Skip to 76 through 100 of 593 search results.\nShowing 76 through 100 of 593 results\n1… 3 4 5 …24\nHo sabem prou bé... la vida ens té reservats moments ben estranys. Com a mostra, aquí tenim en Buffy, un actor britànic retirat que viu en un barri londinenc ple de restaurants tailandesos oberts allà on abans servien esplèndid menjar anglès. Després d'enamorar-se, casar-se i separar-se unes quantes vegades, en Buffy se sorprèn un matí en saber que la Bridie, la seva vella amiga, li ha deixat en herència un hotel que, de fet, és un casalot atrotinat perdut en un llogarret de Gal·les.Contra tot pronòstic, en Buffy decideix anar-hi a viure i començar la vida de bell nou. Així és com arriba al poble, carregat d'il·lusió i amb ganes que tot li surti bé, però, malgrat l'encant de la casa i del lloc, ben aviat veu com n'és, de difícil, fer quadrar els comptes del petit establiment. Llavors en Buffy té una idea fantàstica: hi impartirà cursos per a persones que acaben de sortir d'una relació amorosa i se senten desorientades en temes pràctics, com ara el manteniment del cotxe, la cuina, la jardineria... Fins i tot decideix organitzar un taller especialitzat a trobar les paraules adequades per a l'amor.I tal dit, tal fet. Ben aviat treuen el nas per les finestres del casalot somriures entremaliats que saluden la vida mentre demanen un esmorzar per a dos.Deborah Moggach, que ja va triomfar amb El exótico hotel Marigold, ens proposa una novel·la en la qual la intel·ligència i l'humor poden amb tot, fins i tot amb el mal d'amors.\nDispara, jo ja sóc mort és una història d'històries, una gran novel·la que amaga moltes novel·les i que, des de l'enigmàtic títol, fins a l'inesperat final, proporciona més d'un sorpresa i emocions a flor de pell. Hi ha moments a la vida en què l'única manera de salvar-te és morint o matant. A finals del segle XIX, durant la darrera etapa tsarista, els Zucker, perseguits per la seva condició de jueus, han d'abandonar Rússia fugint de l'horror i la desraó. Quan arriben a la Terra Promesa, en Samuel Zucker compra les terres dels Ziad, una família àrab encapçalada per l'Ahmed. Entre els dos homes es crea un vincle tan fort, una amistat tan sòlida, que es manté generació rere generació, per damunt de les diferències religioses. Amb les amenaces, la set de venjança i el xoc de passions com a teló de fons, les vides encreuades dels Zucker i els Ziad conformen un mosaic de traïcions i dolor, d'amors possibles i impossibles, i la gran aventura de viure i conviure en un territori marcat per la intolerància. Crònica intensa i commovedora de dues sagues familiars, aquesta novel·la de Julia Navarro ens endinsa en la vida de persones amb noms i cognoms, que lluiten per assolir els seus somnis i són responsables del seu destí. «Els personatges d'aquesta novel·la viuen amb mi, m'han ensenyat moltes coses, ja formen part de la meva història personal.»Julia Navarro La crítica ha dit...«La novel·la més complexa de Julia Navarro. Casi mil pàgines que entrellacen història i suspens, drama i política. Una obra decimonònica en ple segle XXI.»J. M. Pozuelo Yvancos, ABC Cultural «Una novel·la de personatges, unes criatures presoneres de la seva època i dels vaivens històrics d'aquesta. Un relat ambiciós que comença a finals del segle XIX i arriba fins 1948 a través d'alguns dels esdeveniments més importants de la nostra història contemporània.»AreaLibros «Una intensa i emocionada crònica d'una saga familiar que aprofundeix en el vertigen de la condició humana alhora que proposa una commovedora reivindicació de que per sobre de les pàtries hi són les persones.»La Región\nAquesta és una guia exhaustiva per no perdre'ns en el laberint del menjar saludable, un llibre ple de trucs, idees i informació, perquè les famílies puguem fer tries lliures i informades sobre l'alimentació. És un llibre de divulgació que combina els últims descobriments científics amb el sentit comú i la tradició, i que ens permet tornar a recuperar una relació intuïtiva i natural amb allò que mengem.A través d'aquestes pàgines descobrirem què és menjar i què no ho és, on comprar aliments saludables, entrarem a la cuina sense por i aprendrem algunes tècniques senzilles per cuinar correctament. Incorporarem nous superaliments al rebost i veurem com organitzar-los en àpats equilibrats setmanals per no haver-nos de passar hores a la cuina.En definitiva, una visió amable, tolerant, desenfadada i rigorosa de l'alimentació saludable per donar a les nostres famílies i donar-nos a nosaltres mateixos allò que veritablement mereixem, descobrint alhora la importància de la moderació, l'equilibri, l'harmonia en les eleccions alimentàries i establint una coherència entre la nostra alimentació i el nostre estil de vida.Una dieta saludable ens ajudarà a estar més sans, a ser més forts, més resistents, més resilients i, el que és més important, més feliços.\nI si Jane Austen hagués fet parlar els criats?Són quarts de cinc del matí a Longbourn, la casa dels Bennet, a Hertfordshire. Mentre les cinc germanes i els seus pares, els famosos protagonistes d'Orgull i prejudici, dormen plàcidament, la Sarah i la Polly, les dues donzelles, comencen a treballar a les ordres de l'anciana senyora Hill, la majordoma. Ja fa anys que segueixen la mateixa rutina i, malgrat tot, saben que la vida és alguna cosa més que un simple anar i venir de draps, cassoles i escombres.La Sarah és la que més desitjosa està d'arriscar-se a fer un canvi, i el seu món, petit i rutinari, es veu finalment transformat el dia que James Smith, un nou servent, arriba a Longbourn arrossegant un passat ple de secrets i un futur en el qual hi té cabuda la llibertat. Tot d'una els soterranis cobren vida, i rere els davantals i els uniformes descobrim éssers que tenen moltes coses per explicar. Mentre les germanes Bennet dormen... els seus criats per fi parlen, i valla pena escoltar-los.L'estil de Jo Baker, que respecta l'escriptura de Jane Austen però té un caràcter propi, aporta nova llum a un clàssic i ho fa amb molt talent i imaginació.\nby Raül Romeva i Rueda\nRetorn a Shambhala és una apassionant novel·la d'aventures i d'intriga que revela descobriments sorprenents.L'Aina Fàbrega, l'exnedadora que havia competit en natació sincronitzada i que actualment exerceix de periodista d'investigació, té des de ben petita una mena de sisè sentit. Quan l'Aina viatja al Tibet per investigar la contaminació per radiació nuclear, no sospita que aquesta aventura canviarà la seva vida per sempre.En el viatge coneixerà dos periodistes del Discovery Channel que investiguen el Shangri-la, es veurà involucrada en una persecució al límit i fi nalment es trobarà amb l'abat d'un monestir budista i un extravagant fi lantrop grec que li encomanaran una missió: recuperar el còdex que ha de salvar Shambhala. Però, què és Shambhala? I per què ella? En serà capaç?L'Aina i l'Àlex, la seva germana, s'endinsaran en una apassionant aventura. Descobriran un món completament desconegut i prendran consciència de la crisi energètica, però també experimentaran la força que pot arribar a tenir la ment, si vibra a la freqüència adequada.Des del Tibet, les illes Canàries, les profunditats de l'oceà Atlàntic i el Japó, els personatges de la novel·la descobreixen problemàtiques globals que ens afecten a tots, però també nous camins de sortida a la situació mundial.\n«Una autobiografia intel·lectual, emotiva i inclassificable.» Le Figaro Littéraire «Aquesta acumulació de memòria humana constitueix un tresor de sentit. Haver travessat un segle ple d'invents, esperances i horrors, i haver viscut plenament aquesta aventura és el que em dóna legitimitat. Perquè potser he rebut de la vida un deute de sentit, i avui em puc permetre pagar-lo amb el meu testimoni.»Stéphane Hessel A En resum... o gairebé l'agitador de consciències Stéphane Hessel aborda de manera magistral els temes de la indignació i els seus límits, la compassió, l'amor, l'admiració, la resiliència, la reivindicació de la dignitat, la força de les paraules, el compromís polític o la democràcia per transmetre a les noves generacions que cal lluitar dia a dia per recuperar la dignitat i per construir les bases d'un futur comú més just i accessible per a tothom. Una obra reveladora i necessària en la qual la veu de Hessel es barreja amb versos i confidències, amb opinions i records que configuren la trajectòria intel·lectual i personal d'un home bo. Opinions:«Les paraules de Stéphane Hessel desborden el marc d'un simple llibre. Són una crida a obrir els ulls i despertar les nostres consciències. Aquest llibre, per tant, no és una autobiografia en sentit estricte, no mira cap al passat. És una invitació a tenir valor. Recull unes experiències que han resultat exemplars i útils per fer costat a un compromís, a una manera d'enfrontar-se a la vida.»Maren Sell (editor francès)\nLa vida a la recerca de passió i de sentit. Naixem innocents. Sense emocions confuses, sense dubtes, sense pors, sense mentides. Arribem per descobrir, per compartir, plans, lluminosos i coherents. Vulnerables, però encara oberts al món, animats per una curiositat rotunda i radical, dotats de la passió per viure. És aleshores quan comença la recerca del sentit en una realitat diària de llums i d'ombres on ens assalten l'amor, la por, la tristesa o la temptació. La manera com ens encarem amb aquestes etapes crucials, des de la innocència o des de la rigidesa, determinarà el teixit de la nostra existència, de cada emoció, de cada gest, de cada pensament. Elsa Punset, autora de Brúixola per a navegants emocionals, ens descobreix a Innocència Radical per què perdem la confiança i la curiositat inicial apassionades, per què cerquem un recer en la concessió i en la tristesa. I ens encoratja a treure profit de la nostra capacitat innata per estimar i per transformar, a trobar les vies per les quals flueixin la nostra creativitat i la nostra energia mitjançant els paranys i els dons que ens aguaiten als espais on viu, o mor, dia a dia, la nostra innocència primigènia i radical.\nPercy Jackson i els herois grecs (Percy Jackson #Volumen)\nDesprés d'explicar-nos les històries més emocionants dels déus grecs... Qui millor que un fill de Posidó per apropar-nos al món dels herois de l'Antiga Grècia? Acompanya a en Percy Jackson en aquesta apassionant aventura. Si vols saber qui va tallar el cap de la Medusa o quina heroïna va ser criada per una osa, aquest és el llibre que has de consultar. Ningú millor que un fill de Posidó com Percy, que ha sobreviscut a un fotimer d'enfrontaments amb éssers i criatures mitològiques, per narrar les increïbles gestes de Perseu, Atalanta, Bel·lerofont o Hèrcules, per citar només alguns dels molts personatges èpics que hi ha entre aquestes pàgines. Així que en Percy ens empeny a acompanyar-lo en aquesta aventura amb la següent proposta: «Retrocedirem en el temps uns quatre mil anys per decapitar monstres, salvar algun que altre regne, disparar a uns quants déus al cul, saquejar elsinferns i robar a gent molt dolenta. Preparats? Perfecte. Som-hi!»\nDennis Lehane torna als indrets de Mystic River amb una novel·la concisa i plena de suc, una altra lliçó narrativa que beu de la millor tradició del gènere negre als Estats Units. En Bob Saginowski fa vint anys que treballa a la barra del Cousin Marv's, un bar de clients fidels situat en un barri obrer de Boston que la màfia local fa servir com a punt de trobada per als seus negocis. Silenciós i solitari, en Bob va cada matí a l'església de Saint Dominic a buscar respostes als seus problemes de fe. Dos dies després de Nadal, la seva vida fa un gir inesperat quan, de tornada cap a casa, salva d'un cubell d'escombraries un cadell maltractat i coneix la Nadia, una dona sensible amb una cicatriu enigmàtica al coll. Aquella doble descoberta, però, és només el preludi d'un seguit de fets decisius: el bar pateix un atracament, l'inspector Evandro Torres investiga l'assumpte i les bandes rivals entren en acció. Però el pitjor de tot és, sens dubte, l'aparició de l'Eric Deeds, un ex convicte psicòpata que reclama la propietat tant del gos com de la Nadia, cosa que en Bob no li pensa permetre. Així, el que havia començat com un conte de Nadal de mica en mica es va tornant un malson violent. Ressenyes:«Lehane és un dels grans de la ficció criminal contemporània.»Daily Mail «Una novel·la breu, intensa i descarada.»Publishers Weekly «Dennis té un sentit de la història i del diàleg que per a Hollywood és com una droga. I el seu tractament dels personatges femenins és únic.»George Pelecanos «Lehane s'ha llaurat el seu camí fins al nivell més alt dels escriptors de novel·la negra.»Booklist «Dennis Lehane ofereix una combinació d'emocions fortes amb descripcions precises d'assassins i altra gent de mala mena.»Chicago Tribune «Que bé que escriu aquest home.»Elmore Leonard «Un mestre.»The Philadelphia Inquirer «Dennis no té manies a l'hora de creuar els límits artificials imposats a la novel·la negra.»Tom Perrotta\nGalveston (edició en català): A Novel\nEl brillant debut com a novel·lista del creador de la sèrie de HBO True Detective. Una novel·la magistral que transcendeix el gènere policíac. Alt, fort, amb barba i cabells llargs, barret d'ala ampla i botes de cowboy, el texà Roy Cady fa molts anys que exerceix de sicari a Nova Orleans. En Roy és un home tranquil, comprensiu, capaç de trobar la part filosòfica de les coses, tot i que quan cal també sap ser implacable. La seva vida, però, canvia radicalment el dia que li diagnostiquen un càncer. De sobte, la realitat adquireix una nova dimensió. Com que sospita que el seu cap, el gran extorsionador Stan Ptitko, es vol desempallegar d'ell, en Roy s'allibera de tot el que el lligava i emprèn una fugida frenètica cap a un horitzó desconegut, on troba per atzar una jove desemparada que li oferirà, potser, l'ocasió de donar un sentit nou a la seva existència. Nic Pizzolatto -creador de la sèrie True Detective- debuta de manera brillant com a novel·lista amb un relat alhora sòrdid i poètic, violent i líric, salvatge i commovedor. Galveston suposa un pas endavant que trenca els motlles del gènere amb una història trepidant ambientada en paisatges desolats i protagonitzada per personatges que fugen, malgrat que saben que estan condemnats; antiherois que ho han perdut absolutament tot excepte la dignitat. Ressenyes:«El millor noir que he llegit en l'última dècada.»Dennis Lehane «Un deliri incandescent d'una bellesa aclaparadora [...]; recorda els millors exemples del gènere.»Dennis Lehane, The New York Times «Una impressionant primera novel·la sobre la tèrbola vida d'un criminal compassiu.»Publishers Weekly «Com un encreuament entre El falcó maltès, de Dashiell Hammett, i els relats carregats d'alcohol de Raymond Chandler, Galveston, la novel·la debut de Nic Pizzolatto, és un relat impactant de gènere negre narrat a través de la veu lírica d'un sicari. [...] Una novel·la trepidant, que t'absorbeix.»The Dallas Morning News «Trobem el ressò del gran James Lee Burke en l'elegància que Pizzolatto dóna a la seva esglaiadora història, i així aconsegueix fer-la inoblidable.»Daily Mail «Una primera novel·la impecable, carregada d'una forta sensibilitat negra [...]