Relat "RAPSÒDIA DE TERROR NÚM. 7. ELS NEGRES PASSADISSOS DE LA POR."\n86.506 relats publicats\nÚltim relat publicat el: 23-11-2020\nInici > detall del relat: RAPSÒDIA DE TERROR NÚM. 7. ELS NEGRES PASSADISSOS DE LA POR.\nRAPSÒDIA DE TERROR NÚM. 7. ELS NEGRES PASSADISSOS DE LA POR.\nUn relat de: xavier parera gutiérrez\n- 419 Lectures\nRAPSÒDIA DE TERRER NÚM. 7. ELS NEGRES PASSADISSOS DE LA POR.\nPer als tarragonins aquells passadissos sota una sinistra muntanya són motiu de conflictes i murmuracions, per a uns determinats personatges sinònim d’especulació i molts diners perquè volien construir blocs d’edificis. Per a mi té una paraula: por. Feia anys pertanyia a un petit grup d’excursionistes i una tarda d’estiu passejàrem entre els turons de la zona, prop d’aquell aqüeducte, per descobrir una dissimilada entrada d’unes coves. I per elles caminàrem amb la feble llum de llanternes per arribar a una cripta de forma circular. Semblava una cúpula excavada en la roca. Els seus enllosats murs tenien unes misterioses inscripcions en una llengua que no era romana. Per tant ens preguntàvem quina civilització va conviure amb Tarraco.\nFixàrem els ulls a uns nínxols, com si allí estiguessin enterrats habitants d’aquella cultura. Una noia cridà i miràrem un racó. Hi havia ossades humanes d’homes i dones de diferents èpoques, ja que uns portaven cuirasses romanes i uns altres, robes actuals. També observàrem vèrtebres d’una criatura, però el tronc semblava humà. Sota uns baixrelleus es veien escenes de guerres d’homes i dones amb cua de serp i cos simiesc contra legionaris romans. Aleshores llegírem unes paraules llatines, les úniques inscripcions que eren enteses: “Despertarem un dia!” Un excursionista pronuncià allò en veu alta i de sobte notàrem com la cripta tremolava. La pedra que cobria els nínxols es trencava des de dins i sortien les criatures dels baixrelleus. Amb els seus anells envoltaren als meus amics. Entre els crits vaig fugir. Em seguiren pel passadís però retrocediren a l’entrada per la llum del sol. Aleshores la cova s’ensorrà i sepultà monstres i víctimes. Obviament policia i familiars només s’assabentaren d’un accident i ningú investigà en aquells turons. Ara... Pretenen construir blocs de cases allí?\nXavier Parera Gutiérrez\nDes dels nou anys he escrit narracions i poesies. però entre el quinze i divuit anys vaig donar una espenta a aquest món literari. Ara em publiquen a les revistes Revista de la Canonja, la Crida de Cambrils i unes altres. Pertanyo a diferents cercles literaris entre els quals es troben Col.lectiu Indret i Poetes de l'Ebre. També en una altra web d'Internet, Tinetbibilioteca, em publiquen les narracions llargues o breus novel.les que m'han rebutjat en editorials. Abans he col.laborat en Arrels, Tarragona nostra, l'Espineta de Tarragona, el Diari de Tarragona, i fora de Catalunya a la revista Weird Tales de Lhork de Madrid. M'han publicat dos llibres de novel.la i narracions sota els títols de Imperatrix Romae i altres narracions i Código Aventura.\nEl meu gènere cavalca entre l'aventura medieval o oriental , el Romanticisme, el misteri, la intriga, el terror, temes policíacs, ciència ficció, novel.la històrica i fins i tot l'erotisme. Estimo escriure com estimo la Natura perque és una part important de la meva vida.\nELS FOSCOS AURIGUES DE LA POR.\nRapsòdia de terror num. 6. Els crits de l'Amfiteatre.\nUN CATALÀ A L'OEST.\nUN METGE MOLT HONRAT.\nRAPSÒDIA DE TERROR NUM. 5. VINE AMB NOSALTRES!\nVISITA A LA GALIA\nRAPSÒDIA DE TERROR NUM. 4. ELS PANTANS DE LA POR.\nRAPSÒDIA DE TERROR NUM. 3. LES OMBRES DELS PENYA-SEGATS.\nELS NINOTS DEL MÀGIC\nRAPSÒDIA DE TERROR NUM. 2: L'ONCLE GISPERT.\nRelats d'assaig (11224)\nRelats biogràfics (14054)\nRelats de crítica (6062)\nRelats fantàstics (7661)\nRelats històrics (3613)\nRelats d'humor (7678)\nRelats juvenils (11324)\nRelats de poesia (46097)\nRelats policíacs (992)\nRelats de temàtica social (22667)\nRelats de terror (1770)\nRelats de viatges (7014)


Reagrupament: El PDeCAT no es pot separar ni un mil·límetre del posicionament polític del President Carles Puigdemont\nEl PDeCAT no es pot separar ni un mil·límetre del posicionament polític del President Carles Puigdemont\nDavant la celebració de la Primera Assemblea Nacional del Partit Demòcrata Europeu Català, Reagrupament Independentista (RCAT) entitat que hi està associada, fa públic el seu posicionament al respecte.\nEn primer lloc, considerem clau que el PDECAT s'arrengleri sense separar-se ni un mil·límetre amb el posicionament polític que el President legítim de Catalunya, el Molt Honorable President Carles Puigdemont, manté des de l'exili, des d'on està desenvolupant una estratègia d'internacionalització com mai Catalunya havia portat a terme. Aquest arrenglerament cal que sigui no només real, sinó també percebut per la immensa majoria del moviment republicà català, perquè no hi hagi dubtes al respecte. A ningú no se li escapa que si no hi ha cap dubte que el PDECAT ocupa un paper preeminent en aquest moviment, la figura del President Puigdemont aporta un plus que arriba a sectors socials i polítics als quals el PDECAT té dificultats de fer-ho, per raons diverses. Cal tenir en compte, a més a més, que l'espanyolisme està fent tots els possibles per obrir una escletxa de desconfiança en el bloc republicà, i en gran part, aquesta consisteix en enfrontar els diversos sectors i, particularment, en deslegitimar el propi President Puigdemont. Intent que, per descomptat, està condemnat al fracàs.\nEn segon lloc, és per això cabdal que el resultat d'aquesta Assemblea Nacional, deixi molt clar i sense cap gènere de dubtes que la nova direcció del PDECAT estigui formada per companys i companyes que la ciutadania republicana vegin totalment arrenglerats amb el President Puigdemont i, naturalment, també amb el President Torra i decidits i decidides a arribar fins a la victòria definitiva. Això implica que cal eliminar qualsevol ombra de dubte al respecte, qualsevol veleïtat neo-autonomista o possibilista, en cap de les instàncies del partit, tant a nivell de direcció com en l'actuació en instàncies polítiques com, per exemple, el Congrés de Diputats. Cal tenir molt en compte que, allò que es mirarà amb lupa al final d'aquesta Assemblea, és de si realment hi ha hagut una renovació efectiva que esborri qualsevol dubte de marxa enrere en el compromís amb la República. A més, la deriva d'altres formacions, fa més rellevant el rol central del Partit, i doncs, la seva responsabilitat en no caure en cap temptació espanyolista. En aquest sentit, RCAT considera bàsic que es produeixi una clara renovació en la presidència, vice-presidència i en la coordinació general del Partit, perquè únicament d'aquesta manera es donarà un senyal inequívoc que s'està profundament compromès amb el nou escenari polític derivat de l'1 d'octubre, del 27 d'octubre i del 21 de desembre.\nAquesta renovació també és necessària de cara a les properes eleccions locals, on no tenim cap dubte que els votants demòcrates i republicans passaran factura a aquells que caiguin en els paranys espanyolistes que tenen per objectiu acabar amb les victòries republicanes esmentades. Els governs locals han d'estar en mans de la majoria republicana, perquè està claríssim que, els que no hi estiguin, els espanyols els convertiran en trinxeres contra la República i els faran servir en la seva estratègia de divisió territorial, d'enfrontament civil i violent.\nÉs per això que RCAT també fa una crida al PDECAT a no tenir cap mena de rebuig a participar en les primàries republicanes que des de l'ANC i altres instàncies s'han proposat per escollir els caps de llista. La unitat republicana serà indestructible i derrotarem sense cap mena de dubte les opcions espanyolistes o les falses terceres vies, particularment a les grans ciutats, i de forma destacada, a la nostra Capital Nacional, Barcelona. El PDECAT és el gran partit del món municipal de Catalunya, i no tenim cap dubte que, si sap mantenir-se lleial als principis republicans, tornarà a encapçalar molts governs locals, però a les grans ciutats, cal un plantejament molt més obert i ambiciós, i és per això que cal sumar tots\nels esforços en una mateixa direcció, sense generar cap dubte, repetim-ho.\nPel que fa a la política nacional, és a dir, la que es fa al Parlament de Catalunya, RCAT, en coherència amb el que s'ha dit més amunt, crida al PDECAT a establir un lligam indestructible amb la candidatura de Junts per Catalunya, de la qual és el seu nucli central, el seu rovell de l'ou. En les eleccions del 2017, JXCAT va aconseguir capgirar els pronòstics electorals d'una manera impressionant i amb molt poques setmanes de marge. Va ser un enorme motiu d'orgull, i a ningú no se li escapa que en aquest procés, de nou, la figura del President Puigdemont, va ser cabdal. Vam derrotar els espanyols que se les prometien molt felices. Doncs bé, ara, cal afermar sense cap dubte la unió o l'associació indestructible entre les dues instàncies, i fins i tot intentar ampliar-la a altres organitzacions i entitats que no avantposin el seu dogmatisme ideològic a la consolidació de la República, ja declarada el 27 d'octubre, que és l'única forma d'estat que pot garantir el benestar, la seguretat, la justícia i la prosperitat al poble català.\nEn definitiva, RCAT crida al PDECAT a seguir liderant el moviment republicà, fent-ho d'una manera clara, diàfana, sense cap hesitació, i per descomptat sense cap temptació de fer passos enrere. Aquells i aquelles que vulguin tornar a pantalles passades, han de comprovar que el seu moment ja ha passat, que només hi ha una sola direcció, la que marca de forma democràtica el poble català, i aquesta és la de la consolidació de la República de Catalunya com un membre més de la comunitat internacional.


