que persones espiritualment indignes d'ocupar els llocs dirigents es troben en totes les capes de la societat. De fet, aquesta òpera no escenifica un conflicte de classes, sinó un conflicte entre grups formats per persones a qui uneix la seva natura espiritual, no la seva condició social. Mozart tenia al cap un ideal d'aristocràcia de l'esperit que finalment identifica amb el Sarastro de La flauta màgica.\nP. Sobre la manera de composar de Mozart, mera transcripció d'obres mentals concebudes en un instant en tots els seus detalls, creu que s'ha exagerat, que se n'ha fet un altre mite?\nR. En absolut. I novament una carta, en aquesta ocasió dirigida a la seva germana Nannerl, ens il.lumina. Mozart li envia una fuga i un preludi, per aquest ordre, i no pel convencional, que seria primer el preludi i després la fuga. I a la carta li explica el perquè d'aquest ordre. Li diu que primer havia concebut la fuga i mentre la transcrivia anava ideant el preludi. Així doncs, l'escriptura és per ell un mer automatisme, del qual en donen fe les escassíssimes correccions a les partitures originals.\nUna vida dedicada al Köchel\nLes hores que Pere-Albert Balcells ha dedicat a l'anàlisi de l'obra mozartiana no les marca el rellotge, sinó la voluntat. "Això només es pot fer com a hobby", confirma. El 1997 va publicar Autoretrat de Mozart a través de la seva correspondència (La Campana, traduït posteriorment al castellà per El Acantilado), una anàlisi exhaustiva de la personalitat del compositor a través de les moltes cartes que va escriure. No cal dir que per fer aquesta feinada, Balcells va aprendre prèviament l'alemany.\nMozart ha estat el fil conductor de totes les seves investigacions. Un altre dels cursos que ha impartit és una comparativa entre la Missa en si menor de Bach, la Missa en do menor de Mozart i la Missa Solemnis de Beethoven. Però la seva opus magna seria el projecte que voldria dur a terme per completar la seva dedicació al compositor, que consistiria en l'anàlisi de les obres del catàleg Köchel, des del Minuet per a clau número 1 fins al Rèquiem, K. 626, que Mozart va deixar incomplert al Lacrimosa.


Kimberley Griffiths Little | LibraryThing en català\nAutor/a de Forbidden\n684 20 29,771 (4) 0 0\nObres de Kimberley Griffiths Little\nForbidden 154 exemplars, 6 ressenyes\nThe Healing Spell 151 exemplars, 9 ressenyes\nThe Time of the Fireflies 120 exemplars, 1 ressenya\nCircle of Secrets 96 exemplars, 1 ressenya\nWhen the Butterflies Came 90 exemplars\nBanished 36 exemplars, 1 ressenya\nReturned 15 exemplars, 1 ressenya\nThe Last Snake Runner 13 exemplars\nBreakaway (An Avon Camelot Book) 6 exemplars, 1 ressenya\nEnchanted Runner (An Avon Camelot Book) 3 exemplars\npurpleprincess1311 (29), stansteiner (6), WellyPubLib (4), matthewbloome (4), SINCHA (3), FrameSteele (3), Rose9929 (3), melissa_brady (3), Merryann (3), goonius (3), kelseydnoble (3), ksherry6 (3), KendraJ. (3) — més\nBrian_Fred_Edling (1), Msschroeder (1), MissFranco (1), The_Literary_Jedi (1), Ta-Daaaaaaaa (1), Bwiam21 (1), RTCALibrary (1), magnolialibrary (1), cmmyers (1), CGS.Library (1)\n2011 (3) bayou (7) llibre (3) chapter book (3) Infants (4) literatura infantil (3) coming of age (5) mort (3) Llibre electrònic (4) família (11) family life (4) Fantasia (17) Ficció (22) freebie (3) fantasmes (6) goodreads import (5) grief (7) Ficció històrica (8) Level S (2) Louisiana (8) Màgia (2) middle grade (4) middle school (4) might-read-one-day (29) mothers (3) mothers and daughters (3) misteri (10) novel·la (2) own (3) pbx (3) ficció realista (5) Romanç (6) series (5) pendent de llegir (102) no llegit (3) wishlist-series-none (3) Y (4) YA (13) young adult (13) young adult fiction (4)\nKimberley Griffiths Little té 3 esdeveniments ja passats. (show)\nBookworks, divendres, novembre 21, 2014 a les 6:30pm\nThe King's English Bookshop, dissabte, agost 17, 2013 a les 11am\nKimberley Griffiths Little actualment està considerat un «autor únic». Si una o més obres pertanyen a diferents autors homònims, procedeix a separar-los.\nKimberley Griffiths Little comprèn 1 nom.\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 159,059,324 llibres! | Barra superior: Sempre visible


Juny » 2006 » Mosaic de Paraules al Vent (Bloc des d'Irlanda).\nPER LA LLIBERTAT D’EXPRESSIÓ, ATUREM LA REPRESSIÓ!Un jove independentista sadurninenc ha estat citat ha declarar a l’Audiència Nacional de Madrid Constitució Espanyola, Art. 20.1: – Es reconeixen i es protegeixen els drets a: Expressar i difondre lliurement els pensaments, idees … Continue reading →\nAu revoir, Eccspanya, au revoir!\nby JosepArnau Posted on 28 Juny 2006\nSiiiiiiiiiiiiiiiii !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!! Quin gran plaer, quina felicitat! Egjpanya va quedar fora del mundial tot tornant a fer el ridicul com de costum. Va ser com si el Barça hagues guanyat la Copa d’europa de nou, es que aquest any, ha … Continue reading →\nAvui, tot i que es un partit que voldries als dos equips perdre i per golejada, anire amb França ( no veure el partit ja que seguim amb l’intercanvi irlandes-catala). Llegeixo a www.lamalla.cat que al partit que jugaran les nostres … Continue reading →\nUn neofeixista colon espanyol que fa vaga de fam.\nby JosepArnau Posted on 20 Juny 2006\nLlegeixo que un animalot, un tal "Carmelo" d’origen canari, amb el suport de totes les organitzacions neofeixistes-espanyolistes de Catalunya, va fer dissabte una "vaga" de fam d’un dia (!) per tal que la seva filla sigui escolaritzada nomes en la … Continue reading →\nL’Estatut del PP.\nby JosepArnau Posted on 19 Juny 2006\nUs n’heu adonat que aquest ha estat l’Estatut del PP? Sincerament un 10 per aquest partit. Han fet i desfet amb l’Estatut el que han volgut. Començant per les negaciacions al nostre Parlament. Es van fer les victimes i van … Continue reading →\nNOMÉS UN 34,86% DEL CENS ELECTORAL DÓNA SUPORT A L´ESTATUT DE LA TRAÏCIÓ No culpem al poble catala El mal que van fer els nostres politics al poble catala es irreparable , cal dir les coses clares, la traïció amb … Continue reading →


4 claus per exercir la cocriança | Criar.cat\n4 claus per exercir la cocriança\nFrases que tots i totes hem sentit sobre criança amb biaix de gènere explicades pel periodista, filòleg i docent Gerard de Josep\nElla està més informada que jo. A ella li surt més de dintre que a mi. Ella té més temps de baixa per estar amb el nadó. Ella, amb la teta, ho té més fàcil per calmar-lo.\nÉs probable que hagueu sentit dir a alguns pares frases com aquestes. De fet, si sou pares homes, és probable que vosaltres mateixos n’hagueu pensat de similars en algun moment. Però fins a quin punt són veritat? Pot ser que amaguin malentesos o explicacions errònies a decisions preses?\n1. El fet que ella estigui més informada que nosaltres no és cap inèrcia natural.\nPotser sí que els llibres sobre criança acostumen a dirigir-se més explícitament a les mares, però la informació és vàlida per als dos progenitors: conèixer millor el procés fisiològic i psicològic de l’embaràs, saber què podem esperar d’un part i conèixer les claus d’una lactància materna exitosa (si és que la mare ha optat per aquesta via) serà decisiu a l’hora d’exercir una paternitat corresponsable. Potser algú us dirà que avui els pares volen saber massa, però per prendre decisions conscients cal disposar de la informació necessària.\n2. La maternitat i la paternitat tenen una part biològica, però el fet de ser pare o mare té a veure sobretot amb assumir una responsabilitat i un rol socials.\nAllò que tradicionalment s’ha conegut com a instint maternal, per exemple, ha estat més una eina d’opressió patriarcal que no pas una veritat científica demostrable. És cert que la dona gestant passa per uns processos fisiològics evidents (com l’embaràs, el part i la lactància) que afavoreixen la transició psicològica cap a la nova identitat com a mare; però l’home que vol exercir una paternitat corresponsable té el deure d’obrir-se camí per dur a terme aquesta mateixa transició. Participar en cada detall de l’embaràs (com assistir a les visites amb la llevadora, als grups de prepart, informar-se, millorar els hàbits...) pot ajudar-hi.\n3. El temps de permís de maternitat retribuït a Espanya és ridícul (16 setmanes)\nNo té sentit reclamar millores per al pare mentre no es cobreixin, com a mínim, els sis mesos de lactància materna exclusiva que recomana la OMS. Ara bé, sigui com sigui, la criatura necessita passar amb els seus progenitors molt més temps del que contemplen les lleis. El sistema capitalista és totalment contrari al treball reproductiu i moltes vegades la realitat material ens obliga a tornar treballar. Però externalitzar les cures (canguratge, feines de la llar, etc.) tampoc no és barat i, si l’economia ho permet, hi ha opcions que ens permetran construir un millor vincle d’aferrament segur amb les nostres criatures: les reduccions de jornada i les excedències per tenir cura d’un infant són un dret dels treballadors. Si aquests drets els exerceixen només les dones, estarem establint una jerarquia de prioritats amb biaix de gènere i perpetuarem desigualtats.\n4. La lactància materna és una opció genial que té infinits beneficis.\nQuan mamen, les criatures s’alimenten, descansen, troben consol, reben afecte, construeixen el vincle... tot això a la vegada. És cert: la teta és insubstituïble, i cal informar-se i fer tot el possible per protegir aquest espai íntim de relació entre la mare i el nadó (si és l’opció que ella ha escollit), perquè no sempre és un camí fàcil. Ara bé, ni de llarg és l’única manera de calmar una criatura: el porteig, el balanceig en braços al ritme de la música o la tonada d’una cançó de bressol són algunes opcions que poden funcionar. Cada pare haurà de buscar el seu propi mètode, però per trobar-lo farà falta temps i paciència.\nPorteigParellesFeminisme i gènereCocriançaCol·laboradors/esCriançaDestacats Criar.cat a NacióDigitalGeneralparescocriar