. Un debut excel·lent dins el gènere policíac.»Booklist «Una novel·la tempestuosa i salvatge.»San Antonio Express-News\nI si la propera novel·la que llegissis revelés el gran secret de la teva vida? Vertiginosa història de suspens que ens convida a recórrer la línia que separa la veritat de la mentida. Gairebé tothom guarda secrets que no haurien de sortir mai a la llum, i que, si algun dia ho fan, podrien causar danys irreparables. La nit que la Catherine Ravenscroft troba a la seva habitació un volum titulat Un perfecte desconegut comença per a ella una odissea que sacsejarà tota la seva existència. La lectura del llibre l'arrossega sense pietat cap a aquell inoblidable dia de fa vint anys, en una platja del sud d'Espanya. Pàgina rere pàgina, el relat revela un fragment de la seva vida que ha mantingut ocult durant tot aquest temps. Qui l'ha escrit i com ha pogut assabentar-se'n és un misteri. I el pitjor és que la versió del que va passar ha estat tergiversada per algúobstinat a destruir-la a ella i a la seva família. Per preservar la confiança i l'amor del seu fill i del seu marit, la Catherine haurà de confessar-los el que va succeir realment en aquells calorosos dies d'estiu, tot i que fer-ho signifiqui exposar-se a la vergonya i l'oprobi. Crítiques:«El retrat eficaç i captivador de dues persones obligades a afrontar veritats incòmodes, fins i tot insuportables.»The Guardian «Intel·ligent i sinuós, un relat perfectament dissenyat perquè mai sapiguem amb certesa en quin punt ens trobem.»The New York Times «Amb sigil, Observada capta l'atenció del lector, que acaba sent presoner d'una història angoixant que reverbera molt després de l'última pàgina. La millor novel·la de suspens que he llegit aquest any.»Rosamund Lupton «Una novel·la realment original, molt emocionant i estremidora.»The Irish Times «Una novel·la addictiva.»The Sunday Times «Un llibre excepcional que parteix d'una premissa meravellosament esborronadora. Un dels millors debuts que he llegit mai.»Paula Daly «Un thriller psicològic inquietant sobre la culpa i el dolor, que culmina amb un final impactant.»Publishers Weekly\nLa costella d'Adam (Viceqüestor Rocco Schiavone #Volumen 2)\nEmpès pel seu característic mal humor i la seva irreductible tenacitat, Schiavone aconsegueix que cada interrogatori faci créixer la curiositat del lector. La cohesió geomètrica de les trames de Manzini i el desassossec del seu personatge, d'una humanitat desbordant, han convertit les històries d'en Rocco Schiavone en un èxit sense precedents a Itàlia i a tot el continent europeu. Per unes irregularitats comeses en l'exercici de les seves funcions, el policia Rocco Schiavone és enviat a la vall d'Aosta, que tot i estar situada a la península Itàlica, per a un romà com ell és ben bé com ser desterrat a Mart. Envoltat de muntanyes imponents, tenallat per un fred glacial i desconcertat davant del caràcter circumspecte dels habitants de la vall, en Rocco encara el seu segon cas amb el mateix tarannà de sempre, irritable i transgressor fins al límit del que és permissible, però imbuït d'un profund sentit de la justícia. Quan un dia una dona apareix morta a casa seva i, en la penombra, s'escampen les seqüeles del que en aparença ha estat un robatori amb violència, el viceqüestor Schiavone es resisteix a creure el que és evident. Una sèrie de coincidències i divergències, sumades a l'ambigüitat d'alguns personatges, transformarà gradualment l'escenari del crim en una espessa boira de misteris. Per dissipar-la, en Rocco posarà en pràctica el seu contundent mètode particular, basat en la intuïció, l'astúcia, una lleialtat indestructible a la seva gent de confiança i una certa tendència a fer justícia pel seu compte. Ressenyes:«En tan sols dues novel·les, Antonio Manzini ha fet del viceqüestor Rocco Schiavone un personatge inoblidable i addictiu.»Corriere della Sera «Antonio Manzini ha dibuixat un personatge extraordinari.»Andrea Camilleri «Ho confesso: un cop vaig començar la novel·la, no vaig poder deixar-la fins que la vaig acabar. Més d'una vegada vaig pensar que havia descobert l'assassí, però estava equivocada.»La Repubblica «Entranyables i escrites amb un gran sentit del ritme, les novel·les de Manzini es llegeixen d'una tirada.»Il Piccolo\nPercy Jackson i els déus grecs (Percy Jackson #Volumen)\nPercy Jackson ens ofereix en aquest llibre una visió molt propera dels déus de l'Olimp, afegint una mica de la seva màgia particular i un munt de comentaris sarcàstics al coneixement de la mitologia. Com a fill de Posidó i mare humana, ningú pot parlar-nos dels déus grecs amb més autoritat que en Percy Jackson. En un breu parèntesi de les seves aventures, amb les que ha guanyat tants i tants fans al món sencer, en Percy ens explica en aquets llibre tot el que volem saber sobre els déus de l'Olimp. A més d'un breu repàs de les deïtats gregues al més pur estil «qui és qui», en Percy ens explica en què va consistir la creació del món i, sense mossegar-se la llengua, ens avisa: «si us agraden les pel·lícules de terror, els banys de sang, les mentides, els robatoris, les punyalades per l'esquena i el canibalisme, seguiu llegint, perquè sens dubte aquella va ser l'Edat d'Or de tot això.» Els déus que cauen sota la lupa d'en Percy Jackson en aquets llibre són:Afrodita, Apol·lo, Ares, Artemisa, Atenea, Demèter, Dionís, Hades, Hefest, Hera, Hermes, Hestia, Persèfone, Posidó i Zeus.\nUna novel·la trepidant amb una acció imparable. Aquesta és la història d'una cursa trepidant contra el temps i, sobretot, contra un enemic sofisticat i implacable. En una plaça pública de l'Aràbia Saudita, un home és executat sota un sol de justícia mentre un noi de catorze anys ho observa impotent entre la multitud: és el seu fill. En un lúgubre motel de Manhattan apareix el cos sense vida d'una dona jove, però tots els indicis per identificar-la han estat esborrats minuciosament. En un abocador de Damasc troben el cadàver d'un destacat expert en biotecnologia sirià amb senyals evidents de tortura. En una remota regió de l'Afganistan, el descobriment d'una substància bacteriológica letal en els cossos d'uns cooperants internacionals desferma l'alarma. Una línia invisible connecta tots aquests fets i traça un pla perfecte per cometre uncrim monstruós contra la humanitat. L'única persona capaç d'impedir-ho és un antic agent que fuig del seu passat i que ha esborrat la seva identitat real. Ara només respon al nom de Pilgrim, el pelegrí. La crítica ha dit...«L'únic thriller que heu de llegir aquest any. Per una vegada, la pura veritat.»The Guardian «Sóc en Pilgrim és, senzillament, una de les millors novel·les de suspens que he llegit en molt de temps.»David Baldacci «Podria ser la millor novel·la d'espies de tota una generació.»Roger Hobbs «Un relat ambiciós, d'un suspens inesgotable, que deixa sense alè.»The New York Times «Un trencaclosques geopolític de realisme notable. Terry Hayes retrata el món en tota la seva complexitat i aconsegueix que la trama avanci a un ritme vertiginós.»Lire «Un thriller excepcional.»Publishers Weekly «Lectors, que no us inquieti el volum del llibre. L'argument és impecable i passareu les pàgines a tota velocitat. No podreu parar de llegir.»Booklist «Un thriller del segle XXI: un argument sofisticat amb protagonistes perfectament caracteritzats [...]. Un llibre ambiciós i molt satisfactori, escrit amb talent i vitalitat.»The Times of London\nTemps boig (Viceqüestor Rocco Schiavone #Volumen 3)\nEl caràcter irascible del policia Rocco Schiavone ha seduït els lectors italians. Amb cada nou episodi, aquest romà de soca-rel -desterrat a una petita ciutat del nord- ha anat adquirint una dimensió més incisiva i profunda que de ben segur delectarà els centenars de milers de lectors que el segueixen. Després de passar-se nou mesos destrossant les seves Clarks perquè es nega a posar-se unes botes de muntanya adequades al clima de la regió, Schiavone acull amb escepticisme l'arribada d'una teòrica primavera a la vall d'osta. La resistència que mostra a sotmetre's a la realitat del lloc, on ni les estacions de l'any són com haurien de ser, també es posa de manifest en la seva tasca professional. Quan s'assabenta de l'accident d'una furgoneta en el qual han mort el conductor i el seu acompanyant, en Rocco reacciona amb la seva habitual irritació i intenta desentendre's de l'assumpte. Tot i així, la desaparició poc després de la filla d'una rica família de constructors de la zona li desperta l'instint dinvestigador, i les indagacions per trobar la noia li obren les portes d'un món subterrani que el deixa estupefacte. En Rocco sap molt bé que a la seva enyorada Roma s'hi fan molts negocis tèrbols, però no sospitava que en aquell racó de món perdut entre muntanyes també pogués produir-se una cosa semblant. Finalment, Schiavone ha de posar fil a l'agulla i treure's del cap l'espinós assumpte de la seva relació amb la millor amiga de la seva última ex, així com un fet dolorós del seu passat que es nega a acceptar. Ressenyes:«Una d'aquelles històries que es devoren.»La Stampa «Respecte a d'altres investigadors memorables, com l'inspector Coliandro, de Lucarelli, o encara el més famós comissari Montalbano, de Camilleri, Rocco Schiavone és el campió d'allò políticament incorrecte.»Gazzetta del Sud «Manzini, actor i guionista, coneix béles regles per donar ritme a una història i sap com fascinar al lector.»Gazzetta di Parma\nUn llibre que ha commogut i captivat a la crítica i al públic. Henry Marsh l'eminent neurocirurgià de la Gran Bretanya, ha volgut exposar als ulls del món l'essència d'una de les especialitats mèdiques més difícils, delicades i fascinants que existeixen. El resultat és aquest volum, que ha captivat i commogut tant els crítics més exigents com tota mena de lectors, i que poc temps després de publicar-se es va enfilar al capdamunt de les llistes de llibres més venuts del Sunday Times i el New York Times. Escollit «Millor Llibre de l'Any» pel Financial Times i The Economist, va obtenir els premis PEN Ackerley i South Bank Sky Arts i va ser finalista del Costa Book Award, el Guardian First Book Award i el Samuel Johnson de no-ficció. Al comandament d'un microscopi ultrapotent i d'un catèter d'alta precisió, el doctor Marsh s'obre camí per entremig del cervell. De la seva perícia i el seu pols sovint depèn que un pacient recuperi la visió o acabi en una cadira de rodes. Alguns dies salva vides, però també hi ha jornades nefastes en què un petit error o una cadena d'infortunis fan que se senti l'ésser més desgraciat de la Terra. Molt més proper a una confessió personal que a una autobiografia complaent amb l'autor, aquest llibre -el títol del qual s'inspira en el jurament hipocràtic- representa una autèntica mostra de valentia i honestedat intel·lectual, un relat vibrant i lluminós que arriba a remoure els nostres sentiments més profunds i eixampla el nostre llindar de saviesa i compassió La crítica ha dit...«Un llibre deliciós, impactant, molt ben escrit i molt necessari.»Carles Capdevila «La neurociència ha trobat el seu Boswell en Henry Marsh. Dolorosament honest sobre els errors que poden "destrossar" un cervell, sintonitzat d'una manera exquisida amb el vincle tens i efímer entre metge i pacient, irritable fins a la hilaritat davant la gestió hospitalària, Marsh ens submergeix en l'art més difícil de la medicina i ens infon ànims. Una fita extraordinària.»Ian McEwan «Increïblement absorbent [...]. Una visió tan sincera que resulta fascinant i sorprenent.»Bill Bryson «El doctor Marsh revisa la seva vocació d'una manera íntima, compassiva i, a vegades, aterridora.»Michiko Kakutani, The New York Times «Sobretot no facis mal és un conjunt d'elegants reflexions al final d'una llarga carrera. Algunes de les històries són prou emotives per dur-nos fins a les llàgrimes. En el fons, aquest és un llibre sobre la saviesa i l'experiència.»The Telegraph\nL'ofici del mal (Detectiu Cormoran Strike #Volumen 3)\nA més d'una trama de suspens enginyosament construïda i plena de girs inesperats, L'ofici del mal ens ofereix una història apassionant sobre un home i una dona que es troben immersos en una crisi tant personal com professional. Un nou cas de Cormoran Strike. Dins d'un paquet misteriós que ha arribat a l'oficina, la Robin Ellacott hi troba, horroritzada, la cama d'una dona. El seu cap, el detectiu privat Cormoran Strike, queda tant o més trasbalsat que ella per la troballa, encara que molt menys sorprès. Hi ha quatre persones del seu passat que podrien estar involucrades en l'enviament, i l'Strike sap que totes elles són capaces d'actuar d'una manera tan cruel i abominable. Mentre la policia es concentra en l'única pista que l'Strike ja ha descartat, el detectiu i la Robin decideixen investigar pel seu compte i se submergeixen enel món sinistre dels altres tres sospitosos. Però quan diversos fets igual d'aterridors comencen a produir-se, l'Strike i la Robin s'adonen que el temps se'ls acaba per moments... La crítica ha dit...«La millor novel·la de la saga protagonitzada pel detectiu Cormoran Strike [...]. Galbraith ha creat un personatge que ens glaça la sang des de la dura però electritzant primera escena [...]. Una novel·la negra trepidant i plena de sorpreses, que es van desplegant amb una impecable lògica literària.»USA Today «Galbraith demostra un domini absolut de la complexitat de la trama i també del gènere.»Toronto Star «L'Strike i la Robin, tan magnètics com sempre.»The New York Times «Una novel·la que enganxa. Una història sorprenent, escabrosa, vibrant i satisfactòria.»NYT Book Review «Un thriller intel·ligent i addictiu.»The Sunday Mirror «És molt difícil resistir-s'hi i no seguir llegint; et mantindrà despert tota la nit.»The Observer\nCelebrada amb un entusiasme desbordant per la crítica i els llibreters francesos, que la van catapultar al primer lloc en les llistes de llibres més venuts el 2016, aquesta deliciosa novella hipnotitza el lector no només amb les seves imatges daire surrealista,sinó també pel sentit de lhumor i la subtil malenconia que emana de les seves pàgines, que harmonitzen amb la cançó que ha inspiratel títol. Un text que arrenca amb un to denganyosa frivolitat i que, a mesura que avança el relat, quasi imperceptiblement, va calant en les zones més sensibles de lesperit fins a culminar amb una emoció intensa i profunda.Davant la mirada absorta del seufill, una parella embriagada damor balla al so de Mr. Bojangles, de Nina Simone. Lescena, màgica, vertiginosa, només és un recordmés dels molts que broten de la memòria del protagonista de la història, que rememora una infància marcada per lexcentricitat dunspares amb un estil de vida aliè a qualsevol convenció social. El pare, la vitalitat feta persona, no concep una vida assossegada imonòtona fins al punt de «rebatejar» la seva dona amb un nom diferent cada dia, i la mare, capaç dinterpretar tot tipus de papersamb la convicció de lillusionista més avesat, fa que la rutina familiar sigui una festa perpètua, un espai on només caben el plaer, la fantasia i lamistat. Tanmateix, a poc a poc, comença a entreveures que aquest univers ple de poesia, de quimeres, de momentsmeravellosos, sassenta sobre un precari sentit de la realitat, i que, quan les cançons i els somnis arribin a la fi, el despertarpot ser molt dolorós. La crítica ha dit ...«Recordeu el nom d#Olivier Bourdeaut. Amb la seva prosa musical, fa somriure les llàgrimes i plorar l#alegria.»Jérôme Garcin, Le Nouvel Observateur «Una escriptura aparentment simple, però en realitat rica en detalls, plena a vessar de fórmules atrevides, d#autèntiques troballes estilístiques. I el lector també participa de la festa.»Bernard Pivot, Le Journal du Dimanche «Feia molt de temps que no llegia una cosa tan deliciosa i amb tant d#encant.»Pierre Assouline, La République des Livres «Olivier Bourdeaut ens presenta una família que, sota l#extravagància, amaga tota una tragèdia. Un magnífic relat d#amor i desesperació.»Valérie Trierweiler, Paris Match «La fantasia és aquí la reina absoluta. L#autor ens submergeix en un desordre alegre i carregat d#enginy que delectarà el lector.»Elle\nSol de maig (Viceqüestor Rocco Schiavone #Volumen 4)\nDesprés dhaver alliberat la Chiara Berguet, en Rocco Schiavone està molt afectat per un fet que no desitjaria a ningú: la mort, a casa seva mateix, de la companya dun amic de Roma, a conseqüència duns trets que li anaven dirigits a ell. Però quan la depressió lamenaça un cop més, en Rocco torna a fer servir el millor recurs que coneix: descarregar la seva ira contra tothom, en la forma duna ironia més lacerant que una navalla. Per sort, els agents de la comissaria dAosta, que van aprenent a conviure amb la cuirassa que protegeix el cor malferit del seu cap, saben prendre-sho amb filosofia i aguantar el xàfec. Per això, quan en Rocco comença a sortir del pou, lanimen a emprendre la recerca de lassassí, que el porta fins a Roma i es converteix així en un dolorós retorn al seu passat, un viatge en el temps que és com una ferida oberta sobre una llaga que continua sagnant. I el cas dun altre mort, al qualen un principi shavia donat carpetada com a víctima dun infart, aterra sobre la seva taula per irritar-lo encara més. Aquesta altra investigació el duu al sector més acomodat de la ciutat dAosta, el dels que estan fora de tota sospita, el dels qui creuen que poden disposar dels altres com si fossin simples ninots.Quarta novella de la sèrie protagonitzada pel viceqüestor Rocco Schiavone, un individu políticament incorrecte com pocs. En parallel als diversos casos es desenvolupa, en realitat, un únic relat: el de la vida dun home que xoca amb la corrupció impune i invasiva dels privilegis socials, amb el desencant absolut de la Itàlia davui. Un personatge tan autèntic i tan profund que té vida pròpia. Ressenyes:«Antonio Manzini ha fet del vicequëstor Rocco Schiavone un personatge inoblidable que crea addicció.»Corriere della Sera «Antonio Manzini ha dibuixat un personatge extraordinari.»Andrea Camilleri «La millor entrega de la sèrie, la més sofisticadai interessant. Es llegeix d'una vegada.»Amica «La història d'una lluita contra la impunitat i la corrupció rampant dels privilegis socials en el context del desencant absolut de la Itàlia d'avui dia.»La Libridinosa «Manzini torna a atrapar l'atenció del lector amb una trama absolutament fascinant.»La Feltrinelli «Una novel·la apassionant, com el personatge de Rocco Schiavone.»La Lettrice Rampante «Antonio Manzini ha aconseguit unir ironia, acció i sentiments d'una manera senzilla però convincent, fent de Sol de maig un noir sensacional.»Leggere a Colori\nBenvolgut amic:Al cap de mig segle d'ensenyar estudiants i joves professionals de l'àmbit de la ciència, he tingut el privilegi i la sort d'haver aconsellat centenars de joves ambiciosos i de gran talent. De resultes d'això, he adquirit un coneixement profund, una filosofia, en realitat, d'allò que cal saber per tenir èxit en el terreny de la ciència. Espero que treguis profit dels pensaments i els relats que t'ofereixo al llarg de les cartes que llegiràs tot seguit.En primer lloc, i molt important, t'exhorto a perseverar en el camí que has escollit i a seguir-lo fins tan lluny com et sigui possible anar. El món et necessita, i molt.Edmund O. Wilson«Inspirador... Hauria d'estar als prestatges de tots els instituts i biblioteques.» Library Journal\nby Edward O. Wilson JOAN- ROS ARAGONES\nEls savis i apassionats consells d'E.O. Wilson a les noves generacions de científics. «Benvolgut amic:Al cap de mig segle d'ensenyar estudiants i joves professionals de l'àmbit de la ciència, he tingut el privilegi i la sort d'haver aconsellat centenars de joves ambiciosos i de gran talent. De resultes d'això, he adquirit un coneixement profund, una filosofia, en realitat, d'allò que cal saber per tenir èxit en el terreny de la ciència. Espero que treguis profit dels pensaments i els relats que t'ofereixo al llarg de les cartes que llegiràs tot seguit. En primer lloc, i molt important, t'exhorto a perseverar en el camí que has escollit i a seguir-lo fins tan lluny com et sigui possible anar. El món et necessita, i molt.»Edmund O. Wilson Opinió:«Inspirador... Hauria d'estar als prestatges de tots els instituts i biblioteques.»Library Journal