Pujol, Miquel - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: Pujol, Miquel\n4 p, 123.4 KB Programa de prevenció de les infeccions quirúrgiques a Catalunya : PREVINQ-CAT / Badia, Josep M. (Hospital General de Granollers. Servei de Cirurgia General i Digestiva.) ; Abad, Anna (Hospital Universitari Vall d'Hebron) ; Barrufet Barqué, Pilar (Hospital de Mataró. Servei de Medicina Interna) ; Díez, Cecilia (Institut d'Investigació Biomèdica Sant Pau) ; Guirao Garriga, Xavier (Parc Taulí Hospital Universitari) ; Navarro, Laura (Departament de Salut) ; López-Contreras, Joaquín (Institut d'Investigació Biomèdica Sant Pau) ; Ortiz, Daniel (Hospital Universitari de Bellvitge) ; Píriz, Marta (Corporació Sanitària Parc Taulí. Infermeria de Control Infecció) ; Torner i Pifarré, Pere (Parc Taulí Hospital Universitari. Institut d'Investigació i Innovació Parc Taulí (I3PT)) ; Rams, Neus (Departament de Salut) ; Davins, Josep (Departament de Salut) ; Gudiol, Francesc (VINCat) ; Pujol, Miquel (Hospital Universitari de Bellvitge) ; Universitat Autònoma de Barcelona


Una terrassa molt completa | Coblonal\nUna finca de veïns ben avinguts acorden repartir-se la superfície del terrat, per a que cadascú pugui gaudir de forma privada d’una terrassa. Aquí és on entrem nosaltres i transformem aquest espai en una terrassa molt completa en forma d’”L” on refrescar-se, prendre el sol o gaudir de sopars o dinars durant tot l’any.\nUna zona d’estar a l’aire lliure\nA través d’una porta metàl·lica entrem en una terrassa que gaudeix d’una zona d’estar on petar la xerrada mentre prens un vermut sota una pèrgola amb estructura metàl·lica i teulada de canya a l’estil de les barraques dels pescadors del mediterrani. Diferents persianes alacantines en color verd que pengen de l’estructura metàl·lica resguarden encara més aquesta zona del sol i confereixen privacitat. Diferents testos amb flors donen color al tancament que delimita la terrassa.\nUna zona on prendre el sol i refrescar-se\nA l’altre costat, hi trobem la zona on prendre el sol, on un banc amb rodes ofereix alhora emmagatzematge i una superfície encoixinada on jeure a prendre el sol. Un cubell d’aigua amb una aixeta automatitzada penjat de l’estructura ens dóna la possibilitat de refrescar-nos només estirant d’una corda. No us espanteu, no cal que caigui tota l’aigua alhora. Podem anar graduant la caiguda de l’aigua estirant mica en mica de la corda, o bé, optar pels contrast d’un cubell d’aigua ben fresc a sobre tibant-la de cop. Un invent que ja havíem instal·lat en algun altre projecte i ofereix una experiència refrescant diferent al convidats.\nUn menjador a l’exterior\nA l’extrem oposat a la sala d’estar hi trobem la zona de menjador i kichenette. Una gran taula amb rodes, dissenyada i produïda especialment per aquest espai ens dóna la possibilitat de convertir aquesta terrassa en l’escenari ideal per a qualsevol celebració o trobada on convidar amics i familiars a sopar o dinar. Gràcies a un tendal corredís en podem gaudir durant tot l’any tant de dia com de nit.\nLa kitchenette està perfectament equipada amb una petita nevera, una aigüera i emmagatzematge per tal de no haver de baixar contínuament al pis a buscar un refresc o alguna cosa per picar. Es disposa de suficient superfície de treball per a poder preparar l’aperitiu o fins i tot connectar un fogó elèctric per escalfar o cuinar el dinar o el sopar.\nEl terrat: un espai a recuperar\nEls terrats comunitaris, no fa pas tants anys esdevenien concorreguts espais de relació del veïnat en èpoques de bon temps, escenari preferent de la nit de Sant Joan per exemple. Avui en dia, en la majoria de casos, si hi tenim accés, els terrats comunitaris no van més enllà d’un lloc on pujar de tant en tant a estendre els llençols.\nEn la majoria de casos, el veïns han deixat de formar part dels nostres cercles de relació propera per passar a la simple cordialitat del bon dia o bona nit en creuar-nos per l’escala. I si som propietaris, als mals de panxa i política quotidiana de les reunions de Comunitat.\nEn els temps que corren, en que el nostre habitatge ha esdevingut inesperat refugi i espai de reclusió, els terrats comunitaris estan cridats a ser adequats a les noves circumstàncies on gaudir de l’aire lliure i del temps d’oci amb els més íntims.\nEn definitiva, aquesta terrassa funciona gairebé com una segona residencia on esbargir-te i desconnectar sense moure’t de l’edifici.\nApartament a Cartagena a Cocinas y Baños


La psicóloga clínica Yolanda González, autora de los libros 'Amar sin miedo a malcriar' y 'Educar sin miedo a escuchar' ofrecerá este sábado, a las 12:00 horas, una charla en la Casa de Cultura de l'Alfàs del Pi sobre el fomento del apego seguro y el respeto a las necesidades emocionales infantiles.\nCon esta interesante charla sobre los mitos y realidades de la crianza con apego regresa este sábado a l'Alfàs la Mostra de Productes de la Terra, un evento en el que se dan cita agricultores y artesanos de proximidad con el fin de acercar al consumidor una amplia selección de productos ecológicos y artesanales. Se trata de una iniciativa que arrancó en septiembre de 2015 gracias a la colaboración entre la concejalía de Desarrollo Local de l'Alfàs y la Asociación de Pequeños Agricultores y Artesanos de la Marina baixa y que se desarrolla cada primer sábado de mes.


L’argument dels xenòfobs: No queremos ser Chinatown… queremos ser Eurovegas? – El blog d'en Bertran Cazorla\n20 Desembre 2013 20 Desembre 2013 bertrancazorla\nL’argument dels xenòfobs: No queremos ser Chinatown… queremos ser Eurovegas?\nQue no t’enganyi en Gallego. Ara fa veure que es preocupa pel comerç local. “No queremos ser Chinatown”, titula el seu article a la darrera edició de la revista municipal del Prat, tot assegurant que les botigues xineses estan desfigurant el nostre comerç tradicional. Cínic: és el mateix Gallego que, el març del 2012, volia ser Eurovegas. Si al portaveu del PP al consistori pratenc li importés el comerç local, no donaria suport com a diputat al Congrés que és a un executiu que, amb les seves polítiques, fa impossible la vida a tota la ciutadania, botiguers inclosos. A Gallego el realment que li importa és el teu vot per mantenir la seva poltrona (recorda que no se li coneix cap més ofici ni benefici que el de fer de regidor del PP). I et pren per tonto: es pensa que aconseguirà el teu vot atiant la xenofòbia. Fent-te desconfiar dels xinesos, i erigint-se en el teu defensor contra aquest suposat grup amenaçador, mentre el seu govern ens retalla, a tots, xinesos i no xinesos, els nostres drets laborals i socials. Vegem com ho fa.\nPoc li devia preocupar a Gallego els efectes devastadors que la instal·lació d’Eurovegas tindria per al comerç local. El desembarcament de casinos, hotels, centres comercials, artèries lúdiques i turístiques hagués desertitzat “las principales arterias de nuestra ciudad” per les quals tant es preocupa ara l’hipòcrita. Però això poc preocupava a Gallego quan va defensar al ple, el març del 2012, una moció instant l’Ajuntament a negociar la instal·lació d’Eurovegas al Prat. “El projecte que tindrà algun aspecte negatiu, sens dubte, com tot a la vida”, va admetre llavors, però va afegir que “un projecte característiques, jo no sé si estem en condicions de poder-lo rebutjar”. I per tant, davant de les exigències del seu promotor, Sheldon Adelson, de rebaixar les normes que regulen les activitats comercials i hoteleres, Gallego capitulava: “Tot es pot parlar”, va dir al ple el portaveu del PP.\nAra, en canvi, diu que “todos los comerciantes, sean del país que sean, tienen que jugar con las mismas reglas”. Veus com t’entabana? Què ha passat? Doncs ha passat que en el darrer any i mig el govern de Mariano Rajoy, al qual Gallego dóna suport com a diputat al Congrés, ha esdevingut el campió de les retallades de drets socials i de l’Estat del Benestar. I per tant Gallego, que ara no pot carregar contra el govern de ZP, necessita una coartada per evitar les desbandades de vots que està patint el seu partit. I per a això, la xenofòbia és un bon instrument i els xinesos, un bon objectiu: el senyor Adelson és un multimilionari nord-americà, però els xinesos pratencs solen ser ciutadans pobres, desorganitzats i sense una veu potent per fer-se sentir, contra els quals és molt fàcil desbarrar.\nAixí que el xenòfob Gallego, aquell que ha denunciat una activista de la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca per dir-li “cucaracha”; aquell que vol que aquesta ciutadana solidària amb aquells que pateixen els desnonaments que el govern del PP no evita sigui processada per la via penal per atacar altes institucions de l’Estat; aquest personatge, dic, es dedica en canvi a calumniar impunement conciutadans nostres a través d’una revista que pagues tu, pago jo i paguem tots.\nPerquè això és el que fa Gallego: calumniar. Diu que els comerços xinesos, tots, fan “competència deslleial” i mantenen “horarios fuera de la norma”. Els acusa, doncs, de cometre delictes. Si els acusés falsament, aquí qui estaria cometent un delicte és Gallego: la calúmnia està prevista en el codi penal. “La situación (quina?) empieza a pasar de ‘castaño oscuro’”, rebla per atacar l’Ajuntament, a qui recorda que “ha de hacer cumplir los reglamentos horarios, intensificar las inspecciones sanitarias, velar por los estándares de calidad de los productos, y hacer cumplir escrupulosamente la normativa fiscal y laboral”. I d’aquesta forma, sibil·linament, prenent-te per idiota, et fa entendre que els comerciants xinesos, tot això, no ho fan. Però tu te n’adones: saps que segur que hi ha botiguers xinesos que incompleixen la norma, com n’hi ha de catalans, i que segur que la gran majoria, com la gran majoria dels catalans, són escrupulosos.\nPerò tots aquests matisos a Gallego, preocupat per criminalitzar un grup per tal d’erigir-se en el defensor d’un altre grup i atreure així els seus vots, no li importa: tots els xinesos són dolents, ve a dir. Ell pretén que no ho vegis, però segurament t’hauràs adonat que Gallego, aquell personatge que ja va insultar la intel·ligència dels pratencs amb el lema electoral “Más aparcamientos; menos immigración”, ens ha tornat a oferir un exemple de llibre de la seva propaganda xenòfoba.\nI té la barra de vantar-se de ser políticament incorrecte. Que ja és la cirereta. Com el seu company de partit a Badalona, Xavier Garcia Albiol, com el president de Platforma per Catalunya, Josep Anglada, o com la cap del Front Nacional a França, Marine Le Pen. L’esquema sempre és el mateix: no som xenòfobs, som políticament incorrectes, diuen els que cultiven l’odi al diferent en benefici propi perquè no tenen més arguments. No, Gallego. Jo sí que seré políticament incorrecte, i li diré el que els seus companys de consistori segurament no s’atreviran a dir-li: Gallego el que és és un xenòfob. Però els pratencs no som tontos, i ja el coneixem. No ens deixem enganyar. Siguem catalans de tota la vida o nous catalans.\n@bcr_ …¡No queremos ser Chinatown! ¡Queremos ser Eurovegas!\n— Alfons Aragoneses (@AlfnsArag) diciembre 20, 2013\nEntrada anterior Control racista a Barcelona\nEntrada següent Bon Nadal! Frohe Weihnachten! ¡Feliz Navidad!\n21 Desembre 2013 a les 4:55 PM\nA mi lo que me hace gracia de esta persona, es que llama “Republica Bananera” a Catalunya y se presenta como nº2 de su partido, para llegar a ser Vicepresidente de una Republica Bananera, eso si el sueldo lo tiene de es Republica Bananera… Eso si, si intentais comentar con él, cuando abre esos chats para que puedas hacerle preguntas e intentas hablarle del tema, te cierra las repuesta como buen democrata que es… Espero que algún dia pueda llegar a sere algo en Catalunya, aunque aqui no somos como en España…. Todos empresarios y sabemos que esa derecha desciende del franquismo y poco va a cambiar con las ideas que tenian aquellos politicos, es decir al trabajador unas alpargatas, unos garbanzos y unas arencas como dijo en su día Fraga y ya debían de estar sastifechos.\nSolo esta demostrando que es un racista clasista


