ROCDUR (Part III) | Shaudin Melgar-Foraster\n← ROCDUR (Part II)\nPublicat el Març 28, 2010 per Shaudin Melgar-Foraster\nLa natura es desperta molt de matí a Rocdur.\nQuan la boirina encara folra els boscos i s’estén indolent sobre els estanys, els ocells ja fa estona que celebren un nou dia amb un esvalot de xiulets que saltironegen per les branques, cants harmònics, piulets tímids, el cro-cro d’un ocellot desmanegat i, molt i molt amunt, el crit penetrant de les àguiles. Amb el seu vol impecable les àguiles travessen Rocdur de banda a banda i no les espanta niar a les altes muntanyes del nord. Algunes s’hi estan fins i tot a l’hivern i aguanten el batzac dels vents glaçats i les tempestes. Allí sondegen les valls nevades per si de cas algun animaló ha deixat l’aixopluc dels arbres, tot i que durant els freds hiverns del nord els animals solen estar-se dins dels boscos a l’abric del vent. Fins i tot els pocs ocells que s’han quedat al nord sembla que els costa arrencar a fer grans volades i s’estimen més anar de branca en branca. Tot sembla molt quiet, silenciós, dins dels boscos nevats, només de tant en tant se sent piular en algun indret indeterminat, o bé de sobte un tros de gel cau d’una branca i esvera la guineu que ensumava un forat; la guineu fa un bot i es queda immòbil perquè ha vist passar unes ombres: és un escamot de llops que habiten les contrades del nord. Avancen en un grup dispers recorrent els boscos com espectres, gairebé invisibles entre els arbres, només unes ombres que es veuen un moment i ja no es veuen més. Un cérvol ensuma l’aire, inquiet, a punt per fer una correguda si nota massa prop la fortor dels llops. Més enllà un conill blanc, espaordit en veure una ombra, intenta arribar a un matoll. L’esquirol que grata la neu i troba el tresor que amagà fa temps, en sentir el crit agònic allí mateix puja de cop dalt d’un arbre i i en quatre salts arriba al seu refugi on es menjarà el seu tresor en pau.\nEls ànecs fa temps que deixaren les contrades del nord i ara es banyen a les aigües fredes, però no glaçades, de les terres més al sud. Tot i fer sol, l’aire fresquívol estarrufa les plomes dels ànecs que llisquen impertorbables per un estany. A frec de l’aigua un senglar arrossega el morro pel fang cercant qui sap què. S’atura i els seus ullets semblen contemplar un moment les figures que avancen per l’aigua. Fa un gruny de menyspreu i, tot enfangat, es fica dins d’un bosc on la llum clapeja els troncs dels arbres. Un rosegador menudet s’aparta del pas del senglar i, a corregudes i aturant-se aquí i allà, aconsegueix sortir de sota els arbres a una petita planada amarada de sol. Fa poc que l’herba l’ha cobert de verd clar i hi ha rosegadors pertot arreu gaudint de l’herba tendra. Una àguila es llança com una fletxa, agafa la presa amb precisió i torna a solcar l’aire cap al seu niu dalt d’un cim. Des d’allí observa els canvis de llum i com el gris esdevé un blau transparent que tot d’una s’esborralla de núvols foscos o bé s’apaga a poc a poc tot mudant-se en vermells i grocs llampants. I la llum, sempre la llum, ara innocent, ara puixant i nítida, ara resplendent entre els núvols, ara només un enyor de claror.\nI a la fi arriba un dia que tot és curull de flors. Els senglars entren i surten dels boscos seguits dels seus petits i sempre cercant qui sap què per terra. Els ocells es desplacen amunt i avall tot buscant cucs grassonets que duen al niu. Per arreu hi ha conills, famílies senceres, que aprofiten la son de les aus de la nit per anar a cercar aliment. N’hi ha molts de jovenets que fan bots sense solta ni volta o exploren un matoll ple de cuques o es miren, encuriosits, una papallona. I n’hi ha tantes de papallones que de vegades semblen un vol d’ocells de coloraines.\nA l’estiu els boscos del nord estan encatifats de flors per on saltironen cérvols novells o hi juguen els cadells de llop. Les àguiles continuen el seu vol amunt i avall de Rocdur i tot s’ho miren des de les altures. Al sud la calor és més forta i les tardes són feixugues; només se sent el brunzit de milers d’insectes per petites planades, muntanyes i boscos. De tant en tant un esbart d’ocells arreplega un eixam d’insectes i de seguida tot torna a la calma brunzinaire. Les sargantanes s’estenen, mandroses, sobre les pedres; treuen la llengua tot d’una per caçar una mosqueta i retornen a la letargia de la tarda estival. Però l’estiu ja es va apagant: els dies són més curts i la calor cada dia se sent menys.\nA la tardor els esquirols estan molt atrafegats recollint nous, i tots els altres rosegadors endrecen els seus caus aquí i allà. Entre els arbres virolats i per sobre una catifa de fulles vermelles i grogues, les guineus vigilen cada moviment, cada sorollet, per tal de saltar ràpidament sobre la presa. També ara i adés donen ullades als estanys –aviat tornaran els ànecs–. Una granota es capbussa i la superfície de l’aigua s’omple d’anells màgics. Un senglar s’ho mira un moment i retorna a la seva tasca de trobar qui sap què a la terra molla. El color carabassa del cel es dissipa a poc a poc i les ombres s’apoderen del capvespre tardorenc. Un gran nombre d’animals es fica dins dels seus nius i caus quan, tot d’un plegat, se sent un aldarull per sobre els arbres i tots s’aturen. Han tornat els ànecs. I ja la lenta allau de fosca tot ho cobreix fins que les muntanyes només són ombres sota una lluna clara. Serralades i pujols, boscos, planades i estanys queden amarats de nit, de son; hi ha una pau embruixada per arreu.\nI aleshores obren els ulls els mussols.\nAquesta entrada s'ha publicat en Interferència (saga), Llibres juvenils en català, Més enllà del somni i etiquetada amb Interferència (saga), literatura juvenil en català, noveŀla en català, noveŀla juvenil. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n43 respostes a ROCDUR (Part III)\nMarç 29, 2010 a les 10:22 am\nEsplèndid! I no tan sols per les descripcions sinó també per la vivència del pas del temps, inclòs el caràcter circular (de repetició anual) del pas de les estacions.\nHe retrobat el llibre de ciències naturals de quan jo tenia deu anys. L’autora, ‘Angels Ferrer Sensat, era filla de la pedagoga Rosa Sensat i quan va fer el llibre estava represaliada perquè, durant la República, havia comès el greu delicte de fer de professora a l’Institut Escola. Doncs bé, al final de cada lliçó inclou una llista de treballs pràctics; però, a més, molts cops hi afegeix un text literari referent al tema estudiat. Al pròleg diu (tradueixo; s’havia vist forçada a fer el llibre en castellà, ben en contra de la seva voluntat):\n“L’estudi de la Natura no es pot tancar en els límits de formes didàctiques; ha de ser encès i entusiasta. Ha d’inspirar respecte i amor a tot el cosmos. Respon a aquest propòsit la idea d’haver intercalat al text, per ser comentades a classe, algunes lectures de fragments literaris que facin veure i sentir les belleses naturals, no solament per la nostra pròpia observació, sinó a través d’allò que han vist i sentit les ànimes exquisides dels grans poetes.”\nSi hagués tingut a mà el teu escrit, hauria tingut una excel·lent font d’on extreure fragments.\nMarç 29, 2010 a les 11:55 am\nL’expressió “ànimes exquisides dels grans poetes”, utilitzada per Àngels Ferrer, segurament no té la precisió desitjable i resulta hiperbòlica. Entre els textos inclosos al llibre n’hi ha d’Ortega i Gasset i de Pío Baroja, autors que no es poden considerar grans poetes, si bé les frases que en va seleccionar són molt belles. Raó de més per dir que el teu article seria molt útil per al propòsit que ella explica.\nMarç 29, 2010 a les 2:33 pm\nHo tornaré a dir amb unes altres paraules per si la redacció m’hagués quedat confusa. Àngels Ferrer no era ni escriptora de creació ni professora de literatura. Al pròleg que he citat diu “ànimes exquisides dels grans poetes”, però l’expressió no acaba de correspondre al que ella vol dir. Ni tampoc al que volia dir jo en utilitzar el seu text com a comentari a l’escrit “Rocdur (III)”. Hauria sigut més adequada l’expressió “escriptors excel·lents”.\nMarç 31, 2010 a les 2:31 am\nÉs que la natura és tan interessant! Jo em faig un tip de veure documentals sobre la natura i segurament m’han ajudat a l’hora d’escriure aquest article. I les fotografies també ajuden força; són boniques, oi?\nMarç 30, 2010 a les 7:33 am\nOstres, no sé què m’agrada més, si el llibre o aquests petits relats explicatius que estàs fent.\nSón una meravella!!\nLa màgia mai abandona la teva mà, eh?\nMarç 31, 2010 a les 2:32 am\nCelebro que t’agradin aquests relats. És una manera d’ampliar els coneixements de l’altre món per als lectors de Més enllà del somni. Tenen dues funcions: fer descripcions sobre l’altre món que no puc explicar al llibre (seria molt llarg i no se seguiria bé la història), i donar alguna cosa més sobre la novel.la a aquests mateixos lectors mentre esperen la continuació de la història.\nLi agraden al teu fill?\nMarç 31, 2010 a les 7:07 am\nAl meu fill no hi ha manera de ficar-lo al món dels llibres.\nEll perd el temps amb Nintendo DS i dibuixos de la tele…\nRes a veure amb el menjallibres del seu pare 😦\nMarç 31, 2010 a les 7:09 am\nVam començar a llegir junts “Més enllà…” fins que la meva dona li va deixar a una amiga i estem a la espera de que ens el retorni.\nPerò costa tant que la canalla d’avui llegeixi!!\nAbril 1, 2010 a les 1:51 am\nVaig conèixer el teu fill a l’Ateneu Barcelonés i em va semblar un noiet ben intel.ligent, però molt jove, massa potser per Més enllà del somni. Oi que a l’estiu només tenia 10 anys? Aquí al Canadà tinc una lectora de 10 anys molt engrescada amb la meva novel.la (la germana d’una de les meves estudiants a la universitat), però es veu que és una d’aquestes nenes que es passa el dia llegint. No tots els nens i nenes maduren igual i els nens –segons la meva observació– triguen més que les nenes a fer-se grans. Jo crec que al teu fill li calen un parell d’anys més per interessar-se per la meva novel.la, i per d’altres. Però és molt bona idea que llegiu junts els llibres, ja veuràs com algun dia això fa que s’interessi per la lectura.\nAbril 6, 2010 a les 7:39 am\nNo, no, els 10 anys els fa aquest maig.\nPotser tens raó i és massa jove pel Somni, però per això mateix intentava que el llegíssim junts, per ajudar-lo a entendre’l i a endinsar-se en la història.\nTambé tens raó en això que dius dels processos de maduració de les nenes i els nens. Són tan diferents ell i sa germana!!\nEn fi, que ja li arribarà el dia de llegir-se’l.\nAbril 11, 2010 a les 1:12 am\nCaram! Així només en tenia 9, i gairebé acabats de complir, quan el vaix conèixer! Sens dubte ha de ser més gran per aquesta noveŀla. Ei, i dóna-li records.\nMarç 31, 2010 a les 10:41 am\nI tant! Les fotografies, no solament són boniques sinó que serveixen perquè els lectors puguem veure en detall com és cadascun dels animals, plantes i paisatges i, així, puguem adonar-nos no solament de la bellesa sinó de l’exactitud de la descripció que en fas. I, un cop més, els teus escrits serveixen perquè hom s’adoni que la natura observable, sense extraterrestres ni Excaliburs, és una meravella que cap fantasia no podria superar.\nTé raó en Xess en dir que la màgia no abandona la teva mà. Amb aquesta peculiaritat: tu trobes la màgia als móns de l’experiència real i allò que hi poses és la teva mirada i la paraula exacta, sense esoterismes.\nAbril 1, 2010 a les 2:09 am\nCom ja saps al meu llibre hi ha, però, certs elements irreals, com ara quan es diu que hi havia dracs a Rocdur, i d’altres, però és cert que intento incloure aquests elements fantasiosos dins d’una història, altrament, força realista. Moltes vegades el que faig és veure fins a on puc arribar sense que un episodi sigui impossible de creure. A tall d’exemple, el meu segon llibre, Perduts a l’altre món, comença amb una tempesta al mar i algú cau d’una nau i va a parar a l’aigua. Bé, vaig consultar un expert en navegació (va travessar l’Atlàntic tot sol en un veler) per tal que em digués si això o allò en aquest episodi era plausible, és a dir si és possible que a aquesta persona que cau a l’aigua li passin certes coses. És clar que l’episodi és exagerat, però no impossible.\nI gràcies per continuar participant al meu bloc amb els teus comentaris tan encoratjadors.\nAbril 1, 2010 a les 4:10 pm\nShaudin, perdona que fins ara no hagi entrat ni dit res. He tingut els meus nebots (sóc a la casa de l’Empordà) i no he treballat ni res. Volia dedicar al teu post de Rocdur el temps i l’atenció que es mereix.\nDestaco una frase que m’ha encantat: “I la llum, sempre la llum, ara innocent, ara puixant i nítida, ara resplendent entre els núvols, ara només un enyor de claror”.\nSaps (crec que a hores d’ara ja ho has pogut constatar) el meu amor i la meva debilitat per la natura en general i per tots els animalons en particular. Per tant, m’entusiasma no només la teva acurada i excel·lent descripció, sinó la referència a tots els éssers vius, petits i grans.\nM’encanta de totes totes llegir-te. Només et vull fer una pregunta, que, atesa la qualitat del teu vocabulari i de la teva prosa, em sembla justificada: vols dir que això ja ho entenen bé els joves? No és més per a adults? Perquè ho fas tan bé, que no tinc adjectius!!!\nAbril 1, 2010 a les 4:13 pm\nPerdó, m’oblidava afegir que m’encanta el mussol, i, per tant, espero saber què passarà ara que han obert els ulls.