Programes de conservació i reintroducció | ZOOXXI\nAquest informe vol analitzar l’èxit del zoo de Barcelona en l’acompliment dels objectius de conservació i reintroducció de les espècies que hi alberga, dos dels pilars bàsics pels quals els zoos justifiquen la seva existència i dinàmiques actuals.\nDe forma estadística, s’analitza el número d’animals en programes de conservació, el número d’animals reintroduïts i el número d’ animals que viuen al zoo que no es troben amenaçats a la natura. Per fer aquest estudi ens hem basat en els animals referenciats al ‘Inventari de la Col·lecció Animal 31.12.2013’, realitzat pel zoo de Barcelona.\nDescarrega el document complert: ZOOXXI__Conservacio_Reintroduccio_Zoo_Barcelona


El virgo de Viçanteta | L'Oronella\nVisualisa la cistella “Lo proces de les olives” s'ha afegit a la teua cistella.\nEl virgo de Viçanteta\n(Edició de Batiste Sanramon / Andreu Tintorer)\nUna de les raons que, a part de les personals i familiars, pogué dur a demorar tretze anys la publicació d’El Virgo de Viçanteta fon la vigència de l’absolutisme i la por a la censura. En l’obra (una de les peces teatrals més cèlebres de Bernat i Baldoví) Viçanteta, en acabant de mantindre relacions sexuals en Pasqualo, vol casar-se per a conservar l’honor. En opinió d’alguns especialistes la trama de l’obra podria tindre relació en l’orige del matrimoni entre Juliana i Bernat i Baldoví. El grau i la cantitat de referències sexuals d’esta peça no es repetiran en el restant de la seua obra. Quan la va escriure, Bernat i Baldoví tenia 24 anys. No obstant això, al marge de la seua edat, El Virgo de Viçanteta és l’obra que, segons el bibliógraf suecà J. Antoni Carrasquer Artal, dona inici al teatre valencià modern. També hi ha la possibilitat de que l’única intenció del text fora la de fer fruir als seus amics, a l’hora que pressionaria als pares de Juliana en relació al matrimoni.\ncantitat de El virgo de Viçanteta\nCategoria: Clàssics valencians Etiquetes: Clàssics valencians, El virgo de Viçanteta, Josep Bernat i Baldoví, Josep Bonilla, llengua valenciana, lliteratura valenciana, teatre valencià\nDos anys abans que el seu companyó d’aventures Josep Bonilla es llicenciara en Dret ho va fer Josep Bernat i Baldoví. Corria l’any 1831. Tan sols un mes tart rebé el títul de doctor, despuix de presentar una tesis sobre la jurisprudència. A l’any següent contragué matrimoni en Juliana Artal Miñana.\nEsta jove pertanyia a una de les famílies més acomadades de Sueca. Alguns estudiosos han relacionat l’escritura d’El Virgo de Viçanteta en les noces entre Juliana i Bernat i Baldoví (els progenitors de la nóvia sempre foren reticents ad este enllaç perque considera que la seua filla podia aspirar a casar-se en un candidat millor).\nEl text fon escrit en 1832 (l’any de l’enllaç), si be no se publicà fins a 1845. Encara que la família de Bernat i Baldoví gojava de bona posició i encara més la de la seua dòna, abdós tingueren molts conflictes econòmics a lo llarc de les seues vides a causa dels deutes que generava l’escritor: desembossos per a publicacions, fins polítics i, ademés, se li ha atribuït certa debilitat pel joc. Un còctel nociu per als contes del matrimoni Bernat-Artal.\nDurant l’espai de temps que es produïx entre la finalisació d’El Virgo de Viçanteta i la seua publicació, l’obra circulà de manera clandestina. En tot cas, en independència de les raons que hagen motivat la seua escritura i publicació, El Virgo de Viçanteta s’ha convertit en una de les obres valencianes de major èxit popular. Andreu Tintorer la definix com a obra «de cult» i explica l’abast del seu desvergonyiment tenint en conte l’época en que va vore la llum.\nScipió i Aníbal\nEl Misteri d’Elig i uns atres texts sacres\nTirant lo Blanch (I)