Cs donarà suport als pressupostos de l’Ajuntament de Tarragona per al 2019 | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nCs donarà suport als pressupostos de l’Ajuntament de Tarragona per al 2019\nEls comptes inclouen una inversió de 8 milions en quatre anys per millores als barris i al centre\nViñuales i Ballesteros, aquest dimecres\nEl grup municipal de Cs a l’Ajuntament de Tarragona donarà suport als pressupostos municipals del govern format per PSC i PP. Segons ha informat el consistori, els comptes municipals inclouen, entre d’altres, una inversió de 8 milions d’euros en quatre anys per un Pla de via pública que es destinarà a millores als barris i al centre de la ciutat.\nUna inversió que ja va anunciar l’alcalde Ballesteros durant la conferència celebrada el 22 de novembre passat. “Esperem que la resta de grups municipals també donin suport als pressupostos, ja que aquesta inversió també ha estat reiteradament demandada per tots”, ha manifestat el govern. El portaveu de Cs, Rubén Viñuales, i el batlle han rubricat l'acord.\nCs proposa als ajuntaments tarragonins un nou paquet de mesures contra la Covid-19


El Taulí es convertirà en base d'helicòpters d'emergència a partir del març\nLes obres de construcció del nou heliport acabaran la setmana que ve. Des de l'Hospital de Sabadell asseguren que és “la millor inversió de l'últim any”\nL'heliport, durant les obres de construcció © Cedida Parc Taulí\n- Societat - 07/02/2017 14:28\tL'Hospital de Sabadell es convertirà en una de les quatre bases d'emergències de Catalunya, des d'on operen els helicòpters medicalitzats del SEM, a partir del mes de març. Les obres de construcció del nou heliport acabaran la setmana que ve, segons han apuntat a Ràdio Sabadell els responsables del Taulí. D'aquesta manera, el centre sabadellenc ja podrà substituir l'Hospital General de Catalunya, a Sant Cugat, com a punt de sortida i d'arribada de les aeronaus.\tLlegir-ne més\nEls organitzadors del carnaval de Sabadell cobren per primera vegada una quota per a la inscripció a la rua\nUna imatge del carnaval © Arxiu\nUna imatge del carnaval © Arxiu\tXavi Miralles\n- Societat - 07/02/2017 13:58\tDisbauxa diu que la mesura s'explica per les dificultats econòmiques a l'hora d'organitzar la cita. L'Associació de Veïns de Ca n'Oriac ja ha dit no pagarà la quota El carnaval de Sabadell arriba aquest any amb novetats. La rua que se celebrarà el 26 de febrer pels carrers de la ciutat està marcada aquest any per un nou cànon. Les persones que en preguin part hauran de pagar, per primera vegada, una quota d'inscripció. Disbauxa, organitzadora del carnaval, ha assegurat a Ràdio Sabadell que la mesura respon als problemes econòmics pels quals travessa l'entitat. Des dels barris de Ca n'Oriac i el Torrent del Capellà han criticat la mesura, tot i que des de Disbauxa asseguren que els nous preus no han generat més polèmica. Llegir-ne més\nCarles Bosch i Lluís Monge crearan una plataforma per articular la seva acció política\nCarles Bosch a l'entrevista d'ahir a Ràdio Sabadell © Roger Benet\nCarles Bosch a l'entrevista d'ahir a Ràdio Sabadell © Roger Benet\tMireia Sans\n- Politica - 07/02/2017 17:09\tL'associació, que encara no té nom, ja compta amb més de 270 inscrits entre exmilitants socialistes i ciutadans\nA finals del mes de desembre, Lluís Monge i Carles Bosch anunciaven que deixaven el grup municipal del PSC, però que es mantindrien al ple com a regidors no adscrits. Des de llavors, tots dos han actuat com si fossin un grup municipal, però sense comptar amb la denominació oficial. Ara, volen crear una plataforma que articuli la seva feina política. "No deixem la nostra acta de regidors perquè una part de la base del partit ens dóna suport a nosaltres" ha explicat Bosch en una entrevista al Sabadell Pregunta de Ràdio Sabadell. En aquesta línia, Bosch assegura que "encara tenim molts suports i amb nosaltres han marxat més de 50 militants socialistes". La plataforma, que encara no té nom, compta, segons el regidor no adscrit, "amb el suport de més de 270 persones, entre els quals hi ha molta gent que havia estat militant socialista".\tLlegir-ne més\nEl PP critica que Juli Fernàndez acudís a la manifestació del 6F\nEsteban Gesa ha mostrat avui el seu disgust per la mobilització del 6F © Montse Pérez Creus\nEsteban Gesa ha mostrat avui el seu disgust per la mobilització del 6F © Montse Pérez Creus\tCarme Pizà\n- Politica - 07/02/2017 14:36\tEsteban Gesa lamenta que l'alcalde de Sabadell assistís a un acte en defensa d'Artur Mas, Irene Rigau i Joana Ortega, acusats de desobediència greu per la organització del 9N\nEsteban Gesa, líder del PP a Sabadell, ha denunciat avui la presència de l'alcalde de Sabadell al que ha anomenat “romeria independentista”, la manifestació de suport als acusats en el judici que se celebra aquests dies arrel de la consulta independentista del 9 de novembre de 2014. Gesa no considera adequat que l'alcalde d'una ciutat com Sabadell assistís a un acte en defensa a l'expresident de la Generalitat, Artur Mas i les exconselleres Joana Ortega i Irene Rigau; una protesta que va moure unes 40.000 persones davant del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), a Barcelona. Llegir-ne més


Kathu / Camp de Golf Mapa i hotels a la Zona Kathu / Camp de Golf – Phuket\nKathu / Camp de Golf\nCerca totes les ofertes d'hotels a Kathu / Camp de Golf Entrada:\n4 ComentarisThe Par Phuket Hotel...Pres per nit des de46 EUR 7 ComentarisPSU Lodge...Pres per nit des de18 EUR 58 ComentarisBaanNueng@Kathu...Pres per nit des de13 EUR 8 ComentarisLuckna House...Pres per nit des de38 EUR 16 ComentarisThe Green Golf Residence...Pres per nit des de56 EUR 7 ComentarisThana Villa...Pres per nit des de19 EUR 1 ComentarisOrm Thong Apartments...Pres per nit des de15 EUR Nuanjan Homestay...Pres per nit des de38 EUR Més zones a Phuket\nPopular ara mateix a Phuket Amata Resort 189/29 Rat-U-Thit 200 Pee Estàndard gran oferta reservada fa 15 minuts, 50 segons\nThe Palmery Resort and Spa 82/20 Khoktanod rd., Kata Beach ,Muang Luxe al costat de la piscina reservada fa 17 minuts, 50 segons\nMetadee Resort and Villas 66 Kata Road, Amphoe Muang Torre amb piscina reservada fa 25 minuts, 50 segons\nImpiana Resort Patong 41, Taweewongse Road Superior, vista sobre el jardí reservada fa 38 minuts, 50 segons\nThe Senses Resort Patong Beach 111/7 Nanai Road Luxe, vista sobre el mar amb esmorzar reservada fa 41 minuts, 50 segons\nLlocs històrics de Kathu / Camp de Golf Camps de golf\nCountry Club Phuket\nKathu / Golf Course és en dels molts llocs de Phuket que els viatgers gaudeixen de visitar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Kathu / Golf Course està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Phuket. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Kathu / Golf Course i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Kathu / Camp de Golf, Phuket\nUbicació: Kathu / Camp de Golf\nConstruït l'any 2012, The Par Phuket Hotel és una distintiva adició al perfil de la ciutat. Situat...\nDissenyat tant per oci com per negoci, PSU Lodge està situat idealment a Kathu / Golf Course; una...\nBen posicionat a Kathu / Camp de Golf, BaanNueng@Kathu és un lloc ideal d'inici d'excursions a...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Luckna House està situat idealment a Kathu / Camp de Golf;...\nConvenientment situat a Phuket, The Green Golf Residence és una base ideal des d'on explorar...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Phuket, no busqui més enllà de Thana Villa. Des...\nBen posicionat a Kathu / Camp de Golf, Orm Thong Apartments és un lloc ideal d'inici d'excursions a...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Phuket, no busqui més enllà de Nuanjan...\nHotels a Kathu / Camp de Golf: BaanNueng@KathuLuckna House\nLlocs d'interès a Kathu / Camp de Golf: Country Club Phuket