\nAbril 1, 2010 a les 6:53 pm\nMoltíssimes gràcies, Anna Maria.\nAixò que em preguntes sobre si els joves ho entenen bé, doncs no ho sé si ho entenen. Ja vam parlar una altra vegada al teu bloc sobre la literatura juvenil i com és de difícil decidir què és adient per a ells i que no n’és. Jo més aviat tinc cura amb els temes, és a dir que no escric sobre certs temes si no em semblen escaients per a joves, tot i que amb això també hi ha molt a debatre. Pel que fa al lèxic no m’hi miro tant; trobo que si no sabien un mot, doncs ara el sabran. Em fixo molt en la literatura anglesa per a joves, perquè té èxit, perquè té una llarga tradició i, sobretot, perquè és la que tinc més a mà. Et puc assegurar que la majoria de textos juvenils en anglès d’una certa volada tenen un lèxic molt i molt sofisticat i, com he dit, tenen molt èxit. Sigui com sigui, el que m’agradaria és tenir comentaris dels joves en aquest bloc, que em diguessin què en pensen, si els agrada o no els agrada, si ho entenen o no ho entenen… Tanmateix, tot i que sé que alguns llegeixen el bloc, mai no m’envien comentaris.\nQuant als mussols, no escriuré un post sobre què passa quan obren els ulls, perquè vull escriure altres coses. Però bé, quan obren els ulls els mussols, els rosegadors despistats o que pateixen insomni potser no veuran un nou dia.\nAbril 3, 2010 a les 10:33 pm\nGràcies per tots els aclariments, Shaudin.\nVull des d’aquí animar el jovent a deixar missatges.\nI, per fi, aquest darrer paràgraf sobre els mussols és digne de la negror, ja m’entens.\nAbril 4, 2010 a les 12:36 am\nAbril 6, 2010 a les 4:00 pm\nM’ha encantat aquesta tercera part, Shaudin, sobre la natura a Rocdur!\nMercès al teus mots, tan ben triats, has creat una atmosfera molt adient per a cada moment dels què evoques, ja sigui un instant del dia o una estació de l’any.\nHi ha un parell de frases que he trobat especialment atractives:\n“… observa els canvis de llum i com el gris esdevé un blau transparent que tot d’una s’esborralla de núvols foscos o bé s’apaga a poc a poc tot mudant-se en vermells i grocs llampants. I la llum, sempre la llum, ara innocent, ara puixant i nítida, ara resplendent entre els núvols, ara només un enyor de claror.”\nAmb elles demostres haver captat perfectament el poder de la llum, i amb elles has reflectit la gràcia d’aquella força, sense dubte màgica, capaç de transformar el moment, l’entorn, l’estat d’ànim, el color del què s’ofereix a la vista…\nTal com et vaig dir pel que feia referència a les entregues anteriors, les imatges que has col•locat al costat de les frases són encertadíssimes, ja que completen les imatges mentals que pot fer-se el lector mentre les llegeix, sense restar encant a les paraules ( com succeeix quan l’impacte de la fotografia eclipsa un escrit sense prou força ), ans subratllant-ho.\nEscena a escena, has confegit un paisatge molt i molt atractiu: bona feina, guapa!\nT’envio una abraçada de primavera,\nAbril 6, 2010 a les 4:19 pm\nAra que acabo de llegir els comentaris anteriors al meu, cosa que no havia fet abans d’escriure’l, veig que una altra persona ja havia destacat una part de la frase que jo també he copiat del teu text… de la qual cosa dedueixo que tens lectores amb gustos semblants! ;-))\nCom pots veure, les nostres lloances no són casuals ni infundades!\nUna altra abraçada plena de llum,\nAbril 8, 2010 a les 3:44 am\nSí, m’adono que això de la llum sembla que té èxit. Quan ho escrivia m’imaginava ser l’àguila; tota envoltada de solitud allí a dalt d’un cim, amb el vent movent les meves plomes, i jo només mirant i mirant els canvis de color al cel i la llum, sempre la llum.\nUna abraçada de primavera canadenca (enguany no fa fred, no pateixis),\nAbril 10, 2010 a les 9:08 pm\nAvui, 10 d’abril, per fi he aconseguit tenir entre les mans et teu llibre: l’havia encarregat a una llibreria de Vilanova i la Geltrú i, quan m’han preguntat si l’embolicaven per a un regal, jo els he dit que sí, perquè he sentit que era un regal preciós que me’l dedicava a mi mateixa, ja que també he tingut la sensació de tenir entre les mans una gran aventura (crec que és un gran somni).\nI avui -casualitat?- crec que per primera vegada he entrar en el teu bloc.\nPerò primer, vull llegir el llibre abans que aquests articles literaris que dediques. Espero comunicar-me ben aviat. Amb una abraçada que uneix distàncies, M. Pilar Martinez (Grocdefoc)\nAbril 11, 2010 a les 1:54 am\nHola Grocdefoc, companya relataire. Tot i que acabo de veure que et dius M. Pilar, m’estimo més adreçar-me a tu com Grocdefoc que és el nom que tinc a la ment quan penso en els teus relats.\nHa estat una sorpresa el teu comentari. Em fa molta iŀlusió que tinguis el meu llibre –espero no decebre’t–. Ja em diràs alguna cosa quan el llegeixis, oi? I el teu comentari m’ha fet saber que tens un bloc (ja saps que generalment es pot veure si algú que t’envia un comentari té un bloc). He donat un llarg tomb a “Des de dalt del turó” i m’ha encantat; tens articles boníssims. Em sap greu no haver deixat cap comentari avui –aquests dies tinc molta feina–, però ben segur que un altre dia et comentaré perquè penso continuar fent visites al teu bloc.\nAbril 16, 2010 a les 4:35 pm\nAl teu llibre hi ha elements irreals; el drac n’és un, i potser encara impressionen més la visió cega del Secretari, el ninot telèpata i intèrpret, la brúixola transportadora… Però, perquè als teus móns hi hagi encant, no es necessiten aquests objectes fantàstics. Són indispensables a l’argument, perquè sostenen l’emoció de les aventures, però sempre queda clar que al món natural no hi ha menys meravella. La descripció que has donat aquí de la natura salvatge a Rocdur n’és una mostra més, per si fes falta.\nAbril 16, 2010 a les 7:08 pm\nM’he explicat malament. Sembla que rebutgi la meravella en la fantasia quan la veritat és que de llibres de fantasia n’hi ha de molt bons. Però la qüestió és justament aquesta: que ja n’hi ha. De llibres com el teu, en canvi, jo no n’he vist cap més.\nUna nena de dotze anys, el dia en què troba que el seu món és insuportable, pot sentir que li fa falta fugir ben lluny, a la fantasia gairebé pura. Però bé li cal tornar cap aquí. Amb el teu llibre, es pot adonar que hi ha passos d’uns mons als altres i que al món d’aquí no solament és inevitable de tornar-hi, sinó que hi ha tant d’encant i tanta bellesa com als de més enllà del somni o del mirall.\nAbril 20, 2010 a les 1:57 am\nAquests dies estem molt enfeinats a la universitat, a més de jo tenir altres maldecaps, i tinc el bloc mig abandonat, per això encara no t’havia dit res.\nTot això de la fantasia i la realitat em sembla un tema molt interessant, sempre m’ho ha semblat. Trobo que la fantasia pot ser molt escaient dins de la literatura, sense caure-hi de ple i que tot esdevingui pura fantasia, perquè calen força lligams amb el món real per tal que tingui alguna significació. La fantasia dins de la literatura és molt adient per explicar, de fet, aspectes del món real. I més encara quan es tracta de literatura infantil i juvenil. Ja sé, però, que tu no anaves ben bé per aquí. Em sembla que et referies més aviat a la importància de comprendre quina meravella tenim a l’abast de la mà senzillament amb el món real, com ara amb la natura.\nQuant al que dius que no has trobat mai cap llibre com el meu, bé, espero que efectivament no n’hi hagi cap més, no ben bé igual si més no. En escriure’l vaig voler fer un text original, tot i que vaig agafar idees de la literatura, del cinema, de la història… I probablement es poden trobar diverses connexions amb altres textos literaris. Ara bé: em sembla que això del català com a llengua comuna d’un món no s’ha fet mai a la literatura.\nAbril 20, 2010 a les 11:12 am\nCertament, jo pensava en la importància de comprendre quina meravella tenim en les experiències accessibles a tothom. Ahir, amb els néts (quatre anys i mig i vint-i-dos mesos), ens vàrem estar una bona estona mirant i parlant del primer arc de sant Martí de les seves vides. I fa poques setmanes ho vàrem poder fer amb la seva primera nevada.\nPerò també pensava en allò que escriu l’Anna al diari (pàg. 16): “els pares (…) hi ha coses que no se les creuen encara que siguin veritat. (…) I els nois i noies de la meva edat s’han tornat uns rucs i no saben veure-hi més enllà del nas”. I en el que ha dit el metge (pàg. 15): “l’Anna ja té dotze anys i probablement sent certa angoixa de fer-se gran”. Quan una nena es troba en aquesta situació, certament, la fantasia li fa falta, no solament com a refugi sinó, tal com dius, per entendre aspectes del món real. Cal entrar al món de més enllà del somni, experimentar-hi els recursos propis (per exemple, posant a prova la pròpia capacitat de controlar el terror) i, després, anar provant en conflictes reals la força acabada d’entrenar en el bell viatge fantàstic. Però hi ha un parany que el teu llibre, pel fet de dedicar tants capítols al món d’aquí, ajuda a evitar: el perill d’instal·lar-se en la fantasia i no voler reconnectar amb l’experiència. Que el perill hi és, es veu recordant que hi ha adolescents que s’aïllen i no es mouen del món virtual dels videojocs.\nAbril 20, 2010 a les 11:28 am\nPer excepció (prescindint del “català només” però sense que serveixi de precedent), afegeixo aquí uns versos en francès. Són de Joachim du Bellay (s. XVI, em sembla).\nPle d’experiència i de raó… Per viure una vida d’adult (política inclosa: som ciutadans) es necessita experiència. Com la poden adquirir els preadolescents, si no és vivint les experiències en un món situat més enllà del somni? Ah, però cal tornar i utilitzar aquí els aprenentatges adquirits!\nAbril 20, 2010 a les 11:50 am\nQue em disculpin els francòfons: és “vivre entre ses parents le reste de son âge!” (Ho he escrit malament per les presses. Al segle XVI s’escrivia “aage”; és clar que això no és cap disculpa.)\nAbril 22, 2010 a les 8:45 am\nGràcies, Maria. Em sap greu no respondre com cal, però tinc una feinada! Tanmateix, els teus comentaris són sempre molt ben rebuts.\nAbril 29, 2010 a les 11:27 am\nEscelents descripcións! Et seré ranca i et diré que aquests articles obren la gana de llegir el llibre, enhorabona, Shaudin!\nM’alegra molt haver vingut i haver-te llegit,\nAbril 29, 2010 a les 10:03 pm\nCelebro molt que t’hagi agradat! Espero que em tornis a visitar, d’acord?\nA reveure i una abraçada,\nMai 16, 2010 a les 2:33 pm\nÉs una mica complicat, però no està malament.El text és molt complexe!\nMai 18, 2010 a les 3:30 am\nGràcies per donar-me la teva opinió. Em calia l’opinió d’una lectora com tu, de només onze anys. A veure si més endavant escric alguna cosa per als més joves.\nMai 19, 2010 a les 4:52 pm\nNo és la primera vegada que t’ho dic, però no em fa res repetir-ho: tens una facilitat meravellosa per a les descripcions de paisatges i el comportament dels animals salvatges. A més, saps passar d’una estació a l’altra amb la mateixa naturalitat amb què ho fa la Natura, afegint-hi una brisa de poesia que la fa més encisadora, encara. Amb tot el meu afecte,\nMai 20, 2010 a les 4:09 am\nGràcies pel teu comentari, Rosa.\nÉs que m’agrada molt la natura i m’interessen els animals salvatges, i quan una cosa agrada és més fàcil escriure sobre ella.\ngener 8, 2011 a les 8:53 pm\nHola, aquesta matinada he llegit el de primer aniversari com ja saps, ara he llegit aquest que desconaixia. M’agradat molt, sobrtetot les fotos que són una maravella i he trobat, espero no equivocar-me, un canvi en la manera d’escriue ; miraré d’anar llegint allò que feies quan encara no et coneixia. Molta sort.\ngener 9, 2011 a les 2:49 am\nA mi també m’agrada Rocdur III. Tinc escrits que m’agraden més que altres.\nDius que notes un canvi en l’estil. Bé, tinc molts estils; tinc escrits que potser no endevinaries que els he escrit jo. Depèn del tema i de vegades també del temps que disposo. Darrerament vaig sempre de bòlit (més que de costum) i no em puc entretenir –escrits com Rocdur III requereixen més concentració que altres.\nNovembre 4, 2011 a les 9:26 pm\nGracies per deixar.me llegir.. encara que tard un relat tant magnìfic…\nJo no estic a l’alçada de cap comentari que han fet aqui, perque el meu català es.. ja saps, d’espardenya, doncs escric poc i ademès tampoc tinc molt de temps per fer cap curset, (de moment), això si; dir que m’agradat molt el relat, que les fotografies son boniques i sembla totalment que estigui a ROCDUR!!!\nNovembre 6, 2011 a les 4:09 am\nGràcies, Mercè! M’ha agradat això que dius, que t’ha semblat ser a Rocdur. És el que vull, que l’univers de la noveŀla es faci, d’alguna manera, real. Però no diguis que el teu català no és prou bo perquè jo et conec poemes magnífics.\nNovembre 4, 2011 a les 10:46 pm\nPreciós, preciós Shaudin, la teva manera de descriure tot l’entorn, cada animal, cada paisatge, les estacións, els colors. Cada animal, el seu instin, és una maravella,de veritat. No pararía de repetir, i m’agradría fer-ho amb més bocabulari, doncs ja saps que si és tracta d’animals, per mi no s’acavaria mai. Comparteixo amb tú aquesta sensivilitat.\nP.D. El mussol, que guapo, amb ténen el cor robat.\nNovembre 6, 2011 a les 4:13 am\nHola! Estic molt contenta que t’hagi agradat, tot i que ja tenia la sospita que t’agradaria ni que fos només per la pila d’animals que hi surten, i el mussol! Ja m’he adonat que t’agraden molt els mussols.\nMoltes gràcies, Carme, i petons.\nKiera ha dit:\nAbril 9, 2014 a les 12:44 pm