Ombres en la nit | Nosaltresllegim\nEl que podria perfectament ser un relat més sobre l’holocaust i les seves fatídiques conseqüències, un altre text amarg i tràgic, es converteix de la mà d’en Torrent en una crònica de l’odi i de la mort en vida, de la necessitat i única voluntat de morir matant.\nDe la por de malmetre els restes de la vida que els queda per viure a aquests personatges destrossats per sempre més, sense tenir temps de poder aconseguir un últim objectiu: la venjança.\nEn Torrent sap trobar entre les deixalles dels que han pogut escapar del horror, certa esperança, una mica d’humanitat, de pena, de tristesa i sobretot, de ràbia d’estar vius.\nSer supervivent d’una catàstrofe com aquesta ha de ser una jugada, ha de costar molt fer-se el suec, ha de ser difícil, molt difícil sortir-se’n.\nSaber què pots fer amb el temps que et queda que – tan li fa que sigui poc o molt – importa un “pito”…\nSón ànimes en pena per sempre més, que s’arrisquen, que s’ajuden, gent que amb el que han vist, no poden evitar ser solidaris, costi el costi.\nAquesta novel·la és un cant a la vida i un himne a la mort de tants innocents.\nBravo, Torrent!!!! I moltes gràcies per aquest regal autografiat!\n← El safareig dels morts Lent, de Narcís Comadira, un llibre de poemes que transcorre a poc a poc →


Music Technology Group - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMusic Technology Group (MTG) és un grup de recerca del Departament de Tecnologies de la Informació i la Comunicació Arxivat 2016-11-16 a Wayback Machine. de la Universitat Pompeu Fabra, de Barcelona. Va ser fundat el 1994 pel seu actual director, Xavier Serra, i està especialitzat en investigació del so i computació musical.\n1 Recerca actual\n2 Activitats educatives\n3 Transferència de coneixement\n4 Projectes actuals rellevants\nLa recerca de l'MTG és bastant a prop del nucli de la interdisciplinarietat del so i la computació musical; combinant punts forts en disciplines bàsiques, com ara el processament de senyals, l'aprenentatge automàtic i la interacció persona-ordinador, mentre que es poden aplicar altres disciplines/tecnologies per apropar-se als problemes relacionats amb l'aplicació de la música. Els temes actius actuals inclouen:\nProcessament del senyal d'àudio: centrat en el modelatge espectral per a la síntesi i transformacions sonores.\nDescripció de so i música: centrada en l'anàlisi semàntic i classificació de senyals d'àudio.\nInteracció musical i avançada: centrada en interfícies de taula per a la creació i exploració musical.\nComunitats de so i música: centrades en les tecnologies de xarxes socials per a aplicacions de so i música.\nL'MTG és molt actiu en activitats educatives dins de la UPF i en col·laboració amb l'ESMUC. A continuació es detallen els principals graus acadèmics en què participen els investigadors de l'MTG\nDoctorat en so i computació musical a la UPF\nMàster en so i computació musical a la UPF\nMàster en Sonologia, col·laboració entre la UPF i l'ESMUC\nLlicenciat en Enginyeria de sistemes audiovisuals a la UPF\nLlicenciat en Enginyeria Informàtica a la UPF\nLlicenciat en Sonologia a l'ESMUC\nTransferència de coneixement[modifica]\nA més dels resultats acadèmics estàndard en forma de publicacions acadèmiques i docents, un dels objectius principals de l'MTG és promoure la transferència de tecnologia. Amb aquesta finalitat, l'MTG col·labora amb empreses com Yamaha o Microsoft Research per desenvolupar noves tecnologies, promou produccions artístiques a través delPojecte Phonos, ha creat tres companyies spin-off per comercialitzar algunes de les tecnologies desenvolupades, BMAT, Reactable Systems, i Voctro Labs i ha desenvolupat i mantingut les tecnologies disponibles per a tothom, com Freesound. Algunes de les tecnologies desenvolupades han tingut un gran impacte, com ara Vocaloid, Reactable o Freesound.\nProjectes actuals rellevants[modifica]\nDe l'actual projecte de recerca que s'està duent a terme a l'MTG cal destacar:\nCompMusic (Computational models for the discovery of the world's music): és un projecte de recerca finançat pel Consell Europeu d'Investigació. L'objectiu principal de CompMusic és avançar en el camp de la computació musical abordant diversos desafiaments de recerca actuals des d'una perspectiva multicultural. Pretén avançar en la descripció i formalització de la música, fent-lo més accessible als enfocaments computacionals i reduint la distància entre les descripcions de senyals d'àudio i els conceptes musicals de significació semàntica. Es proposa desenvolupar tècniques de modelatge d'informació aplicables als repertoris musicals no occidentals i formular models computacionals per representar contextos musicals específics de la cultura. CompMusic aborda aquests reptes de recerca mitjançant (1) la combinació de metodologies a partir de disciplines com el processament d'informació, la musicologia computacional, la cognició de la música i la interacció entre humans i ordinadors i (2) analitzar una varietat de fonts d'informació musical com ara funcions d'àudio, puntuacions simbòliques, comentaris de text , avaluacions d'usuaris, etc. ... d'algunes de les principals tradicions musicals no occidentals de l'Índia (hindustànica, carnàtica), Turquia (otomana), països àrabs (andalusina) i la Xina (òpera de Pequín). CompMusic Vol desafiar els paradigmes d'informació centrats occidentals actuals, avenç la nostra recerca de Tecnologies de la Informació, i contribuir al nostre ric multicultural societat.\nSIEMPRE (Social Interaction and Entrainment using Music PeRformancE): Aquest projecte pretén desenvolupar nous marcs teòrics, mètodes computacionals i algoritmes per a l'anàlisi de les representacions musicals de conjunt. Les tasques de l'MTG en el projecte estan dedicades a l'adquisició, l'anàlisi i el modelatge dels gestos d'acompliment de cordes doblades involucrats en els mecanismes de producció de so, especialment els gestos de reverència. SIEMPRE està finançat per la UE sota el programa FET i està coordinat per la Universitat de Gènova.\nFreesound.org: Aquest és un lloc col·laboratiu per compartir sons desenvolupats i mantinguts a l'MTG. Una sèrie de projectes de recerca a l'MTG es dediquen a millorar les tecnologies darrere del lloc i a comprendre el comportament de la comunitat que l'està utilitzant i donant suport. Aquest projecte es finança a través d'una sèrie de projectes de la UE i amb el suport de Google.\nPHENICX: Aquest projecte té com a objectiu reduir la bretxa entre els mons d'entreteniment en línia i fora de línia. Utilitza la tecnologia multimèdia digital i d'última tecnologia per fer que les experiències de concerts tradicionals siguin rics i universalment accessibles: els concerts es convertiran en artefactes digitals multimodals, multipantalla i multicapa que es poden explorar fàcilment, personalitzar-los, personalitzar-los, (re)gaudit i compartit entre els usuaris. L'objectiu principal és doble: (a) fer concerts en directe atractius per a un públic potencial nou i (b) maximitzar la qualitat de l'experiència de concert per a tothom. El projecte està finançat per la UE sota el programa TIC.\nGiant Steps: GiantSteps és un projecte STREP coordinat pel JCP-Consult SAS a França, en col·laboració amb l'MTG i parcialment finançat per la Comissió Europea (Acord de subvenció FP7-ICT-2013-10 núm. 610591). El projecte GiantSteps pretén crear les "botes de set lligues" per a la producció musical en la propera dècada i més enllà. El projecte GiantSteps uneix les principals institucions de recerca musical, empreses industrials de R+D i professionals de la música, per combinar tècniques i tecnologies de noves maneres, incloses tècniques de disseny d'interfícies d'última generació amb mètodes MIR nous en les àrees d'interacció i creativitat en temps real. Els socis de la indústria del consorci garantiran l'alineació d'aquestes tecnologies d'avantguarda amb els requisits del mercat. Quant a les contribucions de S&T, l'MTG proporciona al projecte coneixements procedents de diferents àrees de recerca del grup de recerca, inclosa la descripció del contingut musical, la interacció musical mitjançant interfícies avançades i el desenvolupament d'un marc d'avaluació de l'experiència de l'usuari.\n↑ PhD of the DTIC-UPF Arxivat 2010-10-06 a Wayback Machine.\n↑ Master in Sound and Music Computing\n↑ Master in Sonology Arxivat 2013-05-09 a Wayback Machine.\n↑ Bachelor in Audiovisual Systems Engineering\n↑ Bachelor in Computer Engineering\n↑ Bachelor in Sonology\nEl lloc oficial de l'MTG\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Music_Technology_Group&oldid=27199763»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 maig 2021 a les 10:38.


