Miquel Buch: “El més fàcil seria dir que me'n vaig a casa, però em quedo per responsabilitat”\nEntrevista al conseller d’Interior de la Generalitat\n10 min. Barcelona 03/11/2019 00:23\nMiquel Buch (Premià de Mar, 1975) arriba a l’ARA abans de l’hora convinguda i sense semblar afectat per l’enorme pressió que suporta aquests dies.\n¿Creu que la sentència ha passat a un segon terme i ara es parla més de l’actuació policial?\nCrec que és un error perquè estem comprant el relat que li interessa a l’estat espanyol, que ara diu que tenim un problema de violència. Malauradament, el debat polític, el debat públic, ha sigut més sobre la violència, sobre els enfrontaments, i no sobre aquests centenars de milers de persones que s’han mobilitzat. Nosaltres les tenim comptades. Estem molt per sobre de les 2.000 mobilitzacions contra la sentència, que han mogut més de dos milions de persones. I això està quedant molt tapat pels aldarulls provocats per grups minoritaris violents que, en cap cas, haurien de ser la notícia.\n¿S’ha sorprès del grau de violència que s’ha vist al carrer?\nM’he sorprès quan els comandaments de Mossos d’Esquadra m’han explicat quina era la situació i com es trobaven més de 200 fogueres simultàniament enceses a Barcelona. Hi havia una organització, hi havia una preparació i, davant dels enfrontaments, doncs sí, també transmeten que hi havia molta violència. Ens hem trobat que havien llançat un còctel Molotov a dins d’una furgoneta dels Mossos que havia sigut oberta, hem vist com han tirat àcid contra els agents, fins i tot una persona llançant pirotècnia contra un helicòpter, amb la desgràcia que hauria suposat per a les persones que vivien a la zona.\n¿Hi havia la sensació que estaven sobrepassats en algun moment? Ho dic perquè, al final, s’ha requerit l’ajuda de la Policia Nacional.\nEl cos de Mossos d’Esquadra té un dèficit de 2.000 agents i, per tant, es va plantejar un dispositiu en el qual la Policia Nacional havia de protegir les estructures estratègiques de l’estat espanyol. A partir d’aquí, a causa d’aquests moviments que hem tingut, la Policia Nacional ha hagut d’actuar als carrers de Barcelona.\nHi ha almenys 15 actuacions dels Mossos que hauran de ser investigades. ¿En quin punt es troben?\nAra estem amb una auditoria on es valorarà tot: les decisions dels comandaments, l’actuació dels agents, el material que s’ha utilitzat, les decisions estratègiques que s’han pres... Un cos policial seriós el que fa és autoavaluar-se amb visió crítica per ser millors. I aquestes quinze actuacions concretes són molt flagrants i ja veurem si acaben amb expedient o sanció.\nLa majoria d’actuacions sota sospita estan protagonitzades per la Brimo, els antiavalots. ¿Hi ha un problema estructural amb la Brimo?\nBé, el que està clar és que en aquest país, quan la policia actua en qüestió d’ordre públic, ens incomoda molt a tots, no ens agrada. Altres països potser hi estan més acostumats: hem pogut veure l’actuació de la policia francesa davant dels armilles grogues i ha sigut molt més dura i violenta, i potser allà no hi ha hagut tanta crítica. El que també està clar és que tu no pots tenir la seguretat integral d’un país si no tens una divisió o una part que es dediqui a l’ordre públic. Igual com tampoc no et pots plantejar ser una estat independent sense tenir la seguretat.\n¿Hi ha diferència entre l’actuació dels Mossos i la Policia Nacional en qüestions d’ordre públic?\nEls protocols són diferents, i la formació i les eines també; per tant, s’actua diferent. En tot cas, el meu objectiu és arribar a l’excel·lència.\nDeia fa un moment que no hi hauria un estat independent sense policia. ¿Creu que s’ha instal·lat un discurs una mica de comoditat o de falta de dir les coses de manera clara a l’opinió pública?\nDes del primer dia a la conselleria, cito una frase que té el president Pujol: “Voler o no voler tenir competències sobre l’ordre públic, i sobre aquesta necessitat bàsica dels ciutadans que és la seva seguretat, és un indicador clar de si realment es vol tenir autogovern i responsabilitat política”. Doncs miri, si es vol tenir autogovern hi ha coses que, segurament, generen moltes contradiccions internes, però que, si és pel bé comú, les has de fer. Aquest país ha demostrat que vol tenir autogovern i responsabilitat política. ¿I això què vol dir? Doncs que potser és una feina que et pot incomodar més o menys, però que és absolutament necessària fer-la.\n¿Però aquesta feina, fins i tot, incomoda el president de la Generalitat?\nNo, jo aquí no hi vull entrar. El president sap perfectament que aquest país necessita la seva seguretat, i sap que el cos de Mossos d’Esquadra és absolutament necessari.\n¿Vostè avui compta amb el suport del president de la Generalitat?\nSí, per descomptat. I tampoc cal que m’ho digui cada dia.\n¿En algun moment ha pensat en dimitir?\nJa portem tres setmanes i el cap dona moltes voltes, però és el que li deia, hi ha un tema de responsabilitat política. A partir d’aquí, vostès podran jutjar si em vaig equivocar o no, si ho vaig fer bé o no, però jo tinc la consciència tranquil·la que hem tirat endavant un dispositiu extremadament complicat. Soc conscient que en algun moment ens hem equivocat, com tots, i també que tinc la confiança absoluta que el cos de Mossos d’Esquadra, davant dels possibles errors, els corregirà.\n¿No s’ha sentit objecte d’una mena de pim-pam-pum polític?\nSegurament seria molt més fàcil ara mateix agafar i dir que me’n vaig cap a casa i així estic molt més tranquil i podré dormir més hores i estar més per la meva família, però precisament no ho faig, això, em quedo per responsabilitat.\nDins del seu propi partit, Roger Español, que és el candidat al Senat, ha demanat la seva dimissió.\nSí, però Roger Español no forma part del meu partit. En Roger Español és un candidat independent, que se l’ha escollit per ser aquí i ja està, res més.\n¿I per part dels socis d’ERC s’ha sentit acompanyat?\nDoncs ho torno a dir, han fet tots els papers de l’auca: n’hi ha que han dit que sí, n’hi ha que han dit que no, però és que tothom intenta fer el joc electoral. Jo crec que el problema real és que n’hi ha alguns que no volen donar la cara perquè no han proposat cap pas a seguir, cap nova etapa a partir de la sentència, i han tingut molts mesos per preparar-la, i els partits independentistes no van fer la feina. Jo em considero un d’ells, però els partits no han respost, aquesta és la veritat.\n¿L’esclat de violència respon a aquesta frustració, també?\nNo, en cap cas. La frustració s’ha manifestat amb cinc marxes i en les més de 2.000 mobilitzacions que li deia. No comprem el relat de l’estat espanyol dient: “És que són independentistes, els independentistes són violents”. No és cert.\nPer tant, ¿han sigut desbordats?\nJo no he estat en les negociacions, però constato que aquí hi ha hagut una sentència de cent anys per a persones que van posar unes urnes, que els partits independentistes les estaven defensant, fins i tot les exigien, perquè n’hi havia que les van exigir, aquestes urnes...\n¿La CUP, per exemple?\nQui sigui. Alguns les van exigir, no els va passar factura i, ara, potser estan més preocupats per les eleccions del 10-N. Si vostè parla de la CUP, doncs miri, la CUP es presenta per primera vegada a la història a unes eleccions a Espanya, que també no deixa de ser una contradicció. Exigeixo que es deixi de banda segons quins partidismes i es pensi més en el bé comú.\n¿Els Mossos estan investigant el Tsunami Democràtic?\nNo. Bé, no em consta, però quan els Mossos d’Esquadra actuen com a policia judicial, no informen el polític d’allò que estan fent. I és obvi. Per tant, no li puc ni confirmar ni desmentir que hi hagi hagut algun jutge que hagi ordenat fer una investigació. Pel que hem vist, per això, comptem que aquesta investigació es porta des de l’estat espanyol.\n¿Però vostè considera que el Tsunami Democràtic hauria de ser objecte d’investigació criminal?\nJo no m’he de manifestar ni a favor ni en contra. Ara, el que li dic és que hi ha moltes entitats en aquest país que fan una feina similar al Tsunami i no se’ls acusa de cap altre delicte.\nQui eren els grups dels aldarulls més violents? ¿Hi ha infiltrats?\nSi parlem d’infiltrats en la terminologia de persones que no representen el moviment pacífic, cívic -i en ocasions festiu- que hi ha hagut durant dos anys, per descomptat que hi ha infiltrats.\n¿I quan algú respon: “No són infiltrats, són els nostres fills”?\nEntre les 2.000 o 3.000 persones que hi havia a Urquinaona hi pot haver de tot. Gent jove que potser ha dit: “Escolta’m, ho vau intentar vosaltres, o aquesta generació, i creiem que ha d’anar per un altre camí”. Potser, també, hi ha altres persones que venen a veure què passa i a apuntar-se a la festa, per entendre’ns. El que està clar és que hi ha un grup organitzat, que és el que genera, prepara i té estudiat com actuar.\n¿Creu que el moviment independentista, en el seu conjunt, ha estat prou contundent desmarcant-se de la violència? Elisenda Paluzie va dir que els aldarulls donaven projecció internacional al Procés.\nSi algú ho ha pensat, crec que està equivocat, perquè veure més de 200 fogueres a Barcelona, que hi havia veïns que patien per casa seva, crec que no és el camí, i, si més no, no és el país que jo vull, o no és el projecte o el procés que demano per a la independència. Crec que si ara això gira a l’entorn de la violència perdrem i el relat el guanyarà l’estat espanyol, que és el que li interessa, repeteixo, al Partit Popular, a Vox, a Ciutadans o al PSOE mateix.\nDemà dilluns venen el rei i la seva filla, l’hereva de la Corona. Quina projecció fan del que pugui passar?\nÉs una visita que, previsiblement, generarà gent manifestant-se, i, per tant, s’haurà de garantir la seguretat de tots, tant si es manifesten a favor com si ho fan en contra. Per tant, preveiem que serà un dispositiu no senzill, però que el cos de Mossos d’Esquadra, com sempre, el tindrà preparat, i, com sempre, farà l’avaluació a posteriori.\n¿Vostè creu que cremar contenidors és terrorisme?\nNo. No, i crec que es banalitza el concepte terrorisme. Cremar contenidors és una cosa amb la qual no estic d’acord, hi estic totalment en contra, però no és terrorisme.\n¿Tenen alguna instrucció de l’Ajuntament de Barcelona sobre l’acampada a la plaça Universitat?\nNo, no em consta cap instrucció.\nPerò si hi ha l’ordre de l’Ajuntament de desallotjar-la, ¿els Mossos procediran a fer-ho?\nVam quedar que seria una comunicació que tindria l’alcaldessa directament amb el president, i allà és on es decidirà. És una ocupació de via pública i el responsable de la via pública és l’Ajuntament.\n¿Considera que aquesta ocupació no es pot mantenir sine die ?\nNo, jo aquí no hi entro. L’Ajuntament va decidir no fer res amb els taxis a l’estiu i ara també ho han de valorar ells.


Recta final per participar als Premis Idea Ràdio de talent radiofònic que organitza SER Catalunya | Ràdio Barcelona | Cadena SER\n06 de diciembre de 2021 Actualizado a las 11:57 CET\nEls projectes escrits es poden enviar fins el dia 20 d'abril a les 14h a través de la pàgina web. Inscriu-te\nEls únics requisits són tenir una bona idea i que com a mínim un dels integrants estigui cursant estudis relacionats amb periodisme, comunicació audiovisual, publicitats o arts escèniques, o hagi acabat els seus estudis en els últims dos anys (curs acadèmic 2013/2014)\nEl 7 de maig els participants hauran de defensar el seu projecte, en un màxim de cinc minuts, davant d'un jurat de professionals de SER Catalunya a l'estudi Toresky de Ràdio Barcelona.\n07/04/2016 - 16:13 h. CEST\nLa segona edició dels Premis Idea Ràdio encara la seva recta final. Tots aquells joves amb ganes de presentar un projecte radiofònic innovador tenen fins el dimecres 20 d'abril per presentar les seves idees. Una primera fase en la que només cal presentar l'explicació del projecte, l'escaleta del programa i els noms dels integrants del grup.\nEl jurat farà una primera tria i convocarà als grups seleccionats a defensar la seva idea el dissabte 7 de maig a l'estudi Toresky de Ràdio Barcelona. Totes les candidatures disposaran de cinc minuts per defensar la seva proposta davant del tribunal, amb total llibertat en el format de la presentació. El mateix dissabte 7 de maig a la tarda, després de la deliberació del jurat, seran anunciats els noms dels equips guanyadors de la segona edició dels Premis Idea Ràdio.\nSER Catalunya, casa d'alguns dels més grans comunicadors catalans com Joaquim Maria Puyal, Xavier Sardà, Andreu Buenafuente, Gemma Nierga, Antoni Bassas o Glòria Serra, ha convertit aquests premis en una de les seves iniciatives principals amb l'objectiu de descobrir el talent jove i de reafirmar-se en la voluntat d'actualitzar permanentment la ràdio.\nEls Premis Idea Ràdio estan oberts a tot tipus d'idees, des de nous programes de ràdio, seccions específiques, retransmissions esportives, radioteatres, fórmules musicals o propostes de creativitat publicitària. És per això que aquest any els premis s’han obert a la participació d'estudiants de tots els estudis vinculats amb la comunicació (Periodisme, Comunicació Audiovisual, Publicitat i Cicles Formatius de Ràdio) i d'arts escèniques.\nEls tres equips guanyadors podran desenvolupar un programa pilot a la redacció de Ràdio Barcelona, gravar-lo i emetre'l per les freqüències de SER Catalunya. Un dels equips guanyadors de la primera edició, "Feliços anys vint", format per Lluís Freixes, Laura Estrada, Clara Carbó i Pablo Sánchez, emeten actualment el seu programa "Serveis Mínims" a SER Catalunya els festius d’entre setmana.\nPer inscriure's: Inscriu-te el més aviat possible per rebre tota la informació detallada.