Arquivos pré-carnavalesco - .::FM Rural::.\nArquivo de tag pré-carnavalesco\nPosts tagged "pré-carnavalesco"


Un ecoparc és una instal·lació municipal destinada a la recepció i emmagatzematge temporal i separat d'aquells residus urbans que no són objecte de recollida en els contenidors instal·lats en la via pública, amb la finalitat de facilitar i garantir una adequada gestió dels mateixos.\n2. SITUACIÓ, HORARI I TELÈFONS D'INTERÉS\nQuadra Tercera, s/n.\nDe dilluns a disabte, de 9:00 a 14:00 i de 15:30 a 18:00 hores.\nDiumenges i festius, de 09:00 a 14:00 hores.\nTelèfon Ecoparc: 964 730 115.\nTelèfon Servei Municipal de Recollida d'Estris: 964 216 134.\nL'Ecoparc de Castelló és una instal·lació classificada com Ecoparc de tipus D segons la Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi ambient. Es tracta del model més gran d'Ecoparc, comptant amb una superfície aproximada de 6.000 m2 i s'ha dissenyat a dos nivells, per a facilitar l'aportació dels residus en els contenidors.\nEl vial de circulació per als usuaris es troba en el nivell superior i els diferents contenidors de 18/26 m3 i la resta dels elements estan disposats en el nivell inferior.\n4. HISTÒRIA, USUARIS I RESIDUS ADMESOS\nLa necessitat de cuidar el nostre medi ambient ha generat també a Castelló l'engegada d'un Ecoparc que servisca de lloc de recollida selectiva per a més de quinze tipus de residus diferents que d'aquesta forma, en ser separats en origen, permeten el seu reciclatge fàcilment.\nDes de octubre de l'any 2001, data de la inauguració de l'ecoparc, la ciutat disposa d'unes instal·lacions modèliques al costat del Mercat de Proveïments, en la Quadra Tercera. La conscienciació dels ciutadans ha sigut exemplar i és destacable l'acceptació per part dels usuaris d'aquest servei, que en cap cas poden ser empreses, ja que aquestes han de tenir el seu propi gestor de residus.\nPer a procedir a l'acceptació del residu, est ha de trobar-se dins de la següent relació i estar convenientment separat d'altres residus.\nClassificació de Residus BANALS\nENVASOS DE BRICK\n- Envasos tipus brick.\n- Transparent: botelles.\n- De color: botelles.\n- Vidre pla: finestres o semblants.\n- Alumini, ferralla diversa.\n- Blanc: botelles.\n- De color: botelles, borsas, sacs.\n- Transparent: botelles, PVC, embalatges.\n- Roba usada.\nClassificació de Residus VOLUMINOSOS\n- Fustes netes usades.\n- Mobles, portes, etc.\n- Rentadores, forns, etc.\nELECTRODOMÈSTICS DE FRED\n- Neveres i congeladors.\n- Calefactors, microones, cafeteres, etc.\nRESTES DE ROBA\n- Restes vegetals.\n- Enderrocs de petites obres/reformes.\nClassificació de Residus PERILLOSOS\n- Vegetals (de cuina).\n- Minerals (d'automoció).\n- Seques estàndard.\n- Bateries de telèfons mòbils.\n- TV i ordinador.\n- Tubos fluorescents.\nLes quantitats d'entrada són limitades, ja que l'objectiu de l'Ecoparc de Castelló és donar servei al màxim nombre possible de ciutadans i no a industrials o empreses, els quals hauran d'acudir a gestors autoritzats.\nAquesta informació es troba exposada en l'Ecoparc i es pot consultar via telefònica cridant al telèfon 964 730 115.\nEn cap cas seran admissibles en l'Ecoparc els següents residus:\na) Residus que es lliuren en envasos que estiguen en mal estat o que no puguen ser identificats.\nb) Pneumàtics Usats.\nc) Vehicles fora d'ús, fins i tot restes o parts dels mateixos.\nd) Recipients que hagen contingut matèries tòxiques i/o perilloses.\ne) Residus procedents de la recollida selectiva de matèria orgànica.\nf) Residus sanitaris.\ng) Residus radioactius.\nh) Residos generats per les activitats mineres o extractives.\ni) Materials explosius (de pirotècnia, air bags, etc).\nj) Residus barrejats.\nk) Residus no identificables “in-situ”.\nl) Olis usats procedents de tallers de reparació d'automòbils.\n5. ALTRES DADES D'INTERÈS SOBRE L'ECOPARC DE CASTELLÓ\nDes d'octubre de l'any 2.001, el total de tones rebudes i tractades en les instal·lacions de l'Ecoparc, van suposar la quantitat de 331 tones; en 2014 aquesta quantitat va arribar a les 3.170 tones. Aquestes dades confirmen que l'Ecoparc de Castelló s'ha consolidat com a punt net, donant un servei de gran valor afegit als ciutadans de Castelló durant els seus 14 anys de funcionament.\n6. SERVEI DE RECOLLIDA DE VOLUMINOSOS\nL'Ajuntament de Castelló ofereix al ciutadà un servei gratuït per a la retirada dels estris domèstics de gran grandària, com són el mobiliari domèstic, els electrodomèstics, etc.\nEl procés de sol·licitud del servei és molt senzill, cridant al telèfon 964 216 134 un operador li sol·licitarà informació sobre l'adreça i quantitat de residus a arreplegar, indicant-li el dia en què l'equip de recollida realitzarà el servei.\nEntre tots aconseguirem una ciutat més neta.


LA VALL ENS UNEIX: La Valls Ens Uneix recolza a València la reivindicació d'un tren Xàtiva-Ontinyent-Alcoi digne i sostenible\nLa regidora de Sosteniblitat d'Ontinyent, Sayo Gandia; la regidora de Transport, Imma Ibáñez i el regidor de Cultura, Alex Borrell, se sumaven aquest dissabte a la concentració convocada a València per la plataforma "Indignats amb Renfe" per la defensa d'un servei de ferrocarril públic, digne i sostenible.\nCal recordar que la reivindicació de la millora de la línia Alcoi-Ontinyent-Xàtiva és històrica. L'alcalde Jorge Rodríguez junt amb els alcaldes d'Alcoi i Xàtiva han remés cartes i realitzat reunions amb responsables de la Generalitat i del Ministeri de Foment des de 2013 fins a 2018 per tractar de salvar aquesta línia de ferrocarril.\nEtiquetes: Àlex Borrell, Inma Ibàñez, Ontinyent, Sayo Gandia\nLa Vall Ens Uneix planteja que la Diputació destin...\nLa Vall Ens Uneix agraeix a la ciutadania i l’opos...\nLa Valls Ens Uneix recolza a València la reivindic...\nLa Vall Ens Uneix dóna la benvinguda al PP a la ll...