13/09/2011: 9/11 als Estats Units\nCategoria: Sílvia Corbera- (Connecticut- EUA )\nLa commemoració del 10è aniversari de l’11 de Setembre no ha estat cosa d’un dia. No només avui, ens hem hagut d’empassar vídeos de la tragèdia, testimonis, fotografíes de famílies trencades i tot plegat..., tot això ha estat durant tota la setmana. Però la veritat és que la magnitud de la tragèdia i l’espectacularitat del què va passar es mereixia una bona festa de record, i ho entenc.\nCrec que el què va passar a l’11 de Setembre del 2001 va ser un esdeveniment que va impactar el món, i va fer canviar el curs de la história de molts països i de les vides de molta gent. Per això mateix és tan important. Tot i així, la sang que es va vessar aquell dia només va ser el començament de més desgràcia, el començament d’una guerra que molta gent encara no entèn. Si alguna cosa em ve a la ment quan penso amb el què van propiciar els fets de l’11 de Setembre és “ull per ull... dent per dent...”, i aquest és un valor que no comparteixo gens, per què al cap i a la fi, els que sempre surten perdent són els que menys s’ho mereixen.\nPerò bé, polítiques a part, podria parlar per estona de l’11 de Setembre i el què va provocar. Però per més temps que passi, i encara que sigui la vintèssima vegada que veig els vídeos de la tragèdia, cada vegada m’afecten l’ànima i em commouen de la mateixa manera. Et recorden la fragilitat i la minucitat de la vida humana, el poc control que tenim de les coses. Quan et toca et toca, i encara que estiguis treballant al teu despatx, mai pots donar res per segur, segur que els treballadors del World Trade Center mai s’haurien pensat que un avió s’estavallaria a la seva oficina. I per més guerres que comencin per venjança, aquests treballadors no tornaran mai més.\nFoto: Tribute in lights (Reuters)\n04/08/2011: Dona treballadora i maternitat als Estats Units\nPer primera vegada des de fa més de tres mesos, tinc esma d'asseure'm al menjador de casa i posar-me a escriure per al blog. Crec que tinc una bona excusa per no haver escrit abans, i és que simplement estic embarassada i he passat pels horribles primers tres mesos plens de nàusees, vòmits, marejos i un cansament brutal. Sona clixé. Però la veritat és que els símptomes d’embaràs del primer trimestre no són gens fàcils de portar, sobretot si una treballa en un ambient de feina molt competitiu, com és el cas de Yale University. Ara, l’alegria de tenir un petitó d’aquí uns mesos és increïble.\nAquesta primera experiència m’ha fet adonar de com n'he estat, d'ingènua i innocent. Pensava que tot plegat seria més fàcil, però ho havia infravalorat. M’he adonat, més que mai, que les dones ho tenim tot molt més difícil a la feina, i que hem de fer esforços extra i aportar un munt de fortalesa física i moral a la feina per tal de poder tirar endavant, molt més que els homes. Però això no és exclusiu dels Estats Units, això és universal! Per això, un gran "Visca per les dones!!!". Estic orgullosa de ser dona: som fortes, resistents i poderoses! Un cop acabat el meu petit manifest, m’agradaria compartir amb vosaltres un xic dels drets de les dones treballadores embarassades als Estats Units.\nAixò dels quatre mesos de baixa maternal “pagats” que hi ha a Espanya (que ho trobo molt bé), aquí als Estats Units seria ciència-ficció. Aquí per a la majoria de feines les lleis federals requereixen que les empreses cobreixin les primeres sis setmanes després del part. Però no t’ho perdis, depenent d’on treballes, aquestes sis setmanes les has d’agafar dels dies que una té reservats per malaltia, o agafar la baixa per discapacitat, o simplement no cobrar. A partir de les primeres sis setmanes, fins a la dotzena setmana, hi ha una altra llei, la “Family and Medical Leave Act” (FMLA), que et permet agafar les sis setmanes restants de baixa, però sense ser pagada. Però alerta, si l’empleada no treballava a jornada completa durant l’últim any, o treballava en una empresa molt petita, o havia treballat menys d’un any a la feina, la llei no et cobreix, i l’empresari no estaria obligat a deixar agafar més temps de baixa després de les primeres sis setmanes. Increïble!!\nJo he tingut la sort de treballar en un lloc que és considerat molt bo pel que fa als beneficis que l’empresa em dóna, i em deixen agafar dos mesos de baixa pagats!!, cosa que no es troba a tot arreu, aquí. He conegut noies que treballen en altres llocs i no es poden permetre no cobrar i només es poden agafar les primeres sis setmanes de baixa!!! Aquest és un altre clar exemple dels beneficis de viure a Espanya.\nAh, un altre tema és el part: si una no té una bona assegurança mèdica, després de parir t’envien una factura amb molts zeros. Ah, i les guarderies! Quan tornes a la feina, el petitó s’ha de quedar en algun lloc, oi? Doncs les guarderies no baixen de 1.000 dòlars al mes, les més barates. Les normals te'n cobren entre 1.200 i 1.500.\nMolta gent no es pot permetre guarderies i decideix que un dels dos pares no treballi o, si tenen sort, porten el petitó amb la família. Això és el que he anat descobrint aquí, i segur que encara em queda molt més per descobrir.\nJa us n'aniré informant!\nFotografia 1. Icona embaràs\nFotografia 2. Broma embaràs\nFotografia 3. Embaràs\n03/05/2011: Ull per ull, dent per dent\nDoncs, òbviament, la notícia de la mort del Bin Laden ha tingut molt ressò als Estats Units. Com sempre, aquí tot es porta fins a l’extrem màxim.\nEls canals de notícies en van plens, i no només de la mort del Bin Laden, sinó també de tots els detalls relacionats amb la mort.\nA més a més, el president Obama ha fet una xerrada als ciutadans nord-americans explicant la nova. Naturalment, aquesta notícia ha estat molt celebrada a Nova York i també a Washington. On jo visc, la gent ho comenta, però encara no em sembla que sigui una cosa que trastoqui gaire el dia.\nCrec que aquesta sensació general és una conseqüència típica de “ull per ull, dent per dent”, i que saciarà la set de revenja només d’aquells que encara la volen i que segurament els servirà per fer clausura del seu dolor.\n06/04/2011: The "Doggy Bag"\nJa fa gairebé cinc anys que sóc aquí, als Estats Units, i no hi ha manera que m’acostumi que la gent s’emporti les sobres de l'àpat del restaurant a casa. Aquest acte, en la meva opinió, diu molt més del que ens pensem.\nLa bossa o recipient en què es posen les sobres de l’àpat es diu ¨doggy bag¨. Si busquem la seva definició al diccionari trobem: "A bag or container into which leftovers from a meal may be put and taken away, supposedly for the diner's dog". O sigui, que suposadament i tradicionalment als Estats Units, les sobres del restaurant s’agafaven per donar-les al "suposat" gos que tenien a casa. Però tothom sap que aquest no és el cas.\nAvui en dia, tothom demana la "doggy bag" i hi posa el menjar que no s’ha pogut acabar, cosa que passa molt sovint als Estats Units, perquè les racions de menjar són colossals (un tema per a un altre dia).\nTots sabem que a Catalunya això simplement no es fa. A Catalunya, la gent es menja el què té al plat o ho deixa. Si algú s’ho volgués emportar a casa hauria de passar vergonya davant dels companys i dels cambrers, o sigui que a ningú se li passa pel cap demanar una bossa per posar-hi les rampoines.\nTot i que em pregunto que, si als Estats Units han hagut de posar l’excusa del gos per emportar-se el menjar a casa, vol dir que en algun moment de la història, emportar-se el menjar a casa no estava gaire ben vist, tampoc.\nDiuen que tot el que hi ha als Estats Units arriba en algun moment o altre a Catalunya, però tinc la sensació, que la "doggy bag" no arribarà mai.\nUs imagineu posant els calçots a la brasa en una bossa?\nFoto 1: Doggy bag\nFoto 2: The Doggy Bag Committee\nFoto 3: Doggie Bags & Sunk Costs


El CN Mataró Goufone perd la final de la LEN Trophy\nImatge d'arxiu del CN Mataró. Foto: CNM\nRedacció 18 de abril de 2021 (15:13 CET)\nL’equip de la capital del Maresme competeix però cau davant el Kirishi (8-10)\nNo ha pogut ser. Per segon cap setmana consecutiu, el CN Mataró s’ha quedat amb la mel als llavis. L’esport ja les té, aquestes coses. De fet, per molt guanyador que sigui un equip, i aquest CN Mataró ho és, la derrota sempre t’acabarà abraçant i segurament ho farà amb més força que la victòria. Al final, qualsevol equip, al llarg de la història i fins i tot en eres triomfants, acabarà perdent més títols que copes guarniran les seves vitrines. En el fons, també cal assaborir el camí i ser conscients que no tot es redueix al metall. I el camí d’aquest CN Mataró és formidable. En el partit de semifinals de la LEN Trophy, les mataronines es van desfer del SIS Roma. A la final, però, el Kinef Kirishi ha sigut superior. El cap de setmana passat, el Mataró ja va perdre la final de la Copa de la Reina contra el Sabadell, que en les semifinals d’aquest torneig continental tampoc va poder amb les russes.\nEl partit, a la Piscina Sant Jordi de Barcelona, ha començat amb una inspirada Maria Elena Sánchez a la porteria i les dificultats de tots dos equips per superar l’estructura defensiva rival. Vivian Sevenich, amb una magnífica parabòlica, avançava el Mataró quan faltaven menys de tres minuts pel final del primer quart (1-0). Dani Ballart ordenava la defensa del seu equip, que continuava infranquejable. Al final del primer període, el CNM seguia per davant.\nEl rellotge corria durant el segon quart i el Mataró seguia immens en defensa, fins que el Kirishi aprofitava un contraatac després d’una contra falta per fer l’empat (1-1). Responia ràpidament Alejandra Aznar amb una altra parabòlica (2-1). Bella Markoch, amb un xut espectacular de llarga distància, tornava a empatar (2-2). L’intercanvi de cops acabaria afavorint el talent de l’equip rus, que per primera vegada es posava per davant amb un altre gol de gran qualitat (2-3). El Kirishi començava a sentir-se còmode i arribava al descans llarg amb avantatge (3-4) malgrat el tercer gol del Mataró, obra d’Anni Espar.\nEl Kirishi seguia percudint de lluny, però també des dels dos metres i en jugades de contraatac. L’equip rus faria servir el tercer quart per obrir l’escletxa que seria definitiva (3-7). El Mataró s’estancava en atac i el rival seguia picant com un martell, fins que Anni Espar trencava la sequera (4-7). A vuit dècimes per la botzina final del tercer període, i amb la portera en rol d’atacant, Anna Gual feia un gol per a l’esperança (5-7).\nEl CN Mataró i Clara Cambray (6-8) es negaven a rendir-se. A 3:05 del final, Anni Espar feia de penal el 7 a 8. L’equip de Dani Ballart lluitava i somiava. El Kirishi, però, feia el seu novè gol gràcies a una formidable jugada col·lectiva (7-9). La muntanya ja seria impossible d’escalar malgrat un altre gol d’Espar de penal i la magnífica capacitat de resistència mataronina. Markoch feia el 8 a 10 que seria definitiu. El CN Mataró centrarà ara els seus esforços a revalidar el títol de lliga.