Un terratrèmol de 7,3 graus provoca més de 400 morts i 6.700 ferits a l'Iran - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAhir es portaven a terme tasques de rescat contra rellotge per intentar trobar supervivents\nUn cotxe entre les runes d´edificis que van cedir pel moviment sísmic a la localitat de Pole-Zahab ABEDIN TAHERKENAREH/efe\nMés de 400 persones van morir ahir i 6.700 van resultar ferides pel sisme que va devastar l'oest de l'Iran, on es feien ahir contra rellotge les tasques de rescat per intentar trobar supervivents entre les runes.\nEdificis convertits en runes, vehicles aixafats, campaments improvisats per als damnificats i comerços i escoles tancats eren el desolador paisatge de diverses poblacions de la província occidental de Kermanshah, fronterera amb l'Iraq.\nEl sisme, de 7,3 graus en l'escala de Richter i que va tenir l'epicentre a la frontera entre l'Iran i l'Iraq, va arrasar diverses localitats iranianes i va provocar en aquesta jornada noves rèpliques. Davant la magnitud de la tragèdia, les autoritats iranianes van mobilitzar tots els cossos de seguretat, inclosos l'Exèrcit i els Guardians de la Revolució, per accelerar les tasques de rescat i de retirada de runa.\nAls voltants dels edificis en runes de la població de Sarpul Zahab, la més damnificada, centenars de persones esperaven amb angoixa notícies de persones dels seus cercles pròxims, desaparegudes des que la terra havia tremolat.\nPer a algunes no van arribar les bones notícies. La jove Moradijah, que va explicar a Efe que la seva tieta i els seus dos cosins estaven sota la runa d'un edifici de protecció oficial, va ser testimoni hores més tard de com els equips de rescat treien els seus cossos.\n«Hem telefonat als nostres familiars i, en no poder localitzar-los, hem vingut a buscar-los!», va explicar l'estudiant, sense poder controlar el plor.\nLes tasques de rescat i desenrunament, en què es fan servir gossos rastrejadors i grues, van haver d'aturar-se momentàniament en alguna ocasió a causa de les rèpliques del terratrèmol.\nEls congregats van implorar desconsolats ajuda al cel i al molt venerat imam Hussein, el tercer dels xiïtes i nét del profeta Mahoma. Altres tenien familiars ferits. L'amplitud del desastre va col·lapsar o destruir els centres sanitaris de les localitats més afectades com Sarpul Zahab, Eslamabad Gharb i Ghasr Shirin.\nDavant d'aquesta situació, les autoritats van enviar dinou helicòpters i tres avions a aquestes zones, algunes de les quals, com Ghasr Shirin, semblaven ciutats fantasma, per traslladar els ferits a hospitals pròxims. En aquestes tasques es van utilitzar unes 140 ambulàncies, segons va explicar a la televisió estatal el vicepresident de l'Organització de Gestió de Crisi de l'Iran, Behnam Saidi.\nNombrosos edificis es van ensorrar i els danys són per ara difícils de quantificar, perquè encara estan tallades les comunicacions i les carreteres d'accés a algunes zones remotes.\nEl president iranià, Hassan Rohani, va dir ahir que és «imperatiu que tots els organismes competents i d'auxili treballin en plena col·laboració per proporcionar ajuda, allotjament i atenció als ferits». També va garantir que el seu Govern donarà suport a les víctimes amb «tots els seus recursos, mobilitzant totes les capacitats a nivell nacional i local».\nRohani, que va presidir a Teheran una reunió extraordinària amb el seu gabinet, tenia previst viatjar a la regió, a la qual ja s'ha desplaçat una delegació encapçalada pel ministre de l'Interior, Abdolreza Rahmani Fazli.\nEl líder suprem iranià, Ali Khamenei, també va subratllar que totes les capacitats del país han d'«usar-se ràpidament» per evitar que augmenti el nombre de morts a Kermanshah. No obstant això, molts dels damnificats no ocultaven el seu malestar per la falta d'ajuda després de perdre els seus habitatges i haver de allotjar-se en tendes de campanya.\n«No tenim ni aigua ni menjar», es va queixar a Efe Safari, un home de 32 anys que va poder fugir de casa abans que s'ensorrés i acampa ara en un parc de Sarpul Zahab, on es registra el nivell més alt de destrucció i més víctimes mortals. Al marge dels parcs, es van habilitar campaments en altres zones de Kermanshah i en províncies veïnes, a causa, a més de la destrucció, del fet que serveis bàsics d'aigua i llum han estat danyats.\nL'entrenador i els 12 nens ja són fora de la cova


Faig batx científic i no sé què estudiar - Preguntes i Respostes | Preparats, Llestos, Universitat\nEm crida l'atenció magisteri a Educacio primaria, però no estic ,molt segura ja que també m'agradaria fer algo relacionat amb relacions públiques i marqueting el que passa és que no sé si em veig dedicant-me a aixo en un futur. Em podrieu ajudar?? Gràcies!!\nSabem que el moment de decidir què estudiar és complicat! Primer de tot, et recomanem dues coses: que llegeixis aquesta notícia sobre la vocació i que facis el nostre test d’aptituds. Potser aquests dos recursos t’ajuden a tenir-ho més clar!\nLa veritat és que estàs en el mateix cas que moltes persones: véns d’un Batxillerat que no té res a veure amb els Graus que, en principi, t’interessen! Però sembla que sí tenen una mica a veure les carreres que t’agraden. Com a mínim, pertanyen al grup de les Ciències Socials.\nÉs important pensar en quines qualitats tens i si aquestes encaixen al tipus de Grau que vols estudiar. Per exemple:\nD’altra banda, nosaltres també creiem molt en la vocació. I, creu-nos, més tard o més d’hora apareix! Si encara no l’has “trobat” i vols tirar-te a la piscina per veure si t’agradarà un Grau, endavant! Si no era el que t’esperaves, equivoca’t, no passa res! Al final, un dia t’adones de què vols fer de veritat. Ben aviat publicarem una vídeo-entrevista a Raquel Riba, il·lustradora del personatge feminista Lola Vendetta. Quan li vàrem preguntar sobre la vocació i com va decidir què estudiar ens va dir que creu que tothom hauria d’escollir una professió/estudis amb els quals pugui fer el món una mica millor, a la seva manera. Pensa-hi! Potser amb aquest gran consell de la Raquel, reflexionant-hi una mica, ho trobes!\nMoltíssima sort i fins ben aviat! 🙂


El dolor agut és un símptoma d’una malaltia o d’una lesió, una advertència que al cos passa alguna cosa. Actua com un mecanisme de defensa: davant d’un estímul perjudicial, com per exemple, tocar un plat excessivament calent, les cèl·lules nervioses receptores s’activen i envien un senyal d’alarma al cervell. El cervell interpreta aquest senyal i transmet un missatge als músculs de la mà perquè reaccionin. Això fa que la mà es retiri per evitar una nova cremada. El fet que el cervell sigui l’encarregat d’analitzar aquest senyal atorga al dolor un component subjectiu, que fa que cada persona el visqui d’una manera diferent. Continua llegint →\nAmb el diagnòstic d’una malaltia s’inicia un procés que obliga a valorar informació i a prendre decisions sobre com gestionar la malaltia.\nPacient i professionals de la salut han de dialogar, valorar i decidir la manera de fer front a la malaltia i tot el que implica: tipus de tractament, canvis en l’estil de vida…, tenint en compte el diagnòstic i les preferències informades del pacient. És el que es coneix com a decisions compartides.\nEl Departament de Salut promou un canvi de model en l’atenció sanitària, en què el pacient passa a tenir un paper proactiu, és a dir, es responsabilitza de la seva salut i participa durant tot el procés de decisió.\nEl projecte Decisions Compartides s’ha creat amb l’objectiu d’informar-te perquè puguis decidir conjuntament amb els professionals de la salut. Continua llegint →\nLa vacuna contra la COVID-19 és el punt final d’un llarg procés científic. Durant aquests darrers mesos, més de 250 grups científics i de recerca a escala global han participat coordinadament per desenvolupar la vacuna contra la COVID-19. Aquesta, com qualsevol altra, pretén generar anticossos a la persona a qui s’administra, per protegir-la del virus i de la seva malaltia. Continua llegint →\nPublicat el 24 Novembre 2020 per Equip d'Atenció Primària Montserrat\nVacunar-se contra la grip aquest any és més important que mai. La vacuna contra la grip no protegeix contra la COVID-19. Tanmateix, com que les dues infeccions tenen una simptomatologia similar en les primeres fases, la vacunació contra la grip ajuda als sanitaris a fer un diagnòstic diferencial entre ambdues si una persona s’apropa al sistema de salut amb simptomatologia de grip i/o covid . La vacuna contra la grip és segura i té uns efectes adversos considerats lleus: dolor, envermelliment i inflamació en el punt d’administració que dura entre 1-2 dies després de l’administració. Qui s’ha de vacunar? Les persones que considerem de risc es poden vacunar gratuïtament al sistema sanitari públic i són les següents: Continua llegint →\nPublicat dins de Eap Montserrat\t| Comentaris tancats a I tu, ja t’has vacunat contra la grip?\nQuè cal fer per vacunar-se? Continua llegint →