ERC dona suport a la Vaga Mundial pel clima | Ràdio Calella Televisió\nERC dona suport a la Vaga Mundial pel clima\nLa secció local d’ERC de Calella se suma a les veus que alerten dels efectes devastadors que el canvi climàtic tindrà en el planeta, avui que se celebra la Vaga Mundial pel Clima, promoguda per més de 300 organitzacions estatals entre elles la plataforma Fridays for Future de l’activista Greta Thunberg. Avui els joves dels món estan cridats a aturar-se per reclamar als líders mundials que prenguin mesures de forma urgent per acabar amb la crisi climàtica i garantir un futur pròsper per a les noves generacions. Els republicans calellencs fan públic el seu compromís per treballar des de la ciutat per fer de l’Ajuntament de Calella una institució exemplificadora i a treballar per conscienciar i canviar els hàbits de la ciutadania.\nCinc compromisos concrets d’ERC de Calella per implementar mesures sostenibles a la ciutat. Reduir les emissions contaminats que ajudin a millorar la qualitat de l’aire; apostar per l’eficiència energètica a partir d’energies renovables i l’autoconsum; implementar sistemes d’economia circular per a la transformació dels residus i processos de gestió innovadors; recuperar els aqüífers i els cabals ecològics i introduir un sistema integrat del cicle de l’aigua; i preservar i gestionar el medi natural i les seves espècies.\nEls republicans clamen perquè es declari “l’emergència climàtica” i s’adoptin mesures urgents i efectives per a una transició ecològica que garanteixi el benestar de les generacions futures i salvaguardi el planeta.\nSumant-se a les mobilitzacions del moviment juvenil Friday for future, aquest vespre es projectarà a la seu d’ERC de Calella, al carrer Sant Josep número 8, el documental Demain (Demà) que aprofundeix amb un to constructiu en els problemes mediambientals als quals s’enfronta la humanitat. Començarà a les 21.30h, amb entrada lliure.\nSegüent La Big Dani Pérez Saxplosion tancarà la 28a edició del Festival Jazz i Blues\nAnterior La UEH Calella, el CTT Calella i el CB Calella inicien les seves lligues


Mercat de la cultura > parades > Mecal, Festival Internacional de Curtmetratges i AnimaciÃ³ de Barcelona\nMecal, Festival Internacional de Curtmetratges i AnimaciÃ³ de Barcelona\nMecal és el Festival Internacional de Curtmetratges i Animació de Barcelona que durant tot el mes de març presenta a Barcelona una selecció dels millors curtmetratges internacionals i nacionals. Durant els dies del certamen es projecten més de 350 peces audiovisuals de gran qualitat provinents de 30 països diferents i seleccionats d’entre les més de 5300 obres rebudes. A banda de les projeccions, tenen lloc múltiples activitats paral·leles com workshops i master class amb professionals de prestigi vinguts d’arreu del món.\nEn la seva tasca de difusió i reconeixement del curtmetratge, Mecal organitza nombroses projeccions durant l’any a diferents poblacions de Catalunya així com du a terme el Mecal Air, projeccions a l’aire lliure acompanyades de música, servei de barra i restauració durant tot l’estiu al Poble Espanyol.\nLa 18a edició del Mecal se celebrarà del 10 de març al 3 d'abril de 2016 en diferents espais culturals de referència de Barcelona. Consulteu tota la programació a www.mecalbcn.org.\nC/ Clot, 46, 08018 Barcelona (oficines)\nLes projeccions tindran lloc a diversos espais de Barcelona.\nHorari: De dilluns a divendres, de 10 a 14 h i de 16 a 20 h.\n- Un abonament per a Mecal Pro, Festival Internacional de Curtmetratges i Animació de Barcelona.\n- Un catàleg imprès de Mecal Pro, Festival Internacional de Curtmetratges i Animació de Barcelona.\n- Dues entrades dobles pel Mecal Air.\nCONDICIONS D'ÃšS Mecal, Festival Internacional de Curtmetratges i AnimaciÃ³ de Barcelona\nPodeu reservar el vostre abonament trucant al 932 470 353. Només caldrà que faciliteu els codis de la targeta regal del Mercat de la Cultura i seguiu les instruccions que us donaran per passar a buscar el vostre pack.\nTot el cinema del mÃ³n al teu abast.\nUn documental cada mes, entre la programaciÃ³ dels millors festivals de cinema internacionals.\nCINEMA / GrÃ cia\nGaudeix del cinema al millor preu amb el nostre carnet de soci, als Verdi marquem la diferÃ¨ncia!


MAS LLADÓ | Mapes de Patrimoni Cultural\nMAS LLADÓ Avià\nMas Lladó d'Obiols, Obiols. 08610 AVIÀ\nPer sobre del pont d'Orniu de la colònia Rosal en direcció a Obiols.\n2967 / Any 1984\nRef. cad.: 001700DG05H198\ndc., 13/03/2002 - 01:00\nMasia de planta irregular a la que es van unir diferents cossos que formen una estructura rectangular allargassada. El conjunt edificat està format per: el mas, l'església, una torre, i una casa que es troben units formant una filera. La casa de l'extrem nord es troba tancada amb un baluard per la façana de llevant. El mas principal es situa a l'extrem sud i és cobert a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana principal que és orientada a ponent i conserva l'estructura clàssica de planta, pis i golfes amb porta central adovellada, conservant un escut nobiliari en alt relleu a la dovella central. Al mas es va afegir un cos per la façana de llevant, cobert amb teulada a una vessant i amb un frontó esglaonat que s'aixeca sobre el mur que separa aquest afegit del mas antic, element que li confereix singularitat al conjunt. En aquest cos afegit es van instal·lar tres finestres gòtiques que es van treure d'altres edificis, però només sabem que una d'elles (la de la façana sud que forma un arc conopial) es va portar d'una casa que s'enderrocava al nucli antic de Santpedor (Bages), desconeixent la procedència de les altres dues (apuntades trilobulades). Al costat d'aquest cos s'alça l'església, unida al mas a través d'un cos més modern en el que es van instal·lar dues finestres: una geminada romànica a la façana de ponent, i una geminada gòtica a la de llevant, i en el que es va obrir una galeria amb dues columnes de pedra. L'església és un petit edifici al que s'accedeix des de l'interior, amb dues finestres a la façana de ponent i aquesta rematada amb un frontó esglaonat (en el que es va inspirar la decoració del mas) i una creu de ferro al mig. Al costat de l'església hi ha una torre quadrada amb porta adovellada moderna, una finestra geminada al primer pis, rematada amb triple obertura d'arcs de mig punt a la part superior i coberta amb teulada a quatre vessants. A continuació es troba la vivenda dels amos i la vivenda dels masovers, edificis probablement construïts a finals del segle XVIII i que per la façana de llevant tenen unes galeries amb arcs de mig punt a les dues plantes i donen a un jardí i hort que queda tancat per un baluard. Al costat de la casa s'alcen uns coberts que s'utilitzen com garatge i que es caracteritzen per tenir tres portes en forma d'arc apuntat de maó. Davant de la casa, al camí d'accés hi ha una font amb una fornícula de maons i una imatge de Mare de Déu de pedra al seu interior. La base de la font està decorada amb dues rajoles dels oficis que representen una font i dues aiguadores.\nEl propietari de la casa conserva una important col·lecció de talles (fins i tot romàniques) i obres d'art en general, així com una gran quantitat d'eines i utensilis tradicionals agrícoles catalans. Aquesta casa també és coneguda com El Lladó d'Obiols. Tot i que la casa té una estructura molt característica i singular, ha estat fruït de múltiples reformes, principalment fetes a mitjans del segle XX, aprofitant elements d'altres cases de diferents llocs.\nAquest és un dels masos antics del terme, tot i que les successives reformes han anat amagant els elements originals. L'actual propietari ha realitzat una sèrie d'obres per tal de retornar a la casa el caràcter d'edifici medieval, de manera que molts dels elements que en ella trobem són reutilitzats d'altres llocs o realitzats imitant els que podrien existir en l'edat Mitjana. Es difícil esbrinar si el que s'ha fet és perquè realment existia o es deu a la voluntat historicista del propietari. La masia del Lledó ja s'esmenta al fogatge de 1553, on habitava Joan Ledo i era a la parròquia de Sant Vicenç d'Obiols. Posteriorment la trobem a l'Amillarament 1862: manso Lladó i caseta del Lladó de José Montorsí de Berga. L'any 1914 era de José i Dolores Montorsí i Massana. La capella és dedicada a la Mare de Déu de la Salut (GAVÍN, 1985:19), imatge que trobem a la font exterior. La major part de l'obra correspon als segles XVIII i XIX, te aspecte senyorial.