Diari de l'Absurd: Els condons i la patronal de l'Església\nCoincidint amb el Dia Mundial de la Lluita contra la Sida, una malaltia que afecta a 40 milions de persones, hem pogut escoltar diverses opinions contraries a l’ús del condó. Un expert en sexualitat com el portaveu de la Conferencia Episcopal Espanyola, Juan Antonio Martínez Camino, ha assegurat que “el risc de contagi de la sida amb preservatiu augmenta fins el 15 per cent”. Un altre especialista en vida de parella com el cardenal de Madagascar Gaetan Razafindatrandraare, ha insistit en que “els preservatius no funcionen, no impedeixen que el virus hi passi a través”. Per últim, una tercera veu autoritzada en el tema, el cardenal Javier Lozano Barragán, ha afirmat que la sida és un signe d’”inmunodeficiencia moral”.\nDavant l’opinió de la patronal de l’Església, que posa en qüestió tots els criteris dels científics sobre la sida i els preservatius, proposem des d’aquí que la comunitat científica abandoni les seves tasques actuals i es centri en un únic objectiu: estudiar la virginitat de Maria i el paper de l'esperit sant entre altres dogmes de la sàvia l’Església Catòlica.\nPublicado por Toni Dalmau en 2:54 a. m.


La Natura a la comarca de la Selva: Fuerteventura\nFuerteventura és l'esforç constant per part dels volcans per crear el seu fill al mig del mar. Un tros de terra que sempre es troba acaronat o castigat pel vent, il·luminat per un sol perenne i perfilat pels corrents d'aire i d'aigua. En aquesta illa de sorra i laves fredes la vida és una conspiració contra la sequera, la pols i la insolació constant.\nEls vegetals són mostres estòiques de perseveració i tenacitat. Plantes discretes (fins a 17 endemismes) falsament esmorteïdes que busquen qualsevol racó per crèixer i omplir d'aromes i colors el paisatge quan les dures condicions ho permeten. Excepte en algunes raconades privilegiades on sobreviuen algunes espècies més delicades i més necessitades de sòl i d'aigua, d'entre les espècies de gran port, només les palmeres (Phoenix canariensis) repten al vent i a la sequera.\nEn aquest ambient es fa molt difícil la vida animal. Els invertebrats són abundants i freqüents, amb alguns endemismes, i la fauna vertebrada es troba caracteritzada per la presència d'espècies típiques d'estepes i semideserts. Hi trobem una espècie de llangardaix (Gallotia atlantica) endemisme compartit amb l'illa de Lanzarote, a més de la població més important del món de hubara canària (Chamydotis undulata fuerteventurae) i és l'únic refugi mundial del bitxac canari (Saxicola dacotidae).\nEl naturalista troba en aquesta illa i a Lanzarote el contrapunt de les illes més occidentals de l'arxipèlag, paradigmes dels boscos humits i verds. Fuerteventura combina l'espectacularitat del vulcanisme més recent amb la presència d'espècies de fauna i flora úniques. Una illa que ha de ser recorreguda i admirada amb calma. Deixant que la mirada s'allunyi en aquests paisatges amples i d'una lluminositat extrema.\nFotografia: esquelet de catxalot (Physeter macrocephalus) exposat a la platja de Morro Jable.


"JoanTube" el canal de vídeos d'en Joan Jubany\nInici\tBloc\tde notes General\tPolítica mataronina\tPaïsos Catalans\tTertúlies a Mataró Ràdio\tPatrimoni arquitectònic\tDisseny gràfic\tFotodenúncies\tComunicació\tPreguntes sense resposta\tJoomla\tHobbi i entreteniment\tLes Santes\tComiats forçats\tSobre el bloc\tCuina\tBatalletes\td'un independentista 2001\t2000\t1999\t1998\t1997\t1996\t1995\t1994\t1993\t1992\t1991\t1990\t1989\t1988\t1987\tJoanTube\tvídeos d'en Joan Jubany Vídeos CUP\tVídeos Salvem Can Fàbregas\tVídeos Maulets\tVídeos Helena Jubany\tVídeos de cuina\tVídeos hobbi i entreteniment\tQui sóc?\tEnllaços\tAmics, coneguts i saludats\tMoviments socials i polítics\tCooperativisme\tContacta'm\t"JoanTube" el canal de vídeos d'en Joan Jubany\tdimarts, 20 d'abril de 2010 17:48\tDarrere JoanTube hi ha el component de Joomla hwdVideoShare, que fa funcionar una mena de YouTube en el teu propi lloc web. HwdVideoShare és "non-commercial", però la versió gratuïta no permet publicar vídeos de Vimeo. Per fer això cal pagar (30 i escaig d'euros) per la versió complerta, que és molt més potent que la gratuïta.\nPer la meva banda, he traduït el component hwdVideoShare al català. Si el vols fer servit, te'l pots descarregar de la meva àrea de descàrregues (aquí).\nAnna Palà CUP Mataró CUP nacional Can Fàbregas Carnestoltes Cernuda Che Cinc Sènies Clicks Correllengua El Corte Inglés Facebook Guardia Civil Guillem Agulló Helena Jubany Hispanitat ICV Jesucrist Joomla José de Molina Les Santes Manuel Mas Maresme Digital TV Mataró Ràdio Mataró Viu Maulets Mònica Terribas PP PSC PSR PUMSA Pep Manté RB Sant Joan Sant Jordi Sebastià Salellas Televisió de Mataró ajuntament antiborbònic bandera batalletes botifarrada cinema cooperativisme corrupció cuina disseny especulació franquisme hoquei independència memòria històrica multes programari lliure referèndum religió repressió slot solidaritat transgènics Sindicació\t© 2006-2010 Joan Jubany


El Femení Infantil - Aleví, campió del 45è Torneig Internacional Sant Gabriel Cup 2013 - FC Barcelona\nHomeFutbolFormatiu MasculíNotíciesEl Femení Infantil - Aleví, campió del 45è Torneig Internacional Sant Gabriel Cup 2013\nEl Femení Infantil - Aleví, campió del 45è Torneig Internacional Sant Gabriel Cup 2013\nEl conjunt d’Alberto Tauste va firmar un torneig impecable en què va sumar quatre victòries i tan sols un empat, a les semifinals contra l’Olympique de Lió El conjunt blaugrana va sumar dotze gols a favor i va mantenir la porteria a zero durant tot el torneig\nEl Femení Infantil - Aleví en una foto d'arxiu / FOTO: ARXIU - FCB\nExcel·lent paper el del Femení Infantil-Aleví en el 45è Torneig Internacional Sant Gabriel Cup 2013, del qual van esdevenir campiones. El conjunt d’Alberto Tauste no va tenir pietat de les rivals, no va concedir cap derrota i no va encaixar cap gol. El domini de les blaugranes va ser letal en tot el torneig, i només va perillar en l’empat a zero a les semifinals contra l’Olympique de Lió. A la gran final contra el Sant Gabriel 'A', l’amfitrió, les blaugranes van tombar el rival (2-0) i van posar punt i final a una temporada impecable.\nEficàcia al davant, solvència al darrere\nDotze gols a favor i cap en contra. Aquest és el gran registre que van aconseguir les barcelonistes aquest dissabte. En la fase prèvia les blaugranes van anotar deu gols: cinc contra el Sant Gabriel 'A', dos contra el Sabadell i tres contra l’Añorga KKE 'A'. A les semifinals van topar amb el mur defensiu del Lió: no van passar de l’empat a zero contra les franceses i van guanyar als penals. A la final, tot va tornar al seu lloc i amb un joc excels van sumar l’última victòria del torneig per proclamar-se campiones.


Paula demana la seva mort a la presidenta de Xile: «Li prego que em doni l'eutanàsia, ja no suporto el meu cos»\nLa jove xilena pateix un «trastorn degeneratiu no descrit» que li impedeix viure dignament\n16/02/2018 20:41 | Actualitzat a 16/02/2018 22:47\nPaula Díaz, la jove xilena que demana morir dignament | Cedida\n«Li prego que em doni l'eutanàsia, ja no suporto el meu cos», demana desesperada la Paula Díaz, una noia de 19 anys de Xile. La jove ha volgut gravar-se en un vídeo, que actualment està circulant per les xarxes socials, per tal de demanar a la presidenta del país, Michelle Bachelet, que acabi amb el seu patiment. La Paula pateix un «trastorn degeneratiu no descrit», i fa anys que no viure dignament.\nLa jove se la veu completament contusionada a les imatges, sense poder obrir els ulls, amb els genolls dislocats i havent de portar un bolquer per adults. És per aquest motiu que demana compressió a tot Xile. Tot i les seves paraules i la seva veu, que es relaciona més amb la d'una nena petita, demana una única cosa, morir en pau.\n«És terrible no poder descansar ni de dia ni de nit. Li suplico amb tota la meva força que em vingui a veure. El meu cos està estripat, no puc col·locar-me de cap manera perquè el cos no em faci mal o se'm trenquin els ossos. Com no ho poden entendre? Ja no puc més. Això és una tortura i no podem suportar més maltractament. Si té el poder, per què no em dóna el descans que li suplico?», reclama la Paula.\nCinc anys de dolor\nVa ser l'any 2013 quan va començar aquest infern per la jove xilena, a causa d'una suposada migranya provocada per la reacció de la vacuna de la 'coqueluche', també coneguda com a tos ferina. La Paula va acabar rebent un tractament erroni, ja que llavors li van detectar meningitis. Els medicaments receptats no feien efecte i la menor va començar a patir rigidesa i espasmes. Des de llavors, la seva situació només va empitjorar dia rere dia.\nEls següents anys, se li van desenvolupar diferents infeccions víriques i trastorns epilèptics. Va ser llavors quan van trobar l'inici neurològic del seu problema, diagnosticant-li un «trastorn degeneratiu no descrit», sobre el qual no existia tractament per alleujar el dolor.\nAra, cinc anys després, segueix sense trobar cap tractament ni medicament per poder pal·liar el seu dolor, motiu pel qual demana l'eutanàsia. Ara la seva mare la cuida les 24 hores del dia, l'alimenta, la neteja, i inclús impedeix que s'ofegui amb el seu propi vòmit. Aquesta és la terrible situació que ha de viure Paula i de la que no rep solució. Només demana una mort digna, molt millor que la vida que porta.\n#Vídeo #Eutanàsia #Defunció


Junts s'alia amb PSC i Podem per donar sortida als prop de 12 milions d'euros del romanent | Ràdio Sabadell\nJunts s'alia amb PSC i Podem per donar sortida als prop de 12 milions d'euros…\nCaptura del Ple municipal extraordinari d'avui | Youtube\n17.03.2021 13:12 Pere Gallifa\nJunts s'alia amb PSC i Podem per donar sortida als prop de 12 milions d'euros del romanent\nJunts per Sabadell ha estat l'única força de l'oposició que ha donat suport al govern de PSC i Podem en les seves propostes per invertir 11,8 milions d'euros del romanent de tresoreria de l'exercici 2020. Lourdes Ciuró (JxS) ho ha justificat fent gala de la seva capacitat per negociar i "incidir" en les polítiques municipals, com ara amb "el nou hub de l'esport", les accions previstes per si Sabadell es escollida Capital de la Cultura Catalana o per "impulsar la nostra ciutat com a capital de fires i congressos". En la mateixa línia, la tinenta d'alcaldessa i portaveu de Podem, Marta Morell, ha defensat les mesures de les seves àrees de govern, com dedicar "més de 50.000 euros en polítiques de Benestar Animal".\nLa resta de forces han criticat alguns dels projectes que s'emporten més part del superàvit. Sens dubte, la que més ha rebut ha estat la proposta d'oferir un Xec Comerç de 20 euros a cada família perquè el gasti en el comerç local. "És de cara a l'octubre i en qüestionem l'impacte. Si hagués vingut al juny o el setembre passat, la podríem haver compartit", ha expressat la regidora Anna Lara (Crida). Tampoc ha agradat a Esquerra. "Nosaltres ho vam proposar el 14 d'octubre i no ha arribat al Ple fins al 17 de març i no s'aplicarà fins a l'octubre", ha lamentat Èlia Soriano-Costa, portaveu adjunta d'ERC. Ciutadans també ha criticat que "aquesta modificació no implica posar els diners en circulació", perquè arriba tard i "l'import és petit". ERC i Cs s'han abstingut i els anticapitalistes hi han votat en contra.\nA la Crida tampoc li ha agradat que es vulguin destinar més d'1,5 milions a SMATSA per la neteja extraordinària de la via pública. "Si fos un servei fiscalitzat, viuríem amb tranquil·litat, però queden pendents les liquidacions del 2017 al 2020", ha dit Lara. En canvi, Ciutadans també ha posat sobre la taula que dels diners disponibles del superàvit, un cop aprovada aquesta modificació, només en quedaran disponibles 1,5 milions per tot l'any 2021. La tinenta d'alcaldessa de Desenvolupament Econòmic, Montse González, ho ha justificat perquè "hi ha una necessitat de reactivació econòmica i per això posem tots els recursos disponibles".\nPicabaralla per l'execució del pressupost\nAbans de debatre la modificació pressupostària corresponent a les inversions del romanent, l'interventor municipal ha donat compte de com s'havia executat el pressupost del 2020. Crida l'atenció les dificultats per tirar endavant les inversions anunciades, que l'any passat van quedar per sota del 30%, per quart any consecutiu. L'oposició ha lamentat que aquest percentatge no pugi, mentre que el govern s'ha escudat per les dificultats afegides de la pandèmia.