Trobada de la xarxa impulsada per l'Amical de Mauthausen - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nManresa rebrà implicats en la recuperació de la memòria històrica i la lluita antifeixista\nredacció | manresa 23.10.2018 | 23:55\nUna quarantena d'ajuntaments integrants de la Xarxa de Memòria i Prevenció del Feixisme, Mai Més, que impulsa l'Amical de Mauthausen i altres Camps, estan convocats divendres 26 d'octubre a la 4a Trobada d'Ajuntaments que tindrà lloc al Centre Cultural el Casino de Manresa.\nAquesta quarta trobada és la continuïtat de les que van tenir lloc a Vilafranca, Santa Coloma de Gramenet i Torredembarra i consolida una xarxa de municipis amb l'objectiu comú de treballar per la memòria i dotar d'eines els ajuntaments per prevenir el feixisme i defensar els Drets Humans.\nEn aquesta nova trobada, els historiadors Rosa Toran i Cèsar Lorenzo parlaran de «Conceptes i terminologia al voltant de la memòria històrica. Què hi ha darrere les paraules?», es presentaran el Banc de Recursos pedagògics sobre la deportació republicana i l'Holocaust i el Recull d'experiències o bones pràctiques municipals, i s'exposaran els casos pràctics dels ajuntaments de Lleida, Sabadell i Vinaròs.\nTambé és previst un homenatge als deportats a la plaça de Sant Domènec, amb una ofrena floral i la foto d'alcaldes, regidors i membres de la Xarxa.


Les estades de descens de barrancs, aquest setembre a Ainsa (Osca) | FEEC – Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nIniciNotíciesDescens de barrancsLes estades de descens de barrancs, aquest setembre a Ainsa (Osca)\nLes estades de descens de barrancs, aquest setembre a Ainsa (Osca)\nPublicat en 31/07/2018 - 10:39h\nL’Àrea de Formació de la FEEC acaba d’obrir la convocatòria per les estades de descens de barrancs, per a joves de 18 a 25 anys. Aquestes es realitzaran el 8 i 9 de setembre als voltants del municipi d’Ainsa, a la comarca del Sobrarbe, Osca, amb l’objectiu d’introduir el món del barranquisme entre els joves federats.\nSituada al Pirineu a prop del Parc Nacional d’Ordesa i Mont Perdut, la zona escollida és coneguda per tots els amants dels esports de muntanya, ja sigui de la btt, l’escalada, l’alpinisme o el barranquisme. En el cas que ens ocupa, ofereix una gran varietat de barrancs, tant aquàtics com secs, i amb una afluència inferior que a zones properes, fa que sigui un lloc perfecte per a la formació i el desenvolupament de les estades.\nL’objectiu principal de les estades és adquirir els coneixements suficients per progressar amb seguretat i autonomia per barrancs amb bon equipament, en època estival i amb un cabal d’aigua baix-normal, dotant als participants de recursos tècnics i de seguretat per superar qualsevol situació que es pugui donar en uns barrancs d’aquests tipus. Per assolir-los s’introduiran els continguts de manera pautada i progressiva per tal d’assegurar una bona assimilació dels conceptes.\nHi hà un màxim de 12 places i els joves interessats en participar-hi hauran d’entregar la sol·licitud d’inscripció, el currículum esportiu i la documentació adjunta que es requereix a la seu social de la FEEC (Rambla, 41 Pral. 08002 Barcelona), enviar-ho per correu postal o per correu electrònic a estades@feec.cat. El termini de recepció de sol·licituds serà el dia 19 d’agost de 2018.\nAquesta entrada s'ha publicat en Descens de barrancs, Formació, General el 31/07/2018 per Núria Casaldàliga.