Nightingale Hotel Platres Xipre - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n5, Aidonion str., Platres, Platres, Xipre - Veure al mapa\n"Friendly environment, peaceful quiet place recommended for r..."\nMés informació sobre Nightingale Hotel\nDissenyat tant per oci com per negoci, Nightingale Hotel està situat idealment a Platres; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Nightingale Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, lloguer de cotxes, restaurant per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, parc infantil, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Nightingale Hotel és una elecció inteligents per a viatgers a Platres, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


El film d’animació ‘Josep’ inaugura l’1 d’octubre la Setmana del Cineclubisme Català - Tornaveu\nEl film d’animació ‘Josep’ inaugura l’1 d’octubre la Setmana del Cineclubisme Català\nLa Filmoteca de Catalunya projectarà també els títols de Kiyoshi Kurosawa i José Luis Guerín, entre d’altres\nDimecres, 29 de setembre de 2021 17:00h\nEl film 'Josep', del dibuixant Aurel, inaugurarà la Setmana del Cineclublisme\nL’eclecticisme caracteritza la 8a Setmana del Cineclubisme Català, que portarà de l’1 al 7 d’octubre a la Filmoteca de Catalunya propostes destacades del cinema independent i d’autor actual. Hi haurà una àmplia diversitat de gèneres –des de l’horror al documental, passant pel cinema social i l’animació–, de mirades –des dels coneguts Kiyoshi Kurosawa i Guerín fins a directors debutants– i de països –Japó, Estats Units, Brasil o Equador. Les sessions comptaran amb presentacions i col·loquis amb els seus directors i cineclubistes.\nLa coproducció catalana Josep ha estat una de les grans revelacions de l’any. Al César al millor film francès d’animació i al premi al millor film d’animació de l’Acadèmia de Cinema Europeu, se suma ara un altre reconeixement, el premi José María Nunes a la de millor pel·lícula catalana del 2020, que atorga la Federació Catalana de Cineclubs. L’obra i el seu autor, l’il·lustrador francès Aurel, seran els encarregats d’inaugurar, divendres al vespre, la Setmana del Cineclubisme.\nEl film, un documental animat, narra la peripècia del dibuixant i sindicalista Josep Bartolí en un camp de concentració francès a les acaballes de la Guerra Civil i és també un exercici de memòria històrica i homenatge a l’ofici de dibuixant. Compta amb la música de la cantant Sílvia Pérez Cruz i la narració de l’actor Sergi López.\nEl programa d’enguany serà una bona mostra de l’heterogènia del cineclubisme català. Hi haurà una sessió cada dia de la Setmana (excepte dilluns) al vespre. Després de Josep, el cap de setmana es projectaran Columbus (2017), primer llargmetratge del mestre del videoassaig Kogonada, i Kairo (2001), obra de culte del director japonès Kiyoshi Kurosawa, un dels màxims exponents del J-Horror. Dimarts i dimecres serà el torn del cinema sud-americà, amb Big Bang (2020), el poètic film amb el qual l’equatorià Wilson Bubano va guanyar el Festival Internacional Ciutat de Mèxic, i A Febre (2019), òpera prima de la brasilera Maya Werneck Da-Rin. Dijous tancarà el cicle Guest (2010), de José Luis Guerín, on el cineasta mostra les seves experiències per diversos festivals de cinema.\nPremis José María Nunes\nEn la sessió inaugural es farà també el lliurament dels premis que atorguen els cineclubistes catalans. Juntament amb Josep, han estat reconegudes l’entitat Drac Màgic, que celebra 50 anys dinamitzant el sector de l’audiovisual català, amb iniciatives com la Mostra Internacional de Films de Dones; i el cineclub Diable de Martorell, per la Mostra de curtmetratges dirigits per dones, que va ajudar a recuperar el nom de Guillemette Huerre, cofundadora del primer cineclub infantil de Catalunya.


Participem a la Conferència Internacional de Joves a Ramallah\nL’Associació Catalana per la Pau ha participat a la Conferència Internacional de Joves que ha tingut lloc els dies 5 i 6 d’octubre a la Ramallah (Palestina). La trobada ha tingut com a lema ‘Parlem de la justícia’ i ha estat organitzada per Palestinian Medical Relief Society.\nPer part de l’entitat catalana, hi han assistit Guillem Rodríguez, Ana Solano i Guillem Barril.\nEls tres joves han pres part en els tallers sobre solidaritat, en què els participants han destacat la importància de la humanitat i l’internacionalisme com a eines per lluitar plegats i construir un món més lliure. L’accés a la salut i l’educació de qualitat i sense excepcions, així com la conscienciació en la lluita en favor dels drets de les dones, han estat altres dels temes destacats de les jornades.\nHi han assistit també joves de Secours Populaire Français (SPF), Associazione di Animazione Interculturale (ASAI), Popular Solidarity of Greece, Associazione Ricreativa e Culturale Italiana (ARCS), Japan International Volunteer Center (JVC), Swedish International Development Cooperation Agency (Sida), Agence Française de Développment (AFD) i United Nations-United Nation Population Fund (UNPA).


La Policia Municipal impulsa la campanya "Dale candela" per a la investigació del càncer infantil\nDilluns a partir de les 17h el Recinte Firal acull una nova convocatòria de "Posa't al seu cap", per recollir donacions en forma d'euros o de cabelleres\nLa Policia Municipal Terrassa ha impulsat una nova campanya per recaptar fons a favor de la investigació del càncer infantil. Aquesta nova acció porta el lema de "Dale Candela", i té per objectiu donar visibilitat a aquesta malaltia minoritària (afecta un infant per cada 200 adults), i motivar l'adquisició de Polseres Candela, per destinar els beneficis a la recerca del càncer infantil a l'Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona.\nAquesta campanya es basa en dues grans accions. La primera és la celebració d'un esdeveniment, amb el lema "Posa't al seu cap" amb el qual es vol sensibilitzar la ciutadania sobre el primer signe visible de la malaltia una vegada diagnosticada i en tractament, com és la pèrdua del cabell per l'acció de la quimio o la radioteràpia. L'acte tindrà lloc aquest dilluns 17 de setembre al Recinte Firal de Terrassa (passeig del 22 de Juliol, 265), de 17h a 22 h. Al llarg de l'esdeveniment les persones que ho desitgin podran donar cabelleres i fer donatius a l'associació Mechones Solidarios. També hi haurà tallers amb l'associació Polseres Candela, fotomatón, tapes de Pernil solidàries amb 15 talladors professionals, xocolatada, i la presència de Súper Herois com l'increïble Hulk, Thor, Wonder Woman, Ironman, Spiderman i Batman, els Increïbles, la 501 st Legió - Spanish Garrison, batukada i exibicions de ball de l'escola Balls Vallés, entre d'altres. L'objectiu fixat és batre el rècord Guinness de 400 persones rapant-se el cap al zero al mateix temps. Per aconseguir el màxim de donatius possibles per a la recerca, s'han unit al projecte 400 estilistes de tot Catalunya.\nL'altra gran acció de la campanya impulsada per la Policia Municipal és la confecció d'un nou calendari solidari, amb fotografies d'infants afectats pel càncer acompanyats d'agents del Cos. El calendari es podrà adquirir a mitjans d'octubre per un preu de 5€, que es destinaran íntegres a la recerca.


Primer dietari entre solsticis: Dilluns, 1 de novembre de 2010\nSegons el 3cat24.cat, “La Generalitat activa el pla per donar formació i feina a 5.000 joves que ni estudien ni treballen”. Resulta que els cinc mil joves de fins a vint-i-quatre anys se seleccionaran amb l’ajuda dels ajuntaments catalans –per començar, això ja sembla un laberint. Els joves rebran quatre-centes hores de formació, de les quals dues-centes vuitanta seran “especifiques en un ofici o en una matèria determinada.” Després se’ls buscarà un contracte en una empresa o un Ajuntament –però no havíem quedat que havíem de reduir personal i sous a l’empresa pública? Se’ls oferirà un contracte de sis mesos, per un setanta per cent de la jornada, i el salari de 433 euros mensuals –no 633, com va dir fa quinze dies el president-candidat Montilla-, el pagarà la Generalitat. “A canvi, l’empresari, com recull la reforma laboral, no pagarà les cotitzacions a la Seguretat Social i haurà de completar el salari si el contracta més hores” –perquè contractar-lo més hores, si ja li paga la Generalitat? I, per acabar-ho de rematar, se’ns aclareix que aquests cinc mil representen una mínima part del joves que, a Catalunya, ni estudien ni treballen: en total n’hi ha cent cinquanta mil –o sigui, que això i no res, tot és u.\nEls sindicats, que haurien d’estar a favor d’aquest pla, hi posen pegues: la UGT creu que no resol la problemàtica de fons i Comissions Obreres sosté que les hores de formació són insuficients, i que tot plegat és política d’aparador. Fins i tot ells veuen que posar-se al costat del Govern en un tema com aquest només els portarà problemes, desgast i un desprestigi galopant.\nPolítica decadent per a temps decadents. A vegades penso si no formulen tals propostes expressament, perquè volen perdre i tocar el dos al més aviat possible. Espero que sigui així, i que ben aviat hi hagi nous governants que ho facin millor. O, com a mínim, que no ho facin pitjor.\nPublicat per Ignasi Revés a 1:53\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Eleccions, Otegé, Política


El corredor intel·ligent (i novell) | Extrem Team\nEl corredor intel·ligent (i novell)\nAl final t'has decidit i de tant veure a gent i amics corrent t'ha portat a voler ser també un runner. Doncs bé, aquests senzills consells inicials et seran de gran utilitat\nHauríem de tenir clar des d'un inici que l'obsessió per obtenir bons resultats com més aviat millor, porta a cometre errors garrafals i a retardar la consecució d'aquests, perquè no som màquines, som persones sense possibilitat de recanvis i amb moltes limitacions.\nAl final t'has decidit i de tant veure a gent i amics corrent t'ha portat a voler ser també un runner. Doncs bé, aquests senzills consells inicials et seran de gran utilitat.\nI no pensis que si no aconsegueixes el que t'has o han proposat seràs un fracassat, només fracassa el que es queda a casa!\nPlanifica els objectius a llarg termini, estableix un pla que puguis seguir per un període de temps relativament llarg, sense interrupcions dràstiques. L'èxit rau en la possibilitat d'entrenar de forma continuada durant diversos mesos. Que no et parin les lesions, marca't objectius reals, no vulguis prendre dreceres. La millor drecera que hi ha, és no haver d'anar cap enrere.\nDescansa prou i una mica més, els dies de recuperació són probablement la clau de la teva preparació. El dia de descans és el més important de l'entrenament. El teu organisme necessita assimilar els esforços realitzats i traslladar l'entrenament realitzat al teu mecànica de carrera.\nProgressa poc a poc perquè sinó no aconseguiràs consolidar el que has aconseguit. No et deixis portar per les pujades d'adrenalina en veure els cracks, ni per guanyar els piques amb els teus companys d'entrenament. Augmentar el quilometratge només serveix per sumar quantitats a l'agenda. Has d'augmentar el temps d'entrenament, si disposes d'un "altre" temps aquest és per dedicar-lo a la recuperació.\nCórrer molt per asfalt o muntanya al final et pot passar factura, pensa en les milers de gambades que dónes i els milers d'impactes que pateixen els teus tendons i articulacions. Per tant, intenta entrenar utilitzant altres disciplines, la bici, natació, etc.\nBarreja contínuament la quantitat amb la qualitat. Els rodatges més o menys llargs t'ajuden a millorar la teva capacitat aeròbica, però arribarà un moment en què si no introdueixes sèries i rodatges amb intervals, la teva progressió s'estancarà. Cal fer sèries curtes i llargues a més de rodatges amb intervals on alternis minuts de carrera ràpids i altres més lents. Per millorar els teus temps, és fonamental introduir a la teva rutina un dia de sèries curtes (fins a 500 m.) I un altre de sèries llargues (a partir de 1.000 m.).\nEn els teus rodatges és bo que introdueixis els intervals per períodes d'un a quatre minuts, alternant ritmes vius similars als que realitzes en cursa de mitja marató i ritmes més lents, de rodatge suau. Aquest és un dels entrenaments que més et faran progressar. Amb ells augmentaràs la teva gambada, enfortiràs les teves cames i així podràs aconseguir un ritme més viu, fins i tot durant els últims quilòmetres. Milloraràs les teves marques, no ho dubtis.\nUn atleta de nivell ha de mantenir la proporció entre el tren inferior i el superior. Un abdomen ben construït, uns lumbars forts i uns braços poderosos. Per a nosaltres que ens hem iniciat també són el complement ideal i cal tenir-ho sempre en compte, no només córrer ens farà més ràpids. És millor fer exercicis lliures que peses i aparells.\nAprèn a relaxar-te mentre corres, intenta mantenir una postura adequada, el tronc vertical, no t'inclinis cap endavant, desplaça't horitzontalment, no rebotis cap amunt en cada gambada, perdràs eficàcia de carrera i sobretot corre relaxat, baixa les espatlles, no tensionis els braços; necessitaràs tota la teva energia per córrer millor, visualitza algun vídeo de corredors amb bon estil, t'ajudarà a no començar amb mals gestos que amb el temps són molt difícils de corregir.\nLes teves sabatilles són igual d'importants que els pneumàtics per un Fórmula 1. Pensa que faràs un munt de quilòmetres a la setmana i que les teves articulacions percutiran milers de vegades contra el terra. L'únic element que et protegirà i que s'interposa entre tu i el terra són les sabatilles. No estalviïs en elles i canvia-cada 600 quilòmetres més o menys o quan vegis que el seu sistema d'amortiment ha perdut consistència. Igualment passa amb la resta de la teva equipació, cal anar amb allò just però amb el necessari i de qualitat suficient perquè en lloc d'ajudar-te et causi problemes.\nFitxa a un entrenador, compartir els entrenaments amb companys t'ajudarà a progressar més fàcilment, entrenar en grup t'aporta motivació i suport per a aquests dies en què sortir a entrenar fa mandra. En qualsevol grup hi haurà gent del teu nivell perquè puguis compartir rodatges amb ells i amb atletes més veterans. Els seus consells t'estalviaran algunes lesions i errors en el teu entrenament. Però si de debò vols rendibilitzar el teu temps, busca l'assessorament d'un entrenador, ell pot planificar els entrenaments d'una manera més professional i t'ajudarà a aconseguir més fàcilment els teus objectius.\nÉs important que siguis conscient dels teus progressos, que sàpigues valorar-los i que aquests et serveixin de motivació constantment, si no progresses és que alguna cosa estàs fent malament i no pensis que el temps ho solucionarà. Confia que entrenant adequadament aconseguiràs assolir els teus objectius.\nRecorda que aconseguir alguna cosa no és un objectiu és una fita, un objectiu és alguna cosa pel que somiar, il·lusionar-se, treballar, esprémer-se, i anar a per ell!