Manresa baixa de més de tres-cents positius en una setmana a menys de dos-cents - Regió7\nLa dada més preocupant a dia d'avui és que el Solsonès és la quarta comarca catalana en afectació a catorze dies de l'epidèmia\n25·01·21 | 12:06\nTest d'antígens a Manresa Arxiu/Gemma Camps\nSembla que el pitjor de la tercera onada de l'epidèmia en volum d'afectació ja ha passat a les comarques que formen l'àrea de cobertura del diari. Després de tenir algunes de les xifres més altes de Catalunya, hores d'ara la dada més preocupant és que el Solsonès és la quarta en incidència acumulada a catorze dies.\nManresa ha baixat de comptabilitzar 316 positius en la setmana del 8 al 14 de gener a 195 en la darrera de la què hi ha dades, la que va del 15 al 21 de gener. Ha passat de ser la ciutat de més de 50.000 habitants amb la incidència acumulada més alta a ser la setzena.\nManresa té tant el risc de rebrot (494) com la velocitat de contagi (0,81) per sota de la mitjana catalana, que és de 592 i 0,93.\nCom ja s'ha dit, del conjunt de dades, preocupa que el Solsonès sigui la quarta comarca en incidència a 14 dies de l'epidèmia amb un índex de 1.280 per 100.000 habitants. Es tracta de la repercussió numèrica del brot que s'ha produït a la residència Hospital Pere Màrtir Colomès, que ha deixat prop d'una trentena de víctimes mortals.\nEl Solsonès també és la pitjor comarca de l'àmbit del diari en risc de rebrot. És la sisena de Catalunya amb 1.008 punts. A força distància hi apareixen l'Anoia, dinovena (588); la Cerdanya, vintena (586) i el\nBages, vint-i-sisena (459).\nPel que fa a la velocitat de contagi, totes les comarques de l'àmbit del diari estan per sota d'1 excepte la Cerdanya, que és la novena de Catalunya amb un índex d'1,14. L'Anoia és dissetena amb 0,95.


Samsung ataca a Apple en el seu últim vídeo: 'Samsung Galaxy: Growing Up' | actualitat gadget\nSamsung ataca a Apple en el seu últim vídeo: 'Samsung Galaxy: Growing Up'\nCal no oblidar que l'ús de el telèfon va canviar radicalment aquell any 2007 quan Steve Jobs pujava a l'escenari per ensenyar el primer model d'iPhone. Ens oblidàvem de botons físics, de pantalla resistives i de complicats menús pels quals moure'ns per dur a terme una acció; la interfície d'usuari de iOS era -i és- molt fàcil d'utilitzar.\nNo obstant això, si hi ha una empresa que sempre ha estat darrere d'Apple i que actualment ostenta el número u en vendes a tot el món és Samsung. Els duels a les xarxes sempre han estat presents. Però la coreana ha fet un pas més enllà i torna a atacar als de Cupertino en el seu últim vídeo titulat «Samsung Galaxy: Growing Up». És a dir, des de Samsung et diuen que si vols evolucionar en el sector mòbil, fes-te amb un Samsung Galaxy.\nEl vídeo, si més no, és curiós. la companyia fa un recorregut des del primer mòbil d'Apple en 2007. Les cues eren interminables davant de les diferents Apple Store. I treure'l de la seva caixa ja a casa era tot un ritual. No obstant això, el temps passa i Samsung recorda el problema de l'emmagatzematge intern de l'terminal; fer una foto i que un missatge et indiqués en pantalla que no tenies prou espai per guardar la presa. Recordem que el Samsung Galaxy tenia ranura per a targetes de memòria.\nD'altra banda, arriba el moment dels primers phablets de Samsung, els Samsung Galaxy Note. En aquella època estaven vigents els iPhone 5 i iPhone 5S. I una de les principals novetats de la nova categoria de productes de Samsung és que es podia fer servir un agulla -el famós S-Pen- per prendre apunts en aquesta pantalla de més de 5 polzades. això deixava en desavantatge a l'terminal d'Apple quan es volien prendre notes ràpides.\nPassen els anys i els iPhone 6, iPhone 6S també es resisteixen a afegir una altra funció molt espacial de la qual feien gala els Samsung Galaxy S7 i S7 Edge: la possibilitat de mullar-se i seguir funcionant. En el vídeo publicat per la coreana veiem com el protagonista de el vídeo -un acèrrim fan d'Apple- de posar el seu flamant iPhone en un bol amb arròs.\nFinalment, arriba el moment de criticar l'absència de l' gat d'àudio de 3,5 mil·límetres en pro de l'connectar llampec. A partir de llavors, si vols utilitzar auriculars de tota la vida, amb la seva connectar estàndard has de recórrer a acoblaments i més cables pel mig. Sí, Samsung continuava amb el jack d'àudio, però el que vol és treure com més cables pel mig millor. I, per on atacar a Apple? Amb la càrrega sense fils: els nous Samsung Galaxy S8 i Note 8 poden col·locar-se en una base de inducció i carregar-sense fils. Què passa amb els nous iPhone 8 i iPhone X? Que ja suporten aquesta possibilitat.\nPer acabar el vídeo, veiem com l'usuari d'iPhone queda perplex de tot el que poden fer els altres personatges de el vídeo i decideix guardar el seu iPhone en un calaix. ¿Què fa seguidament? Rememorar aquell moment de l'any 2007 i obrir per primera vegada un dels terminals més capdavanters de moment: un Samsung Galaxy Note 8, L'últim vaixell insígnia de fabricant.\nPosteriorment, surt al carrer com un usuari més de l' «Clan Galaxy» de Samsung i decideix passejar-se per davant d'una Apple Store on els clients fan cua per fer-se amb l'últim iPhone X: Un terminal tot pantalla, amb un disseny trencador i que deixa de banda l'estil habitual dels iPhone dels últims anys. L'usuari s'acomiada de el vídeo negant amb el cap i amb un aire de compassió cap als usuaris que encara no han fet el pas i han deixat enrere la seva «Era Apple».\nEstàs d'acord amb el vídeo? Creus que Apple actualment va un pas per darrere de Samsung i d'altres companyies de el sector? Creus que aquest aura màgica ha abandonat a Cupertino? O per contra, ho ha tornat a demostrar amb el seu iPhone X?\nRuta completa cap a l'article: actualitat gadget » Telefonia » Mòbils » Samsung ataca a Apple en el seu últim vídeo: 'Samsung Galaxy: Growing Up'\nJa es pot desactivar per complet el botó Bixby\nMicrosoft vol que el jack de 3,5 mm torni als smartphones


Inici | Docència impartida pel Departament de Psicologia | Curs: 2014-15 | Màster: Psicologia de la Salut (2012) | Bases conceptuals de la psicologia de la salut\nAssignatura (*) BASES CONCEPTUALS DE LA PSICOLOGIA DE LA SALUT Codi 11655101\nAdreça electrònica rafael.martinez@urv.cat\nA1 Entén a nivell teòric i pràctic el model integrat d'intervenció.\nA2 Comprèn la intervenció psicològica com a estratègia per a la prevenció de la malaltia i la promoció de la salut.\nA3 Comprèn les característiques personals que permeten la bona praxi en psicologia de la salut.\nA6 Demostra capacitat d'innovació en clínica i investigació.\nConeix les normatives d'interès per a la creació de empersas i d'ampliació en el seu àmbit laboral (Psic general sanitària)\nA13 Sap els diferents àmbits per a l'actuació del psicòleg en l'àrea de la salut i reconèixer les alternatives d'intervenció.\nA16 Identifica les motivacions relacionades amb l'exercici de la professió, la seva naturalesa funcional o disfuncional.\nA17 Coneix el sistema nacional de salut com a context d'actuació professional de la psicologia en el camp de la salut.\nB4 Coneix, comprèn i assumeix, si escau, les limitacions personals.\nTEMA 1. - PSICOLOGIA DE LA SALUT. HISTÒRIA, EVOLUCIÓ I DESENVOLUPAMENT. 1.1.- Contextualització\n1.2.- Concepte de Salut i Malaltia. Models d'atenció sanitària.\n1.3.- Desenvolupament i evolució històrica\nde la Psicología Clínica de la Salut.\n1.4.- Definició de Psicología Clínica de la Salut\n1.5.- Característiques de la Psicologia Clínica de la Salut.\nTEMA 2. -EL MODEL BIOPSICOSOCIAL COM MARC D'ACTUACIÓ DEL PSICÒLEG SANITARI 2.1.- La proposta de Engel.\n2.2.- Característiques del model biopsicosocial.\n2.3.- Model Biopsicosocial vs Model Biomèdic.\n2.4. Aplicacions actuals del model biopsicosocial en l'àmbit de la Psicologia de la Salut.\nTEMA 3.- EL PAPER DEL PSICÒLEG EN EL SISTEMA NACIONAL DE SALUT 3.1.-Caracterítiques del SNS.\n3.2.-Legislació bàsica i vigent.\n3.3.-El paper del psicòleg en el SNS\n3.4.-La formació del Psicòleg en el SNS.\n3.5.-El futur del psicòleg de la salut en el SNS.\nTEMA 4.- PRINCIPALS ÀREES DE TREBALL DE LA PSICOLOGIA DE LA SALUT 4.1.- Prevenció d'hàbits de risc i promoció de la salut.\n4.2.- Detecció i intervenció de trastorns mentals incipients.\n4.3.- Avaluació, diagnòstic i derivació de trastorns mentals.\n4.4.- Malalties i condicions cròniques.\n4.5.- Adherència i afrontament.


Nova edició de l’informe Igualada en xifres | Observatori Socioeconòmic de l'Anoia\nJa es pot descarregar a la web www.observatorianoia.cat l’informe Igualada en xifres 2016. Es tracta d’un recull de l’evolució socioeconòmica de diferents variables i indicadors de la ciutat d’Igualada, a partir de la recopilació de dades demogràfiques, de mercat de treball, teixit productiu i habitatge dels darrers anys, entre d’altres. L’Informe conté més de 250 gràfics, 30 taules i 10 mapes, per tal de representar diferents aspectes de l’evolució d’aquestes variables.\nA més, en alguns casos, ofereix també la desagregació inframunicipal de les dades, quan aquestes ho permeten. En alguns casos, també es presenten comparatives de variables i indicadors amb diferents ciutats de l’entorn d’Igualada.\nL’informe Igualada en xifres es suma, doncs, a la publicació anual de l’Informe Econòmic de l’Anoia, realitzada també per l’Observatori Socioeconòmic de l’Anoia, contribuint així a l’objectiu facilitar i difondre informació socioeconòmica a qualsevol persona o entitat a qui pugui ser-li útil.\nL’Observatori, impulsat per l’Ajuntament d’Igualada, forma part de la Xarxa d’Observatoris de Desenvolupament Econòmic Local (XODEL) de la Diputació de Barcelona, que coordina els diferents observatoris locals i comarcals a nivell de la demarcació de Barcelona.\nActualització de les fitxes municipals de l’Anoia


L’ajuntament rehabilitarà 9 vivendes més per a ús social al Cabanyal\nLa Junta de Govern ha aprovat l'adscripció de nou vivendes municipals del Cabanyal a la Delegació d'Inserció Sociolaboral. La regidora Isabel Lozano ha dit que "de forma imminent ens posarem a reformar i rehabilitar estos allotjaments per continuar augmentant el parc de vivenda social en la ciutat que, fins el passat dia 1 d'este mes, no s'havia incrementat des de feia 10 anys".\nLozano ha destacat la importància d'anar incorporant pisos socials a València donat el "paupèrrim parc que ens ha deixat el PP després del seu mandat, molt per davall de la mitjana de la resta de ciutats espanyoles i amb el qual és molt difícil donar resposta a les necessitats socials que té la ciutat. A més, incrementar este recurs també és imprescindible per avançar en l'eliminació total del drama dels desnonaments".\nDe fet, Barcelona compta amb un parc de 6.300 pisos per a lloguer social i té previst construir 2.200 en els propers anys; Zaragoza també supera àmpliament a València, amb unes 1.900 cases per a famílies en risc d'exclusió social.\n"Amb l'arribada del Govern de la Nau a l'executiu municipal, un dels objectius prioritaris ha estat el considerable augment en la despesa social i multiplicar els recursos a disposició dels col·lectius més vulnerables. Des de la regidoria d'Inserció Sociolaboral ens marquem com a objectiu augmentar com més prompte millor el parc d'habitatge social municipal. Per això, este mes ja hem lliurat les primeres quatre cases per a famílies en risc d'exclusió social i ara ens posem mans a l'obra amb nou més. És un pas més per garantir el dret a la vivenda a la nostra ciutat", ha dit Lozano", ha dit Lozano.\nDe fet, estos dies ja treballen operaris en la neteja d'algunes d'estes vivendes, eliminant brutícia i diferents restes de mobiliari antic per deixar-les a punt per a la seua pròxima reforma. Està previst que durant últim trimestre de l'any es puga fer entrega de les vivendes a les famílies que més ho necessiten a la nostra ciutat.