alcaldes.eu | Jordi Sarlé,Alcalde de Vinaixa “Als pobles petits, com al futbol, tothom és entrenador però pocs surten de la banqueta”\nL’alcalde de Vinaixa recorda que en els municipis petits, el més important és la relació tu a tu.\nEn la primera entrevista que fem al municipi de Vinaixa, el seu alcalde ens explica que, abans que polític, se sent servidor públic. Sarlé diu que si no fos per la voluntat de la gent, no es podria tirar endavant el municipi. Acaba l'entrevista afirmant que li agradaria que li recordessin com 'el fuster del poble'. Finalment, ens va acompanyar als indrets més emblemàtics de la vila.\n“Tothom hauria de passar per l’ajuntament almenys 6 mesos”\n"“Jo crec que ser alcalde d’un poble no és fer política, sinó fer servei a la gent”\n“Els ajuntaments estan mal finançats, no arriben les línies de finançament quan tocaria i ens hem de buscar una caixa per poder pagar els proveïdors”\n“Ens hem enfocat molt en fer projectes realistes, que puguin donar un benefici ràpid al municipi”\n“Estem molt contents i orgullosos de fer un centre cívic per la gent gran i la gent del nostre poble. Porta un any en funcionament i hi atenem unes 8-9 persones cada dia durant 5 hores”\n“Hi ha municipis on el problema és trobar alcalde, estic parlant de pobles petits. La gent potser es pensa que ser alcalde és una cosa molt ‘guai’, i sí, però també té les seves feines i les seves coses”\nBreument, quin va ser el seu recorregut fins arribar a l’alcaldia?\nJo vaig entrar de regidor l’any 1991 i m’hi vaig estar fins el 1999. Després ho vaig deixar per estar amb la família i amb la feina. I el 2011, amb un grup de gent del poble, vam tornar a fer una llista de l’ajuntament. Vam dir ‘provem-ho’ i vam tenir la sort que vam ser llista única. Dues legislatures on Vinaixa ha sabut estar ‘sol’.\nHem iniciat aquesta segona legislatura amb molts projectes acabats, coses pendents per fer, i en això estem.\nTambé té un propi negoci...\nSí jo sóc fuster, la meva formació és de Grau Mitjà de Fusteria i estudis de fusteria, i tinc una empresa de fusteria aquí al poble, sóc la tercera generació i el meu ofici principal és aquest.\nDoncs amb les feines de l’ajuntament, amb les feines al Consell Comarcal, i amb l’empresa, que la gestiona més la família, que és qui ho pateix més.\nVenint del món de la fusteria, què el va motivar a donar el pas cap a la política, i en concret ser alcalde?\nJo crec que ser alcalde d’un poble no és fer política, sinó fer servei a la gent. Crec que tothom d’un municipi hauria de passar per un ajuntament. En els pobles petits, és com els partits de futbol, tothom és entrenador però no baixen mai de la banqueta. Doncs aquí és el mateix, tothom opina però jo crec que s’hi hauria de ser a l’ajuntament perquè el dia a dia és molt diferent de fora a endins. I jo puc dir que els anys que vaig ser regidor no tenen res a veure amb el temps que porto d’alcalde. Les coses han canviat moltíssim.\nPreguntem als alcaldes si creuen que és necessari tenir estudis superiors per d’exercir. Què en pensa?\nJo crec que és més la voluntat que els estudis, però és una cosa que sempre pot ajudar. Avui, tenir gent formada és molt important i les coses cada vegada son més específiques, precises, i la gent que té formació ho pot aprofitar. Però jo crec que hi fa més -a nivell municipal, de pobles petitets- el saber fer, el dia a dia, i estar per la gent, és el més important.\nSuposo que això deuen ser els valors que conformen el seu estil de fer a la política...\nExacte, quan estàs en un ajuntament ets alcalde per a tothom, has d’escoltar a tothom i treballar per a tothom. A partir d’aquí jo crec que és el principal d’un personatge que està al capdavant d’un municipi, i més si és rural, que has de fer de tot. No només ets alcalde sinó que has de fer el dia a dia, el que et toca, el que et demanen, i si et pregunten com s’ha de fer tal cosa, doncs els hi diem.\nQuè fa de Vinaixa un municipi especial per a viure-hi? Què li diria, per exemple, a un foraster, per atraure’l al poble?\nVinaixa és un poble bonic, petit. Tenim indrets interessants, com per exemple l’església, que enguany ens la van declarar Bé Cultural d’Interès Nacional oficialment i que és l’espai emblemàtic del nostre municipi. L’any que ve farem el 700 aniversari de la construcció de l’església parroquial. És un temple del Romànic, dels pocs que hi ha a la comarca amb aquest tipus de construcció. La gent està molt contenta de la seva església, de la seva plaça, del seu entorn... I també tenim carrers emblemàtics com el carrer Font, el Calvari, el carrer de les Flors... Encara hi ha carrers amb aquest acabat de pedra que el fa un espai rural bonic per venir a visitar, com també la Plaça dels Arbres. Les piscines també són un espai important, perquè als pobles petits hi ha molta vida social als estius. Ens faltaria falta tenir una empresa per tenir més gent jove al municipi... Però, d’altra banda, tenim una llar d’infants...\nEl motor econòmic del municipi té a veure amb la fabricació de pedra per la construcció. Des de l’Ajuntament tenen polítiques de dinamització econòmica?\nA nivell municipal no tenim dinamització econòmica directa per a les empreses. Però estem al seu costat, i quan han de fer un modificació d’algun tema, l’Ajuntament és un més per treballar amb ells. Sempre que els puguem ajudar, assessorar, informar de cara a les seves feines, ho fem. No tenim una línia directa d’ajuts i subvencions, però estem al seu costat. Quant a sectors productius, tant la pedra com la cooperativa agrícola són sectors importants que hem de conservar.\nI amb temes de fomentar l’ocupació, crear llocs de treball, o amb temes formatius, quin paper juguen la Diputació i el Consell Comarcal?\nEstan al nostre costat. Respecte les línies d’ocupació i promoció econòmica el Consell Comarcal té un paper actiu de cara a les empreses i surten líders i FEDER’s que s’hi poden acollir, i nosaltres els avisem quan surten aquestes subvencions. I la Diputació, tot el que són cursos de formació, i ajudes directes als industrials doncs estem amb ells.\nHem anat pagant tot el que teníem pendent, estem al dia de tot. Però ens falten recursos. Jo crec que últimament els ajuntaments estan mal finançats, no arriben les línies de finançament quan tocaria i ens hem de buscar una caixa per poder pagar els proveïdors, per no deure res a ningú, que això és molt important. Tampoc tenim un endeutament gran però hem anat fent coses.\nA què es deu que es digui “L’essència de les Garrigues es concentra a la Vall de Vinaixa”?\nLa Vall de Vinaixa és un espai que l’estem potenciant molt. Hem participat en un FEDER, i és una vila dintre de l’Espai d’Interès Natural. Ara, junt amb la Diputació i el Consell Comarcal, hem fet un treball, un FEDER del 2018-19 d’una millora de la Vall, de la fauna... Volem que sigui un espai que la gent pugui visitar. I també tenim les construccions de pedra seca, l’Aljub, les cabanes de volta, agricultura de la terra, els olivers... I això és una cosa que hi ha dins d’aquesta comarca que l’hem de potenciar. Nosaltres mateixos no ens donem a conèixer fora, i ara estem fent aquest treball de tenir un catàleg d’activitats, de sortides, de llocs a visitar... Hem de tenir en compte que a les èpoques que hi ha més gent a la nostra comarca és l’època que venen a comprar l’oli. Per tant hem de cobrir aquests espais, des del novembre fins el febrer, amb activitats. Ara, la gent ve, compra i marxa, i això no ho hem de permetre”.\n‘INNOVACIÓ, MUNICIPIS, PERSONES\nCom fan servir la tecnologia per a col·laborar amb la ciutadania?\nEstem revisant allà on la gent ve a l’ajuntament per temes de documentació, però això, en espais rurals, ens costa molt perquè hi ha gent gran i segons quines gestions ells venen a l’ajuntament a fer-les. De vegades el tracte personalitzat és el més important. L’Administració electrònica en espais o pobles més grans potser sí, però en els municipis petits la gent et ve, et para pel carrer i et pregunta com va la seva gestió. Allà mateix li dic: “Anem i fem-ho”. La gestió de l’alcalde és molt propera als municipis rurals: la gent té el teu telèfon, sap on vius... En segons quins llocs és impensable, però aquí, en persona, et diuen: “Ei escolta em passa això, i has d’intentar solucionar-ho.\nVostè és l’alcalde des del 2011. Ha comentat que hi havia molts projectes posats en marxa, i pocs de pendents. Quin balanç fa del temps que porta com a alcalde?\nNosaltres ens hem enfocat molt en fer projectes realistes, que puguin donar un benefici ràpid al municipi. No hem fet grans inversions perquè no es poden fer grans infraestructures en aquest moment. Però, amb tot, hem fet una ampliació del cementiri municipal perquè tenim molt pocs nínxols. I hem pogut pactar una obra que a la gent del municipi li sembla molt bé, que és l’ampliació d’un cementiri nou en un altre espai. Ara a Vinaixa hi tenim un cementiri ampliat per molts anys. I també estem molt contents i orgullosos de fer un centre cívic per la gent gran i la gent del nostre poble. Porta un any en funcionament i hi atenem unes 8-9 persones cada dia durant 5 hores. La gent del nostre municipi va participar en una enquesta a nivell local, i van dir que volien envellir en el seu poble. I això ho hem de fer amb les millors condicions.\nQuins són els eixos principals per a aquesta legislatura?\nEn principi, és el d’acabar aquest centre cívic, posar-lo al dia al 100% de funcionament, i després tot el tema de la Vall de Vinaixa, de dinamització d’aquest espai. També volem consolidar la llar d’infants, perquè creiem que un municipi sense nens o sense escola és un municipi mort. Ara tenim 8-9 nens, que era una xifra impensable anys enrere, però és una aposta que fa l’ajuntament per assegurar el futur del municipi.\nQuina és la seva opinió sobre la limitació de mandats? Creu que n’hi ha d’haver alguna limitació? De quants anys cada mandat?\nJo crec que quatre anys és molt poc, perquè quan t’hi poses ja has acabat. Els primers dos anys, si no vens del món municipal o no has estat regidor, vas molt perdut. I a més a més no és el mateix ser regidor que alcalde. Vuit anys està bé, però jo sempre dic el mateix: qui entra d’alcalde sap que un dia o l’altre ha de plegar. Hi han persones que de vegades es pensen que és un lloc per sempre i això no. Has de saber que té un començament i un acabament.\nI després, depèn: hi ha municipis on el problema és trobar alcalde, estic parlant de pobles petits. La gent potser es pensa que ser alcalde és una cosa molt ‘guai’, i sí, però també té les seves feines i les seves coses. Avui, 8 i 12 anys estan bé.\nQuina és la seva valoració de la situació política actual?\nLa meva lectura personal és que el que està passant a Catalunya en aquests moments posa damunt de la taula la mena de país on estem vivint, de com funciona, de com està muntat... Perquè fins ara vivíem en un núvol i vèiem només una cosa i ara hem vist com és, i no és un país fàcil. És una cosa que hem de canviar. Ens hem de plantejar si el que volem realment és això o no. S’han posat damunt la taula unes coses que no sabíem que podien passar, i passen.\nQuin tipus de relació s’ha d’establir entre Catalunya i Espanya?\nSi fos una relació normal, hi hauria encaix. Però la relació que hi ha entre els dos països no és de tu a tu, ara mateix. Crec que Espanya s’està aprofitant de Catalunya, i la gent d’aquest país no ho volem. Crec que si l’entesa fos entre interlocutors vàlids hi hauria una entesa prou bona pel futur, però no hi és.\nD’altra banda, hi ha hagut vàries deslocalitzacions d’empreses... S’ho ha plantejat també amb el seu propi negoci?\nNo, jo estic molt be aquí. Això ho han fet empreses molt grans amb altres interessos, i jo crec que el dia a dia de les empreses, petites i mitjanes, ha d’estar al lloc a on es fa la feina. I aquí en parlem no només d’interessos econòmics sinó també de polítics.\nAlguns alcaldes de municipis, sobretot petits, ens diuen que complir les condicions de la Llei de Transparència resulta una mica complicat. Com ho resolen vostès?\nCada any estem amb els temes de transparència. Però tot és el mateix: hi ha municipis petits adaptats a normatives de municipis grans i és complicat perquè no tinc personal per aplicar-ho al moment, i de vegades les coses se’ns fan feixugues.\nNosaltres cada any tenim reunió municipal de passar comptes a la gent del poble, la gent ve i els expliquem què farem, què hi ha... són bastant assemblearis. El que fem a l’Ajuntament ho presentem cada any al municipi, expliquem el que hem fet, les idees que tenim, i de vegades debatem algunes coses. Per ara, ningú ens ha qüestionat res.\nSi tingués els seus conciutadans al davant, quin missatge els transmetria?\nQue des de l’ajuntament estem fent tot el possible i més. Que treballem pel nostre futur. Ara sóc l’alcalde, però en uns anys n’hi haurà un altre, així que animo a la gent a participar de l’ajuntament, perquè crec que és una forma de treballar pels ciutadans. Tothom hauria de passar per l’ajuntament almenys 6 mesos, i veuria com es treballa des d’una administració i com es troba més entesa.\nDeia que d’aquí a uns anys hi haurà un altre alcalde... Com li agradaria que el recordessin quan ja no hi sigui?\nCom una persona que va treballar pel municipi, que va fer tot el que va poder en moments complicats i com el mateix “Jordi” que he estat de tota la vida: el fuster del poble. Si he estat alcalde, millor, però no pretenc que em recordin de cap manera especial. He fet un servei al municipi i aquí s’acaba.\nL’Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet i Aigües de Barcelona amplien la col·laboració per a la cobertura del reg dels horts urbans\nL’empresa cobrirà les escomeses d’aigua i el ...