Notícies — REACTIVACIÓ SOCIOECONÒMICA\nAccions de Reactivació Socioeconòmica Covid19\nNotícies https://www.pallarssobira.cat/arees/reactivacio_socioeconomica/actualitat/noticies https://www.pallarssobira.cat/@@site-logo/logo_escut.png\nEl període d’inscripció finalitzarà el 15 de setembre.\nBases que han de regir la concessió de subvencions a la programació de música en viu de caràcter professional.\nEl termini de presentació de sol·licituds es determinarà en la convocatòria corresponent.\nInspira’t i viu les millors experiències als entorns naturals de Catalunya\nEn el marc del Projecte Leader Natura, s’ha dissenyat una nova pàgina web naturexperience.cat donant visibilitat a les empreses rurals del territori català que desenvolupen activitats i experiències a la natura.\nAjuts en forma de garantia per al finançament de projectes d'inversió i circulant adreçada a l'impuls de la indústria catalana per als anys 2021 i 2022\nTermini de presentació: del 16 d'abril de 2021 fins al 31 de desembre de 2022, o fins a exhaurir el pressupost.\nPréstecs en condicions preferents per al finançament de projectes d'inversió i desenvolupament industrial\nTermini de presentació: des del 26 de març de 2021 i fins al 31 de desembre de 2022, o fins que s'exhaureixi el pressupost per a aquests conceptes.\nJa es poden cofinançar els projectes guanyadors del Matchfunding Arrela't Alt Pirineu i Aran!\nHi ha 6 projectes amb retorn social al territori. S'hi pot aportar fins a l'11 d'abril.\nAmpliació del període d’instal·lació per a tots els beneficiaris de WiFi4EU!\nEl període d'implementació es perllonga en 6 mesos per a tots els beneficiaris de les 4 convocatòries WiFi4EU\nEs decreten mesures extraordinàries en matèria de cooperatives, empreses i entitats de l'economia social, com a conseqüència de la crisi derivada de la COVID-19\nS'acorden mesures complementàries o modificatòries d'anteriors resolucions.\nTermini convocatòria: 09/06/2020 fins 31/12/2022\nEs publiquen correccions sobre les bases reguladores d'ajuts per a estudiants universitaris de les comarques de l'Alt Pirineu, la Vall d'Aran i el Solsonès\nFan referència a la resolució publicada al DOGC núm. 8170 de 6.7.2020.\nEstablertes les condicions d'accés a les prestacions econòmiques d'especial urgència, per afrontar situacions d'emergència en l'àmbit de l'habitatge, i el procediment per concedir-les\nResolució en vigor des del 27/01/2021.\nPallars Actiu difon un Pla de Viabilitat Empresarial elaborat per PIMEC per tal de salvar empreses davant els efectes econòmics de la Covid-19\nEs tracta d’un programa 100% subvencionat dirigit a pimes que tinguin el centre de decisió a Catalunya. Es va presentar conjuntament amb la conselleria d’Empresa i Coneixement, qui ha recomanat l’eina per a enfortir i fer més resilients les empreses.\nEls premis es van donar a conèixer el dilluns 18 de gener.\nPallars Actiu difon noves eines per tal d’impulsar les empreses i combatre els efectes econòmics de la Covid-19\nSón l’ajut 30 plus del SOC per empreses que facin noves contractacions i 3 programes que ofereix Acció per dirigir-se cap a la innovació.\nEl DOGC publica avui la resolució per la qual s’aproven les condicions d’accés, en règim de concurrència pública competitiva, per escollir 20 municipis de les 8 vegueries de Catalunya La iniciativa vol incentivar l’execució d’obres de rehabilitació i de millora en el parc desocupat de pobles del món rural per instal·lar-s’hi com a primera residència\nBusquen empreses artístiques per a crear una associació cultural - artística\nEstan cercant persones que puguin tenir vincles amb l'art\nAquest Pla estratègic comptarà amb el suport dels ajuntaments de la comarca i el lideratge del Consell Comarcal i l’Ajuntament de Sort\nOberta la convocatòria del programa d' Innovació per a petits productors agroalimentaris de l'APIA\nÉs un pla fruït del programa Al teu gust, aliments del Pallars, de l’Ajuntament de Tremp i la Fundació Alicia.\n'Aixeca el teu negoci!', la iniciativa de les Cambres de comerç de Catalunya\n'Aixeca, Activa i Accelera el teu negoci' és un projecte que vol evitar que cap empresa tanqui.


Andrealexia Villa Rodes Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nAndrealexia Villa28 October street Kalithies, Kallithea, Rodes, Grècia, 85105 - Veure al mapaAndrealexia VillaVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVista exteriorVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 50 fotos\nConvenientment situat a Faliraki, Andrealexia Villa és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Andrealexia Villa, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, àrea de fumadors. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Faliraki, faci de Andrealexia Villa la vostra llar.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Andrealexia Villa de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Mireia Mollà anuncia que el conjunt de sol·licituds d'ajuts de el sector vitivinícola supera els 5,5 milions d'euros | | Notícies Dígitals\nMireia Mollà anuncia que el conjunt de sol·licituds d’ajuts de el sector vitivinícola supera els 5,5 milions d’euros\n08/07/2020 ajudes, mireia molla, sector vitivinicola\nLa consellera d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, Mireia Mollà, ha expressat el seu suport a el sector vitivinícola, que ha patit greus pèrdues pel tancament de canal Horeca motivat per la crisi sanitària, durant la visita a l’Institut Tecnològic de Viticultura i Enologia de Requena ia l’Oficina Comarcal al municipi.\nMollà, que també ha mantingut una reunió amb representants de la Denominació d’Origen Utiel-Requena, ha anunciat que el conjunt de sol·licituds de el sector vitivinícola de la Comunitat per accedir a les ajudes extraordinàries supera els 5,5 milions d’euros.\nEl Reial decret 557/2020, de 9 de juny, pel qual s’adopten mesures extraordinàries en el sector de el vi per fer front a la crisi causada per la pandèmia de COVID-19, incloïa una modificació de l’PASVE 2019-2023 (programa de suport a el sector vitivinícola espanyol) per habilitar fons en tres mesures excepcionals: la destil·lació de crisi (amb una dotació de 65,50 milions d’euros); l’emmagatzematge privat de vi (amb 15.040.000 d’euros); i la verema en verd (amb 10,0 milions d’euros, en aquest cas en dues anualitats, 2020 i 2021).\nLa consellera ha explicat que el balanç provisional d’expedients és de 220 sol·licituds de collita en verd, que sumen aproximadament 1.480 hectàrees de vinya, 13 d’emmagatzematge privat, que acumulen prop de 138.000 hectolitres de vi, tots amb Denominació d’Origen Protegida (DOP) i una sol·licitud registrada de destil·lació de crisi amb contractes que acumulen prop de 80.000 hectolitres, tots ells amb DOP (denominació d’origen protegida).\n“Les sol·licituds presentades han superat les previsions”, ha assenyalat Mollà. A partir del 17 de juliol es coneixerà la distribució de les ajudes després de l’prorrateig efectuat pel Ministeri d’Agricultura.\nLa Conselleria ha assenyalat que, a l’igual que va passar amb el termini de presentació dels ajuts, la tramitació exigeix una gran agilitat per poder realitzar la major part dels pagaments abans del pròxim 15 d’octubre.\n← El PP de Morella lamenta el nou contagi a la residència\nXimo Puig anuncia la propera signatura d’un conveni amb Ascer per recolzar a la ceràmica, “un sector clau i estratègic de l’economia valenciana” →


Finalitzen les proves de conducció automàtica al Metro - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nFinalitzen les proves de conducció automàtica...\nFinalitzen les proves de conducció automàtica al Metro\nEl Departament de Política Territorial i Obres Públiques ha enllestit aquests dies les proves de conducció automàtica de trens a l'L2 de Metro, entre les estacions de Clot i La Pau. Les proves, que es van iniciar la passada tardor, han permès comprovar la viabilitat d'aquest sistema, pioner a Espanya, que aporta puntualitat, seguretat i eficiència al transport públic. L'actuació ha servit com a banc de proves per a la futura L9, que des del principi s'ha concebut amb un sistema de conducció automàtica. Els treballs, que han comptat amb una inversió de 2,2 MEUR, s'han executat en horari nocturn, per tal d'evitar afectacions al servei habitual de Metro.\nDes del passat mes d’octubre, el DPTOP, en col·laboració amb Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) i Siemens, està duent a terme proves de conducció automàtica de trens al tram de l’L2 de Metro comprès entre les estacions de Clot i La Pau, per tal d’avaluar l’eficàcia del sistema de cara a la seva futura implantació a l’L9, que des del principi s’ha concebut com una línia de conducció automàtica.\nEn aquest sentit, ara s’han completat les proves en aquest tram de l’L2 , que han permès comprovar el correcte funcionament d’aquesta tecnologia, pionera a Espanya.\nD’aquesta manera, s’ha analitzat i mesurat la viabilitat i eficiència d’aquest sistema, que en el futur s’aplicarà a l’L9 i a altres línies de metro. Les proves a l’L2 han convertit Barcelona en la primera ciutat de tot l’Estat espanyol amb trens en proves que circulen de manera totalment automàtica.\nSis mesos de proves\nCom a banc de proves per a la futura L9, aquest assaig a l’L2 ha permès demostrar la viabilitat del sistema de conducció automàtica (CBTC Trainguard MT), de Siemens, el mateix que s’instal·larà a l’L9. Així, Siemens, conjuntament amb TMB, ha treballat durant les nits dels últims sis mesos per poder garantir l’èxit d’aquestes proves i demostrar la viabilitat, eficiència i fiabilitat de l’automatització d’una línia convencional.\nPer tal d’executar aquestes proves de seguretat i viabilitat del sistema de conducció automàtica, s’ha instal·lat una tecnologia específica de transmissió via ràdio en el tram de 2,4 quilòmetres de l’L2 de Metro entre les estacions de Clot i La Pau.\nAmb aquesta finalitat, s’han col·locat 10 estacions de radio, ubicades cada 300 metres al llarg d’aquest tram, per a permetre la localització i la comunicació amb l’interior dels trens. Així, mitjançant aquestes estacions, el comboi envia la seva posició a un centre de control específic, instal·lat, en aquest cas, a l’estació de La Pau, des d’on se centralitzen totes les dades. Aquest centre de control s’encarrega d’avisar cada un dels trens de la localització exacta dels combois més propers, de manera que la informació és recíproca en tot moment.\nMitjançant un software específic, s’introdueixen els paràmetres per programar el punt exacte d’aturada dels combois, la velocitat i la frenada, i es predefineixen totes les estratègies a seguir per tal de respondre a qualsevol situació. En aquest sentit, el sistema ha estat especialment dissenyat per garantir en tot moment el seu funcionament i evitar afectacions en cas de fallada.\nPer tal de no afectar el servei habitual de metro, les proves s’han dut a terme en horari nocturn, entre les 00:30h i les 04:30h hores. Així, han circulat trens automàtics entre La Pau i Clot, efectuant parades i obertura de portes en cadascuna de les estacions, i circulant amb la velocitat comercial indicada per a aquest tram. A més, s’ha utilitzat un simulador per tal de representar el funcionament virtual de les portes d’andana, que seran presents a l’L9, però no es troben actualment en aquestes estacions de l’L2.\nLa circulació automàtica\nEn els darrers anys, l’automatització en la conducció s’ha convertit en l’alternativa del futur, atès que aporta flexibilitat, fiabilitat, seguretat i eficàcia al transport públic. Per això, cada cop més ciutats europees decideixen adoptar aquest sistema a les xarxes de metro i ferrocarril, per tal d’oferir un servei de qualitat, que millori la puntualitat dels trens, faciliti la regularitat del servei, permeti adaptar l’oferta a la demanda de cada franja horària i concentri els empleats en les tasques d’atenció personalitzada als usuaris.\nAlguns exemples d’aquesta progressiva implantació de sistemes de conducció automàtica a Europa són la línia 14 del Metro de Paris i la línia D del Metro de Lió, únics referents a nivell europeu instal·lats per Siemens, que utilitzen tècniques similars i han permès, sobretot, augmentar la freqüència de trens i alhora millorar el confort i la seguretat dels viatgers.\nEls trens de la sèrie 9000, construïts per Alstom, es caracteritzen per la seva estructura lleugera, l’avançada tecnologia i l’elevat rendiment energètic. L’Autoritat del Transport Metropolità ha contractat 50 unitats d’aquest model futurista, destinats a l’L9. Actualment, una part han estat entregats a TMB i estan donant servei a l’L2 i L4, mentre que la resta s’utilitzarà en el primer tram de l’L9.\nEls trens 9000 tenen la possibilitat de funcionar en modalitat automàtica sense conductor, mitjançant els equips embarcats de Siemens, o amb conductor. Per a la conducció manual disposen d’una mampara transparent que separa la zona de conducció de la zona de passatge. Per a les proves d’automatisme, les mampares de la unitat experimental han estat retirades per possibilitar la visió directa del túnel a través del frontal, pròpia dels metros automàtics.\nLa xarxa de metro de TMB camina cap a l’automatització en un horitzó mitjà-llarg. En aquest sentit, l’L9 serà automàtica des del principi, i en el futur s’automatitzarà també l’L2, que es perllongarà des de Sant Antoni fins a enllaçar amb el tram de l’L9 de Parc Logístic - aeroport del Prat. Igualment, s’està treballant perquè l’L11 de metro lleuger es converteixi en una línia automàtica.\nPDF - 0,291 MB\nEsquema tram proves