Un centenar de persones es concentren a Tarragona per l'1-O\nImatge dels manifestants del col·lectiu 'Silenci, rebel·leu-vos', davant dels jutjats de Tarragona | ACN\nEls manifestants s’han plantat davant les comissaries de la Policia Nacional, Guardia Civil i Mossos d’Esquadra\nRedacció 01/10/2019 18:04h\nUn centenar de membres del col·lectiu ‘Silenci, rebel·leu-vos’ s’han manifestat a Tarragona per commemorar el segon aniversari de l’1-O. Com fan habitualment, s’han reunit davant dels jutjats i han fet una aturada de mitja hora amb cartells demanant l’alliberament dels presos independentistes. Després s’han dirigit a la comissaria de la Policia Nacional i s’hi han plantat en silenci durant deu minuts amb els cartells alçats, davant la presència dels agents policials espanyols i dels Mossos d’Esquadra. Posteriorment han anat fins a la comissaria de la Guàrdia Civil per repetir l’acció, però un cordó dels Mossos els ho ha impedit i s’han quedat a uns 50 metres. Finalment, s’han reunit a la comissaria dels Mossos, on han acabat l’acció.\nEl col·lectiu ‘Silenci, rebel·leu-vos’ es concentra des de fa un any i quatre mesos diàriament de dilluns a divendres interpel·lant a les autoritats policials i judicials perquè es «rebel·lin» contra l’existència de «presos polítics i exiliats». El seu portaveu, Lluís Pastrana, ha demanat aquest dimarts als rectors de les universitats que s’abstinguin de contractar jutges i fiscals que «estan infringint sistemàticament els principis bàsics del dret penal». «No té sentit que a la universitat prediqui amb uns principis i que després a la seva feina no els respecti», ha apuntat Pastrana en referència a alguns professionals del dret.\nMembres del col·lectiu 'Silenci, rebel·leu-vos' davant del cordó dels Mossos d'Esquadra a prop de la comandància de la Guardia Civil a Tarragona | ACN\nReclamen que Torra condemni «la violència dels Mossos»\nPastrana també ha demanat la dimissió del conseller d’Interior, Miquel Buch, en cas que no sigui capaç que els Mossos no utilitzin la violència per fer front a accions no violentes. El portaveu ha recordat que els membres del col·lectiu van ser durant quatre mesos a Madrid durant el judici al procés i que mai van ser agredits per membres de la policia espanyola. A més, ha demanat al president de la Generalitat, Quim Torra, que condemni «la violència dels Mossos» i «d’algunes bèsties que hi ha a les unitats ARRO i Brimo».


Com anar al món de Disney de manera barata: una guia agradable per al pressupost al lloc més feliç de la Terra - Cultura | Juliol 2020\nCom anar al món de Disney de manera barata: una guia agradable per al pressupost al lloc més feliç de la Terra\nUn viatge a Walt Disney World pot costar un cèntim. I, tot i que de vegades sent que el lloc més feliç de la Terra és realment el lloc més car de la Terra, Disney encara fa tot el possible per ajudar els hostes a estalviar durant la seva temporada fora i fora. Dit això, hi ha moltes maneres més de reduir els costos.\njeffrey garten jueu\nVoleu saber com anar a Disney World barat? Des d’on allotjar-vos a com estalviar diners en l’entrada, us proporcionem una cobertura amb una guia econòmica sobre el lloc més feliç de la Terra, que es mostra a sota.\nLa millor manera d’estalviar diners en l’ingrés és visitar Disney World durant la seva temporada d’espatlles. | Ben Harding / iStock / Getty Images\nVisita durant la temporada d'espatlles\nLa temporada d’espatlles de Disney World és un moment excel·lent per visitar els parcs. Els preus d’entrada acostumen a ser sempre baixos i obtindreu més diners, ja que la gent acostuma a disminuir durant la temporada d’espatlles. A Walt Disney World, la temporada baixa cau normalment entre mitjans d'agost fins a finals de setembre, mitjans de novembre a mitjans de desembre, la segona setmana de gener a mitjans de febrer i les tres primeres setmanes de maig. Dit això, heu d’evitar visitar els parcs els caps de setmana de vacances, ja que l’assistència (i els preus) acostumen a augmentar durant aquest temps.\nLes entrades de valor són les millors entrades\nParlant de la temporada de les espatlles, durant aquest temps podeu anotar allò que Disney anomena entrades de 'valor'. Normalment, aquestes opcions d'entrada estan disponibles a mitjan setmana i, de vegades, fora de la temporada de les espatlles, i poden cobrar fins a un bitllet de fins a 20 dòlars. Si teniu un pressupost reduït, mireu com s’acumulen els dies de valor únic als paquets d’entrada, ja que de vegades és més assequible per reservar entrades senzilles.\nPenseu en els paquets d'admissió\nSi teniu previst visitar Disney World durant diversos dies, especialment entre cinc i deu dies, voldreu reservar un paquet de bitllets de diversos dies. Si ho fa, pot reduir la meitat del cost del bitllet. Un bitllet de valor d’un sol dia costa 102 dòlars, però si esteu visitant durant deu dies, el cost baixa fins a uns 44 dòlars diaris.\nAllotgeu-vos fora del resort\nEls hotels Disneyland Resort poden resultar atractius, però les seves etiquetes de preus diuen el contrari. Si no aneu durant la temporada, quan els hotels de Disney solen estar a un nivell mínim constant, podeu estalviar diners allotjant-vos fora del complex. Alguns hotels d'Orlando ofereixen fins i tot autobusos llançadora gratuïts als parcs.\nComproveu els descomptes\nDisney sap que als seus hostes els encanten els estalvis, de manera que els atrau amb grans descomptes. Abans de reservar un bitllet d’hotel o parc, assegureu-vos de comprovar el doble de descomptes actuals.\nEl mateix es pot dir per a les operacions aèries. Si els vostres plans cauen durant la temporada baixa, moltes companyies aèries també ofereixen descomptes en els bitllets. Inscriviu-vos a les alertes de bitllets aeris per estar al capdamunt dels possibles estalvis.\nPorta els teus propis aperitius\nComprar aperitius als parcs Disney pot resultar costós, de manera que és possible que vulgueu portar el vostre compte. Si teniu un cotxe, visiteu una botiga de queviures propera amb antelació per emportar-vos aperitius tant per a la vostra habitació d’hotel com per a la vostra motxilla o moneder.\nDivideix els teus àpats\nDisney és la llar de grans porcions, cosa que pot resultar fantàstica per a aquells que vulguin estalviar. En lloc de deixar que els sobrants vagin a desaprofitar, repartiu els àpats amb la vostra família i amics. En reduireu el preu a la meitat i podreu experimentar alguns dels millors restaurants de Disney World.\nPuntuar un pla de menjador gratuït\nParlant de menjars, Disney de vegades ofereix plans de menjador gratuïts com un incentiu per portar-vos al parc. En reservar el viatge, assegureu-vos de comprovar si hi ha aquest tipus d’ofertes.\nDescomptes de titular de passada\nSi bé un passi de temporada a Disneyland costa bastant, al final us pot estalviar diners. Als parcs Disney, els titulars de la targeta reben avantatges especials, inclòs el 20% de descompte en restaurants.\nLes ampolles d’aigua reutilitzables són una necessitat\nAl voltant de 4 dòlars al mateix temps, comprar les ampolles d’aigua pot resultar costós. I, a la vegada que podeu reomplir-les a les fonts potables, val molt la pena portar de casa una ampolla reutilitzable. L’aigua gelada és gratuïta als restaurants i cafeteries, només cal demanar-ho.\nDisneyland requereix alguns elements bàsics com ara protecció solar i calmant. Emballeu aquests articles a la maleta per evitar pagar articles per sobrecost al vestíbul de l’hotel o als parcs Disney.


La iglesia nacional de la Corona de Aragón en Roma y el poder real en los siglos modernos - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Articles > Articles publicats > La iglesia nacional de la Corona de Aragón en Roma y el poder real en los siglos modernos\nCita bibliogràfica -- Enllaç permanent: https://ddd.uab.cat/record/35682\nLa iglesia nacional de la Corona de Aragón en Roma y el poder real en los siglos modernos\nTítol variant: L'església nacional de la Corona d'Aragó a Roma i el poder reial en els segles moderns\nTítol variant: The Crown of Aragon's national church in Rome and the royal power in early modern age\nResum: En los primeros años del siglo XVI la iglesia y hospital de Montserrat de Roma se convierte en la institución religiosa y asistencial de los nacionales de la Corona de Aragón, que son quienes la gobiernan. En el siglo XVII ve amenazada su autonomía por la intervención cada vez más frecuente del embajador del rey católico, y en los últimos años del siglo ya está plenamente asentado el poder real, consolidándose en el primer tercio del XVIII con la declaración del patronato real.\nResum: En els primers anys del segle XVI, l'església i l'hospital de Montserrat a Roma esdevenen les institucions religioses i assistencials dels naturals de la Corona d'Aragó, que són els que les governen. En el segle XVII, aquesta autonomia és amenaçada per la intervenció, cada vegada més freqüent, de l'ambaixador del rei catòlic. En els darrers anys del segle XVII, el poder reial s'ha afirmat. Aquest poder reial es consolidarà durant el primer terç del segle XVIII amb la declaració del patronat regi.\nResum: In the first years of the XVIth century, the church and hospital of Montserrat of Rome became the religious and charitable institution of the natural people of the Crown of Aragon, who governed it. In the XVIIth century, they saw their autonomy threatened by the increasingly more frequent intervention of the ambassador of the catholic king. In the last years of that century, the royal power was more and more demanding. This royal power was consolidated in the first half of the XVIIIth century with the royal patronage agreement.\nMatèria: Montserrat de Roma ; Iglesia nacional ; Corona de Aragón ; Poder real ; Siglos modernos ; Església nacional ; Corona d'Aragó ; Poder reial ; Segles moderns ; Montserrat of Rome ; National church ; Crown of Aragon ; Royal power ; Modern centuries\nPublicat a: Manuscrits, N. 26 (2008) p. 135-163, ISSN 0213-2397\nAdreça alternativa: https://www.raco.cat/index.php/Manuscrits/article/view/131985\n29 p, 125.8 KB


Opinió.- Aquesta enquesta no servirà de res, senyor Batet | EL PORTAL NOU\nHome Opinió Opinió.- Aquesta enquesta no servirà de res, senyor Batet\nOpinió.- Aquesta enquesta no servirà de res, senyor Batet\nPortalNou Valls dissabte, de març 11, 2017 Opinió\nJOSEP LLUÍE ERAS. Un dels homes que més mana a l'Ajuntament de Valls m'ha assegurat, aquesta setmana, que el Consistori mai no fa ni ha fet enquestes. No han passat ni 48 hores que s'ha presentat a la porta de casa una noia molt simpàtica i atenta, perfectament acreditada per l'Ajuntament de Valls, per fer-me una enquesta per conèixer quina és la percepció dels veïns sobre la situació dels barris de la ciutat.\nD'entrada m'ha generat una bona impressió. M'ha explicat que feien 700 consultes aleatòries, una xifra important si es té present que la majoria de les enquestes electorals a nivell de tot Catalunya, per exemple, sovint tenen un univers de 800 persones. A major univers és evident que és menys provable que el resultat vingui condicionat per un 'cluster'. Però a mesura que avançava el qüestionari m'he anat decebent. Una enquesta amb una quinzena de preguntes i de les quals sols un parell se centraven en el veritable objectiu amb que s'anuncia.\nPer experiència, una enquesta de 700 persones costa una quantitat de diners molt important, no sols pel treball de camp, sinó especialment pel treball de creuament posterior de dades. Per aquest motiu, m'ha fet la impressió que l'han elaborat o persones molt poc avesades al món de la demoscòpia o per una empresa que li ha aixecat la camisa a l'Ajuntament de Valls de manera important.\nD'entrada, les principals dades econòmiques, d'estudis dels enquestats, etc. ocupaven un 50% del qüestionari. Però cap pregunta referent a si es considera Valls una ciutat cara, els impostos que han de pagar o els costos dels serveis que es presten. Per contra, molta insistència en preguntar sobre la seguretat ciutadana i la delinqüència, cosa molt significativa de la mala consciència dels autors. Finalment, una pregunta sobre la participació en entitats, una sobre el millor i pitjor del barri i una darrera sobre què es faria per millorar el barri. Realment, pobre i sense aprofundir.\nNo cal haver aprofundit gaire en el món de les enquestes i la demoscòpia per arribar a dues conclusions. La primera, que l'enquesta no té cap mena de possibilitat d'arribar, a través del mètode científic, a aprofundir sobre la realitat social dels barris de Valls. La segona és que, d'aquí a uns mesos, l'Ajuntament de Valls farà un anunci explicant quant dels seus ciutadans són feliços amb el funcionament de la ciutat. Bé, n'hi ha una tercera. Que els polítics menteixen. Però no cal aprofundir en l'obvietat.