Vola alt, Eduardo / - Search Results - Traces : Catalan language and literature database\nHome > Search Results: Vola alt, Eduardo /\n*** any public collection ***Montserrat AbellóMiquel AdlertJoan AgutJosep M. Ainaud de LasarteAnna AkhmàtovaVíctor AlbaEdward AlbeeEsteve AlbertJosep Maria AloyLluís AlperaJoan AmadesJoaquim Amat-PiniellaRamon Amigó i AnglèsPere AngueraGuillaume ApollinaireAharon AppelfeldNarcís-Jordi AragóRamon Aramon i SerraJordi ArbonèsJoan ArgentéArgumentaRosa Maria ArquimbauArseni Pacheco-RansanzEduard ArtellsAntoni ArtiguesAvel·lí Artís-GenerAgustí VehíJosep-Ramon BachAlfred BadiaAntoni M. Badia i MargaritJoan Badia i PujolEnrique BadosaManuel BalaschJosep M. BallarínAlexandre BallesterMaria BarbalMiquel Barceló PerellóRamon BarnilsPere-Enric BarredaJoan BarrilFrancesca BartrinaJoan BastardasMiquel BatlloriJosé BatllóCharles BaudelaireJosep-Lluís BaussetBearn o la sala de les ninesSaul BellowJoan Beltran i CavallerLa Ben PlantadaJosep M. Benet i JornetJosep BenetMaria BeneytoMathilde BensoussanAurora BertranaPrudenci BertranaSergi BeserBibliographiesRicard BlascoHarold BloomJaume Bofill i FerroPere BohigasMaur M. BoixHermann BonnínRay BradburyRay BradburyMoisès BroggiJaume BrossaJoan BrossaJust CabotPilar CabotJaume CabréMax CahnerLluís CaldererPere CaldersPaco CamarasaAndrea CamilleriJoan Baptista CamposAlbert CamusFrancesc CandelFerran CanyameresCarles CapdevilaMaria Aurèlia CapmanyBernat CapóJordi CarbonellOsvald CardonaJosep CarnerM. Elena CarnéJoan Carreras MartíJordi CarrióMontserrat CarullaLa casa sota la sorraMontserrat CasalsMuriel CasalsOriol CasassasAnna CasassasEnric Casasses FigueresRaimon CasellasXavier CaspJordi CastellanosJosep M. CastelletVíctor CatalàCatalòniaCavall FortPaul CelanCentenariesEnrique Cerdán TatoJordi-Pere CerdàCicle de Teatre per a Nois i N...Felip Cid50 anys de l'aparició50 years of the deathCivilitzats, tanmateixLa clau que obri tots els pany...Josep Closa i FarrésJosep Anton CodinaRosa ColomerJoan ColominesGermà ColónXavier ComaComediantsCommentariesIsidor ConsulBernat CormandManuel Costa-PauMiquel CreusTheatre columnJosep M. CruzetLa Cua de PallaManuel CuyàsD'Ací i d'AllàRoald Dahldalmau_josepDante AlighieriJordi Dauder10 anys de l'aparició10 years of the deathDiari de SabadellAurora Díaz-PlajaDiccionari català-valencià-bal...Edgar Lawrence DoctorowDocument typeMiquel DolçLes dones i els diesFiodor DostoievskiMarguerite DurasUmberto EcoText editionsEdicions 62Editorial MollT.S. EliotInterviewsEudald PuigAgustí EsclasansEscola d'Art Dramàtic Adrià Gu...EspecialSalvador EspriuSebastià EstradéStudiesPompeu FabraCarles Fages de ClimentJosep FaulíWilliam FaulknerLluís Ferran de PolJaume FerranTeresa Ferrer MallolFestival de Teatre de SitgesBartomeu FiolJoshua A. FishmanNúria FolchRamon Folch i CamarasaJoaquim Folch i TorresJoaquim FolgueraMiquel FontJosep FontanaJoan FontcubertaAnton FontManuel ForasterLluïsa ForrelladDario FoAlbina FransitorraBrian FrielFelícia FusterFelícia FusterPatricia GabanchoEduardo GaleanoGabriel GalmésGabriel García MárquezJordi Garcia-SolerFrancesc Garriga BarataMiquel GayàGazielPompeu GenerSalvador GinerGloire incertaineNadine GordimerJep GouzyJuan GoytisoloGünter GrassGrup de SabadellCarles Hac MorPeter HandkeVáclav HavelHerberto HelderPatricia HighsmithJ.N. HillgarthHistòria de la literatura cata...L'home de la maletaJoaquim HortaBohumil HrabalJosep M. HuertasMaria IbarsSalvador Iborra MallolJosep IborraJosep IgualInformationsEugène IonescoL'irradiador del port i les ga...Kazuo IshiguroLluís IzquierdoJosep JanésJo confessoJoc brut, Manuel de PedroloEls JoglarsLa vida i la mort d'en Jordi F...Joan Julià-MunéTeresa JuvéPhilip KerrImre KertészK.L. ReichJoan F. de LasaJohn Le CarréHarper LeeJoan LeitaBernat LesfarguesDoris LessingRosa LeveroniJesús LizanoAnna LizaranLlibre de meravellesLlibres del MallJosep Llobera i RamonRodolf Llorens i JordanaTeodor LlorenteMiquel LlorLluís Salvador d'Àustria-Tosca...Ramon LlullJosep M. LoperenaLluís López del CastilloCésar López RosellMoisès MaicasLa MainadaConcepció G. MaluquerAlbert ManentAlbert ManentHenning MankellJoan MaragallJoaquim MarcoJoan MargaritManel MaríLluís MarquetJuan MarséMiquel Martí i PolErnest Martínez FerrandoJoan Ramon MasoliverLes aventures extraordinàries ...Josep Massot i MuntanerVicent de MelchorJaume MelendresJordi MesallesJosep M. Mestres QuadrenyJosep M. Millàs-RaurellArthur MillerJoan MínguezJosep M. Miquel i VergésCarme MiquelCarles MirallesYukio MishimaPatrick ModianoAna María MoixTerenci MoixJoaquim MolasNatàlia MoleroAina MollMolta roba i poc sabóEl món de Joan FerrerJesús MoncadaMonitorDolors MonserdàJoan Montanyès (Monti)Manuel de MontoliuQuim MonzóVíctor MoraEnric Moreu-ReyPere MoreyToni MorrisonAnscari M. MundóAlice MunroJoaquim MuntanyolaAnna MuriàNegra y CriminalLluís Nicolau d'OlwerRafael-Lluís NinyolesLars NorénNormes ortogràfiquesNosaltres, els valenciansNewsRosa NovellVíctor NublaDa nuces puerisIsabel NúñezArmand ObiolsObra del Cançoner Popular de C...Martí OlayaMaria Antònia OliverMiquel del Sants OliverJoan Oller i RabassaMaria Àngels OlléL'ombra de l'atzavaraÒmnium CulturalOriflamaAmos OzMiquel PairolíJosep M. Palau i CampsJosep Palau i FabreMiquel de PalolTeresa PàmiesLa paraula en el ventDorothy ParkerParking ShakespeareEls PastoretsRafael PatxotJosep PedreiraManuel de PedroloLa pell de brauManuel Pérez BonfillIago PericotJosep PernauJoan PeruchoMarta PessarrodonaCarles Pi i SunyerJosep PijoanHarold PinterLa plaça del diamantMaurici PlaEsteve PollsJaume PomarJosep Sebastià PonsJoan Pons i MarquèsBaltasar PorcelJoan Prats i SobrepereModest PratsPremi Born de TeatrePremi Ciutat d'Alcoi de teatrePremi Honor de les Lletres Cat...Premi Prudenci BertranaPremi Sant Jordi de novel·laPresènciaPrimavera, estiu, etcètera ProloguesIsidre PrunésJosep M. PuigjanerArnau PuigJosep M. PujolFrancesc PujolsQuim/QuimaLluís RacioneroHilari RaguerMaria Josep RaguéRaimonJoana RaspallModest ReixachReviewsAntoni RiberaAdrienne RichJaume Riera i SansGemma RigauMartí de RiquerAlexandre de RiquerJosep Roca-PonsGianni RodariMontserrat RoigJosep Romeu i FiguerasJosep RomeuBartomeu Rosselló-PòrcelPhilip RothTeresa RoviraCarlos Ruiz-ZafónLa ruta blavaOliver SacksJosep M. de SagarraRobert SaladrigasJoan SalesJ.D. SalingerJames SalterAlbert SalvadóRicard SalvatMàrius SampereManuel Sanchis GuarnerCarles SantosRosa M. SardàAlfred SargatalJordi SarsanedasManuel de SeabraCarles SentísEva Serra i PuigSegimon SerrallongaSetmana SantaTom SharpeIsabel-Clara SimóJosep Lluís SireraJaume SisternaSlawomir MrozekAmadeu J. Soberanas i LleóJosep Miquel SobrerJoan SolàCarles SoldevilaFerran SoldevilaSebastià SorribasGeorge SteinerAugust StrindbergPep SubirósJoan SunyolAntonio TabucchiRafael TasisGiuseppe TavaniEmili TeixidorJoan TeixidorJordi TeixidorJosep TermesArthur TerryTestament a PragaJordi TiñenaTzvetan TodorovLleó TolstoiMàrius TorresEstanislau TorresTraces : Catalan language and ...AuthoritiesTraces. CatalogueCatalogued publicationsReferencesThesaurusJoan TriadúIvan TubauM. Teresa TurellJesús TusonEsther TusquetsMark TwainEduard Valentí i FiolEduard Valentí i FiolJaume Vallcorba i RocosaJaume Vallcorba PlanaManuel VallésJoan Valls i JordàFrancesc VallverdúEnric ValorManuel VeigaUna vella coneguda olorJoan VenyPere VerdaguerJosep VergésJoan VergésGerard VergésFrederic Pau VerriéBoris VianJaume Vicens VivesBernat Vidal i TomàsVideo TutorialsEnric Vila CasasMarià Villangómez LlobetJoan VinyoliPere Vives i ClavéCurt WittlinTom WolfeRamon XirauMargarida XirguRamon XurigueraAdam Zagajewski\nTraces : Catalan language and literature database 1 records found Search took 0.01 seconds.\nVola alt, Eduardo / Jiménez de Parga, Beatriz\nA propòsit de la mort de l'advocat Eduardo Cierco Sánchez, col·laborador i impulsor de revistes com 'Cuadernos para el diálogo' i sobretot 'El Ciervo', de la qual va participar en la fundació. Cierco va desenvolupar una destacada activitat articulística en aquestes capçaleres.\nLa Vanguardia, 18 abril 2020, p. 33 (Obituaris)\nVola alt, Eduardo / in Amazon\nVola alt, Eduardo / in Google Books\nVola alt, Eduardo / in Google Scholar\nVola alt, Eduardo / in Google Web Vola alt, Eduardo / in INSPIRE\nVola alt, Eduardo / in NEBIS\nVola alt, Eduardo / in Scirus