Marginar en nom d'una igualtat mal entesa - EsDiari.com\nMarginar en nom d’una igualtat mal entesa\nEl 8 d’abril és el dia internacional del poble gitano. A València la Generalitat Valenciana i l’Ajuntament de València (PSOE i Compromís) per tal de remarcar-ho perquè queda ètnic, varen posar uns cartells pels carrers a on es veia un nen i una nena que deien: Sara és veïna meua. Juguem al parc. Anem a l’escola. És amiga meua. És gitana. GITANITZA’T PER LA IGUALTAT. Malament anem quan ja es fan distincions “Sara és gitana”. Sara és una nena que va al col·legi i juga al parc i té amics, independentment de què sigui gitana, o no, quan volem donar un caire de normalitat a les coses, però etiquetem que és gitano, musulmà o ateu, ja és marcar la diferencia dels qui ho diuen, pot ser perquè així es senten més integradors. Qui em va passar la foto d’aquest desafortunat cartell és un amic gitano i es va sentir profundament indignat per aquesta segregació, i amb l’afegit final de GITANITZA’T PER LA IGUALTAT, ja que ningú ha de adoptar noves cultures per semblar més progre, i si acceptar les diferencies de l’altre amb normalitat. Amb aquest amic hem anat junts a molts llocs, he estat a les seves festes i celebracions i ell a les meves i ni jo m’he hagut de gitanitzar mai, ni ell apaiar-se. Mai m’he sentit marginat per ser paio a casa seva, ni ell a la meva per ser gitano , som n’Alfredo i l’Antonio, dues persones que comparteixen coses, sense haver de fer distincions i això és igualtat i integració per les dues bandes, tot lo altre, forçat i dir t’accepto encara que siguis gitana, com la Sara de l’anunci, és demostrar diferencia amb un cert tuf de superioritat, i de postureig que tan de moda està últimament.\nTambé passa amb les paraules que ara hem de mesurar per no ferir sensibilitats ni ser políticament incorrectes, paraules que de per si denoten una situació, i que ara algú ha decidit donar-li un to pejoratiu, quan dites sense cap casta de mala intenció són el que havíem dit sempre i denoten situacions quotidianes, per exemple, a un cec li diem invident, a un coix, persona amb discapacitat funcional, si és impotent diem que té disfunció erèctil, però per molt que ho adornem i ho fem políticament correcte, segueixen sense veure-hi, coixejant, o sense tenir ereccions, com si per canviar el nom, el seu estat físic també canviés. Els jubilats és la tercera edat i la gent de més de 80 anys, “persones d’edat avançada” però els anys tampoc els i treu ningú.\nPassa el mateix quan diem “una persona de color”, quin color? Verd, vermell, rosat?. Durant un temps vaig ser company de feina d’una persona negre, que es sentia com no hauria de ser d’altra manera, molt orgullós de ser-ho, amb sentit de classe, no hi havia res que el molestes més que li diguessin que era “de color”, i el que no suportava era quan li deien “negret” “ Sóc negre i prou” em deia, a tu et diuen “la parada del català” i ningú o troba estrany ni pejoratiu , perquè no poden dir “la parada del negre, si sóc negre” ?, el que no m’ho diu demostra el seu racisme al contrari del que creu, ja que si no em diu “negre” és perquè normalment ho empra com insult”.\nEns volen fer creure que és més progressista canviar els noms de les coses, el que hauríem de fer és treure-li el to insultant que moltes vegades li donem al emprar-les, ser nosaltres mateixos, no renunciar a res de les nostres cultures i acceptar-nos tots tal com som, amb respecte mutu, i com en el cas del cartell, no fer discriminacions encara que semblin positives, ja que igualment són discriminacions.


bol.com | Grundig, VSH Klusspullen kopen? Alle Klusspullen online\nGekozen filters: Grundig, VSH\nWis alle filters Gekozen filters: Grundig VSH\nGrundig Verlengsnoer 10 meter Spatwaterdicht – geaard 3 x 1.5mm2\nVsh hoekstopkraan k2595 3/8bix12knel ms\nVsh hoekstopkraan 3 8bi. x 12 mm. knel messing… Meer\nElektrisch gereedschap Handgereedschap Badkamer & Sanitair Centrale verwarming Opbergen & Verhuizen Inbraakbeveiliging Brandbeveiliging Elektra Deuren Bouwmateriaal IJzerwaren


100 g de lli daurat mòlt\n160 g de poma\nCrep de carbassa, alvocat i germinats Becky Lawton\nPer a la massa: tritureu tots els ingredients fins a obtenir una consistència cremosa líquida.\nUnteu dues safates del deshidratador amb la massa i deshidrateu-la 4 h a 45 ºC.\nGireu-la i deixeu-la 4-5 h més. És important que es pugui desemmotllar.\nAmb unes tisores, dividiu cada safata per a quatre porcions.\nPer al farciment: peleu i talleu les pastanagues a la juliana.\nTalleu els alvocats i els dàtils a tires.\nPoseu els espinacs i els germinats a la crep i enrotlleu-la.\nSi no teniu deshidratador, podeu assecar la massa posant-la en una safata al forn, a 45 ºC, amb la porta una miqueta entreoberta. Aneu controlant-la fins que estigui deshidratada.


La transició energètica de Menorca (i III). Les directrius d'energia - OBSAM\nInici » Notícies » La transició energètica de Menorca (i III). Les directrius d’energia\nConclusions de les DIRECTRIUS ESTRATÈGIQUES DE MENORCA – DEM ENERGIA – Juny 2020.\nCarta d’opinió publicada al Diari Menorca el 04/06/2020\nLes directius proposades per les Directrius Estratègiques de Menorca en matèria d’energia (DEM-e) de l’Institut Menorquí d’Estudis (IME), es plantegen des del criteri del triple balanç de la sostenibilitat (seguretat del subministrament, viabilitat econòmica i sostenibilitat ambiental) i dins dels principis que han de regir una Reserva de Biosfera. Aquestes són:\nLa seguretat de subministrament, on el disseny del futur sistema mantindrà i millorarà els índexs actuals de qualitat, fiabilitat i seguretat del subministrament, basant-se en la substitució de dipòsits fòssils no renovables per fluxos renovables com a fonts d’energia i la reducció de la dependència energètica de l’exterior, enfocant les iniciatives cap a l’autosuficiència, a més de la modernització i millora de la qualitat de la xarxa elèctrica.\nLa viabilitat econòmica, de manera que la transició energètica garantirà també la sostenibilitat econòmica del nou model energètic, que tindrà com un dels eixos prioritaris la creació d’una economia local al voltant de la transició energètica, revertint la descapitalització i la dependència econòmica. Això implica la lluita contra la pobresa energètica i l’atracció de talent al voltant de diverses àrees de coneixement relacionat amb les energies renovables, la gestió eficient i la modernització de les xarxes.\nLa participació social que asseguri el paper de la societat com a impulsora i beneficiària del canvi de model energètic. Això ha de tenir lloc a través del foment de la participació ciutadana tant en la posada en marxa d’iniciatives com en la inversió requerida en el pla de transició energètica.\nLa integració paisatgística de infraestructures associades a la transició energètica en els ecosistemes i el paisatge de l’illa, preservant els valors del mosaic agroforestal i del patrimoni històric de Menorca.\nObjectius de reducció d’emissions de CO2, globals i per sectors.\nS’ha fet l’esforç d’ampliar la visió del context local per tenir en compte les tendències d’escala global, de manera que el model proposat participi de la lluita contra el canvi climàtic, a més d’anticipar les possibles sacsejades de l’actual economia basada en combustibles fòssils no renovables i de cada vegada més difícil extracció.\nLes DEM-e han assumit també una noció de límits, que són els que ens marquen la nostra condició d’illa. La noció de límits es tradueix en assumir que els guanys en benestar s’aconseguiran principalment a través de l’eficiència i no de l’increment del consum d’energia. Les restriccions geogràfiques naturals de les illes ens ha posat en el punt de mira de moltes institucions, que ens veuen com laboratoris vius on assajar a petita escala els models de transició energètica. Hem de ser capaços, per tant, d’aprofitar les sinèrgies que poden dur a l’illa accions i finançament per impulsar la transició energètica. Hi ha un món d’oportunitats si sabem jugar bé les nostres cartes.\nLes directrius de les DEM-e, en definitiva, són un full de ruta voluntari i revisable, que ens pot permetre donar les primeres passes per transformar un dels sectors que més ens allunya del nostre compromís com a Reserva de Biosfera, que és l’energètic. La transició energètica serà viable sempre i quan compti amb l’acceptació i el compromís social. Pensem que quedar-nos on estem no és sostenible ni viable en el mig termini i que val la pena atrevir-nos a donar la passa endavant. El fet de ser Reserva de Biosfera ha de ser un factor per millorar les nostres condicions de vida preservant el medi ambient que ens empara.\nVolem finalitzar aquesta sèrie d’escrits amb un agraïment, en nom de l’IME, a totes les persones i institucions que han col·laborat amb les DEM-e i li han donat recolzament al llarg de tot el procés. Tanquem així el capítol d’energia i obrim una nova etapa on tractarem el model agroalimentari, vist des de la perspectiva territorial i de lluita contra el canvi climàtic. Seguim amb una tasca que esperem que sigui tan exitosa i capaç de sumar aliances com les directrius d’energia.\nPortades del document final en català, anglès i castellà.\nDIRECTRIUS ESTRATÈGIQUES DE MENORCA – INSTITUT MENORQUÍ D’ESTUDIS