dimarts, 7 de juliol 2020 - 17:12h\nAquests dies les albades són més entretingudes del normal. Tot és a causa del pas del cometa 'Neowise' (C/2020 F3) pels nostres cels just cap a les 6 del matí, abans que el Sol tregui el nas per l'horitzó, pocs minuts després de les 6.\n"Espectaculars imatges: Observen un cometa des de la Selva del Camp" "Juny 2020: El més plujós des de fa més de 20 anys a Catalunya"


Maverick Viñales ja llueix el nom de Roses en la seva equipació de competició - Empordà\nEl pilot referma el seu vincle amb la població on va néixer, lluint i projectant a partir d’ara la destinació turística arreu dels circuits i competicions on participi\nRoses | 08·06·22 | 16:14\nPresentació de l’equipació de competició del pilot de moto GP, Maverick Viñales, que a partir d’avui llueix el logotip de Roses Arturo López\nEl pilot de moto GP Maverick Viñales ha posicionat Roses en el món al llarg de la seva trajectòria. A partir d’ara, pren un paper encara més actiu com a ambaixador de la vila on va néixer, gràcies a l’oferiment que el motorista ha fet al municipi, i exhibirà en la seva equipació el nom de Roses, projectant així la destinació turística alt-empordanesa a nivell mundial de forma totalment gratuïta.\nViñales ha manifestat durant l’acte de presentació celebrat aquest matí que "és moment d’agrair tot el que Roses m’ha ajudat en el seu moment. Poder portar i lluir el nom de Roses arreu, que per a mi és el millor lloc del món, i si pot ser guanyant competicions, crec que és la millor manera de fer que la gent la conegui Roses".\nL’alcalde de Roses, Joan Plana, ha agraït en nom de tota la vila el gest altruista del pilot: "tenim la gran sort que en Maverick Viñales, un dels millors pilots de motos del món, faci una aposta d’aquesta importància pel seu poble, lluint el nom de Roses a totes les curses on participa, que tenen un enorme impacte mediàtic. Evidentment, ens fa moltíssima il·lusió, tant pel retorn que representarà per al prestigi i per a la difusió de Roses, com per veure que la gent de casa nostra que arriba a triomfar en el seu àmbit, quan arriba a dalt de tot se’n recorda de la seva ciutat, de la seva gent, i és capaç de fer un acte de compromís i d’estima com el què fa avui en Maverick, que valorem i agraïm enormement".\nL’acte ha comptat amb la presència de les regidores de Turisme, Montse Mindan, i Esports, Verònica Medina, regidors i regidores de l’Ajuntament de Roses, membres del Club de Fans de Maverick Viñales, i del president de l’Associació d’Empresaris Roses-Cap de Creus.


dimecres, 19 d'abril de 2017 19:07\nEl proper divendres 21 d'abril, viurem la diada de Sant Jordi a l'escola.\nA la tarda, a partir de les 15:00 h celebrarem els Jocs Florals, el certamen literari que cada any té lloc per Sant Jordi.\nEls nens i nenes d’ Educació Infantil ens presentaran els seus “Llibres d’aula” i es lliuraran premis als contes, poemes, poemes visuals i còmics, fets pels nens i nenes de Primària.\nDurant tot el dia, els alumnes de sisè ajudats per mestres organitzaran una paradeta de llibres i podreu comprar els que us agradin!! Hi haurà també una paradeta organitzada per l'AMPA, fetes per un grup de mares i pares.\nTOTS I TOTES HI ESTEU CONVIDATS I CONVIDADES!!\nUs hi esperem! L’equip de mestres\ndimarts, 4 d'abril de 2017 19:15\ndimarts, 4 d'abril de 2017 19:01\nSUPERMOGUDA DE CARNAVAL


Centres de vaccination Coronavirus COVID-19 CUSSEY-LES-FORGES : informations\nVACCIN CUSSEY-LES-FORGES COVID-19\nOù faire le vaccin du Coronavirus à CUSSEY-LES-FORGES ? Vous recherchez des informations sur les centres de vaccination COVID-19 ?\nVaccination du coronavirus à CUSSEY-LES-FORGES\nContacter un des centres de vaccination près de CUSSEY-LES-FORGES :\nContacter un des centres de dépistage près de CUSSEY-LES-FORGES\nCentres de vaccination COVID à proximité de CUSSEY-LES-FORGES


Els més petits fan de forners!!!\nEscola, Informació general, Menjador ⋅\nCom sabeu, al Menjador en tenim uns grans cuiners però el que no sabíem és que també en tenim uns grans forners!! Els alumnes de P3 ens han preparat uns pans de xocolata boníssims!!! Aquí us deixem algunes fotos perquè ho comproveu vosaltres mateixos.\nExtraescolars, Horaris i Preus, Oferta extraescolars ⋅\nJa tenim a punt les activitats extraescolars per al curs vinent (informació detallada).\nPodeu conèixer els horaris i preus clicant aquí.\nLes inscripcions a les diferents activitats es faran efectives online a través del següent enllaç https://goo.gl/forms/nyxtkjNtd6ZHb95m2\nMATRÍCULA DE NOUS ALUMNES A CAN BESORA. Del 21 al 27 de juny 2018.\nCom a documentació extra haureu de preparar una fotografia mida carnet i original i còpia del full de […]\nPiscina P3. Curs 2018-2019\nTots aquells que vulgeu inscriure al vostre fill o filla a piscina per al curs 2018-2019 (només P3) ho podeu fer a través del següent enllaç https://goo.gl/forms/ygUZuQwo1um5vaqo2\nSi voleu més informació sobre les activitats adreçades a P3 cliqueu aquí.\nBenviguts i benvingudes a Can Besora!\nRepte de Juny\nL’ALIMENT DEL MES: Els tomàquets\nAra que ja comença la calor i arriba l’estiu, ens arriben també els tomàquets!!! Aquest fruit ple de vitamines i minerals es pot cuinar de mil maneres. Avui, els nens i nenes de segon ens han preparat un aperitiu ben bó i original: marietes de tomàquets. Definitivament, tenim una escola de grans chefs!!!\nAquí us deixem […]\nActes i esdeveniments ⋅\nAquest any 18 alumnes de l’institut Aiguaviva, entre ells alguns exalumnes de l’escola, han col·laborat en la Jornada de robòtica com a part del seu projecte d’Aprenentatge-Servei.\nDurant dues setmanes aquests alumnes passaran per totes les classes treballant propostes de programació i robòtica amb Zowi, Beebot, Scratch i Moway.\nCasal d’estiu. DETestius en acció!!!!!\nEn un obrir i tancar d’ulls ens trobarem acabant el curs i començant de nou l’estiu, yeaaaaaaah! El mes de juliol ens encanta perquè l’escola s’omple d’aventures del tot increïbles. Tenim moltíssimes ganes de compartir de nou les vacancetes amb vosaltres i amb els/les vostres peques, proposant-vos tota una sèrie d’activitats variades, plenes de sorpreses […]\nAl maig sonarà…\nDurant el mes de maig a l’escola sonarà…\n2-4 LA PEGATINA\n28-1 BSO “SING”\n© Can Besora 2018


El projecte Cal·lípolis Next Generation rep el suport d'administracions, sector turístic i empreses | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nLa iniciativa preveu una inversió de 260 milions i crear més de 4.000 llocs de treball\nEsquema dels projectes englobats sota el projecte 'Cal·lípolis Next Generation', del Port de Tarraogna, Vila-seca i Repsol\nEl projecte Cal·lípolis Next Generation que promouen Repsol, el Port de Tarragona i l'Ajuntament de Vila-seca ha rebut aquest dilluns el suport d'administracions, sector turístic i teixit empresarial. En un acte a Vila-seca, Generalitat, Estat, Universitat Rovira i Virgili o Diputació de Tarragona han avalat la iniciativa, que preveu una inversió de 260 milions i crear més de 4.000 llocs de treball per tal d'ampliar la zona d'activitats logístiques del Port de Tarragona, millorar la competitivitat de la indústria química i promoure accions relacionades amb el medi ambient.\nLa delegada del govern central a Catalunya, Teresa Cunillera, ha manifestat que "el projecte compleix els pilars bàsics per rebre fons Next Generation EU".\nUn dels grans objectius de Cal·lípolis Next Generation és la recuperació econòmica al Camp de Tarragona a partir de la coexistència de la indústria, el turisme i el medi natural. "És un projecte estratègic", ha remarcat l'alcalde de Vila-seca, Pere Segura. El president de l'Autoritat Portuària de Tarragona, Josep Maria Cruset, ha apuntat que molts dels tràmits per tirar endavant les accions que conformen el projecte ja estan en marxa. "Quan tinguin assignació de fons europeus es portaran a la pràctica en pocs mesos", ha manifestat Cruset.\nEl president de Repsol, Antoni Brufau, ha posat de manifest que "l'economia circular ha vingut per quedar-se" a l'hora d'indicar la necessitat d'impulsar la sostenibilitat des de l'àmbit petroquímic. En representació de la Generalitat, en l'acte de suport hi han participat els consellers en funcions de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet; i el d'Empresa i Coneixement, Ramon Tremosa. També hi ha estat present el secretari general de vicepresidència, Economia i Hisenda, Albert Castellanos. Tots tres han remarcat la importància de tirar endavant el projecte per al Camp de Tarragona i el conjunt del país. "La revolució energètica s'ha vist accelerada amb els fons europeus. Cal reconèixer el paper de les empreses i acompanyar des de les administracions", ha valorat Tremosa. Des del món local hi han participat l'alcalde de Tarragona, Pau Ricomà, i la presidenta de la Diputació de Tarragona, Noemí Llauradó, així com també la rectora de la Universitat Rovira i Virgili, María José Figueras.\nAlhora, en format telemàtic hi han intervingut nombrosos representants d'entitats vinculades als sectors turístic i empresarial.