2014 en la revisió\nMary Boote Desembre 31, 2014\nEn 2014, els pagesos de la veritat sobre comerç & Tecnologia, celebrada l'any del centenari de Norman Borlaug, el pare de la revolució verda. We also marked ...\nTecnologia AgroalimentàriaBiofortificationAlimentària i nutricional seguretatEtiquetatge d'alimentsSeguretat alimentàriaInfraestructuraNEFTA, Altres acordsTrans Pacific PartnershipComerç transatlàntic & Associació d'inversióOrganització Mundial del comerç0 Comentaris 0\nSí. Aliments genèticament Modificats són tan segurs com els seus homòlegs convencional\nUn intercanvi sorprenent al Capitoli la setmana passada hauria d'acabar el debat sobre si els aliments genèticament modificats han de portar a Etiquetes d'advertència especial. It came n...\nTecnologia AgroalimentàriaBiofortificationAlimentària i nutricional seguretatEtiquetatge d'alimentsSeguretat alimentària0 Comentaris 0\nÉs hora d'expirar els intents d'estat per estat etiquetar els nostres aliments\nEstat GM Etiquetatge votació iniciatives són una mala Idea que mereix baixar\nClàusula de reg Novembre 4, 2014\nMillions of Americans will vote today on everything from governors to drain commissioners. Com ho fan, they’ll want to make sure they’re advancing their own int...\nProposta de Colorado 105 és una mala etiquetatge Idea que no funcionen\nAt un bestiar recent mostren aquí a Colorado, una adolescent va mostrar el seu porc i va donar una breu xerrada sobre biotecnologia a l'agricultura. She criticized genetically mod...\nTenim el poder escollir el que volem menjar: Etiquetes no ha de canviar que\nCom preparar els votants a Colorado i Oregon considerar iniciatives de vot el proper mes d'exigir Etiquetes d'advertència en aliments amb ingredients modificats genèticament, que...\nEtiquetatge d'alimentsSeguretat alimentària0 Comentaris 0\nMesura de Oregon 92 Mandat d'etiquetes, que dir-nos res de nou\nMark Wagoner Agost 21, 2014\nSe sent com un déjà vu de nou, com diria Yogi Berra. Això és el meu pensament inicial en sentir que els votants d'Oregon considerarà mesura 92 Aquesta tardor. ...\nLes mares volen un sol, Marcatge estàndard sensat alimentari\nCarol Keiser Maig 22, 2014\nTinc un gran família — i entre mi, meus fills, i els meus néts, ens estan distribuïdes en Amèrica. Vam viure a Florida, Califòrnia, Illinois, Carolina del nord, and Te...\nLes etiquetes dels aliments no confondre un consumidor\n"Això és una gran quantitat,"dir primera dama Michelle Obama a la Casa Blanca la setmana passada. "Com un pare i un consum hauria de ser capaç de caminar en una botiga de queviures,...\nCheerios: Aliments nutritius dit per generacions de nens\nQuan penso en Cheerios, No crec que sobre els OGM. Vaig pensar en nens petits — i ara, Estic pensant en el meu nét nou. He was born just before Chri...\nTecnologia AgroalimentàriaBiofortificationAlimentària i nutricional seguretatEtiquetatge d'alimentsSeguretat alimentària10 Comentaris 0


Comença la temporada d'aquest ingredient minúscul, considerat un tresor de la gastronomia\nAngules amb ou d'ànec VILLA RETIRO\nBarcelonaLa temporada de l'angula comença de nou a l'octubre i permetrà als amants d'aquest exclusiu ingredient marí, que es pesca fins al març, rendir-se als seus encants organolèptics. D'angules n'hi ha poques i van molt cotitzades, però no és impossible poder gaudir de la seva textura tant en restaurants com a casa gràcies a les peixateries més selectes.\nLes angules són la cria de l'anguila i són un producte molt valorat a la gastronomia de casa nostra, tant pels cuiners com pels comensals, que assaboreixen cada any amb avidesa el luxe i l'exclusivitat que proporciona aquest ingredient. Aquests petits peixos es capturen en costes i rius amb xarxes artesanals i un sistema manual, ja que transiten i remunten les aigües costaneres i poc profundes. De fet, la seva pesca és la dels únics alevins que està permesa per les lleis espanyoles.\nAmb una temporalitat molt marcada, l'angula té una captura complicada perquè es tracta d'un peix molt escorredís. Quan arriben al mercat solen tenir entre dos i tres anys de vida i no més d'un gram de pes, de manera que concentren al seu interior tota la riquesa de l'oceà. Són molts, però, els que confonen aquest peix amb el succedani creat per la indústria a base de processats, el que es coneix popularment com a gula. De cos transparent i compacte, l'angula fa un llarg viatge de més de 5.000 kilòmetres des del golf de Mèxic (on neix) fins a Europa, on arriba arrossegada pels corrents marins. Quan arriben a les nostres costes ja tenen forma de serp i han canviat la transparència que tenen al sortir de l'ou per un color bru que després passa a ser platejat, una tonalitat molt característica d'aquesta espècie.\nUna safata plena d'angules Pescaderías Coruñesas\nAmb presència gastronòmica\nEl conseller delegat de l'empresa Pescaderías Coruñesas, Diego García, explica que aquest peix té un gust neutre, molt fàcil de menjar, i sobretot en destaca la textura. "És un producte molt escàs i la seva elaboració és totalment artesanal, de manera que requereix molta mà d'obra", explica García, que precisa, a més, que la seva pesca es limita a una temporada molt curta i que les captures se solen centrar en els dies de lluna nova. La captura d'aquests alevins se sol fer quan cau la tarda i comença a marxar la llum, perquè l'angula aflora a la superfície en marea alta.\nSegons explica, les angules cada cop tenen "més presència als restaurants gastronòmics", i detalla que no és un producte gaire exportat, sinó que és molt valorat a l'Estat i especialment per la gastronomia basca.\nDe fet, al parlar d'angules és fàcil evocar de seguida el plat més icònic: les angules a la bilbaïna amb all i bitxo, i servides en una cassola de fang. Les preparen xefs de renom com Bittor Arginzoniz, Karlos Arguiñano i Fran López, però la seva versatilitat està present en nombrosos restaurants amb vocació gastronòmica, com Etxebarri, Dani García, El Celler de Can Roca, Miramar de Paco Pérez, Enoteca i Nectari.\nPer exemple, el xef executiu de Villa Retiro Grup, Fran López, reivindica que són "un producte selecte en què predomina la textura i el gust". Com a notes de tast, assenyala que no tenen gaire aroma i que, si bé els falta "una gran aportació de sal per modificar-lo", són un producte "suau en boca". A més, en remarca la textura uniforme, així com un gust a peix subtil i agradable, i subratlla que les angules "són apreciades gastronòmicament perquè són molt bones" i que "són tan cares perquè n'hi ha molt poques". Segons la seva experiència al capdavant de la cuina, aconsella fer-les a la vinagreta i també al pil-pil amb cocotxes de lluç, all i bitxo. Tanmateix, és un ingredient de base que admet moltes variants i possibilitats: "Hem fet moltes receptes amb angules, donen joc a combinar-les de moltes maneres". Però també avisa que, malgrat la seva versatilitat, l'angula no és per fer qualsevol cosa, com per exemple unes postres. "Crec que amb el que costen és millor no camuflar-ne tot el gust amb altres productes que només han d'acompanyar", diu. Això sí, al seu restaurant s'han atrevit a cuinar-les amb espardenyes, i també amb ingredients potents com carxofes i tòfona. Però de les angules se'n poden fer també truites, amanides i saltats amb ingredients tan diversos com xampinyons, ous, espàrrecs, gambes o arròs. Sigui com sigui, els experts recomanen, això sí, degustar-les amb instruments (forquilles, ganivets o culleres) de fusta, ja que el gust metàl·lic influeix negativament en el seu gust.\nI res no és de pa sucat amb oli pel que fa a aquests petits però gustosos peixos, ja que el seu preu no és accessible per a totes les butxaques. Com a mostra, segons detalla López, els seus preus oscil·laven la temporada passada entre els 600 i els 1.000 euros el quilo. És a dir, de 60 a 100 euros la ració de 100 grams. "S'espera que ja no pugin més, però no crec que baixin dels 400 euros en una bona pesca", afegeix López. De fet, es tracta d'un producte amb poc marge de recorregut, i més aviat cridat a estar cada cop en menys mans: "Crec que per la seva poca pesca no és un producte que pugui arribar a molta gent, i fins i tot penso que algun dia ja no es podrà consumir", pronostica.\nDes del mar de Sargazos\nAmb dues estrelles Michelin entre les mans, López fa bandera d'aquest producte, però avisa sobre les angules pescades al delta de l'Ebre (que són les que ell tracta), que totes arriben des del mar dels Sargazos, al golf de Mèxic, arrossegades fins a Europa. En aquest ric indret en biodiversitat i ple d'algues, les anguiles ja adultes desoven "i els peixos neden durant gairebé tres anys fins a arribar al nostre riu", explica López. Per tant, no veu gaire diferència entre aquestes i les que arriben al País Basc, "tot i que sí que és veritat que [les del Delta] són una mica més petites". Aquest cicle vital fa que, un cop desovades, les angules recorrin l'Atlàntic fins a topar en la nostra latitud amb la península Ibèrica, i per això és habitual trobar-les, entre d'altres, a la desembocadura dels rius de la façana atlàntica i especialment de la zona cantàbrica. Estan especialitzats en la seva pesca a les zones del riu gallec Miño i també de l'andalús Guadalquivir, però aquest petit aleví també arriba fins al delta de l'Ebre i el Ter, entre molts altres. Al Delta, les comercialitza des de fa tres generacions Angules Roset, situada a Deltebre, des d'on reivindiquen que hi ha una gran cultura i una forma de vida marcada per la pesca i el consum d'aquesta delicatessen, que es pot pescar fins una setmana després de la lluna nova de març.\nAnguiles, angules o gules?\nAnguiles, angules i gules no són el mateix. Com a producte gastronòmic, l'anguila és una delícia poc coneguda i explotada a l'Estat, però, de fet, existeix des de l'època egípcia. És un peix difícil de trobar i la seva cuina és un autèntic privilegi, especialment valorat a les receptes japoneses i asiàtiques. La seva cria, l'angula, és un verdader tresor gastronòmic per als cuiners. Segons expliquen a Angules Roset, les angules "estan envoltades d'un misteri, luxe i exclusivitat" gràcies a la seva peculiar manera de reproduir-se, i els que les han tastat saben perfectament que no existeix comparació possible entre angula i gula, "però qui no ho ha fet pot confondre's fàcilment". Davant de la seva textura i l'aroma, les gules són una versió low cost "d'aspecte i nom semblant, però totalment diferents", ja que s'elaboren a partir de concentrats de peix barrejats amb midó, clara d'ou, oli vegetal, sal i proteïna de soja, cosa que dona lloc a un succedani més barat que, per a la comercialitzadora, no té res a veure en termes de qualitat i gust.


III Jornada Aprenentatge basat en projectes i Emprenedoria. Del treball per projectes a la gestió del talent | Gestión de Polígonos\nProp de 200 docents han assistit a la III Jornada d’Aprenentatge basat en projectes i Emprenedoria. Del treball per projectes a la gestió del talent, celebrada a la Sala d’Actes del Rectorat de la UdL, adreçada a professorat del Departament d’Educació en general i de manera especial al professorat d’FP així com també a empresaris i institucions relacionades amb la promoció de l’emprenedoria.


Vila-real en bici: QUE NO ET FURTEN LA BICI\nQUE NO ET FURTEN LA BICI\nFa temps van parlar del fenomenal video de Valencia en bici, per evitar robatoris de bicis. Hui ens arriba este estupendo diptic de Almansa en bici. En fi, pensem que d´una forma o altra....està ben explicat.\nAprofitem per insistir que una de les nostres principals demandes a Vila-real, es un tipus d´aparcament com el de la foto, de Castelló. Este model facilita molt asegurar tota la bici en elements d´alta seguretat. Fins i tot acepta lloc per publicitat, encara que els usuaris troben que a eixa alçada, el lletrero bloqueja els pedals.\nPer favor, mes parkings de bicis a Vila-real, i mes segurs !!!!!\nPer la part que ens toca seguir tots els consells de dalt, per no plorar despres.\nPublicado por vilarealenbici en 2:14\nEtiquetas: important, parking, robatori, robo


Trucar a recepció de la instal·lació al 93 476 13 90 on us pendran nota del nom i el telèfon i us donaran hora directament.\nSessió de 25 minuts 22,82 € 30,42 €\nMultitiquet de 5 sessions 98,40 € 131,18 €\nActivitat disponible a: Claror Sardenya, Claror Cartagena, Claror Maritim, Can Caralleu, L'Esportiu de Llinars\nDolor del teixit tou\nLesions musculars L'infern de molts esportistes\nPer què es produeixen les rampes? Benestar i salut\n| 2 de novembre, 1999\nLes rampes són contraccions musculars que patim tots, amb més o menys regularitat. Són molestes i sovint no en sabem les causes ni com frenar el mal que produeixen. Tot i que no hi ha una única raó ni un sol remei per evitar-les sí que podem trobar pautes generals que defineixen la seva aparició i alguns consells per prevenir-les i tractar-les. ...\nT'expliquem els beneficis de la Fisioteràpia Benestar i salut\n| 8 de novembre, 1996\nLa Fisioteràpia és una ciència de la salut que es basa en el coneixement del cos humà i dedicada a prevenir i millorar els processos dolorosos del cos, de la postura i de la capacitat física, a partir de procediments no agressius i sense re-córrer als fàrmacs. ...