Comprar Phenibut en pols (1078-21-3) fabricants i fàbrica\nLa pols de Phenibut és un depressor del sistema nerviós central que produeix efectes tant de sedació com anti-ansietat en els usuaris. També es comercialitza com a nootròpic, un “fàrmac intel·ligent” que millora la funció cognitiva i la creativitat. Entre els usuaris de fenibut, també es coneix com a "pols de festa", "noofen" o "pb". Phenibut s'utilitza clínicament a Rússia per alleujar els casos de por, tensió i ansietat i per millorar el son en pacients neuròtics. També s’ha donat a pacients que presenten estrès posttraumàtic o trastorns caracteritzats per depressió.\nVídeo en pols de fenibut (1078-21-3)\nPhenibut powder (1078-21-3) Informació de base\nNom Phenibut en pols\nNom químic Àcid 4-amino-3-fenilbutíric\nSinònims Phenibut; Fenibut; Fenigam; Fenigam; Feníbut; PhGABA\npes molecular 179.219 g / mol\nPunt de fusió 252.5 ° C (estimació aproximada)\nClau InCh DAFOCGYVTAOKAJ-UHFFFAOYSA-N\nHalf Life 5.3 hores\nsolubilitat DMSO (lleugerament), metanol (lleugerament)\nsol·licitud Phenibut és un derivat de l’àcid γ-Aminobutíric (A602920); un important neurotransmissor inhibidor. Phenibut té una activitat neuroprotectora.\nPhenibut (1078-21-3) Descripció\nLa pols de Phenibut probablement es pot descriure millor com a suplement, tot i que no necessàriament té una classificació rígida als Estats Units. És una substància incontrolada, cosa que significa que està disponible sense recepta mèdica, i no és il·legal tenir-ne, vendre-la o utilitzar-la. això, almenys no als Estats Units.\nL’ús en pols de Phenibut prové dels anys 1960, on es va utilitzar a Rússia com a medicament contra l’ansietat.\nPhenibut actua com a depressor del sistema nerviós central, i té efectes relaxants i eufòrics per als usuaris. És similar a l'estructura d'un neurotransmissor anomenat GABA, que té un efecte calmant sobre l'activitat de les neurones del cervell. A diferència del suplement GABA, el fenibut té la capacitat de creuar la barrera hematoencefàlica, de manera que té efectes psicoactius. Coses específiques que s’utilitza sovint per tractar el fenibut inclouen ansietat, depressió, PTSD, insomni i alcoholisme. De vegades també l'utilitzen les persones que estan retirant de drogues o alcohol.\nPhenibut té efectes sedatius i també s'ha demostrat que augmenta els nivells de dopamina al cervell, és per això que hi ha qui pot considerar que té efectes eufòrics.\nPhenibut en pols (1078-21-3) Historial\nLa pols de Phenibut és un derivat de l’àcid gamma-aminobutíric (GABA), un neurotransmissor inhibidor produït de forma endògena al cervell humà. Com a producte químic inhibidor, GABA bloqueja els impulsos nerviosos, ajudant a induir la calma i alleuja els sentiments d’ansietat.\nA diferència del suplement tradicional GABA, que els investigadors creuen que no és capaç de creuar suficientment la barrera hematoencefàlica, l'estructura química del fenibut pot permetre-la creuar més fàcilment sobre aquesta barrera protectora i cap al cervell.\nPhenibut es creu que presenta gran part dels seus efectes sobre l'estat d'ànim humà i la cognició a través de les seves interaccions amb els receptors de GABA. També té un efecte sobre els receptors de la benzodiazepina i la dopamina.\nSol·licitud Phenibut (1078-21-3)\nPhenibut és un producte químic similar a un producte cerebral anomenat àcid gamma-aminobutíric (GABA). S'utilitza com a droga recreativa i com a medicament. El fenibut s'utilitza per ansietat, por, problemes per dormir (insomni), tensió, estrès, fatiga, trastorn d'estrès posttraumàtic (PTSD), depressió, alcoholisme i batecs cardíacs irregulars. També s’utilitza per millorar la memòria, l’aprenentatge i el pensament.\nPhenibut (1078-21-3) Més recerca\nPhenibut, venut sota els noms de marca Anvifen, Fenibut i Noofen entre d’altres, és un depressor del sistema nerviós central amb efectes ansiolítics i estimulants que s’utilitza en el tractament de l’ansietat, l’insomni i diverses indicacions. Generalment es pren per via oral com a comprimit, però també es pot administrar com a infusió intravenosa. Moltes persones han arribat a aquest compost i han trobat resultats fantàstics. Tot i això, abans de provar aquest compost és imprescindible conèixer la dosi ideal de fenibut per a qualsevol aplicació particular. A causa de la sensibilitat al dosatge d'aquest fàrmac, és fàcil negar els efectes beneficiosos del fenibut per dosis incorrectes.\nPhenibut (1078-21-3) Referència\nLapin I. Fenibut (beta-fenil-GABA): un medicament tranquil·litzant i nootròpic. CNS Drug Rev 2001; 7: 471–81 [Article gratuït de PMC] [PubMed] [Google Scholar]\nBabu KM, McCurdy CR, Boyer E. Receptors opioides i màxims legals: salvia divinorum i kratom. Clin Toxicol 2008; 46: 146–52 [PubMed] [Google Scholar]\nSchmidt MM, Sharma A, Schiifano F, et al. "Els màxims legals" a la xarxa: avaluació de llocs web, productes i informació sobre productes basats en el Regne Unit. Forensic Sci Int 2011; 206: 92–7 [PubMed] [Google Scholar]\nWatson R. L’agència de vigilància de les drogues de la UE manifesta la preocupació per “màxims legals”. BMJ 2010; 341: c6491. [PubMed] [Google Scholar]\nPols Sunifiram (DM235) (314728-85-3)


Les aventures de Sandro i Tito - El triangle\nSandro Rosell i Ramon 'Tito' Cierco han tingut responsabilitats al Barça, tenen perilloses amistats comunes i són socis en una empresa tèxtil\nSandro Rosell va incorporar el seu amic Ramon Cierco a la junta del Barça, de la qual, per culpa de l’escàndol de BPA, n’ha deixat totes les responsabilitats, incloses la vicepresidència de la Fundació del FC Barcelona i la direcció de l’àrea de futbol formatiu de la Masia, si bé es manté com a simple vocal, en l’actualitat a les ordres de Josep Maria Bartomeu.\nRamon Cierco, al qual Sandro anomena ‘Tito’, tal com el coneixen tots els seus amics, va ajudar Sandro Rosell a arribar a la presidència del Barça, fins al punt que li va deixar la seu electoral que va muntar al carrer París de Barcelona i va perseguir signatures i vots per la seva candidatura. Assetjat pels processos judicials, Sandro se’n va anar del club fa més d’un any, però Tito encara conserva una cadira a la junta, tot i que, des que va ser intervingut BPA, el banc andorrà del qual n’és copresident, no se li veu el pèl per can Barça.\nVacances i excursions\nSandro i Tito són amics de fa molts anys, de la mateixa manera que ho són les seves esposes, Marta i Sandra, que sempre que poden queden per jugar a pàdel, sigui a Barcelona o a Andorra. Els dos matrimonis han compartit vacances i excursions pel Pirineu.\nL’amistat de Sandro i Tito també els ha portat a compartir negocis. Tos dos són accionistes del fabricant de roba esportiva i tècnica Grifone, de la Seu d’Urgell, un negoci fundat per la família d’Albert Batalla, diputat i alcalde convergent d’aquesta localitat. El seu germà Martí Batalla hi figura com a administrador i primer executiu. (…)\nRosell i Cierco també han col·laborat per convertir Ricardo Teixeira, expresident de la Confederació Brasilera de Futbol (CBF), en resident passiu andorrà. Teixeria està processat al seu país per presumptes delictes econòmics relacionats amb l’organització de partits amistosos de la selecció brasilera, un cas pel qual la fiscalia d’aquell país també investiga a l’expresident del Barça. Rosell va travar amistat amb Teixeira en els temps en què el català era el responsable de Nike al Brasil.\nPrevRato eclipsa De la Rosa


Solala, Concerts a Olot – Oci a Empordà\nEts a: Empordà > Canal d'Oci > Agenda > Girona > Concerts > Olot > Solala\nFa cinc anys tres amics es van conèixer en un cuina. Unes hores més tard ja havien fet el seu primer arranjament i, amb això, va començar un nou gènere a la música vocal sueca. Han estat descrits com un trio amb un gran poder vocal, amb un idioma únic i un repertori diferent, ric i molt variat. Solala ha sabut reinventar el concepte de grup vocal i ha aconseguit un estil molt personal que agrada a tothom. Els seus curiosos i espontanis vídeos musicals, rodats i gravats en infinitat de cuines, han atret un gran públic durant els darrers anys i, al 2017, han publicat el seu segon àlbum d'estudi "Feber". En el seu projecte "Solala sessions" el grup ha col·laborat amb infinitat d'artistes suecs de primer nivell a qui visiten a casa seva i canten tot plegats a la seva cuina.


Els Vents de l’Orquestra Julià Carbonell, protagonistes del Festival de Música OJC Terres de Lleida | Lleida.com\nL’Orquestra Simfònica Julià Carbonell de les Terres de Lleida segueix amb les diferents activitats musicals organitzades a través del nou Festival de Música – OJC Terres de Lleida i ho fa amb la programació d’un nou concert que ha tingut lloc aquest dissabte, 12 de desembre, a la Sala Polivalent de Bellaguarda.\nEn aquesta ocasió, han estat la formació de vents de l’Orquestra qui ha pres el protagonisme del Festival en un concert amb obres de Schubert, Bird i Françaix.\nEls membres de la formació de vents de l’OJC que han participat en aquest programa són: Xesco Grau i Fedra Borràs, flautes; Encarna Monzó i Màxim Solanes, oboès; Mateu Farré i Víctor Lleixà, clarinets; Ramon Aragall i Laura Guasteví, fagots; Júlio Gargallo i David Folch, trompes.\nEl Festival de Música de l’OJC: més de 70 activitats musicals arreu del territori lleidatà\nL’Orquestra Simfònica Julià Carbonell de les Terres de Lleida vol reforçar el seu servei públic i fer arribar la música arreu de tot el territori lleidatà en aquests temps de pandèmia. Cal, més que mai, mostrar i demostrar que la cultura és viva i segueix activa i cal que la gent del nostre territori pugui continuar gaudint d’un bé essencial i irrenunciable.\nPer aquesta raó, l’OJC al costat de les Institucions que la sustenten, fa un pas endavant i organitza el Festival de Música OJC - Terres de Lleida, una iniciativa musical única en aquests moments complicats.\nUn projecte ambiciós que compta en cada una de les seves activitats amb els màxims protocols de seguretat. En total, el Festival agrupa més de 70 activitats que tindran lloc en més de 40 poblacions de tot el territori lleidatà.\nUna sèrie de concerts agrupats en diferents àrees temàtiques que tenen l’objectiu d’arribar a totes les capes de la societat. Des d’iniciatives destinades als infants i joves, a petits concerts per arribar als nuclis i poblacions de menor densitat, passant pels concerts simfònics més grans o per propostes adreçades a persones amb diverses discapacitats que no per això s’han de veure privades de gaudir d’un concert adaptat a les seves necessitats.\nL’OJC dibuixa un cop més el seu perfil més social i pedagògic i demostra, sense renunciar a la excel·lència artística, el seu paper fonamental per teixir una societat més justa i incloent, posant-se al servei de tothom.


Uns 500 joves es manifesten a la #ViladeGràcia en defensa d'un casal autogestionat i insisteixen: "La clau és fer barri" - guillemcarbonell.cat\nPosted by Guillem Carbonell | maig 5, 2012 | Gràcia i Vallcarca, Societat | 2 |\n500 teenagers demonstrated in #Gràcia #BCN to keep control of their youth house\nEstudiants saharauïs s’han reunit a #Barcelona per debatre com ajudar millor el seu país\nVídeos i fotos de la mani #SOSeducació #mareagroga\nPreviousUnos 500 jóvenes se manifiestan en el barrio de #Gràcia en defensa de un ‘Casal’ autogestionado\nNext#salvemvillaurania @altresbarcelones / “Josep Comas i Solà, el descobridor del planeta Barcelona, podria caure en l’oblit”\nL’incendi de l’edifici de la Cooperativa Obrera Popular segle XX, trist adéu del 2013 a la Barceloneta\nLa vaga de de metro de Barcelona aconsegueix crear caos, posar en perill el Mobile World Congress i allunyar definitivament els usuaris dels treballadors de TMB\nBarcelona / Degradació a la plaça Reial els diumenges: els venedors de segells han de compartir l’espai amb els ambulants expulsats de les Glòries\nPlataforma d'Entitats Juvenils de Gràcia\ton 7 maig 2012 at 15:45\nGràcies per la crònica Guillem!\nSi no et sap greu penjarem les fotografies al nostre Facebook. Citant-ne l’autor, és clar!\nGuillem Carbonell\ton 7 maig 2012 at 21:10\nI tant, encantat que ho feu! Endavant!\nPer comentar, respon: * vuit − = 7