Cuiden, protegeixen, i suavitzen la delicada pell del nadó.\nCuiden, protegeixen, i suavitzen la delicada pell del nadó. Testades dermatològicament, hipoalergèniques, i sense alcohol.


Les obres d'art del Museu de Lleida arriben al Monestir de Sixena | Diari de Tarragona\nLes obres d'art del Museu de Lleida arriben al Monestir de Sixena\nEl govern aragonès denuncia que falta una de les 44 peces i que algunes estan "molt deteriorades"\n11/12/2017 17:26 | Actualizado a 12/12/2017 14:47\nTècnics començant a carregar el camió amb les peces de Sixena del Museu de Lleida. FOTO: ACN\nLa comitiva aragonesa que a les 14 hores ha sortit del Museu de Lleida carregada amb les obres d'art en litigi ha arribat al voltant de dos quarts de quatre de la tarda al Monestir de Vilanova de Sixena. Una desena de vehicles de la Guàrdia Civil s'ha personat al Museu de Lleida de matinada acompanyada per tècnics aragonesos. El dispositiu ha arribat amb una furgoneta i un camió, on s'han carregat les caixes necessàries per fer el trasllat. Els Mossos d'Esquadra han blindat durant hores l'entorn del museu per impedir l'entrada de persones que s'han concentrat a les portes amb crits de "lladres" i contra l'alcalde de Lleida, Àngel Ros. El termini marcat pel jutge d'Osca per executar el trasllat dels bens de Sixena que es trobaven al Museu de Lleida expirava aquesta propera mitjanit, una resolució que ha acatat el ministre de Cultura, Íñigo Méndez de Vigo, actuant com a conseller de Cultura en aplicació del 155. Des de primera hora, prop d'un centenar de persones s'han congregat al monestir per esperar l'arribada de les obres. Amb tot, el govern d'Aragó ha denunciat que falta una de les 44 peces de Sixena i que algunes estan "molt deteriorades".\nDesprés de més de deu hores dins l'equipament, el camió ha sortit direcció el Monestir de Sixena cap a les 14h del migdia, enmig de crits dels centenars de manifestants que s'hi ha congregat durant tot el matí i que han protagonitzat moments de tensió amb la policia.\nL'operació ha començat de matinada, quan tècnics del govern aragonès i la Guàrdia Civil han arribat al Museu amb les caixes per traslladar les obres. El procés per embalar ha estat llarg i meticulós, ja que moltes de les obres es troben en un estat d'extrema debilitat.\nUna vegada el camió ha sortit de davant del Museu, els treballadors de l'equipament han sortit a saludar els concentrats visiblement emocionats i han entonat 'Els segadors'. Durant tot el dia, diversos carrers del centre de Lleida han estat tallats al trànsit per la policia, que custodiava l'equipament cultural.\nEl Monestir, "preparat" per a la recepció de les obres\nDe fet, prop d'un centenar de persones s'han apropat durant el matí d'aquest dilluns a l'exterior del monestir de Sixena, a Osca, on es preveu que en les properes hores arribin les 44 obres d'art procedents del Museu de Lleida. Els assistents viuen "expectants" aquest moment i amb la sensació que "s'ha fet justícia" després d'anys de litigi. Entre els assistents, hi ha diversos membres de la plataforma 'Sijena sí', entitat que ha celebrat l'arribada de les peces i que espera que també es puguin traslladar a l'Aragó la resta de patrimoni que hi ha a Lleida i que reclama el Bisbat de Barbastre-Montsó així com els municipis de Peralta de Alcofea, Berbegal i El Tormillo, a més de les pintures murals també originàries del monestir que estan exposades al MNAC.\nDiversos efectius de la Guàrdia Civil i la policia espanyola també s'han desplaçat fins a l'exterior del monestir. Per amenitzar l'espera s'han pogut escoltar cançons tradicionals aragoneses.


Investigar per a la societat | Espores\nHistòricament, al Jardí Botànic de la Universitat de València la investigació s’ha orientat a resoldre les necessitats de coneixement sobre les plantes que plantejava la societat valenciana. Unes necessitats que han anat canviant.\nDes de fa més de 20 anys el Jardí Botànic de la UV és un centre on es desenvolupen les activitats docents i investigadores pròpies d’una institució universitària. Al llarg d’aquest temps tant la docència com la investigació, sempre a l’àmbit de les plantes, s’han orientat cap aquells reptes de coneixement que s’anaven plantejant a la societat valenciana que l’acollia.\nA mitjan segle XIX el Jardí Botànic es dedicà a l’experimentació en agricultura. Va ser la via d’entrada a València de cultius com els cacauets, la soja o la batata, i de productes agraris com els fertilitzants de guano. Durant el segle XX els estudis s’orientaren al coneixement de la flora valenciana i al Jardí residí la Càtedra de Botà nica de la Universitat de València.\nEl final del segle XX ha estat marcat per la crisi de la Biodiversitat. Als últims anys s’ha produït la pèrdua d’espècies a una velocitat no coneguda des de fa 200 milions d’anys, estem en allò que ja s’anomena la Sexta Extinció, amb conseqüències irreversibles. Els governs de tot el món reunits al 1992 a la Conferència de Rio de Janeiro subscrigueren el Conveni de la Diversitat Biològica i demanaren als investigadors que trobaren solucions per a detenir l’extinció massiva d’espècies, una de les majors amenaces per a la vida del planeta.\nLa restauració del Jardí Botànic de la Universitat de València finalitzà al 1992 i, tal volta per aquest motiu, inicià la seua nova marxa amb un ferm compromís de treball per la conservació vegetal. En aquest moment es constitueix el banc de germoplasma, on es començaren a conservar llavors de les espècies més amenaçades de la flora valenciana, i s’inicien els primers projectes d’investigació orientats a la conservació d’aquestes espècies al seu hàbitat natural, una activitat que fou possible pel recolzament de la Generalitat Valenciana.\nQuant a l’edifici d’investigació del Botànic, inaugurat a l’any 2000, permeté consolidar l’activitat investigadora del Jardí i el desenvolupament de diverses línies d’estudi principalment orientades cap a la conservació de les espècies rares, endèmiques o amenaçades de la flora valenciana. Allí es reuneixen els investigadors de l’Institut Cavanilles de Biodiversitat i Biologia Evolutiva de la UV especialitzats en conservació vegetal. Es dediquen a diferents camps d l’estudi botànic, des de la biologia moleculars fins a l’estudi de paisatge, formant un grup multidisciplinar d’investigació que aborda des de diferents punts de vista l’estudi de les espècies en perill d’extinció i proposa solucions per a evitar la seua desaparició.\nLa investigació en conservació vegetal del Jardí s’organitza en diferents laboratoris especialitzats que orienten de mode complementari l’estudi dels problemes que amenacen a les plantes. Per exemple, en el cas de la biologia molecular es busquen marcadors genètics que permeten avaluar la diversitat de les poblacions i detectar el risc d’empobriment genètic que podria portar-les a la desaparició.\nAl camp de la biosistemàtica els investigadors treballen en biologia reproductiva per a detectar problemes de escassetat de pol·linitzadors o depressió per endogàmia, i al laboratori de germoplasma s’estudia l’envelliment i les condicions de germinació de llavors i espores, per establir el protocol més eficient per a la seua conservació i la recuperació de poblacions.\nTambé hi ha espai per a l’anatomia vegetal, buscant en l’estructura interna de les plantes indicadors d’estrès ocasionats pel canvi climàtic o l’acció de l’ozó atmosfèric. I els encarregats de la corologia presten atenció a la distribució de les plantes i al desenvolupament de flores territorials, destacant en cada cas la importància de les espècies rares o amenaçades. Per últim, els fitosociòlegs realitzen estudis de cartografia de la vegetació per a localitzar els hàbitats prioritaris i establir les zones d’elevat valor botànic que deuen ser conservades.\nMés recentment s’han obert altres línies d’investigació relacionades amb l’evolució de de la flora mediterrània, la detecció del frau alimentari, i l’estudi de les propietats i ús de les plantes medicinals.\nUna activitat investigadora que requereix un gran aportació econòmica, i que en aquest cas ve de les convocatòries públiques de projectes d’investigació: europees, nacionals, autonòmiques o de la pròpia Universitat de València. A més, també s’han realitzat contractes amb empreses privades o entitats públiques per abordar estudis concrets de caràcter més aplicat.\nbiodiversitat Cavanilles conservació Icbibe investigació Jardí Botànic universitats