Amics, coneguts i altres personalitats\nDesprés de més de dos mesos de confinament m'adono que la dita que un amic ha d'estar en els bons i els mals moments, adquireix una força aterridora\nJa abans de l’estranya situació que estem vivint des del 14 de març m’havia plantejat alguna vegada quin és el veritable significat de la paraula amistat. Ara, després de més de dos mesos de confinament i amb la lucidesa que dona la perspectiva, m’adono que la dita que un amic ha d’estar en els bons i els mals moments, adquireix una força aterridora. No sé vosaltres, però per a mi aquest tancament ha significat un abans i un després en la meva relació amb amics i familiars. Sense haver de pensar massa em vénen al cap noms de persones que creia molt pròximes i que en realitat no ho estan tant, o ho estan només quan tot és riure i bon rotllo. L’altra cara de la moneda m’ha donat a conèixer persones amb una humanitat increïble, homes i dones de les quals gairebé no esperava pràcticament res però que m’han ajudat a passar aquests dies de solitud i incertesa.\nNo seria just no fer autocrítica sobre el meu propi comportament enfront del tancament. Com tots he tingut moments baixos, alts, tranquils, nerviosos, malhumorats i de riure fluixa provocada per l’angoixa. En molts d’aquests moments he pensat només en mi i m’he tancat en mi mateixa per a no enfrontar-me amb el que estava passant fora. No sé si denominar-ho egoisme, por o covardia però així ha estat. No obstant això també han vingut a la meva memòria persones amb qui feia temps que no parlava i m’he posat en contacte amb elles només per a saber com estaven. Si em penedeixo d’haver-me oblidat d’alguns amics i/o familiars que segurament confiaven que els prestaria més atenció, també crec que puc donar-me un copet a l’esquena per aquest toc solidari que ha sortit de no sé on i que espero que hagi ajudat a més d’un.\nPersonalment sempre he portat molt malament que no em facin cas. Quan era una nena i m’enfadava em tancava al lavabo i no volia saber res del món. Aquesta era la meva manera d’evadir-me i deixar fora els problemes, pensant que en obrir la porta tot estaria solucionat. Òbviament això mai succeïa i en sortir el problema no sols seguia allà sinó que a més se li sumava el consegüent càstig per haver bloquejat el bany als meus germans. Avui, bastants anys després, m’adono que en certa manera continuo fent el mateix. Em desconnecto de tot i tots perquè no vull saber res del que ocorre fora i quan surto m’adono que res ha canviat, i a més haig de córrer a solucionar tot el que s’ha complicat amb la meva actitud infantil.\nBuscant la part positiva de la situació a la qual ens ha portat la covid-19 no deixo de trobar aprenentatges i replantejar-me moltes coses. I ha estat així com m’he adonat de qui m’agradaria que seguís en la meva vida i qui no, o dit d’una altra manera, quines persones no m’importaria que s’allunyessin una mica de mi i qui m’agradaria conèixer millor perquè han demostrat una enteresa i afecte a les quals estaré eternament agraïda.\nDiuen que malgrat haver passat el més dur de la pandèmia, encara ens queda un llarg camí per recórrer. Segur que continuarem veient actituds i accions de tota mena, ens posarem de mal humor quan les notícies no ens agradin i ens alegrarem quan ens complagui el que ens diuen, no obstant això crec que estaria molt bé aprofitar el que arribi per a adonar-nos que el que realment importa és ser fidel a un mateix sense sobrepassar mai els límits dels altres. Els éssers humans ens sorprenem constantment amb el que ve i aprendre a encaixar-ho sense jutjar és una gran virtut.


Twitter suspèn el compte oficial de J&K L-G; L'oficina de Manoj Sinha 'espera que sigui un problema' - Notícies De Tecnologia\nTwitter suspèn el compte oficial de J&K L-G; L'oficina de Manoj Sinha 'espera que sigui un problema'\nTechnology News/twitter Suspends J K L Gs Official Account\nActualització a les 19:30: El compte s'ha restaurat. S'espera una explicació al respecte.\nEn un desenvolupament avançat, el compte oficial de Twitter del tinent governador de Jammu i Caixmir (@officeoflgjandk) va ser suspès dilluns per la plataforma de microblogging. Un alt funcionari de Raj Bhavan, amb la condició d'anonimat, ha dit a Republic Media Network que aquesta qüestió de suspensió de comptes s'ha assumit amb les autoritats de Twitter i se'ls ha informat que aquest és el gestor oficial de Twitter del tinent governador Manoj Sinha .\nVIUREHi ha hagut un error. Siusplau, intenta-ho més tardToqueu per deixar de silenciar Més informació Publicitat LLEGIR | El governador del J-K, Manoj Sinha, llança 607 laboratoris professionals\nEl compte oficial de Twitter de J&K L-G s'ha suspès\n'Això podria haver passat a causa d'una certa confusió, però no hi havia res que compartís aquest gestor de Twitter que infringís les normes establertes per Twitter per a les operacions a l'Índia. Tenim l'esperança que aquesta confusió s'esborrarà d'aquí a un temps i es recuperarà el control de Twitter. També estem escrivint a Twitter per verificar aquest gestor de Twitter, va afegir la principal font anònima que va parlar amb Republic Media Network, expressant l’esperança que només sigui un problema.\nA principis d’agost de 2020, es va trobar un fals gestor de Twitter en nom de J&K LG. En aquell moment, el compte es va suspendre immediatament i Tahir Ashraf, SP, al capdavant de la policia cibernètica del Caixmir, va assegurar que es faria una investigació exhaustiva per determinar les identitats de les persones, que presumptament van intentar suplantar la identitat de Manoj Sinha. Tanmateix, aquest compte (@officeoflgjandk), tot i que no és de color blau, és el gestor oficial de J&K L-G.\nLLEGIR | J&K LG refusa l'oferta pakistanesa de Farooq Abdullah segons la qual MEA és capaç de decidir sobre aquests assumptes\nSinha, de 61 anys, va néixer l'1 de juliol de 1959 a Mohanpura, al districte de Ghazipur, a l'est de la UP, i ha participat activament en els pobles endarrerits de l'est d'Uttar Pradesh. La seva carrera política va començar quan va ser elegit president del Sindicat d’estudiants universitaris hindús de Banaras el 1982. Va ser elegit per Lok Sabha per primera vegada el 1996 i va repetir el mandat el 1999.\nLLEGIR | El governador del Lt. J-K, Manoj Sinha, visita Patna i coneix Nitish, Phagu Chauhan\nSinha ha estat membre del consell nacional del BJP entre el 1989 i el 1996. Va ser elegit a la Cambra Baixa per un tercer mandat en política nacional quan el BJP va escombrar les eleccions de Lok Sabha el 2014. Va ser antic ministre d'Estat de Ferrocarrils i més tard va ocupar un càrrec independent del Ministeri de Comunicació. Va ser derrotat per Afzal Ansari del Partit Bahujan Samaj (BSP) a les enquestes de Lok Sabha de l'any passat.\nLLEGIR | J&K avança amb una nova visió: LG Manoj Sinha\n(Imatge: PTI, Twitter: @officeoflgjandk)\nLLEGIR | La política cinematogràfica de J-K serà entre les millors del país: LG Manoj Sinha\ncom aconseguir mapes del tresor rdr2 en línia\npel·lícula Salman Khan i Priyanka Chopra\nminecraft com aconseguir carbassa tallada\nper què va deixar Barry guerres d'emmagatzematge?\nsaló negre i blau


FirefoxCAT: Opinions:TVC discrimina als usuaris del Firefox\nOpinions:TVC discrimina als usuaris del Firefox\nescrit per Aljullu a les 15:12 a les categories opinions, política\n3alacarta, és un servei innovador a la seva època que ofereix veure vídeos dels canals de TVC (TV3, Canal 33, K3, 300, 3/24). També ofereix la possibilitat de veure aquests canals en directe a través d'Internet.\nEls vídeos tenen un qualitat força baixa (pitjor que molts vídeos de YouTube(en)). Per això hi ha la possibilitat de veure el vídeos en qualitat de banda ampla (190KB/s), pagant.\nEl problema d'això és que quan intentem obrir un vídeo en qualitat de banda ampla ens apareix el següent missatge:\n"Actualment aquest vídeo està disponible només en qualitat banda ampla i és accessible utilitzant el navegador Internet Explorer"\n"és accessible utilitzant el navegador Internet Explorer" no especifica res d'altres navegadors, tot i que no cal ser massa llest per saber què passa. En comptes d'haver seguit el estàndards lliures per fer la pàgina web van pensar de fer-la perquè només els usuaris d'Internet Explorer (i per conseqüent de Microsoft Windows) puguin veure els vídeos.\nUn cop més la televisió pública, la que paguem tots els catalans, demostra clarament que sí hi ha "ciudadanos de segunda" però que aquests són els que creuen en la llibertat de la informàtica.\nPer comprovar que això succeeix dirigeix-te a la pàgina web de 3alacarta (www.3alacarta.cat) vés fins al final de tot de la pàgina i veuràs un vídeo marcat amb una estrelleta (el vídeo d'avui és "Oms i Ridao debatien fa un any qui va trencar la unitat de l'Estatut"), prova d'obrir-lo amb un i altre navegador.


Josep Beulas mor a Osca als 95 anys després d'una vida consagrada a l'art - Diari de Girona\nefe / ddg 04.08.2017 | 08:05\nEl pintor Josep Beulas, el dia que va inaugurar a Santa Coloma la Casa de la Paraula amb la seva obra.\nJosep Beulas, pintor paisatgista i mecenes, va morir ahir al seu domicili d'Osca als 95 anys a causa d'una malaltia que el va afectar fa uns dies i després d'una llarga vida consagrada a l'art,van informarfonts vinculades a la seva família.\nEncara que nascut a Santa Coloma de Farners, Beulas va estar lligat des de mitjan anys quaranta del segle passat a la província d'Osca, on va fixar la seva residència al costat de la seva esposa, María Sarrate, per plasmar en els seus llenços paisatges àrids i esteparis inundats de llum.\nEl matrimoni va començar a reunir obres d'art fa 50 anys i a principis dels anys noranta van prendre la decisió de llegar la seva col·lecció personal a la ciutat d'Osca en diverses fases. El 1999, el consistori d'Osca va promoure la constitució de la Fundació Beulas, amb la finalitat de preservar la donació i de crear un centre d'art contemporani a la ciutat, germen de l'actual Centre d'Art i Naturalesa (CDAN), dissenyat per l'arquitecte Rafael Moneo. Les mateixes fonts citades van explicar que el funeral es preveu celebrar demà a la catedral d'Osca, amb un sentit homenatge a l'artista.\nAmb els seus pinzells, desplaçats en amplis moviment horitzontals, Beulas va plasmar en els seus quadres paisatge esteparios i semidesèrtics gairebé monócromos, un tendència que li va portar en la seva última etapa a visions cada vegada més abstractes del paisatge.\nLa seva relació amb Santa Coloma de Farners es va mantenir des de la distància i mai es van trencar els lligams. La població selvatana va voler mantenir viu aquest lligam i mai va deixar de reivindicar la figura artística de Josep Beulas.\nEl pintor havia mostrat el seu orgull per la seva població i es va mostrar molt il·lusionat quan fa quatre anys es va obrir la Casa de la Paraula exposant 40 peces seves. A més, com relatava el pintor, li feia molta il·lusió veure can Gironès com s'ha remodelat i assegurava que a ell li «semblava impossible tot el que s'ha arribat a fer per conservar can Gironès, una casa que està situada al meu carrer, que jo veia cada dia quan era petit», va dir. Beulas s'estimava molt la seva terra d'origen i la prova és que el 1997 va cedir un terreny de quasi 4.000 metres quadrats a l'Ajuntament de Santa Coloma de Farners perquè es pogués ampliar el parc de Sant Salvador. Santa Coloma sempre ha estat agraïda i fins i tot va convocar un concurs de pintura que porta el nom del pintor.\nFa quatre anys també Beulas va crear una dotzena de pintures noves per a l'exposició de Fires de la Galeria El Claustre de Girona. Als seus 91 anys d'edat va mostrar una gran vitalitat fent aquesta nova col·lecció de quadres.