Cicle de conferències “República i valors republicans” | Sabadell per la República\nCelebracions 14 d'abril, Escac al Rei, Torre Romeu\nCicle de conferències “República i valors republicans”\nEn el marc de les activitats dutes a terme per commemorar l’aniversari de la proclamació de la II República espanyola, Sabadell per la República anuncia un cicle de conferències que, sota el nom genèric de “República i valors republicans”, es durà a terme en els proper mesos. Com el seu nom indica, volem explicar, reflexionar i debatre sobre un tema com és el de la república i el republicanisme, en un moments en que aquesta qüestió s’ha convertit en un element rellevant de l’actual situació política. I tot plegat, de la ma de persones de reconegut prestigi en l’àmbit del republicanisme: Angel Duarte, Eugenio del Río, Joan Tardà, Xavier Domènech,i altres. El temes a desenvolupar seran:\nInicis del republicanisme a Espanya. La I República\nLa participació ciutadana i el republicanisme.\nRepública i acció social.\nNacionalisme i república.\nAixí, el proper dia 17 de maig, Angel Duarte ens parlarà dels inicis del republicanisme a Espanya i el marc social, polític i econòmic en que es va proclamar la I República.\nEl dia 7 de juny, Eugenio del Río dissertarà sobre el republicanisme participatiu.Totes dues conferències es duran a terme al Casal Pere Quart a les 7 del vespre. La resta de xerrades es duran a terme els mesos d’octubre i novembre i seran anunciades amb antelació.\nEntrada anteriorIntervenció de Joan Balart a l’acte de celebració del 14 d’abrilSegüent entrada“Sopar republicà” al nord. Els republicans celebren el 14 d’abril | Diari de Sabadell


TRAIL UEC TORTOSA: Canicross les 2 Torres\nCanicross les 2 Torres\nAprofitant la cursa de Canicross volem donar a conèixer el nostre poble i rodalies a més gent interessada en les curses. Es per això que volem invitar a tots els corredors de muntanya que vulguen realitzar, aprofitant d’infraestructura muntada, la cursa i així junt amb tots donar-li més rellevància a la jornada. Els corredors que vulguen realitzar la cursa disposaran d’un circuit senyalitzat, amb avituallaments, punts de control, assegurança i suport de l’organització del Canicross. Un cop feta la cursa tots els corredors podran esmorzar i rebran un obsequi de la jornada.\nAl no haver-hi competició de cursa de muntanya la inscripció per al corredors que vulguen participar és gratuïta.\nUs podeu animar a córrer sense gos. L'inscripció per als corredors de la UEC és per participar a la carrera sense gos.\ndj. de febr. 19, 08:13:00 p. m. 2009\nPhelps pel canal\ndj. de febr. 19, 11:25:00 p. m. 2009\nMARTEN DE LA BOVINE UNA ALTA VEGADA ha dit...\nEICS JO PORTARE LO YOSKHIRE DE MA FILLA DINS LA MOXILA\ndv. de febr. 20, 01:46:00 p. m. 2009\nEi Gerard! Rosa Carles i jo (Marga Estorach) serem la representació femenina de la UEC Tortosa de Campredó. No pateixis. Tu ens apuntes. No sé si vindrem en gos o sense però la passejadeta la farem. Si hi ha cap problema ens ho fas saber. Fins diumenge.\nds. de febr. 21, 12:44:00 a. m. 2009\nSissí i Dylan\nAquests dos són els protagonistes d’avui, una gossa i un gos acostumats a córrer, i no poc. Sí, ja sabem que l’equip trail és de persones, homes i dones (cada cop més), però per aquest cop, deixem que ells, els gossos, siguin els autèntics traileros.\nA les 8:30 h del matí ens hem trobat a Campredó 5 uequeros per realitzar el circuit del Canicross. Xavi anava amb la gossa Gigi, Martí i Pako sense gos i Rosa i jo, en principi, també. Però, qui ens havia de dir a nosaltres dos, pipioles, que tindríem gos i que ens ho passaríem tan bé!. Allí estaven alguns dels gossos de Kiko Vallespí (Pirena), el qual ens n’ha prestat molt amablement dos (encara no sé com se n’ha fiat): Sissí, per a Rosa, i Dylan, per a mi. Ràpid al control veterinari i en pocs minuts han xiulat la sortida. El Dylan ha estat inquiet els més de 12 km que tenia la cursa però la Sissí l’anava tranquil•litzant. Ell anava al davant, sense deixar-li pas, però quan s’allunyava 5 m, ja el tenies esperant-la. D’això se’n diu amor...Bé, tot i l’amor de Dylan, sort de Sissí que tenia flat i anava resseguint el recorregut d’allò més bé què sinó... A les senderes i costa amunt el ritme afluixava. Clar, ells estan acostumats a grans pistes de neu!! Seran pijos estos gossets! En fi, després de molts tires i arronses, molts “GO! STOP! RIGHT! LEFT!” (es que es veu que a l’escola els han ensenyat en anglès) hem arribat a meta. Xavi i Pako ja feia un ratet que s’esperaven. Martí perdut. Total, Xavi segon absolut (diuen les bones llengües que ha arribat primer, però ha deixat passar al segon perquè ell no necessitava els punts. És que és tant campexano quan vol!). Sissí i Dylan han quedat segones absolutes. El fet de córrer al nostre poble dóna sort. I per acabar-ho de rematar: la bossa del corredor molt complerta i al sorteig per dorsals ens han tocat regals aprofitables per als tres que estàvem inscrits. D’això se’n diu sort.\nL’organització molt bona. Encara no entenem com s’han pogut perdre alguns corredors. I l’experiència fantàstica!! Ja m’estic pensat d’on puc treure un bon gos per a la propera. Us ho recomano.\ndg. de febr. 22, 06:37:00 p. m. 2009\nTot a punt per l’assalt a Miravet\nMarato Barcelona 2009\nCrònica del Canicross\nXikatú, ke fa’l rúbio?\nLa cameta coixa. 01-03-09\nCursa de Vall d'Uixó\nExit de participació a l'entrenament de la Cursa d...\nAquelarre al Coll de l'Alba\nProposta per al diumenge\nCap de setmana de setmana complert\nla Raskera-Tortosa 2009


Tapantoni, PARIS CHIC-Promise\nEstàs a | Inici | Associats | PARIS CHIC-Promise\n· Categoria: Merceria i llenceria\nParis Chic – Promise som una botiga de roba interior per a home i dona, especialitzats en roba íntima, i amb atelier de cotilleria professional propi perquè qualsevol peça que compris, a més de quedar-te bé, et resulti còmode i pràctica de portar.\nLa nostra llenceria a Barcelona està situada al costat del popular Mercat de Sant Antoni, al barri de l'Eixample i, entre els nostres serveis, t'oferim la compra online i repartiment a domicili de tots els nostres articles.\nTreballem amb les millors marques de llenceria del mercat, Promise, Calvin Klein, Basmar, Like it!..., i disposem d'una extensa gamma de talles, incloses talles especials de sostenidors i llenceria fins a la talla 52.\nA la nostra botiga de sostenidors de copes especials cobrim les necessitats de totes les dones pel que fa a talles de sostenidors i oferim a les nostres clientes el servei d'assessorament de llenceria personalitzat perquè la seva tria sigui, sempre, la millor.\nPensem que les botigues de barri són les més autèntiques i defensem el comerç de proximitat, per això a la nostra llenceria online Paris Chic – Promise trobaràs la mateixa qualitat que al nostre establiment físic, el mateix assessorament - sempre pots contactar amb nosaltres per resoldre qualsevol dubte o qüestió - i el mateix servei postvenda.


Online PDF Les corts\nA principis del segle XIX, les Corts era un poblet de menys de mil habitants, amb un nucli petit i la resta de la població disseminada en masos envoltats de camps. Dos segles després, les Corts és el districte, amb diferència, menys poblat de la ciutat. Té tres barris clarament diferenciats (les Corts, la Maternitat i Sant Ramon i Pedralbes), separats per lavinguda Diagonal. Dins dels seus límits shi troben el monestir de Pedralbes, exemples darquitectura obrera de finals del XIX i principis del XX, lencantador nucli antic, torres modernistes i el Palau Reial, gratacels, moderns edificis doficines, petites zones verdes i grans parcs com el de Cervantes, facultats, modestes instal·lacions esportives i el gegantí Camp Nou. Un territori ple de contrastos.\nBar El Maravillas is a restaurant, cocktail and vermouth bar located off the beaten track on the charming Plaça Concordia in Les Corts Barcelona.\n📕 Felipe vi: un rey para la españa de hoy: Sus 50 años en imágenes\n📕 Demanam el que vulguis, ara i sempre\n📘 Mostra de diccionari mallorqui\n📖 Toledo 1936 ciudad martir\n📖 Menores maltratadores en el hogar\n📚 Los apellidos judeoespañoles\nLes Corts, despite being close to the financial district of Barcelona, breathes peace and tranquility. Elegant in style, this neighborhood in the upper area is ...\nSants-Les Corts Travessera De Les Corts - Three Be - El Sants-Les Corts Travessera De Les Corts - Three Be ofrece un alojamiento bueno en Barcelona. El hotel está a 4. 06/08/2020\nLes Corts Ref:000925d. caracterÍsticas: -Ático de 70m2 en les corts -tiene 2 habitaciones dobles -1 baño completo -cocina totalmente equipada -no esta amueblado -amplia terraza propia, con magnificas vistas -muy soleado -cerca de todas las comodidades ficha tÉcnica: altura\nEl President de les Corts Valencianes, Enric Morera, ha visitat hui el Centre de salut de Tavernes de la Valldigna, sent este el primer acte que es fa fora de les Corts des de l’inici de la crisi de la Covid-19. El President del parlament valencià ha volgut transmetre el seu agraïment a tot el personal sanitari valencià, “per la seua dedicació, per la seua professionalitat i per la ...\nThe #1 Best Value of 31 places to stay in Les Corts (Barcelona). NH Sants Barcelona. Show Prices. #2 Best Value of 31 places to stay in Les Corts (Barcelona). NH Collection Constanza. Show Prices. 15,509 reviews. #3 Best Value of 31 places to stay in Les Corts (Barcelona). Conozca el distrito de Les Corts: noticias, actividades, espacios, lugares de interés, barrios, fiestas, trámites y gestiones, servicios y mucho más.


La despesa pública en ordre públic i seguretat se situa en 53,48 milions d'euros l'any 2020, quantitat que representa una disminució del 14,7% respecte de l'any 2019, quan era de 62,72 milions. Així ho informa aquest dilluns el departament d'Estadística del Govern, que detalla que aquesta despesa inclou l'administració central, la local, el Tribunal Constitucional, el Consell Superior de la Justícia, el Raonador del Ciutadà i l'Agència Andorrana de Protecció de Dades (APDA). Aquest import suposa el 6,6% del liquidat total de les administracions públiques (sense comptar ni els actius ni els passius financers ni les transferències del Govern a les entitats de les administracions públiques), 1,6 punts menys en relació amb l'exercici anterior i representa un 2,1% respecte al PIB, una dècima menys que l'any anterior.