Les figures de les festes populars s'instal·len a l'àrea pediàtrica de l'Hospital de Manacor\nPart Forana 21/01/2020\nLa dissenyadora Àngela Amer ha decorat les sales d'atenció als infants amb el projecte 'Aprenem amb na Marga'\nUna de les sales amb el mural dels dimonis. M. B.\nManacorLes urgències pediàtriques a l'Hospital de Manacor allunyen els seus pacients del protocol d'atenció mèdica per envoltar-los d'un petit univers de fantasia mentre estan ingressats. Aquest dimarts, amb la presència de la consellera de Salut i Consum, Patrícia Gómez, s'ha inaugurat l'exposició Aprenem amb na Marga, un projecte de l'associació Na Marga Somriu, mitjançant el qual s'ha fet més càlid i acollidor el servei d'urgències als infants.\nEs tracta d'una mostra pictòrica estampada a les parets de la zona de pediatria, de la qual és l'autora la dissenyadora i il·lustradora Àngela Amer, en què es poden veure dibuixats 33 personatges de les festes populars dels municipis de l'àrea d'influència de l'hospital comarcal. "Cream un espai més humà que permet als nins i nines aprendre i entrar dins l'univers de les festes populars", ha destacat l'autora.\nEl disseny de tota l'àrea recull cinc danses rituals de Manacor (cossiers, moretons, indis, nantes i dames), també els mariners de les zones costaneres, la mulassa de Sant Jaume i els cavallets de Felanitx. També hi ha dos gran murals amb tots els dimonis dels municipis de la zona. A més de divertir-se amb la decoració, els infants poden llegir contes i disposen de material per pintar durant el seu temps d'espera.\nAquesta iniciativa plàstica és una més que impulsa l'associació Na Marga Somriu, empesa per la família de la periodista Marga Cañellas, els pares de la qual han estat presents a l'estrena del nou decorat de la zona d'urgències de pediatria.\nEl decret del català a la sanitat serà defensat fins al darrer extrem per la Conselleria de Salut i Consum, segons ha declarat la consellera Gómez durant la seva visita a l'Hospital de Manacor. "Els serveis jurídics i l'advocacia estudien el recurs que s'ha de presentar davant el Tribunal Suprem. Intentam que es garanteixi i es preservi tot el que s'ha consensuat entorn de l'ús de les dues llengües a la sanitat balear", ha insistit la consellera.\nD'altra banda, el director general de Salut, Juli Fuster, ha assegurat que el transport sanitari aeri entre illes està garantit, tot i l'avaria que ha patit el nou avió, entre Menorca i Mallorca per poder donar cobertura a les urgències més extremes.\nManacor Hospital de Manacor Conselleria de Salut i Consum Patricia Gómez part forana mallorca


Primeras Marcas inaugura la seva ampliació a Igualada - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPrimeras Marcas inaugura la seva ampliació a Igualada\nL'empresa de distribució assoleix els 3.000 metres quadrats de superfície\nalbert compte 25.09.2019 | 23:40\nUn moment de la inauguració celebrada ahir albert compte\nUn moment de la inauguració celebrada ahir\nPrimeras Marcas va presentar ahir les noves instal·lacions de la seu que va ampliar a Igualada, una operació que permet a l'empresa assolir els 3.000 m2 de superfície i ampliar l'alçada, fins a aconseguir la capacitat d'emmagatzemar fins a un milió d'ampolles, mantenint el control de la temperatura i la humitat de l'espai.\nPrimeras Marcas és una distribuïdora especialitzada en el posicionament i distribució de begudes i licors premium, que representa marques com Ch. Petrus, Louis Roederer Cristal, Louis Latour, Mas Martinet o López de Heredia, entre d'altres, des de fa més de 30 anys.\nL'acte es va fer a l'accés de la zona d'emmagatzematge i en la presentació hi van participar Philippe Eberlé, director general de Primeras Marcas; Joan Juvé, president de Juvé & Camps i l'alcalde d'Igualada, Marc Castells. A l'acte hi van assistir clients, proveïdors, accionistes i treballadors vinculats a la casa distribuïdora.\nLa seu d'Igualada també ha crescut en profunditat, amb la creació d'una cripta, única a tot l'Estat espanyol. Es tracta d'un tercer nivell subterrani, per a les grans anyades de vins exclusius.\nLa inversió també ha inclòs la remodelació de les oficines i el centre d'operacions i s'han dissenyat noves sales de juntes, de tasts i de màrqueting. També s'ha implementat un Programari de Gestió Avançada de Magatzems per a una major traçabilitat i una major fiabilitat amb el control d'inventari i estoc a temps real.\nL'empresa serà, en breu, una de les primeres del país en implementar Microsoft Dynamics Business Central 365, l'ERP (Enterprise Resource Planning) de nova generació de Microsoft, amb CRM (Customer Relationship Management) i Business Intelligence integrat, segons fonts de la mateixa empresa.


Si els partits catalans anem plegats… | blog de Montserrat Ponsa\nSi els partits catalans anem plegats…\nEls catalans que no estem dins la trama política però que estimem Catalunya -que volem lliure i en pau- tenim clar que ho podem aconseguir si unim esforços. Tots hi guanyarem!\nComençarem a creure que els partits polítics treballen per ajudar a la ciutadania, NO, a benefici propi.\nQue els votants exerceixin el seu dret però, que acceptin d’anar plegats els que defensem la Independència. Jo, recolzo i formo part de Junts per Catalunya llista que encapçala Jordi Sánchez, amic de vida, fa més de dos anys empresonat. Per a tu Jordi!\nLa resta de partits ho saben i, posaran totes les traves necessàries per impedir sigui realitat. Estan molt nerviosos, tenen por.\nAprofitem la seva temença.\nCom explica Nació Digital\nJxCat torna a apostar pels presos polítics a les eleccions: Jordi Sànchez, Joaquim Forn, Josep Rull i Jordi Turull seran a caps de llista al 10-N. En concret, Sànchez liderarà Barcelona, Forn ho farà amb Girona, Rull encapçalarà Tarragona i Turull, Lleida. D’aquesta manera, JxCat repeteix la fórmula de les darreres eleccions, amb la principal novetat de la incorporació de Forn en el lloc de l’advocat Jaume Alonso-Cuevillas, que passa a la quarta posició. Els presos, com també passarà amb els d’ERC, no podran ser candidats si són inhabilitats pel Suprem al llarg dels propers dies. Laura Borràs es manté de número dos per Barcelona -i candidata efectiva- i Míriam Nogueras, de número tres.\nUn capítol a part es mereix el fitxatge de Roger Español, que va ser número cinc de Front Republicà als últims comicis estatals, i que ara liderarà JxCat al Senat en substitució de Lluís Puig, exiliat a Brussel·les. Aquest moviment ha generat malestar en certs sectors del partit. En les últimes eleccions, la formació nacionalista només va obtenir representació a la cambra alta per Girona -on repeteix Josep Maria Jami Matamala, mà dreta de Carles Puigdemont- i per Lleida, amb Mayte Rivero\nThis entry was posted on 8 noviembre 2019 at 10:36 pm and is filed under Sin categoría.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.


Taller 'Anglès Everyday English 1' | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Taller 'Anglès Everyday English 1'\nGrup A i C: A càrrec d'Amiable Language Services.\nGrup B: A càrrec de: Michelle Przemyk.\nCurs pensat per a qui te una base ferma però encara no te prou vocabulari per passar al curs següent. Treballem gramàtica, vocabulari, pronunciació, conversa, redacció i lectura, amb moltes explicacions, aclariments i consells per poder arribar al nivell intermig amb més fluïdesa. Nivell pre-intermediate.\nDilluns, excepte 12 d'octubre, 7 de desembre d'11:15h a 12:45h Entrada general de: 69.75 €\nDimarts de 09:30h a 11:00h Entrada general de: 77.50 €\nDimecres de 17:45h a 19:15h Grup C


Ref. No.: 1184191-27


LA COCINA DE ANDRES MADRIGAL. MADRIGAL GARCIA, ANDRES. 9788403500310 Librería COMPAS Universidad\nVista previa: LA COCINA DE ANDRES MADRIGAL


Manuel Valls, exprimer ministre francès i actual diputat a l’Assemblea Nacional francesa, es presenta a les eleccions municipals de la ciutat de Barcelona del 2019. És una (esperada) notícia bomba. Valls, que va néixer a Barcelona però que no hi ha viscut, va estar a punt de ser candidat a la presidència de França pel […]\n“No hi ha viatge que no travessi fronteres —polítiques, lingüístiques, culturals, socials, psicològiques—, fins i tot les invisibles que separen un barri d’un altre. Viatjar no vol dir únicament anar a l’altra banda de la frontera sinó descobrir que també som sempre a l’altra banda” ‘El viatjar infinit’, Claudio Magris Quan algun amic de […]