Camp d'Aprenentatge es Pinaret: CP ÀNGEL RUIZ I PABLO 2nB\nEl segon grup ha fet les mateixes activitats que els seus companys dels dies anteriors. L'única cosa que ha variat ha estat l'ordre de les feines.\nEl primer dia es va dedicar al bosc, així els dos grups van fer la mateixa activitat.\nEl segon dia va ser el torn de l'hort.\nEsperam tornar-vos a veure prest. Han estat uns dies de convivència amb els companys i companyes de la classe que recordareu durant molts d'anys.\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 8:14


Resultats de la cerca frase exacta: 17,785\nEdifici destinat a servir d'habitació humana. No tenir casa ni alberg. La casa de la cantonada. La casa més alta de la plaça. Una casa de tres pisos. Una casa airejada, assolellada, fosca, clara, alegre, ben orientada. Casa de propietat. Casa de lloguer. casa barata Casa per a obrers [...]\n2. casa cuina (plural i ortografia)\nEl plural de casa cuina és cases cuina. Aquesta mena de compostos s'escriuen separats i sense guionet. [...]\n3. casa fonda (plural i ortografia)\nEl plural de casa fonda és cases fonda. Aquesta mena de compostos s'escriuen separats i sense guionet. [...]\n4. És correcte casa adossada en català? / És correcte casa aparellada en català?\n5. casa adossada\nCasa unida a una altra d'idèntica o semblant per la paret dorsal. [...]\n6. casa aparellada\nCasa unida a una altra d'idèntica o semblant per una paret lateral. [...]\n7. mestre de casa | mestressa de casa\nPersona que es dedica exclusivament a les feines que es deriven de la casa i de la família. [...]\n8. 'la casa on hi vivia' o 'la casa on vivia'? / Duplicacions pronominals en oracions de relatiu\n9. Usos de 'per' davant de nom / 'Se'ls veu molt interessats per a la casa' o 'Se'ls veu molt interessats per la casa'? / Nova gramàtica\n10. casa en filera\nDiccionari de la llengua catalana (641)\nDiccionari castellà-català (310)\nDiccionari català-castellà (242)\nDiccionaris terminològics (239)\nNomenclàtor de Catalunya (16,263)\nPàgines 1 / 1,779


L'agent que va assassinar un marroquí al·lega que creia que era un terrorista - Diari de Girona\nL'agent que va assassinar un marroquí al·lega que creia que era un terrorista\nEl guàrdia civil va fer fora de la carretera el cotxe de la víctima i va disparar-li fins a disset trets\nL'advocat d'Ángel Luis V.J., un guàrdia civil acusat de fer fora de la carretera el cotxe d'un ciutadà marroquí i disparar-li 17 trets fins a la seva mort, va defensar que el seu client va actuar així perquè «pensava que es tractava d'un perillós terrorista islamista que es disposava a atemptar».\nAixí ho assegura en el seu escrit de defensa el lletrat de l'agent de la Guàrdia Civil, llegit a la primera sessió del judici a l'Audiència Provincial de Madrid, que es va limitar a les al·legacions i a la lectura de les conclusions prèvies de la fiscal, l'acusació particular, l'Advocacia de l'Estat i la pròpia defensa de l'acusat. Avui es durà a terme l'interrogatori d'Ángel Luis V.J.\n«Estava convençut que era un perillós terrorista islamista, va entrar en pànic i li va disparar un tret a la templa perquè va pensar que s'immolaria», relata en les seves conclusions prèvies el lletrat defensor.\nSempre d'acord amb aquest escrit, el germà de l'acusat, «que també era guàrdia civil i al qual idolatrava», va morir cinc anys abans. A més, una setmana abans dels fets es va separar la seva parella i se'n va anar a dormir a casa del seu germà. «Tots els records en el seu habitatge i aquest trencament li van produir deliris», apunta.\nA això caldria afegir-li el consum «habitual» d'haixix i la «sensació greu de l'amenaça pel terrorisme islàmic a Europa». «L'acusat pensava que estava triat per avortar un atemptat fruit de totes les seves circumstàncies», recull l'escrit.


Més de cinquanta municipis catalans es pronuncien en contra del projecte de decret de menjadors escolars - directa.cat\nMés de cinquanta municipis catalans es pronuncien en contra del projecte de decret de menjadors escolars\nMés de 45 consistoris catalans (entre ells els de Barcelona, Tarragona i Girona) aproven mocions d'adhesió a una inciativa de la plataforma SOS Menjadors que qualifica el canvi normatiu que ha proposat la conselleria d'Ensenyament de "mercantilització dels menjadors escolars", i sis més també s'hi han pronunciat en contra a partir d'iniciatives locals. Paral·lelament, AMPA, agents educatius i un gran espectre de col·lectius socials s'adhereixen a un manifest contra la proposta de decret\nLa coordinadora SOS Menjadors Escolars Públics qualifica de “molt exitosa” la campanya iniciada per presentar als plens municipals una moció contra la proposta de Decret de Servei de Menjador Escolar que el Departament d’Ensenyament de la Generalitat catalana, encapçalat pel Conseller Josep Bargalló (ERC), pretén aprovar per posar en funcionament a partir del curs 2019-2020, una iniciativa que la coordinadora que aplega diversos agents vinculat al món educatiu qualifica de “mercantilització dels menjadors escolars públics”. Des de la fundació de la coordinadora, el setembre passat, la moció ha estat presentada i aprovada a 45 municipis –incloent-ho Barcelona, Tarragona i Girona–, xifra indicativa de la forta oposició general al decret si es contrasta amb els cinc plens que hi han votat en contra. Anteriorment, ja s’havien presentat i aprovat mocions per tombar el decret impulsades en aquest cas per iniciatives locals, sobretot a les comarques gironines, fent que el nombre d’Ajuntaments en contra del decret sumi 52 municipis al dia d’avui, i la coordinadora preveu que s’hi sumin més consistoris. De moment, en 17 municipis més la moció ha estat registrada i resten a l’espera de la votació.\nAquest divendres SOS Menjadors ha fet públic un comunicat analitzant l’èxit de la campanya, i agraint el suport de formacions polítiques com la CUP, En Comú Podem o el PSC, principals impulsors de les mocions als plens municipals. Fins i tot, comenta Jordi Estarlich, portaveu de la plataforma, en alguns plens la moció ha trobat el suport de les representacions municipals d’ERC i el PDeCAT, tot i que la proposta del nou decret sorgeix des del govern català d’aquests dos partits en coalició. La iniciativa també s’està començant a presentar a plens de consells comarcals i diputacions. Fins ara només ha estat rebutjada als plens de la Diputació de Barcelona, als consells comarcals de l’Anoia i el Tarragonès i als ajuntaments de Vila-Seca, Torelló, Olot, Sant Vicenç de Castellet i Llinàs del Vallès. L’ampli suport per tot el territori, segons el comunicat emès per SOS Menjadors, indica que “pot propiciar que en breus setmanes el departament anuncïi l’aturada oficial dels treballs de redacció del nou decret de menjadors”.\nFAPAC: “Ningú no dona suport al decret”\nDes del llançament del primer esborrany del decret, aquesta proposta de modificació normativa ha topat amb una forta oposició de gran part de la comunitat educativa i són molts els diferents òrgans i col·lectius que han lamentat reiteradament la falta de cooperació per part del Departament d’Ensenyament per obrir el debat sobre el model d’escola pública amb les agents i professionals del sector i amb les famílies. L’oposició a diverses decisions del departament és forta ha conduït a la mobilització de docents i estudiants al llarg d’aquesta setmana i a la vaga en contra de les retallades en el sector d’ahir dijous, 29 de novembre.\nEn alguns plens la moció contra la normativa ha trobat el suport de les representacions municipals d’ERC i el PDeCAT, tot i que la proposta del nou decret sorgeix des del govern català d’aquests dos partits en coalició\nEl passat 17 de novembre, durant els parlaments finals de la manifestació que reclamava el 6% del PIB en inversió pública en l’àmbit de l’educació pública, la FaPaC va llegir un manifest per fer front al decret de menjadors, que es va fer públic el dilluns 26 de novembre i l’endemà es va obrir el formulari d’adhesió. Fins al moment s’hi han adherit més de 200 AMPA i AFA.\nSOS Menjadors a la manifestació del 17 Novembre 2018 |Guillem Martí\nLa intenció del manifest, igual que la de la campanya de SOS Menjadors, és pressionar al departament perquè aturi la tramitació del Decret i obri un espai real de debat des de zero sobre el model d’espai migdia –denominació que proposa la comunitat per referir-se a les hores no lectives que inclouen el servei de menjador i l’espai de lleure al pati i que representa quasi un terç de la jornada a l’escola. “L’objectiu d’aquesta campanya és contrastar els missatges que llença el departament als mitjans intentant fragmentar la comunitat educativa”, comenta Lidon Gasull, directora tècnica de la Federació d’Associacions de Pares i Mares de Catalunya (FaPaC), associació integrada dins del MUCE. Fent referència a l’enorme espectre de col·lectius socials que han donat suport al manifest, Gasull afegeix que les reivindicacions de la FaPaC i del MUCE sobre el temps migdia “no afecten només a la comunitat educativa sinó que transcendeixen i afecten a tots els agents socials. És un tema transversal que importa a tothom”. En aquest sentit, entitats no vinculades directament a l’educació, com la Federació d’Associacions de Veïns de Barcelona (FAVB) o Justícia Alimentària també s’han adherit al manifest. La FaPaC esperarà a calibrar la dimensió dels seus suports a partir de l’adhesió al manifest abans de fer públiques noves accions.\nEntre el MUCE i SOS Menjadors Escolars s’hi integren els principals sindicats generalistes, de docents i d’estudiants, més de 2.500 AMPA i AFA, la Coordinadora del Lleure, l’Assemblea Groga i col·lectius com Justícia Alimentària Catalunya, la Xarxa de Consum Solidari i SOS Menjadors, també busca representar pagesia i ramaderia com a part del moviment de sobirania alimentària.\nEl decret “no garanteix els drets fonamentals a l’educació i a l’alimentació”\nLes principals denúncies manifestades pel MUCE i SOS Menjadors sobre el Departament d’Ensenyament són la postura inflexible d’aquest pel que fa a la contractació pública com a model únic d’atorgació del servei malgrat que el cost integral recaigui sobre les famílies; i el dret de l’empresa adjudicatària de no prestar el servei si aquest no és rendible econòmicament. Aquestes condicions (entenen les plataformes) afavoriran als grans grups empresarials que operen en el sector –Compass Group, SEHRS, Serunion, ISS…– que busquen absorbir el negoci milionari que representa la gestió del servei de menjadors escolars públics, que mou al voltant de 2 milions i mig d’euros cada dia. El manifest reclama que l’espai migdia hauria de ser un servei públic universal, i l’única forma d’assegurar-ho seria amb una gestió directa de l’administració, que hauria d’assegurar l’equipament d’aquest servei a tots els centres i contractar el personal de cuina, de monitoratge i d’educació especial sense la intervenció d’una empresa privada intermediària, així com fer-ho sempre en connivència amb les famílies i sota criteris socioeducatius, inclusius, ambientals i de proximitat que emfatitzessin la qualitat nutricional i pedagògica de l’escolarització dels infants.\nLa setmana prèvia a la manifestació del 17-N, el Departament d’Ensenyament va modificar la seva posició i va anunciar que acceptava seure a la taula de negociacions. “Aquesta és la forma de procedir d’aquesta administració –explica la directora tècnica de la FaPaC–. Es van limitar a inventar un procés participatiu unilateral en forma de bústia de reclamacions”. I el divendres 16 de novembre, un dia abans de la manifestació, va enviar a totes les entitats un nou esborrany del decret amb algunes modificacions, per, opina Gasull, “millorar la seva imatge davant dels mitjans per tal que ens fessin preguntes sobre els canvis quan nosaltres, òbviament, no havíem tingut temps ni d’analitzar jurídicament el document.” Tanmateix, les primeres conclusions que en van poder extreure van ser que “sí que algun dels articles poden sonar millor que abanshavien modificat algunes paraules –per exemple han prescindit de l’expressió “servei complementari” per denominar la funció dels menjadors escolars–, però mantenien quasi intacte el contingut del decret”, comenta Gasull. “Quan els analitzem jurídicament ens adonem que estan buits de contingut, que plantegen impossibles que segur no es compliran o que segueixen sense resoldre certes problemàtiques reals amb les quals ja ens trobem”, rebla. La resposta després de l’anàlisi jurídic es farà pública en els pròxims dies.\nEl manifest reclama que l’espai migdia hauria de ser un servei públic universal, i l’única forma d’assegurar-ho seria amb una gestió directa de l’administració, sense recórrer a la concessió a grups empresarials privats\nParal·lelament, SOS Menjadors ha proposat realitzar dues accions per demostrar el suport popular en contra del nou decret. El 19 de desembre s’ha proposat una acció simultània arreu del territori, on es convida a transportar, per un dia, els menjadors escolars als patis de les escoles, a les places de les viles, davant dels consells comarcals o de les seus dels diferents Serveis Territorials del Departament d’Ensenyament. I el dissabte 19 de gener es proposen aquesta mateixa acció davant del Parlament de Catalunya i de les seus territorials de la Generalitat a Lleida, Girona i Tarragona, per tal d’interpel·lar els partits polítics perquè donin suport públic en contra del decret.\nJordi Estarlich, portaveu de SOS Menjadors, ens explica que “el problema és que s’ha de canviar tot el marc legal per poder parlar de qualitat i no de lucre” i és per això que un cop tombat el decret, la plataforma vol presentar una Iniciativa de Legislació Popular on s’ajunti la gratuïtat i la universalitat del servei menjador amb la gestió directa de les AMPA, que es presentarà abans de la finalització del primer trimestre del 2019.\nLa comunitat educativa uneix forces per evitar l’externalització i la privatització total del servei de menjador escolar\nDepartament d'Ensenyament educació Guillem Martí menjadors escolars MUCE PaPaC SOS Menjadors\nJordi Estarlich Fotografies | Ruth Molas\n« L’aparell ideològic d’un model ‘islamòfob’\nUn any exigint la veritat sobre el suïcidi de Lewys Alfaro en règim d’aïllament penitenciari »