Familycash Xàtiva voleibol femení aconsegueix un punt important a Granada - Xtradio\npor redaccio | Ene 25, 2022 | NOTÍCIA ESPORTS | 0 Comentarios\nLa pandèmia continua marcant l’agenda dels partits del cap de setmana en les lligues de plata espanyoles. En la superliga2 masculina solo es van disputar dos partits, la resta van ser suspesos. En la lliga femenina sols es van poder disputar tres partits dels sis previstos en la jornada. En les categories de base també es va suspendre el partit cadet masculí. La pròxima jornada l’equip femení viatjarà a terres sevillanes el dissabte 29 de gener a les 20.00 hores, mentre que el conjunt masculí viatjarà a Roquetes (Tarragona) per a jugar el diumenge 30 de gener a les 17.00 hores.\nEl Familycash Xàtiva voleibol femení, no van aconseguir portar-se la victòria de Granada, però aconsegueixen un valuós punt en un partit més que igualat que finalment van guanyar les de Nevadis Albolote per 3-2 (22-25/25-18/25-19/21-25/15-13). Les de Xàtiva van dominar en el primer set i en el quart set, mentre que les andaluses van dominar en el segon set i en el tercer. Un partit de clar domini altern que finalment es va resoldre en el tie-break, en el qual les de Xàtiva sempre van comptar amb un mínim avantatge, però no van aconseguir trencar la igualtat i finalment van cedir per un ajustat 15-13.\nLes de Larry Creus van començar amb bon peu en la primera manega, un bon servei que dificultava la recepció local, i bones defenses que augmentaven el seu potencial ofensiu, la qual cosa els va permetre controlar el desenvolupament del joc. Les xativines van ser sempre per davant i van administrar bé l’avantatge, finalment van véncer per 22-25. Canviava el panorama en la segona manega, les granadines no estaven disposades al fet que les de Xàtiva augmentaren la distància i van ser capaces d’augmentar la seua efectivitat en atac respecte al set anterior. Van aconseguir un avantatge còmode fins al final, la qual cosa els va permetre deixar el partit en taules. Ja en el tercer set, semblava que començava un nou partit, perquè les locals van continuar defensant i atacant amb molta efectivitat, les de Xàtiva van perdre una mica d’eficàcia i d’efectivitat en el servei, la qual cosa facilitava bastant els primers temps de l’equip granadí, que aconseguien un avantatge significatiu, que per molt que va tractar de reduir l’equip de Xàtiva, no van poder aconseguir. Les locals es van emportar el tercer set per 25-19 i van aconseguir així donar-li la volta al partit. Eren ara les xativines, les que no estaven disposades a anar-se de buit, i van lluitar fora mida en el quart set. Van recuperar la capacitat defensiva i l’efectivitat en el servei. Van augmentar l’efectivitat en l’atac i van aconseguir un avantatge que van saber administrar fins al final per 21-25, forçant el desempat i assegurant el primer punt en joc. Un cinqué set que haguera pogut caure del costat de qualsevol dels dos equips, les de Xàtiva van aconseguir mantindre un avantatge mínim però no van aconseguir trencar la igualtat (7-8) amb el canvi de camp. Les granadines van tindre una mica més de solidesa atacant en la segona part del set, i les de Xàtiva es van defensar amb ungles i dents. Tot estava molt igualat, però al final la balança es va invlinar del costat de les locals per un ajustat 15-13.\nQuant als resultats dels partits que els equips de base van disputar, destacar que va ser una jornada bastant bona, amb cinc victòries i dues derrotes. Es va haver de suspendre el partit cadet masculí per casos de covid-19, però afortunadament es van poder disputar la resta de partits. En la categoria juvenil femenina, es disputava un partit de circumstàncies contra un rival superior per a acabar l’última jornada de la primera fase de la primera divisió autonòmica. Les de Xàtiva van cedir per 0-3 contra el Platges de Benidorm.\nEn els Jocs Esportius de la Comunitat Valenciana, categories d’Iniciació al Rendiment: Molt bons resultats en les categories preferents infantil i cadet femenina. El Xàtiva voleibol cadet femení guanyava per 3-0 al Liceu de Paterna (25-21,25-18,25-17) aconseguint els tres punts. Igual que l’equip infantil femení preferent que van guanyar també per un gran resultat de 3-0 (25-10/25-19/26-24) en un emocionant tercer set.\nVictoria del cadet femení zonal. El Xàtiva voleibol guanyava per 0-3 a Alzira (11-25/9-25/20-25). S’enfrontaven en la categoria infantil femenina zonal els dos equips de Xàtiva, el Dental Carralero Roig guanyava per 2-3 al Dental Carralero Groc en un bon partit de tots dos conjunts (25-14/25-21/18-25/21-25/11-15).\nUna gran victòria també la del conjunt Infantil masculí Xàtiva voleibol 1 contra el Liceu de Paterna per 3-0 (25-23/25-17/25-22). Derrota amb parcials ajustats de l’infantil masculí Xàtiva voleibol 2 a Paterna per 3-0 (25-23/29-27/25-20) en un partit que hi haguera pogut caure del costat de qualsevol dels dos conjunts.


PortAventura World, elegit "Millor parc temàtic d'Europa" per vuitè any consecutiu\n'We Dance On Movies', una de les novetats de 2019, també ha estat premiat com el "Millor espectacle" produït en un parc temàtic europeu\n'We Dance On Movies', una de les novetats de 2019, també ha estat premiat com el "Millor espectacle" produït en un parc temàtic europeu PORTAVENTURA WORLD\nDilluns, 05 Agost 2019 19:01\nPortAventura World ha estat guardonat amb el premi al "Millor parc temàtic d'Europa" en els World of Parks Awards. Per vuitè any consecutiu, els 30.000 lectors de worldofparks.eu, han participat en les votacions que han atorgat a l'resort aquest reconeixement.\nEn la mateixa votació 'We Dance On Movies' ha obtingut el premi de "Millor espectacle" produït en un parc temàtic a nivell europeu. 'We Dance On Movies' convida l'espectador a fer un increïble viatge a través del món del cinema, amb una escenificació exquisida, les composicions musicals més cinematogràfiques i un colpidor espectacle acrobàtic.\nEls guardons World of Parks Awards són atorgats per worldofparks.eu, un dels portals internacionals líder en informació sobre parcs temàtics i d'oci. Amb ells es reconeix la tasca dels millors parcs i atraccions de tot el continent europeu.\n'We Dance On Movies' és una de les novetats que PortAventura World ha presentat per a la temporada 2019. Cada any, el resort creix i es reforça amb noves incorporacions a la seva ja àmplia oferta d'oci familiar. El 2019, a més d'aquet nou espectacle, PortAventura ha presentat la seva nova atracció, 'Street Mission', l'única dark ride dedicada a 'Sesame Street' a Europa.\nEn l'àmbit hoteler, destaca la inauguració de l'Hotel Colorado Creek, el nou hotel temàtic de quatre estrelles premium situat al Far West, el primer carboni neutre del resort.


L'Horta necessita guanyar el Santfeliuenc per aferrar-se a la salvació | betevé\nL’Horta necessita guanyar el Santfeliuenc per aferrar-se a la salvació\nEls hortencs han de sumar els tres punts per agafar aire i seguir creient que la permanència és possible\nCarles Molet | dijous, 13 de maig del 2021, a les 18.46\nL’Horta rebrà aquest diumenge a les 12.30 h la visita del Santfeliuenc al Feliu i Codina. El partit es podrà seguir en directe a través de la TDT de betevé. Els hortencs necessiten la victòria per seguir creient que la salvació segueix sent possible.\nL’Horta, obligat a guanyar\nEls hortencs, que tenen un partit pendent, se situen ara mateix a nou punts de la permanència, que precisament marca el Santfeliuenc. Per tant, un triomf reduiria aquesta diferència i, a més, seria una injecció de moral per als jugadors entrenats per Javi Iglesias. En canvi, una derrota deixaria amb l’aigua al coll els blanc-i-negres, que estarien gairebé obligats a guanyar els últims quatre partits si volguessin seguir a Tercera la temporada que ve. De totes maneres, les sensacions no són gaire bones, perquè en aquesta segona fase l’Horta encara no ha guanyat cap partit. La intenció és canviar aquesta dinàmica diumenge.\nEl Santfeliuenc vol tornar al camí de la victòria\nEl Santfeliuenc marca en aquests moments la salvació. Els del Baix Llobregat, però, no es poden confiar. Van començar aquesta segona fase sumant set punts de nou possibles, però després han encadenat dues derrotes en les dues últimes jornades. Davant d’aquest dinàmica el Santfe intentarà aconseguir la victòria i així fer un pas important per aconseguir la permanència.\nL’Europa vol acabar la temporada amb victòria\nLaporta i Koeman es reuneixen en un restaurant de Barcelona\nVicente Moreno: “El repte i la dificultat és mantenir la tensió”\nEls veïns de la Barceloneta es juguen la Lliga de waterpolo