Edat d'Or neerlandesa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Edat d'Or holandesa)\nLa ronda de nit (Rembrandt, 1642), peça emblemàtica del Rijksmuseum d'Amsterdam\nL'Edat d'Or neerlandesa va ser un període de la història neerlandesa, que aproximadament abraça el segle XVII, durant la qual el comerç, la ciència, l'exèrcit i l'art de les Set Províncies Unides, els futurs Països Baixos eren entre els més aclamats del món.\n1 Causes de l'Edat d'Or\n1.1 Migració de treballadors del coneixement als Països Baixos\n1.2 Fonts d'energia barates\n1.3 Patrimoni i naixement de les Finances Corporatives\n2 Monopoli sobre el comerç amb Japó\n3 Gran poder europeu\n4 Altres indústries\n4.1 Tràfic d'esclaus\n5 Consciència Nacional\nCauses de l'Edat d'Or[modifica]\nEl 1568 les Províncies Unides| que signaren la Unió d'Utrecht (neerlandès: Unie van Utrecht) començaven una rebel·lió contra Felip II que conduiria a la Guerra dels vuitanta anys. Abans que les Disset Províncies es poguessin reconquerir completament, esclatava la guerra entre Anglaterra i Espanya, forçant les tropes espanyoles de Felip II a aturar els seus avenços. Mentrestant, les tropes espanyoles havien conquerit les importants ciutats comercials de Bruges i Gant, fixant-se Anvers, que era llavors el port més important al món, com a una conquesta imprescindible. El 17 d'agost de 1585, Anvers va caure marcant el límit dels Països Baixos espanyols, més o menys l'actual Bèlgica, sensa el Principat de Lieja). Les Províncies Unides (grosso modo els Països Baixos actuals) varen lluitar fins a la treva dels dotze anys, que no va acabar amb les hostilitats. La Pau de Westfàlia finalment va acabar amb la Guerra dels Vuitanta Anys el 1648.\nMigració de treballadors del coneixement als Països Baixos[modifica]\nSota els termes de la rendició d'Anvers el 1585 la població protestant (no disposada a convertir-se) varen tenir dos anys per resoldre els seus afers abans de marxar de la ciutat i el territori d'Habsburg. Similars acords es varen fer a d'altres localitat. Els protestants estaven especialment ben representats entre els artesans especialitzats i comerciants rics de les ciutats portuaries de Bruges, Gant i Anvers. Molts es varen traslladar cap al nord durant el període 1585-1630 mentre que els catòlics es traslladaven en direcció contrària. Dels que varen anar al nord, molts es varen instal·lar a Amsterdam, que era un petit port el 1585, però gràcies als immigrants es transformaria ràpidament en un dels ports i centres comercials més importants del món cap al 1630. L'èxode es pot descriure com la 'creació d'un nou Anvers'. Aquesta immigració massiva des de Flandes i Brabant fou una important força del desenvolupament de l'Edat d'Or.\nA més a més de la immigració massiva de nadius des dels Països Baixos del Sud, hi havia també significatius moviments de refugiats no natius que ja havien fugit prèviament de la persecució religiosa, especialment els sefardites de Portugal i Espanya i, més tard, els hugonots des de França. Els pares pelegrins també varen estar allà un temps abans d'anar-se'n al Nou Món.\nFonts d'energia barates[modifica]\nAltres factors també varen contribuir a la floració del comerç, la indústria, les arts i les ciències a la república dels Països Baixos durant aquest període. Una condició necessària era el subministrament d'energia barata dels molins de vent i de la torba, fàcilment transportada per canal cap a les ciutats.\nPatrimoni i naixement de les Finances Corporatives[modifica]\nA finals del segle XVI els navegants neerlandesos, tradicionalment hàbils mariners i cartògrafs, començaven a dominar el comerç mundial, una posició que abans havia estat ocupada pels portuguesos i espanyols.\nEl 1602 es va fundar la Companyia Neerlandesa de les Índies Orientals (Neerlandès: Verenigde Oostindische Compagnie o VOC). Era la primera multinacional de la història, finançada per accions que establien la primera borsa moderna. Aquesta companyia va rebre el monopoli neerlandès sobre el comerç asiàtic que mantendria durant dos segles. Es va convertir en l'empresa mercantil més gran del món del segle XVII. Les espècies s'importaven a l'engròs i aportaven beneficis enormes, a causa dels esforços i riscs associats i de la demanda aparentment insaciable. Per finançar el creixent comerç de la regió, el Banc d'Amsterdam s'establí el 1609, essent el precursor, si no el primer, Banc central.\nMonopoli sobre el comerç amb Japó[modifica]\nAquestes raons que expliquen el domini d'Amsterdam com a centre del comerç varen conduir a convertir-se en monopoli el 1640 mitjançant la Companyia Neerlandesa de les Índies Orientals (VOC) amb Japó a través de l'oficina de comerç a Dejima. Aquesta antiga illa a la badia de Nagasaki només fa 15.000 m². Fins al 1854, els neerlandesos eren l'única finestra del Japó al món occidental. Les ciències i productes occidentals es presentaven als japonesos i els contactes ocasionaven els anomenats Rangaku o aprenentatge neerlandès. La República de les Set Províncies Unides esdevenia un instrument de transmissió de coneixement de la revolució industrial i científica que s'estava desenvolupant a l'Oest al Japó. Els japonesos compraven i traduïen nombrosos llibres científics, obtenint d'ells curiositats i manufactures occidentals (com els rellotges), i rebien mostres de diverses innovacions occidentals (com les dels fenòmens elèctrics, i el vol en globus d'aire calent a començaments del segle XIX). Als segles XVII i XVIII, els neerlandesos eren indiscutiblement els més rics i científicament avançats de totes les nacions europees, situant-los en una posició privilegiada per transferir coneixement Occidental al Japó.\nGran poder europeu[modifica]\nTambé dominaven el comerç entre els països europeus. La República estava favorablement ubicat en el pas de les rutes comercials est-oest i nord-sud i estava connectat amb les rutes interiors alemanyes a través del riu Rin. Els comerciants neerlandesos enviaven vi de França i Portugal als Països Bàltics i retornavaen amb fibra destinada a països al voltant del mar Mediterrani. Pels anys 1680, una mitjana de gairebé 1.000 vaixells neerlandesos ingressava al mar Bàltic cada any. Varen guanyar control de bona part del comerç amb les naixents colònies angleses a Amèrica del Nord i després d'acabar la guerra amb Espanya el 1648, el comerç neerlandès amb aquest país també va florir.\nEl Trippenhuis a Amsterdam\nLes indústries nacionals també es varen expandir. Les drassanes i les refineries de sucre són clars exemples. Com més intensament es feien utilitzar les terres, en part a través de la transformació dels llacs en pòlders, la producció local de grans i productes lactis es va disparar.\nNomés una petita part de la riquesa neerlandesa provenia directament del tràfic d'esclaus.\nEl resultat de la rebel·lió contra Espanya, més conegut com la guerra dels Vuitanta Anys, que havia estat lliurada per la llibertat religiosa i la independència econòmica i política, i havia acabat amb la independència total de les províncies reformistes del nord, va estimular la moral nacional. Ja el 1609 existia aquest sentiment, quan es va signar una treva provisional amb Espanya que duraria 12 anys.\nCanal amb cases patrícies - Leiden\nA la República dels Set Províncies l'estatus social del segle XVII venia determinat en gran part pels ingressos. Les classes socials existien però d'una manera nova. L'aristocràcia, o noblesa, n'havia esgotat molts dels seus privilegis a les ciutats, on els comerciants i els seus diners eren dominants. El clergat tampoc no tenia gaire influència: l'Església Catòlica Romana havia estat suprimida aproximadament des del començament de la guerra dels vuitanta anys amb Espanya. El nou moviment protestant estava dividit, encara que exercia un control social en moltes àrees en més gran mesura que sota l'Església Catòlica. Això no vol dir que els aristòcrates no tinguessin estatus social. Per contra, significa que els rics comerciants es van convertir en la noblesa en esdevenir propietaris de terres i adquirir un escut d'armes i un segell.\nEls aristòcrates es barrejaven amb membres d'altres classes per tal de ser capaços de guanyar-se la vida com millor els semblés. A tal fi casaven les seves filles amb comerciants rics, esdevenien comerciants o ocupaven oficines públiques o militar per guanyar un salari. Els comerciants també començaven a valorar els càrrecs públics com a mitjà d'un poder econòmic i prestigi més gran. Les universitats es convertien en una via per tal d'accedir a càrrecs públics. Els comerciants rics i els aristòcrates enviaven els seus fills a una anomenada Grand Tour a través d'Europa. Sovint acompanyat per un investigador privat, preferiblement un científic, aquesta gent jove visitava universitats en uns quants països europeus. Aquest mestissatge de patricis i aristòcrates va ser més prominent a la segona meitat del segle.\nJunt amb els aristòcrates i els patricis va aparèixer una classe mitjana opulenta, amb ministres protestants, advocats, metges, petits comerciants i industrials, i administradors de latifundis. En un estatus inferior estaven els propietaris de petites botigues, els treballadors especialitzats i els artesans, els administradors, i els pagesos. Per sota estaven els obrers especialitzats, els encarregats de casa i el personal de servei.\nEn la base de la piràmide estaven 'els indigents': camperols empobrits, molts dels quals provaven sort en una ciutat com captaires o jornalers. Cal destacar que la gent que es varen rebel·lar contra Felip II s'anomenaven amb el malnom "De Geuzen", que correspon a la paraula francesa "gueux" (captaire).\nA causa de la importància del patrimoni en la definició de l'estatus social, les divisions entre classes estaven definides menys bruscament i la mobilitat social era molt més gran que en qualsevol altre lloc. El calvinisme, que predica humilitat com a una virtut important, també tendia a disminuir la importància de les diferències socials. Aquestes tendències han resultat extraordinàriament persistents: la societat neerlandesa moderna, encara que molt més secularitzada, és considerada per ser extraordinàriament igualitària.\nEl calvinisme era predominant amb el suport del govern i, tot i comptar amb la coneguda tolerància religios de la població, els protestants reformistes neerlandesos es beneficiaren directament de l'Edat d'Or. Les ciutats amb un fons predominantment catòlic com Utrecht i Gouda, en gaudien molt menys. Pel que fa a les ciutats protestants, la unió de creença no era el model habitual. A començament del segle les amargues controvèrsies entre calvinistes estrictes i els protestants més permissius, coneguts com a arminians o remonstrants, varen dividir el país. El remonstrants negaven la predestinació i defensaven la llibertat de consciència, mentre que els seus adversaris més dogmàtics (coneguts com a Contra-remonstrants) guanyaven una victòria essencial al sínode de Dort (1618-1619).\nL'humanisme del renaixement, del qual Desiderius Erasmus (circa. 1466-1536) era un important defensor, també havia obtingut una posició ferma i era parcialment responsable d'un clima de tolerància.