Riberaonline Ribera d'Ebre: Protesta per la sentència de l'esllavissament del camí de Sovarrec de Móra d'Ebre\nProtesta per la sentència de l'esllavissament del camí de Sovarrec de Móra d'Ebre\nLa veïna de Móra d'Ebre Emília Escribà ha efectuat avui una acció de protesta enmig de la Festa de Sant Antoni de la localitat. L'acció ha consistit en l'exhibició d'una pancarta en què es denuncia la sentència judicial que obliga a aquesta veïna a pagar 17.576,44 euros a l'Ajuntament en concepte de restitució de les despeses ocasionades al consistori per la reparació del camí afectat per l'esllavissada.\nEscribà denuncia que l'altre veí implicat en el procés judicial, Manel Saltor, al qual l'Ajuntament li reclamava 26.846,61 euros pel mateix concepte, ha sigut absolt en el mateix procés i la seua part l'ha d'assumir el consistori.\nEmília Escribà considera que és una sentència injusta, ja que opina que l'esllavissada es va produir a causa de les filtracions produïdes per una fossa sèptica ubicada a la part superior del talús, propietat de Saltor.\nPublicat per Unknown a 18:48


Entren a ple dia en una casa de Celrà i se n'emporten joies i aparells electrònics - Diari de Girona\nEntren a ple dia en una casa de Celrà i se n'emporten joies i aparells electrònics\nEls Mossos busquen els lladres que van saltar la tanca i van forçar l'obertura del menjador\ncelrà | e. b. 18.03.2016 | 07:10\nEn van tenir prou amb dues hores i mitja per regirar tota una casa de Celrà i emportar-se'n el botí que van voler. Així és com van actuar un grup de lladres que dimarts a plena llum del dia van entrar a robar en una casa adossada de la carretera de Juià. Se'n van emportar joies i aparells electrònics.\nEls Mossos d'Esquadra, per la seva banda, investiguen el robatori amb força. La policia científica va anar fins a la casa de Celrà i en va intentar treure tot tipus de pistes i empremptes que haguessin pogut deixar els lladres. Per ara, no hi ha detinguts.\nEl propietari de la casa és qui va alertar els Mossos d'Esquadra del robatori. En arribar a la casa es va trobar que l'hi havien capgirat de dalt a baix. Tot estava remenat i inicialment va trobar a faltar joies i almenys un ordinador portàtil, segons va explicar als agents.\nL'home va relatar que s'havia absentat de casa entre dos quarts d'una i les tres de la tarda i per tant és quan havien entrat els lladres. Segurament, havien vigilat els seus moviments i tenien controlat l'home, així que un cop fora de l'immoble van entrar-hi els lladres.\nVaren saltar la tanca de la casa, adossada, que fa un metre i 20 centímetres d'alçada. Tot seguit varen anar fins a la finestra corredissa del menjador i allà van fer palanca i van aconseguir forçar l'obertura i entrar a la casa. Van remenar tot el que van voler i es van emportar el botí desitjat. Ahir, el robatori encara estava pendent de denúncia als Mossos d'Esquadra.\nFa un mes, uns lladres també van entrar a robar al cafè del teatre ateneu de Celrà i se'n van emportar un televisor de 50 polzades. Van forçar la porta de l'establiment i també van sostreure'n els comandaments a distància de l'aparell.


tomeu | 23 Novembre, 2010 13:14\nVet aquí el que ha succeït. No si, tenir memòria sempre és bò.\nAquest no és un article sorgit de la contemplació visceral d’un fet, és la constatació de tot un seguit de coses, que desde fa temps em preocupen i molt, donat que la res publica, fa i desfa amb les nostres condicions de vida, i canvia radicalment l’entorn en el qual vivim, l’herència dels nostres fills.\nEn l’entorn dels partits polítics hem pogut veure fa ben poc, com minúscules diferències percentuals, canvien radicalment els supòsits en els quals estan basats aquests partits, el cas dels Verds, o més recentment el cas del PSM, en el primer cas, un vot, en el segon cas un 53% .Però aixi i tot, el greu és que aquesta diferència serveix per anihilar allò que fins a les hores era punt de convergència de tots, la defenssa d’un pais, o dels valors d’un pais, ja sian naturals, patrimonials,lingüistics,etc.No estic del tot segur que això sigui democràcia, al manco no és la democràcia que jo espero poder transmetre als meus. La desaparició del moviment Verd per una banda, i la del projecte de país del PSM per l’altra, -ja poden dir el que vulguin els defenssors del Bloc- posa en greu perill la pervivència d’uns valors que tothom sap que no pertanyen ni a l’òrbita del PSOE, ni tampoc la del PP.Veus autoritzades amenaçaven del perill de caure a l’extra-parlamentarisme com a PSM, bé, ja no ho sabrem en això, o si, potser que ara que ja no hi ha els dos candidats, sigui impossible fer el nomenat Bloc, per les raons que siguin. I llavors què? Anirà en Barceló a demanar als candidats que reprenguin la seva tasca? O potser l’apparatchik posara altres candidats?\nANÀLISI DE LA SITUACIÓ CREADA A PLATJA DE PALMA.\ntomeu | 21 Novembre, 2010 19:50\nQuan he acabat de llegir s’article que a dues pagines surt al Diari de Mallorca d’avui, he cregut que havia d’escriure unes breus línies per dir el que en penso de tot aquest embull que els partits polítics i els hotelers han muntat amb la Platja de Palma, sense oblidar el nefast comentari del nefast Gómez Navarro, em penso que si no ha demanat disculpes ja, proposaré al meu partit que a Palma, el declarin persona “non grata” si no es retracta però immediatament, en tot cas, la merda deu ser on viu ell, que mentre era cosa al Govern de l’Estat, ben bé que li anaven els milions que, històricament els ha reportat cada any, si, cada any, la Platja de Palma.Primer de tot, dir que si fos per mi, na Nàjera no ha de dimitir, potser jo cregui que el perfil de determinats llocs no ha de ser polític, ha de ser molt més tècnic, però com que la resta del Món pensa el contrari, dec ser jo l’errat, dit això, no crec que les errades d’aquest Pla siguin ni molt manco, exclusivament de na Nàjera.Aquí hi ha hagut de tot, doble joc dels hotelers, que fan la seva, sabent que tenen els partits polítics entregats, doble discurs dels partits polítics, que acorden una cosa en privat, i no han passat dues hores i ja s’estan pegant ganivetades fent el contrari del que havien pactat, en fi, que son el que es diu en castellà, uns i altres, “la alegría de la huerta”.Però a mi, el que m’importa és la actitud del meu partit, el PSM, i he de dir que no la comparteix, però l’entenc, anem per pams, ja en l’etapa del primer PdP, amb el tema de l’ecotaxa, el Grup de Turisme del PSM els va dir fort i clar, de cap manera si no és en els Ports i Aeroports, fins i tot, el Secretari Gen d’aleshores va defensar aquesta opció com la millor si no la única possible al parlament Europeu, però a s’hora de la veritat vàrem transigir, tots coneixem el resultat, i si no vaig errat, ni tan sols s’han cobrat tots els diners recaptats per l’impost.Amb el tema de la Platja de Palma ha passat quelcom semblant, i això que el Portaveu al Parlament va fer una advertència al respecte, l’aprovació inicial no suposa un xec en blanc, haurem de mesurar les distintes parts del Pla. Idò ja ho veieu, ni per aquestes, però la notícia als mitjans de comunicació era: “Tots els partits signen l’acord”.Quan els membres del Grup de Turisme proposen alguna cosa, els poden o no fer cas, però si cada vegada la claven, i després s’han pres decisions errades una i un altre pic, potser no son els dits membres els que estan fallant. Potser son els que prenen les decisions al respecte. En tot cas, si que entenc perfectament la por cerval que tenen els diputats i Consellers a ser els del NO constant, a l’hora que formen part de òrgans col·legiats, que no necessàriament vol dir democràtics.I a sobre tot això, li podeu afegir el tractament històric que la premsa dona a les preses de postura del PSM, amb titulars esbiaixats, quan no mentides descarades, intentant fer creure a la Gent que el nostre és un partit poc menys que de talibans.No ho és fàcil, militar a un partit com el PSM, així com ho és i molt, fer-ho al PP o a UM, però aquesta no és la meva guerra, tal com em deia no fa molt, dos dies exactament, un amic de fa molts d’anys davant un fet que vàrem presenciar estant junts, i que, com és costum en jo – què hi farem – vaig intentar fer de mediador i resoldre, quan el fet va acabar i una de les dues parts va partir mastegant fesols, el meu amic em va dir: Tomeu, acabem de ser testimonis d’un resum accelerat de la teva vida, avises del mal, intentes resoldre’l, ajudes als que estan a punt de patir-lo i el dolent de la pel·lícula encara et fan a tu. Mirin, no anava gens errat, i els Guies de les Illes Balears en son una bona prova d’això, ara ja només esperen saber el dia i hora de l’enterrament.Però el que de veres em preocupa i molt, és que el PSM comença a semblar-se massa als Guies, i negant les evidències no s’aconsegueix resoldre els problemes, només s’agreugen.I aquestes Illes no podrien suportar un Parlament sense el PSM, i sobre tot, no s’ho mereixen. Tomeu Amengual i VentolràMDPT UIBMBA Mktg. UIBMTA Sostenibilitat Turisme UIBGuia Turístic CAIB.