Mesures de protecció i seguretat a la Piscina Municipal de Roses ·\nInici Actualitat Mesures de protecció i seguretat a la Piscina Municipal de Roses\nNoves mesures a la Piscina de Roses per a una bona experiència esportiva\nAmb l’aprovació del pla d’acció pel desconfinament esportiu de Catalunya, elaborat per a la Generalitat, hi ha alguns canvis en les mesures de protecció i seguretat que cal aplicar a la Piscina Municipal de Roses. Les principals modificacions:\n1 persona cada 6 m2 de làmina d’aigua\nMàxim: 70 persones\nDe moment es fixa en 36 persones\nMàxim: 22 persones\nDe moment es fixa en 18 persones\n1 persona cada 4 m2\nDe moment es manté en 12 persones\nMàxim: 16 persones\nDe moment es manté en 11 persones\nSala fitness – musculació:\n1 persona cada 5 m2\nDe moment es fixa en 30 persones\n2) Les persones usuàries hauran de declarar responsablement que en els darrers 14 dies no han tingut cap simptomatologia compatible amb la COVID-19… Aquesta declaració es farà en cada reserva fent clic en l’apartat de Declaració responsable, i en el momen t de la inscripció en el cas de cursos de natació.\n3) Per assegurar la identificació dels usuaris (traçabilitat) caldrà registrar-se per a l’adquisició d’entrades/reserves puntuals, tant en la comercialització en línia com in situ a la pròpia instal·lació.\n4) Es manté el sistema de reserves per franges horàries, tal i com determina el propi pla d’acció, amb l’objectiu de:\nFacilitar la neteja.\nEvitar cues i aglomeracions.\nPermetre el màxim aprofitament dels aforaments amb seguretat.\nTenir el registre dels usuaris (traçabilitat).\nLa resta de mesures també es mantenen tal i com estaven establertes, amb la finalitat que la Piscina de Roses sigui un ll oc idoni, confortable i segur per a la pràctica esportiva.\nArticle anteriorCastelló d’Empúries consolida l’única colònia urbana de xoriguer petit a tot Catalunya\nArticle següentHoraris d’estiu de la SARFA


Laina´s Place Hotel Natal Brasil - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nReserva Laina´s Place Hotel\nRua Pedro Fonseca Filho, Ponta Negra, Natal, Brasil, 59090-140\nLaina´s Place Hotel valoracions\nCaracterístiques que t'encantaran sobre Laina´s Place Hotel\nPraia Shopping150 m\nArtes do Imaginario Brasileiro410 m\nCasa de Incentivo ao Artesao510 m\nAdriano Sergio Buggy930 m\nTaverna Pub930 m\nRasta Pé1 km\nAlto de Ponta Negra1,06 km\nPraia da Barreira d'Água1,19 km\nVilarte Shopping do Artesanato1,2 km\nHabitacions disponibles a Laina´s Place Hotel\nHabitació amb Vista sobre el Mar (Room with Sea View)\nMés informació sobre Laina´s Place Hotel\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Laina´s Place Hotel es troba a la zona de Costa de Natal de la ciutat de Natal. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Praia da Barreira d'Água, Ponta Negra, Aeroport Internacional Augusto Severo.\nA Laina´s Place Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, conserge, caixa forta.\nL'ambient de Laina´s Place Hotel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, mini bar, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Piscina exterior de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Natal, el Laina´s Place Hotel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nPonta Negra - 1,75 km\nPraia Shopping - 150 m\nArtes do Imaginario Brasileiro - 410 m\nCasa de Incentivo ao Artesao - 510 m\nAdriano Sergio Buggy - 930 m\nTaverna Pub - 930 m\nRasta Pé - 1 km\nAlto de Ponta Negra - 1,06 km\nPraia da Barreira d'Água - 1,19 km\nVilarte Shopping do Artesanato - 1,2 km\nValoracions d'hostes reals sobre Laina´s Place Hotel\nschoenes hotel mit feundlichen Service”\ngegenueber Center mit Excance usw.\nsauberes Zimmer, ausgerichtet auf Meer mit Aircon safe und Fan


100 militants de SOS-Racisme van "compartir" la seva elecció amb immigrants sense dret a vot ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dilluns, 26 de juliol de 2021 06:16 h\nSocietat Última actualització Dilluns, 28 de maig de 2007 05:00 h\n100 militants de SOS-Racisme van "compartir" la seva elecció amb immigrants sense dret a vot\nDemanaven el vot dels immigrants, que representen un 11% de la població\nUn centenar de militants i simpatitzants de l'organització SOS Racisme de Catalunya "han compartit" avui el seu vot amb immigrants sense dret a exercir la seva elecció, en el marc de la campanya '1Igual1', per protestar perquè "gairebé un 11% de la població queda al marge dels comicis", tal com ha explicat Isabel Martínez, promotora de la protesta.\njordi, present, pujol, sempre\nAixí, un centenar de persones sumades a la campanya van acudir a les urnes acompanyades d'un immigrant que "no pot votar per qüestions d'origen". Les parelles van exercir el vot de manera "íntima". Així, cada parella va poder optar per consensuar el seu vot, cedir-lo o bé abstenir-se.\nLa protesta organitzada per SOS Racisme de Catalunya té el suport de fins a 16 organitzacions socials de lluita pels drets humans i la igualtat. L'acció -secundada per 50 entitats- s'emmarca en la iniciativa d'àmbit estatal 'Tod]@s Ciudadan@s' d'invitació a la ciutadania a compartir el dret a vot i a favor del dret a vot dels immigrants.


A principis del segle XVI aparegueren al Japó les primeres escoles d'esgrima que incorporaven un sistema de combat basat en mantenir l'espasa embeinada fins l'últim instant, desembeinant rápidament en funció de l'atac de l'adversari.\nOriginalment, aquest sistema s'anomenava Iaijutsu, o art d'esperar el contacte, o també Battojutsu, o art de desembeinar l'espasa, i es considerá com l'art de neutralitzar l'acció ofensiva de l'atacant, desembeinant amb eficàcia la Katana.\nAquest art gaudí d'una gran difusió des del mateix moment de la seva aparició, especialment a partir del període en que les intrigues de palau i els atacs per sorpresa substituïren als combats a camp obert. Es crearen nombroses escoles i estils que foren un compendi d'experiències sorgides dels combats reals, que els mestres codificaren en la forma tradicional de Kata, els quals es practicaven individualment i amb Katana.


BPM 2022: Imprensa Nacional. PH. Series


'Rough and rowdy ways': el nou disc de Dylan, cançó a cançó\nTORNADA D'UN TÒTEM DE LA CANÇÓ POPULAR\nEl cantautor entrega una obra mestra als seus 79 anys, un àlbum oceànic en el qual gira la vista al segle XX i canta a les convulsions socials, a l'amor i a la immortalitat\nBarcelona 18 de de juny del 2020. Actualitzada 19 de de juny del 2020 a les 09:29\nAra que la sensació de canvi d’era s’accelera, sent potser més perceptible com més gran és l’edat de l’observador, un nou àlbum de Bob Dylan emergeix del caos amb certes formes de torre de senyalització. ‘Rough and rowdy ways’, que surt a la venda aquest divendres, passa revista al segle XX i insinua al·lusions al judici final, t’enreda en estrofes enrevessades en les quals parla de tu a tu amb figures històriques (reals o fictícies) i apel·la al sentiment amorós i al sentit de l’humor. Un àlbum de cançons cabaloses, amb la lletra al centre del paisatge, en les quals el premi Nobel de literatura del 2016 vol parlar-nos del present a través dels contrastos que li brinda la memòria.\nÉs la seva primera entrega de material original en vuit anys, després de la (discutida) trilogia d’estàndards, i el mostra fent un pas més enllà dels motllos genèrics (blues, country, swing, rockabilly) a què va adaptar el seu art de la cançó en el cicle d’àlbums que va anar de ‘Love and theft’ (2001) a ‘Tempest’ (2012). No representa tampoc una incursió en territoris sònics arriscats, condicionats per un productor amb personalitat, com ho va ser Daniel Lanois a ‘Oh mercy’ (1989) i ‘Time out of mind’ (1997). És una altra cosa, més concloent i essencial, subjecta només en ocasions a la gramàtica troncal del blues i més aviat tendent a una noció de la cançó com a cicle infinit d’estrofes que es fonen amb l’horitzó sota un tènue halo espiritual. Peces serenes i magnètiques, acompanyades per dolces harmonies de guitarra, pel rumor de fons de l’acordió o el frec de les cordes del violí.\nCrida de la consciència\nMentre tants artistes han respost al confinament d’aquests mesos amb divertiments en ‘streaming’ dels quals tot just queda empremta, Dylan ha entregat les seves cançons més importants en molt temps, que és dir bastant, encapçalades per aquest ‘Murder most foul’ que ens va sacsejar setmanes enrere. Peces en les quals sembla atendre una vella crida de la consciència, a aquelles maneres «aspres i sorolloses», rebels, a les quals cantava el trobador country Jimmie Rodgers als anys 20 (a la seva peça ‘My rough and rowdy ways’), per parlar-nos del món que és i que va ser a través de la versió més refinada de si mateix. I per fer pronunciar versos que parlen dels límits de la mortalitat. Alguns tenen gust de comiat, o dels seus preparatius.\nPoesia cantada en la més alta expressió, rica en claus i simbolismes, en què els experts en ‘dylanologia’ es podran entretenir durant una bona temporada. Poderós senyal de vitalitat creativa d’un Dylan de 79 anys que es deixa acompanyar per la seva banda habitual i per còmplices com Benmont Tench (el que fos teclista dels Heartbreakers de Tom Petty), Fiona Apple i Blake Mills. Obra per degustar amb calma, 70 minuts de músiques i textos per acompanyar el nostre trànsit al món que ve. En repassem les 10 cançons.\nUna arrencada suau, sense percussions, amb la guitarra de ressonàncies jazzístiques envoltant el cant sec de Dylan en una declaració de benvinguda que al·ludeix els extrems de la seva personalitat, del més dolç al més sinistre («soc un home de contradiccions / soc un home de molts estats d’ànim»), i en la qual dialoga amb Ana Frank, Indiana Jones i els Rolling Stones. Fragàncies dels discos en què va jugar a ser Sinatra i vistes al crepuscle. «Dormo amb la vida i la mort al mateix llit».\nEl blues entra en escena amb un ritme pesat de tacte rocós i un Dylan que desmunta velles mitologies: «No soc un fals profeta / Només sé el que sé / Vaig on només els solitaris poden anar». I afegeix: «Soc l’últim dels millors / Podeu anar enterrant els altres». La música d’aquest tema és una adaptació d’‘If lovin’ is believin’, peça de 1954 de Billy ‘The Kid’ Emerson, pioner del rhythm’n’blues i el rock and roll que va gravar per a Sun Records.\nDylan lúgubre, amb humor negre, creant un ambient de suspens al voltant d’una història delirant en la qual es converteix en un Dr. Frankenstein que s’apodera de trossos de cadàvers, de fetges, cervells i cors, per construir un amant a mida. Amb la cicatriu d’Al Pacino i dots per tocar el piano com Leon Russell i Liberace. A partir d’allà, l’enquadrament s’obre i apunta «als enemics de la humanitat» i al «Sr. Freud amb els seus somnis, i al Sr. Marx amb la seva destral».\nUna roda d’harmonies plàcida i reconfortant, amb ecos de l’era pre rock and roll, secundada per cors udoladors i un Dylan que canta a un amor que pot ser tan terrenal com espiritual. Dinàmica subtil, estirada a pler, desprenent una aura màgica amb reflexos de mística gòspel.\nDylan, parlant cara a cara amb la mort prescindint d’un clima tenebrós i acompanyant-se d’una dolça guitarra i del llunyà punteig d’una mandolina. Un enquadrament inèdit del trobador, dirigint-se al «genet vestit de negre» i demanant-li que es manifesti. «Digue’m quan, digue’m com / Si alguna vegada hi va haver un moment, que sigui ara / Deixa’m passar, obre la porta / La meva ànima està angoixada, la meva ment està en guerra».\nEl blues més canònic de l’àlbum, un homenatge al venerable trobador del Mississipí (1925-76), pioner de l’estil elèctric. Influït per la seva obra des dels seus inicis, Dylan s’adreça a ell per demanar-li més racions d’«aquesta vella religió» sobre un trotador ritme de boogie. «És just el que necessito».\nUna altra delicadesa introspectiva amb vista a l’altre costat, amb un ambient de certa litúrgia gòspel. Un diàleg amb la «mare de les muses», a qui demana que li canti històries dels herois americans, dels generals Sherman i Patton, que van aplanar el camí per a Elvis Presley i Martin Luther King, «herois que es van mantenir drets». Traços d’èpica patriòtica associada a la cultura popular i els drets civils.\nDylan, com a malfactor o pròfug de les servituds terrenals, s’apropa per tercera i última vegada al blues per cantar en primera persona a l’homicidi («faré de la teva dona una vídua / no arribaràs a la mitjana edat») i situar-se en algun lloc més enllà del bé i del mal. «Estic tres milles al nord del purgatori, i a un pas del Gran Més Enllà / He resat i he besat les noies, i he creuat el Rubicó».\nL’àlbum s’enfila fins a les cotes més altes en el tram final, que arrenca amb aquests nou minuts de monòleg somiador («nascut en el costat equivocat de la via del tren / com Ginsberg, Corso i Kerouac») i perdent el món de vista a la llarga Ruta 1 que el porta a Key West, l’illot de l’extrem sud de Florida, associat a una assolellada immortalitat. «Un paradís per morir», entona amb un sarcasme estrany, referint-se a aquest destí vacacional de molts jubilats nord-americans. Balada trèmula amb el toc càlid de l’acordió, en la qual Dylan es troba sol a l’hotel de l’enclavament subtropical desitjant que una emissora pirata li posi l’èxit dels 60 ‘Rescue me’.\n‘Damas de hierro’: àvies feministes\nCrítica de ‘Pequeños milagros en Peckham Street’: a les portes del Brexit\nLa cançó amb què el cantautor va trencar el silenci el 27 de març, una epopeia de gairebé 17 minuts en la qual, a partir de l’«assassinat més infame», el de Kennedy, «aquell dia fosc a Dallas, el 1963», passa revista al paisatge musical d’una era, de Patsy Cline i Stan Getz als Eagles i Fleetwood Mac, amb intenció de prendre posicions en el present més que mitificant el passat. Aquest va ser el seu propòsit, tal com va explicar fa uns dies a ‘The New York Times’, en la seva primera entrevista des del 2017. Peça balsàmica, tan parlada com cantada, que ofereix punts d’ancoratge en un temps que els necessita.\nDiscos Bob Dylan Crítiques de discos Concerts