\nAquesta tolerància no va ser fàcil de protegir pels catòlics, en la mesura que aquesta religió havia tingut un important paper durant els Guerra dels Vuitanta Anys per a independitzar-se d'Espanya. Altres motius importants varen ser la llibertat política i econòmica. Les tendències hostils varen ser vençudes per la via econòmica. Així, els catòlics podien comprar el privilegi per celebrar cerimònies en un conventicle (una casa que s'utilitzava discretament com a església), però no així amb els oficis públics. Els catòlics tendien a mantenir-se a la seva secció de cada ciutat, tot remarcant els seus signes d'identitat (per exemple, el pintor catòlic Johannes Vermeer vivia a la "cantonada Papisme" de la ciutat de Delft). El mateix passava amb els anabaptistes i jueus. Utrecht, encara amb aproximadament un 40% catòlics el 1650, i fins i tot més entre les elits, va estar una excepció a aquest model.\nAmb tot, el nivell de tolerància varen ser suficientment alts per atreure refugiats religiosos d'altres països, comerciants jueus notables des de Portugal que hi portaven molt patrimoni. La revocació de l'Edicte de Nantes a França el 1685 va ocasionar la immigració de molts hugonots francesos, molts dels quals eren botiguers o científics. Amb tot, la tolerància tenia els seus límits, tal com el filòsof Baruch Spinoza (1632-1677) descobriria.\nA causa del seu clima de tolerància intel·lectual, la República atreia científics i altres pensadors d'arreu d'Europa. Especialment la cèlebre universitat de Leiden (establerta el 1575 pel Stadhouder neerlandès, Guillem I d'Orange, en senyal d'agraïment per la resistència ferotge de Leiden contra Espanya durant la Guerra dels Vuitanta Anys) es convertí en un lloc de reunió per a aquests intel·lectuals. Per exemple, el filòsof francès René Descartes va viure a Leiden des de 1628 fins a 1649.\nEls advocats neerlandesos varen ser famosos pel seu coneixement de la llei internacional del mar i dret mercantil. Hugo Grotius (1583-1645) establia els fonaments del dret internacional. Varen inventar el concepte dels mars lliures o Mare liberum, que era feroçment disputat per Anglaterra, el principal rival dels neerlandesos per al domini del comerç mundial. També varen formular lleis per als conflictes entre nacions recollits al seu llibre De iure belli ac pacis (Lleis de guerra i pau).\nChristiaan Huygens (1629-1695) era un famós astrònom, físic i matemàtic. Va inventar el rellotge de pèndol, que va ser un pas essencial cap al cronometratge exacte. Entre les seves contribucions en astronomia consta la seva explicació dels anells de Saturn. També va contribuir al camp de l'òptica. El científic neerlandès més famós en l'àrea d'òptica és, però, Anton van Leeuwenhoek, que va inventar o en gran manera millorar el microscopi (les opinions difereixen) i va ser el primer a estudiar metòdicament la vida microscòpica, establint així els fonaments en el camp de la microbiologia i la histologia.\nEl famós enginyer hidràulic neerlandès Jan Leeghwater(1575-1650) va obtenir victòries importants en l'eterna batalla dels neerlandesos contra el mar. Leeghwater va afegir una quantitat considerable de terra a la república convertint uns quants grans llacs en pòlders, bombant tota l'aigua fora amb molins de vent en millorar l'obra de Simon Stevin.\nUna altra vegada a causa del clima de tolerància, es varen desenvolupar bastants editors de llibres sobre religió, filosofia i ciència que controvertits a l'estranger s'hi publicaven secretament s'exportaven a altres països. Així durant el segle XVII la República Neerlandesa es va convertir en l'editorial més llarg d'Europa.\nEl país presenciava un desenvolupament cultural que destacava dels països veïns. Amb algunes excepcions (el destacat dramaturg neerlandès Joost van den Vondel, de pares anversesos) el moviment barroc no guanyava gaire influència. La seva exuberància no encaixava amb l'austeritat de la majoritària població calvinista.\nLa força principal darrere dels nous desenvolupaments es va formar per la ciutadania, sobretot a les províncies occidentals: abans que res a Holanda, en menor dimensió a Zelanda i Utrecht. Si en altres països els rics aristòcrates sovint es convertien en patrons d'art, la poca presència d'aquesta figura fou substituïda pels comerciants rics i pels patricis.\nEls centres d'activitat cultural eren les milícia de ciutat (neerlandès: schutterij) i cambres de retòrica (neerlandès rederijkerskamer). S'havien creat per a la seguretat i defensa de la ciutat, però també servien com a lloc de trobada per als bons ciutadans, que s'enorgulleix de tenir un paper destacat i pagaven una suma justa per veure aquest conservat per a la posteritat a través d'un retrat de grup. Aquestes últimes varen ser associacions a nivell ciutat que fomentaven les activitats literàries, com la poesia, el teatre i els debats, sovint a través de concursos. Les ciutats s'enorgullien de la seva existència i els varen promoure.\nVegeu també: Pintura barroca als Països Baixos\nLa noia de la perla de Johannes Vermeer\nLa pintura a l'Edat d'Or seguia moltes de les tendències dominants de l'art barroca d'altres parts d'Europa, com el Caravaggisme i el naturalisme, però fou el líder desenvolupant els temes de natura morta, paisatge i pintura de gènere. Els retrats eren també populars, excepte la pintura d'història - tradicionalment el gènere més elevat - lluitava per trobar compradors. L'art d'església era virtualment inexistent, i produïa poca obra de qualsevol classe. Mentre que el col·leccionisme d'art i pintura per al mercat lliure era comú en altres llocs, els historiadors de l'art assenyalen el creixent nombre de rics de classe mitjana com a forces que influenciaven els temes pictòrics populars.\nAquesta tendència, junt amb la manca de patronatges de l'església de la contrareforma que dominava les arts a l'Europa catòlica, ocasionava el gran nombre d'escenes quotidianes o pintures de gènere i altres imatges no religioses. Els paisatges i marines, per exemple, reflecteixen la terra reclamada al mar i les fonts de la potència comercial i naval que marquen l'Edat d'Or. Un tema que és força característic de la pintura barroca és el retrat de grup gran, especialment de gremis cívics i de milícia, dels quals el quadre de Rembrandt La ronda de nit és emblmàtic.\nAvui, els pintors més coneguts de l'Edat d'Or són: Rembrandt, la figura més dominant del període; Vermeer el mestre de Delft; l'innovador pintor de paisatges Jacob van Ruisdael, i Frans Hals, que infonia nova vida als retrats. Alguns estils artístics notables i les tendències inclouen el manierisme de Haarlem, els Caravaggistes d'Utrecht, l'escola de Delft, els fijnschilders de Leiden i el classicisme neerlandès.\nL'arquitectura va aconseguir un nou cim a l'Edat d'Or. A mesura que l'economia creixia, les ciutats s'expandien contínuament. Es construïen nous ajuntaments, cases de pesatge i magatzems. Els comerciants opulents construïen noves cases al llarg dels molts canals nous que es construïen dins i al voltant de les ciutats (com a element de defensa i transport), una casa amb una façana guarnida que corresponia al seu estatus nou. Al camp, es construïen molts castells i residències majestuoses, la majoria d'ells avui desapareguts.\nA començaments del segle XVII, els elements del gòtic tardà encara prevalien, combinats amb motius renaixentistes. Després d'unes quantes dècades el classicisme francès guanyava prominència: els elements verticals s'accentuaven, fent servir menys ornamentació amb predilecció de la pedra natural sobre els maons. A les darreres dècades del segle aquesta tendència va girar cap a la sobrietat. Al voltant de 1670 els trets més prominents de les façanes eren la seva entrada, amb pilars a cada costat i sovint un balcó damunt, sense cap més decoració.\nA partir de 1595 es varen encarregar moltes reformes d'esglésies.\nEls arquitectes més famosos del segle XVII eren Jacob van Campen, Pieter Post, Pieter Vingbooms, Lieven de Key, Hendrick de Keyser.\nEls èxits del segle XVII en escultura varen ser menys prominents que en pintura i arquitectura, i va haver menys realitzacions que als països veïns. Una de les causes va ser la seva absència als interiors de les esglésies protestants; de fet, l'objecció dels catòlics romans a la veneració d'estàtues havia estat un dels punts contenciosos de la Reforma Protestant. Una altra raó era la comparativament reduïda noblesa. Les escultures s'encarregaven per a edificis governamentals, edificis privats (sovint guarniment de façanes) i exteriors d'esglésies. Hi havia també una clientela per a mausoleus i busts de retrat.\nHendrick de Keyser, que va estar actiu al començament de l'Edat d'Or, és un dels pocs escultors desenvolupats localment. Els anys 1650 i el 1660, l'escultor anversès Artus I Quellinus, junt amb la seva família i seguidors com Rombout Verhulst, foren responsables de la decoració classicista per a l'ajuntament d'Amsterdam (acualment Palau Reial, Amsterdam). Roman com el més gran mostra d'escultura de l'Edat d'Or.\nL'Edat d'Or va ser també un temps important per al desenvolupament de la literatura. Algunes de les figures essencials d'aquest període varen ser Gerbrand Adriaenszoon Bredero, Jacob Cats, Pieter Corneliszoon Hooft i Joost van den Vondel.\n↑ Boxer, Charles Ralph. The Dutch seaborne empire, 1600-1800. Knopf, 1970, p. 18 [Consulta: 22 novembre 2010].\n↑ Els mapes utilitzats per Fernando Álvarez de Toledo y Pimentel per atacar ciutats neerlandeses per terra i per mar, varen ser fets per cartògrafs neerlandesos\n↑ QUINN, Stephen. ROBERDS, William. The Big Problem of Large Bills: The Bank of Amsterdam and the Origins of Central Banking. Agost, 2005.\n↑ Connexions del Bàltic: Mercantilisme al Bàltic Occidental\n↑ La germandat de viatgers, comerciants d'armes, varen construir el Trippenhuis a Amsterdam, actualment és la seu de la Reial Acadèmia de les Arts i les Ciències Neerlandesa, que és un exemple típic de l'arquitectura del segle XVII\n↑ Emmer, P. C.. The Dutch slave trade, 1500-1850 (en anglès). Berghahn Books, 2006, p. 3–. ISBN 9781845450311 [Consulta: 22 novembre 2010].\n↑ Mamiya, Christin J.; Kleiner, Fred S. Gard Art Thru Ages 12e (en anglès). Thomson Wadsworth, 2004, p. 718–719. ISBN 9780495030386 [Consulta: 22 novembre 2010].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Edat d'Or neerlandesa\nCook, Harold. Matters of Exchange. Nova York: Yale University Press, 2007.\nSchama, Simon. The Embarrassment of Riches: An Interpretation of Dutch Culture in the Golden Age. New York: Alfred Knopf, 1987.\nJan de Vries i Ad van der Woude, The First Modern Economy: Success, failure, and perseverance of the Dutch economy, 1500-1815\nCastells palaus i cases majestuoses de l'edat d'or holandesa\nLínies holandeses| Dibuixos Mestres al voltant de Rembrandt i Ruisdael| Suermondt-Ludwig-Museu Aachen\nLlum a la pintura |Les Natures Mortes de Willem Kalf (1619-1693)| Aachen Suermondt-Ludwig-Museu\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Edat_d%27Or_neerlandesa&oldid=19013679»