Carles Puigdemont anuncia accions legals contra la JEC\nPuigdemont prendrà accions legals contra la JEC\nL'expresident assegura que «l'abús de la llei no pot quedar impune»\nper Redacció dilluns, 6 de maig 2019 - 18:05h | Actualitzat a 06/05/2019 19:16h\nEl jutjat de Madrid ha ratificat la seva candidatura a les europees, però el PP vol recórrer la decisió | CEDIDA\nCarles Puigdemont ha anunciat que prendrà mesures legals contra la Junta Electoral Central, després que el jutjat contenciós administratiu de Madrid hagi ratificat la seva candidatura a les europeesdel pròxim 26 de maig, en contra del vet de la JEC. L'expresident ho anunciava en declaracions al programa 'Tot es mou' de TV3, insistint que «l'abús de llei de la JEC no pot quedar impune».\n«Quan de manera clara ha quedat provat i demostrat que hi ha hagut una utilització i un abús de la llei, ens hem de defensar. Això no pot quedar impune» ha afirmat l'expresident de la Generalitat. Puigdemont ha sostingut que per defensar la democràcia és necessari «assenyalar, treure les vergonyes i apuntar a la gent que fa una molt mala praxi» de la justícia, i ha qüestionat la independència i les garanties de la JEC.\nTambé ha assegurat que la JEC no pot prendre decisions en funció de si la candidatura els hi agrada més o menys als membres de la Junta Electoral, com creu que ha succeït amb la seva exclusió de la candidatura de JxCat: «Això és dinamita la base d'un sistema democràtic».\nPuigdemont assenyala que han de fer el treball que altres partits han pogut fer amb més temps en 20 dies | Cedida\n«Teníem raó, teníem els nostres drets»\n«Hem demostrat que teníem raó, que teníem els nostres drets», encara que ha expressat estar molest perquè ha hagut de dedicar un temps a enfrontar-se a la JEC per poder-se presentar en els comicis que hauria emprat per preparar la campanya. Així, ha assenyalat que queden 20 dies per a les eleccions i aquest mateix dilluns han rebut l'autorització per imprimir les paperetes que volen enviar als domicilis de la ciutadania i per «intentar aconseguir el temps» que considera que li han robat.\n«En 20 dies hem de fer el treball que altres partits han pogut fer amb més temps», per la qual cosa creu que la seva candidatura en les europees ha sortit perjudicada després de la decisió de la JEC. No obstant això, intentaran recuperar el «temps perdut» i la seva prioritat és guanyar les eleccions perquè ell i els exconsellers Toni Comín i Clara Ponsatí siguin escollits eurodiputats.\nAltres notícies relacionades: Casado recorrerà al Constitucional la candidatura de Puigdemont a les europees\n«Acabem de vèncer Madrid»\nPer Puigdemont, JxCat ha demostrat que té coneixement i experiència per vèncer a l'Estat: «Hem vençut Bèlgica, hem vençut Alemanya, acabem de vèncer Madrid. Tot aquest coneixement, aquest potencial i aquesta experiència de defensa eficaç i eficient de drets fonamentals l'hem de posar al servei dels ciutadans de Catalunya». A més, s'ha compromès a posar el dret de l'autodeterminació de Catalunya en l'agenda europea i s'ha reivindicat com «la veu de l'octubre del 2017» a la UE.\nÚLTIMA HORA: La mesura del PP per evitar que Puigdemont sigui candidat\nURGENT: Via lliure per a Carles Puigdemont\nEleccions Carles Puigdemont JxCat Unió Europea


La Catalunya oprimida es relaxa - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 26 de Juny de 2019. 09:30h.\nLa Catalunya oprimida es relaxa\nJosep Maria Mainat: "eixamplament de la base o unilateralitat?”\nEl productor televisiu, Josep Maria Mainat, va penjar una fotografia a les xarxes el passat 23 de juny on se’l podia veure descansant en una piscina amb el mar mediterrani de fons. Mainat va formar part de les llistes electorals de JxCat. "Aquí, a Sant Feliu, meditant si ens convé més l'eixamplament de la base o la unilateralitat...", va escriure el també membre de la Trinca al respecte.\nUn alt càrrec de la Generalitat es queixa per un cartell en castellà


L’informe d’Standard & Poor’s estableix que ja es pot donar per tancat, i de forma satisfactòria, el ‘cas BPA’. L’avaluador ha fet una previsió per als propers tres anys de creixement moderadament optimista i amb algun risc\nL’informe complet d’Standard & Poor’s recull una sèrie de previsions respecte al trienni que acaba de començar (2017-2020). El final de l’afer BPA marcaria en aquest aspecte un punt i a part, entenent que tant el 2015 com el 2016 han estat marcats per la influència de la intervenció de l’entitat. L’avaluador nord-americà és moderadament optimista i apunta que durant els propers tres anys hi haurà creixements reals del PIB d’entre l’1,1% i l’1,3%. Si les previsions d’S&P són reals, significa que l’economia nacional està entrant en un període de certa estabilitat a l’alça que deixa enrere les turbulències creades tant per la crisi com per l’impacte de l’afer BPA. És interessant la radiografia que intenta fer del sector financer. Apunta que la banca andorrana es troba davant un gran repte a mitjà termini un cop les regles del joc han canviat amb l’entrada en vigor de l’intercanvi d’informació fiscal. Al mateix temps, incideix que no disposar d’un banc central o similar situa l’Estat en una posició de debilitat perquè el Govern passa a ser l’únic garant si es produeix un problema amb una entitat bancària. Com a solució a aquest problema l’empresa insinua que el Fons Monetari Internacional seria una bona opció com a Big Brother bancari. El debat actualment està obert però seria bo que hi hagués cert consens entre les forces polítiques, i també el sector financer, sobre quina seria la millor institució per donar seguretat. Lamentablement una hipotètica petició a un gran organisme perquè faci de tercer pagador no ha de reeixir. Sigui l’FMI, el Banc Central Europeu, els dels països veïns o qualsevol altre, no és tan clar que acceptessin sense res a canvi. Els elements de risc en el desenvolupament econòmic són els de sempre: una excessiva dependència del turisme, del sector financer i del comportament de les economies dels països veïns. S’ha de reconèixer que tot i l’esforç dels últims anys no s’ha aconseguit reconduir de forma sensible les bases on carregar l’economia nacional. Malgrat l’obertura i altres esforços de diversificació el gruix del motor econòmic continua sent el mateix. Sembla una realitat incanviable, a menys que l’escenari viri de forma important amb l’acord d’associació. Però això fins d’aquí a un parell d’anys continuarà sent una incògnita.


L'OSV reprèn la Gira de Setmana Santa - Orquestra Simfònica del Vallès\nL'OSV reprèn la Gira de Setmana Santa\nL'OSV reprèn la Gira de Setmana Santa i presenta el Rèquiem de Mozart\nSe celebra el 10è aniversari d'un dels projectes bandera de l'OSV, que torna a rodar després de cancel·lar l'edició de l'any passat degut a la pandèmia.\nUna producció participativa que recorre diferents localitats del territori, enguany amb el Cor de Cambra de l'Auditori Enric Granados i les veus de Marta Mathéu, Gemma Coma-Alabert, Albert Casals i Toni Marsol, sota la direcció de Xavier Puig.\nEl projecte contempla un valor musical i social, així com cultural i territorial i posa a l'abast dels cors del país una coproducció professional de gran nivell.\nLa Faràndula de Sabadell, el Palau de la Música Catalana i l'Auditori Enric Granados de Lleida acolliran els concerts de Setmana Santa entre el 26 de març i l'11 d'abril.\nFa 10 anys, l’Orquestra Simfònica del Vallès inicià un projecte participatiu, transversal i amb recorregut per tota Catalunya: el Concert de Setmana Santa que va adreçat a la participació de diferents cors de Catalunya que, des de l’entusiasme i el desig de participar en un esdeveniment cultural i artístic enriquidor, hi participen tant a nivell musical com organitzatiu. El projecte contempla alhora un valor musical i social, així com cultural i territorial.\nL'any passat, el projecte es va haver de cancel·lar degut a la pandèmia i enguany, tot i les dificultats, l'OSV segueix apostant per mantenir la proposta i presenta el Rèquiem de Mozart amb el Cor de Cambra de l'Auditori Enric Granados de Lleida, les veus de Marta Mathéu (soprano), Gemma Coma-Alabert (mezzosoprano), Albert Casals (tenor) i Toni Marsol (baríton), en 4 concerts a La Faràndula de Sabadell (26 març), Palau de la Música Catalana (27 i 28 març) i Auditori Enric Granados de Lleida (11 abril).\nEl fet coral català és una de les expressions musicals i associatives més esteses en el nostre país, que compta amb grans institucions corals. El món coral representa una implantació social molt àmplia, que va des dels infants fins a la tercera edat, des de cors d’esbarjo fins a grups semi-professionals. Alguns d’aquests, per tant, tenen no només un potencial musical important, capaç d’interpretar obres simfònic-corals, sinó també un poder i experiència organitzativa molt important en la seva ciutat, que hem de (i volem) aprofitar. Amb tot, una producció simfonico-coral com la que proposem no està a l’abast, ni musicalment ni econòmicament, de cada cor individualment, mentre que amb aquesta proposta ho fem possible a tots nivells.\nD’aquesta manera, els cors escollits preparen una obra important del repertori i l’interpreten en gira per diferents ciutats en una producció professional: sota la direcció de Xavier Puig i acompanyats de l’Orquestra Simfònica del Vallès. I alhora la fan possible acollint un concert en la seva pròpia ciutat.\nJ. OLLÉ: Al principi era el vent (amb text d'Enric Cassases)\nWOLFGANG A. MOZART: Ave Verum\nWOLFGANG A. MOZART: Requiem en Re menor, KV 626\nAlbert Casals tenor\nTant se val que mig Rèquiem de Mozart no sigui de Mozart. De fet, cap de les seves notes ja no li pertanyen. Ara el Rèquiem de Mozart és meu, teu i d’aquell de més enllà, fins i tot de Salieri. T’ho descobrirem després d’escoltar l'Ave Verum del mateix Mozart i En principi era el vent, obra de Josep Ollé, basada en textos del poeta Enric Cassasses. Xavier Puig, director titular de l'OSV i del Cor de Cambra de l'Auditori Enric Granados, ens en promet una versió sense concessions. Per recordar que la vida no seria vida sense la mort.


Platja de l'Orzán - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRiazor, en primer pla, i l'Orzán, al fons.\n43° 22′ 12″ N, 8° 24′ 22″ O / 43.3699°N,8.40618°O / 43.3699; -8.40618\n780 m ( )\nLa platja de l'Orzán és una platja urbana de la ciutat de la Corunya, a Galícia. Compta amb la distinció de Bandera blava, com la seva continuació cap al sud-oest, la platja de Riazor.\nDisposa de lavabos públics, dutxes, vigilància, aparcament, servei de salvament i accés per a minusvàlids. Està prohibida l'entrada amb animals.\nÉs habitual la práctica de surf i bodyboard quan les condicions meteorològiques són adequades: marea baixa i vent del sud-est. Es celebren diversos campionats durant l'any, com una prova del circuit gallec de surf.\nLes línies de bus urbà que arriben a la platja de l'Orzán són la 3A i la 11.\nCoord.: 43° 22′ 11.71″ N, 8° 24′ 22.24″ O / 43.3699194°N,8.4061778°O / 43.3699194; -8.4061778\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Platja_de_l%27Orzán&oldid=21460009»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 jul 2019 a les 19:51.


Llibertat sense fiança per Trapero\nActualitat Tribunals Llibertat sense fiança per a Trapero\nLa jutge de l'Audiència Nacional, Carmen Lamela, ha decidit deixar en llibertat sense fiança al major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero. La Fiscalia demanava una fiança de 50.000 d'euros per a l'exmàxim comandament policial dels Mossos.\nEl major Trapero ha declarat aquest divendres davant de la jutge Lamela com a investigat per un delicte de sedició per la seva responsabilitat en l'actuació de la policia catalana en el decurs de la celebració de la consulta independentista de l'1-O.\nL'Audiència Nacional investiga si Josep Lluís Trapero va actuar en connivència amb el govern de Carles Puigdemont, no acatant les ordres judicials que prohibien la celebració de la consulta, i col·laborant amb aquesta actitud a la declaració independentista del 27 d'octubre al Parlament de Catalunya.\nJosep Lluís Trapero ja va declarar a l'Audiència Nacional el passat 16 d'octubre per no haver ordenat una actuació dels Mossos per evitar els aldarulls que es van produir el 20 de setembre a la conselleria d'Economia i Hisenda, quan una comitiva judicial acompanyada de la Guàrdia Civil va escorcollar per ordre del Jutjat d'Instrucció núm. 13 de Barcelona la seu del departament de l'aleshores vicepresident i conseller, Oriol Junqueras.\nEn la declaració de fa quatre mesos, Josep Lluís Trapero va sortir també en llibertat sota fiança, tot i que la jutge li va retirar el passaport i va dictar que s'havia de presentar cada quinze dies al jutjat.\nMossos d'Esquadra Audìencia Nacional Josep Lluís Trapero sedició 1-0 Carmen Lamela llibertat sense fiança