La condemna de dir - Blog Fundació Joan Miró\nL’exposició Autogestió, comissariada per Antonio Ortega, presenta una genealogia d’artistes que des dels anys seixanta fins a l’actualitat han recuperat l’autoritat sobre el seu propi relat. Alguns artistes propers a l’autogestió han assumit alguns riscos i un compromís amb el seu temps. Per això hem demanat a l’artista Pere Llobera, que participa a la mostra, que comparteixi el seu punt de vista sobre les idees de risc i compromís en la pràctica artística.\nPostal de l'acció de Bas Jan Ader Searching for the Miraculous\nLa condemna de dir\n(unes paraules sobre el risc i el compromís en l’art)\n«Sé que he de mantenir un equilibri constant entre la meva activitat a la Societat dels Escuts* i la qualitat del meu treball literari. Si aquest equilibri es trenqués, la Societat dels Escuts degeneraria fins a convertir-se en la distracció d’un artista o bé jo acabaria transformant-me en un polític.»\n(Yukio Mishima, Consells espirituals per a joves samurais)\nLa figura de Mishima sabem que no deixa indiferent a ningú. És controvertidíssima i sovint injuriada. Fins i tot els prologuistes de l’edició d’on he extret la cita en parlen amb una indissimulada malícia. També és cert que la Societat dels Escuts* (d’ara endavant SDE) podria considerar-se una beneitura si no fos perquè el seu ideòleg no era cap beneit. Una andròmina com la SDE estava condemnada a la burla pública des del primer anunci de la seva gestació, és cert, però la determinació de Mishima i la defensa intel·lectual que en va fer, tant del grupuscle paramilitar com de la seva pròpia obra literària (com ell mateix declara a l’epígraf), el van salvar de l’escarni públic més cruel. Tot i els inevitables atacs que devia patir, podem afirmar que va portar aquella extravagància a un port. No dic a bon port. Tan sols un port.\nEscena del seppuku (suicidi ritual) de Mishima\nExplico tot aquest assumpte de Mishima i el seu exèrcit privat no tant perquè els agafeu simpatia sinó per fer entendre a la gent què significa tenir «determinació». Es pot acusar Mishima de moltes coses, però no hi ha dubte que pertanyia al selecte grup dels que saben acabar el que comencen.\nI ara un acudit:\nBas Jan Ader i Mishima estan parlant tranquil·lament i un li diu a l’altre:\n—Véns a fer un tomb amb el meu veler nou?\n—Ara no puc. He de portar unes coses a l’afilador.\nÒbviament, el tràgic final d’ambdós protagonistes en el meu negre acudit té més a veure amb la forta pulsió de mort que els governava que amb la determinació amb què tots dos podien arribar a fer les coses.\nEn aquest punt fixeu-vos que el concepte de risc de la capçalera d’aquest article es fa el longuis i no acaba d’aparèixer, així com tampoc ho fa el concepte de compromís. En lloc d’això parlem de determinació. L’explicació seria la següent: plantejar-se un risc implica un càlcul. És cert que això probablement ho dóna el verb plantejar, però també és cert que les coses més nobles (dit a la manera de Montaigne) tendeixen a menysprear el risc. No se’l «plantegen». O no gaire. El risc en l’art no és res per si mateix. Com a molt un element subsidiari d’altres coses més fondes i en cap circumstància un fi últim. Realment significa alguna cosa el risc dins l’art? No deu ser el risc senzillament una penyora del que prèviament hem tingut la determinació de fer?\nUntitled, 1993. Manifest de David Wojnarowicz\nAra parlem del compromís. Mishima i Imre Kertész consideraven l’escriptura, o la «necessitat de dir», com una condemna sobrevinguda. I així tenim que Mishima ens deia:\n«Per un autor acumular escrits és com acumular excrements.»\nI Kertész deia això altre més elegantment:\n«[…] no paro de treballar, i no m’hi obliga únicament la supervivència, atès que si no treballés, existiria, i si existís, no sé pas a què em veuria obligat, i és millor no saber-ho, però ho intueixo, les meves entranyes per descomptat ho intueixen […] hi ha un vincle molt seriós entre la meva existència i la meva feina, […] cosa que és absolutament evident i alhora no gens normal […] no tothom que escriu ho fa perquè ha d’escriure.»\n(Kaddish pel fill no nascut)\nUntitled, 1990, de David Wojnarowicz (en col·laboració amb Phil Zwickler i Rosa von Praunheim), fotograma del film Silence = Death\nDe formes molt diferents ens descriuen què significa estar condemnat a dir coses. Kertész ve a dir que l’únic compromís veritable d’un artista és treballar per als seus pensaments i no crec estar dient res de nou ni aberrant si dic aquí i ara que els artistes bàsicament van a la seva. Aquesta és la seva peculiaritat, i la seva gràcia, ja que és la seva mirada esbiaixada la que mira les coses d’una forma diferent a la resta. Personalment no crec en el compromís de l’artista envers la societat. Si llegiu les paraules de Josep Vicenç Foix que he transcrit a continuació, comprovareu que expliquen excelsament el que jo amb prou feines quequejo sobre el compromís.\n«El poeta, com a poeta, no ha de tenir altra motivació lírica que la pròpia de la poesia. Només compta, per a ell, la revolució provocada pel procés d’adaptació de l’impuls líric que l’exalta, que l’il·lumina, a la seva època. Una revolució, social o política, forneix al poeta elements inèdits per a la seva evasió. El poeta retroba per mitjà dels símbols nous allò que és etern.\n»El poeta, com a poeta, té els seus deures revolucionaris. La seva revolució però és indiferent a la revolució del major nombre. Quan s’esdevé aquesta, el poeta calla. Si vol intervenir com a tal, la poesia se li ofega en els estanys mòrbids de la retòrica. Però la retòrica és tan adversa a la poesia! Tant, per ventura, com els jocs florals.\n»El poeta més aviat s’oposa a la seva època. Cerca entre les runes o els monuments de cada civilització els elements del Misteri. A cada època, sota els règims més oposats, vetlla pel Misteri, per la seva permanència. Conrea la màgia i fa ombres xineses damunt el mur de l’eternitat amb els elements materials que li proporciona la trista i mòbil “realitat”. Cerca la vera realitat, l’“altra realitat” (el suprarreal, el superreal o el sobrenatural) — que és, no us esvereu, l’antihistòria. El poeta, a través de la caverna, escolta el món misteriós dels ecos, i els reprèn. Una mateixa tonada, enyorívola, es transmet, gràcies als poetes, a través del quadriculat del temps.»\n(Josep Vicenç Foix, Darrer comunicat. Edicions 62. (Els llibres de l’Escorpí), pàg. 7).\nNi el risc ni el compromís per si sols tenen un pes específic en la creació artística. El risc fàcilment pot esdevenir un càlcul, i el compromís, una manera de picar l’ullet als altres.\nDeu ser per això, que mai he pogut considerar Shoot, de Chris Burden, com una peça d’art remarcable?\nEs va produir un tret sense determinació?\nUn tret extremament calculat?\nMoment inmediatament posterior a la acció Shoot de Chris Burden\nAquella acció de Burden, a més a més, va esdevenir literalment el tret de sortida de la seva carrera artística. De fet, si s’hagués plantejat Shoot d’una forma obertament tàctica, m’hauria agradat molt més que amb el bastiment conceptual ulterior sobre la crítica a les polítiques armamentístiques, els follons a Vietnam etc., que tothom s’ha cruspit amb patates. El risc i el compromís de bracet…\nEngegar-se un tret d’aquella manera, en aquell moment precís de qüestionament sobre els límits de l’objecte artístic, em fa pensar més en algú trepitjant neu verge que en cap altra cosa. Wojnarowicz, sense anar més lluny, sempre m’ha semblat mil vegades més determinat a fer el que havia de fer.\nJo, però, que sóc poruc de mena, ara mateix faig càlculs del que significarà ser obertament crític amb una peça com Shoot, que té una legió de fans, així com fer anar amunt i avall el senyor Mishima, que té una legió de detractors. Puc fer càlculs també del gec d’hòsties que em podrien caure per tenir la boca tan grossa. I és que de maneres d’engegar-se un tret n’hi ha diverses i el que és greu és que aquesta, a diferència de la de Burden, no em servirà ni per progressar.\nPer tancar em ve de gust plantejar com a epíleg aquesta meravellosa pregunta que es feien Fischli i Weiss: «Hauria d’anar a dormir i deixar de produir alguna cosa contínuament?»\nAi! La condemna de dir! Únic i veritable compromís de l’artista.\n*Societat dels Escuts. Exèrcit privat i autofinançat pel propi Mishima que es postulava com a garant de l’orgull nacional nipó. Els seus uniformes de disseny i la polèmica figura de Mishima van posar aquest grup paramilitar en l’ull de l’huracà mediàtic de l’època.