Treballs de recerca d'història oral a Quart d'ESO\nGuerra i estraperlo a Hostalric\nSalomé Mercader és la persona entrevistada en aquest treball. És germana d'en Peret, el meu besavi per part de mare. Va néixer el 1918 a Hostalric.\nFins els dotze anys va anar a l’escola del carrer Verge del Socors. Després la va deixar per anar a servir a una casa d’Igualada, com a mainadera d’una nena durant un any. El pare de la família era farmacèutic i eren de classe mitjana. Cada diumenge trucava a casa seva per parlar amb la seva família ja que no s’acostumava anar a casa molt sovint.\nAmb catorze anys deixà la família i se n'anà a treballar a una fàbrica de mitges situada a Hostalric. Durant tres anys, el seu treball consistí en planxar mitges de cotó abans de ser empaquetades. Més tard tornà a fer de mainadera amb una família de Barcelona durant un any.\nLa Salomé, quan tenia setze anys, fent de mainadera de la Maria Rosa. Barcelona, 1934; l'any de la revolta dirigida per Lluís Companys.\nFinalment es trasllada a Hostalric, amb disset anys, com a minyona a casa d’un capellà. A la casa hi vivien un sacerdot i el seu pare, mestre jubilat de Massanes. Cada dia havia de netejar i fer el menjar; amb el temps sobrant, quan podia, anava a visitar la seva família. En aquesta casa s'hi va estar fins a l’esclat de la guerra civil.\nAls inicis de la guerra, el sacerdot se n'anà a viure a un pis de Barcelona com a paisà. Uns dies més tard els milicians entraren a la casa del capellà i a totes les cases més riques d'Hostalric, enduent-se els objectes de valor. A partir d’aquí el pare del capellà es va refugiar a casa d’una seva neboda, a Massanes. La Salomé començà a fer de revenedora il•legal, o sigui a l'estraperlo.\nA casa, eren cinc germans: en Peret, la Maria, la Salomé,en Ton i la Mercè. Els seus pares eren l’Antònia i en Joan. La mare era mestressa de casa i el pare forestal. Eren de família humil.\nAls anys trenta, Hostalric era un poble petit, tot i ser un dels més poblats de la Selva. La gent, en general, era de classe treballadora. Vivien en cases situades entre els carrers Ravalet, Raval i Major. Les places més importants eren la Pi i Maragall, actualment anomenada Plaça dels Bous, i la de la República, actualment Plaça de la Vila.\nL'estació d'Hostalric abans de la guerra, un dia de Festa Major.\nEn aquella època la gent del poble acostumava a tenir molts fills, tot i ser humils. Menjaven poc i sa, moltes vegades cultivat per ells mateixos o per gent coneguda. Normalment els pares i els fills és dedicaven a l’agricultura, al bosc i als oficis artesans. Mares i filles sovint anaven a cosir a tallers col•lectius situats per al poble.\nNoies treballant a un taller de costura d'Hostalric.\nPerò desgraciadament el 1936 esclatà la guerra. Els fills van ser cridats per a fer de milicians. Això comportà la manca de joves al poble. Tot hi que n'hi havien molts que és van amagar, ajudats per les pròpies famílies. Així doncs, al poble quedaren homes grans, mares preocupades pels seus fills, noies joves i esgarrats rebutjats per fer de soldats.\nA mesura que passava el temps, el menjar va començar a escassejar. I molts aliments que fins aleshores s’havien consumit, s’esgotaren, com és el cas del pa de pagès. Les botigues, quan obrien, tenien una quantitat insuficient d’aliments per abastar la demanda. A més a més, el sou no arribava per comprar suficient menjar com per alimentar una família nombrosa.\nLa gent vivia reprimida, amb por, sense donar mai la opinió sobre la guerra. Tothom callava si és que no volien tenir problemes. A partir d’aquella època s’acabaren les úniques diversions del poble: les fires i la festa major.\nFira ramadera a Hostalric, abans de la guerra.\nQuan va començar la guerra, l'any 1936, la Salomé tenia 18 anys. Tingué que deixar de servir a casa del capellà. A casa, a més de la Salomé hi vivien les dues germanes de la Salomé, els seus pares i les dues nebodes orfes: l’Elena i la Carolina, filles d'en Peret; el pare d'aquestes nenes se n'havia anat de milicià i la mare havia mort durant el part. Tot i ser dos menys a la família, doncs els seus dos germans se n'havien anat a la guerra, hi havien masses boques per alimentar.\nMilicians republicans a Barcelona, durant la guerra civil. Entre ells, el meu besavi Peret Mercader.\nUn bon dia, una coneguda i veïna de la Salome li va comentar el tema de l’estraperlo. Molta gent en aquella època el practicava, a causa de les necessitats econòmiques. D’aquesta manera va ser com la Salome s’endinsà en el món del mercat negre. Normalment ho feia dos cops a la setmana. La destinació era sempre la mateixa: Barcelona.\nComprava el menjar un dia abans, concretament al matí, ja que era l’hora que hi havia més varietat a l’hora d’escollir. Els principals productes que comprava eren pollastres tallats a quarts, botifarres, alguns trossos de carn generosa sense importar la part de l’animal i cinc o sis dotzenes d’ous. La carn provenia de Can Aragall, carnisseria situada justament al costat de casa seva, al carrer Raval 13-15. El propietari de la botiga era en Joan Callís que comprava la carn a uns grangers. A més a més, feia de "recadera"; un o dos dies abans alguna gent del poble li donaven unes cartes amb destinació a la Presó Model. Quan arribava a casa, guardava la carn embolicada en una galleda i la posava (lligada amb una corda) a dintre d’un pou situat a darrera de casa.\nL’endemà s’aixecava aviat, agafava la carn del pou i la repartia en bosses. A continuació es lligava les bosses dins la faldilla amb cordills, resguardades per unes butxaques interiors. Tot seguit agafava els ous i els introduïa en una maleta plena de palla. Un cop enllestida, se n'anava a esmorzar una truita que li serviria com aliment fins ben entrat el migdia. Poc abans de les vuit del matí, la Salomé agafava la maleta i s'acomiadava de la seva família fins al vespre.\nAmb ritme ràpid arribava puntual a l’estació d’Hostalric per comprar el bitllet. En aquells temps funcionaven els trens de vapor. Així que d’Hostalric a Barcelona és trigava unes tres hores en arribar-hi. Durant el trajecte parlava amb la gent del poble que és trobava pel tren. Hi havia seients de primera, segona i tercera classe, però en esclatar la guerra, les classes desaparegueren per assegurar més cabuda als trens. Sempre que podia, anava als seients de tercera, ja que eren els vagons menys buscats i per tan estaven més buits.\nEn arribar a l’Estació de França de Barcelona, els viatgers havien de passar pels burots, uns funcionaris uniformats, encarregats de vigilar les mercaderies que portaven els passatgers. Segons el que portessis et feien pagar un preu o un altre, d'acord amb les normes establertes. La Salome, en passar, ensenyava les dotzenes d’ous que portava a la maleta i a continuació pagava l’import corresponent. La gent que és negava a pagar, el separaven de la multitud i el registraven de dalt a baix, per por a que amagués alguna cosa sospitosa.\nUn cop fora de l’estació i amb la maleta a la mà agafava el tramvia 29 fins al Passeig de Sant Joan. En aquest carrer hi vivien les seves dues cosines: la Mercè i la Maria. Un cop a casa seva, repartia el menjar per vendre’l i també en donava una part a les seves cosines. Després baixava al carrer, amb el menjar ja al descobert dintre un cistell, i és dirigia a les cases que li compraven. Sempre quedaven dins del pis. La gent que li comprava, li agraïen molt la seva voluntat ja que estaven tots molt necessitats. Normalment anava a tres o quatre pisos, acostumant a ser la mateixa gent. Durant els viatges, sempre procurava passar per llocs segurs ja que en qualsevol moment podien sonar les sirenes, anunciant perill de bombes. En aquells moments tant delicats arrencava a córrer tan com podia fins a un lloc ben segur.\nUn cop acabada la feina, passejava una mica per la zona més cèntrica de Barcelona ja que fins al vespre no sortia el tren fins a Hostalric. Aprofitant l’estona lliure se n'anava cap a la presó Model a fer de recadera. Portava guardades cartes dintre el moneder, de familiars que tenien parents a la presó. Un cop a dintre, ella preguntava per tal presoner i uns instants més tard la feien entrar en una habitació aïllada on lliurava personalment la carta a l'interessat.\nQuan ja començava a ser tard, agafava un tramvia i és dirigia a l’estació de França. A la tornada no hi havia mai borots. Un cop a Hostalric se’n tornava a casa caminant, i li donava a la seva mare els diners obtinguts durant el dia.\nVa treballar d’estraperlo durant els tres anys de la guerra. Amb els diners obtinguts podien comprar una mica de menjar.\nEn aquell temps Barcelona era més reduïda que ara. La Salomé sempre freqüentava les zones més cèntriques i creu que en aquella època era com estar en un poble gran, ja que coneixia a molta gent.\nHi havia moltes botigues obertes durant el dia, amb productes escassos i a preus molt elevats. Normalment no eren de menjar. La gent anava vestida com podia, no és veien classes. En general és respirava un ambient molt tens, tothom corria per por a bombes. Pels carrers és veien generalment dones, nens , gent gran i esgarrats. Per circular per la ciutat hi havia els tramvies.\nDe milicians n’hi havia pocs ja que molts estaven en els fronts, però els que hi havia es trobaven en llocs molt concrets. A vegades agafaven algun balcó per posar-hi canons de llum perquè a la nit poguessin veure amb facilitat els avions que sobrevolessin la zona. Els policies solament és dedicaven a estar-se en els seus edificis. Hi havia molta gent que feia servir l’estraperlo com a única sortida.\nEls últims dies de la guerra és van esperar amb molta impaciència ja que la gent desitjava la pau. Mentrestant moltes persones van preferir fugir a l’exili. Finalment, el primer de febrer de 1939, entraren a Hostalric tancs italians aliats a l’exèrcit nacional.\nAixí acabà tres anys d’angoixa pels hostalriquenys. Més tard els nacionals instal•laren menjadors d’Auxili Social per la gent més necessitada, ja que el menjar continuava essent molt escàs. Uns dies més tard se celebrà la Candelera i així, de mica en mica, tornà la “calma” al poble.\nFalangistes d’Hostalric, abans de carregar el Sant Crist i portar-lo fins l'església. La imatge va ser comprada després de la guerra a Can Butxaca, un negoci situat a la Plaça de Sant Jaume de Barcelona; actualment, el Crist es troba a l'església parroquial d'Hostalric. La foto està feta a casa dels Moiset, la família del poble que va comprar la imatge amb la intenció de donar-la a la parròquia local, considerant que durant la guerra es va cremar l'interior del temple.\nLa Sección Femenina de la Falange local, portant la Mare de Déu dels Socors, a la Plaça dels Bous.\nEn molts edificis oficials que fins aquell moment havien estat ocupats pels republicans s’hi instal•laren els nacionals. És el cas del local social de la Falange, situat a la Plaça de la Vila. A partir d’aquell moment, Hostalric va veure perseguida la llengua catalana o qualsevol publicació en català. A més a més, és canviaren els rètols de tots els carrers del poble.\nEntrevista a la Salomé\nAmb els cèntims obtinguts, en tenia suficient per comprar menjar? Sí. Almenys amb els cèntims que li donava a la meva mare podíem comprar pa de blat de moro, patates i algun porc que matàvem de tant en tant.\nSempre vas haver de pagar als burots? Sí, encara que no volguessis havies de pagar. Tothom ho havia de fer.\nHi havia més dones que és dediquessin a l’estraperlo? Sí, n’hi havia bastantes. En aquella època era una bona sortida quan hi havia tanta misèria.\nAlguna vegada et van tocar les sirenes quan caminaves pels carrers de Barcelona? Sí, moltes vegades. Però un dia concretament me’n va sonar una al mig de les Rambles, corrent i espantada vaig xocar contra una noia que també fugia. L’endemà em vaig despertar amb un bony al cap.\nEt va passar alguna anècdota a Barcelona? Sí, desgraciadament. Un dia en agafar el tramvia per anar a casa de les meves cosines em vaig fixar que hi havia un home que portava un carro arrossegat per un cavall i un gos assegut al seu costat. Aquell dia, com de costum, hi van haver bombes i em vaig haver d’esperar. Al cap d’unes hores vaig agafar el tramvia de tornada i em vaig trobar amb l’home i el cavall morts a terra, el gos l’esperava, trist. La gent tot i l'escassetat d’aliments van sortir a donar-li algunes engrunes de pa de blat de moro. Aquesta imatge m’ha quedat gravada sempre.\nHavia passat por alguna vegada? No, no havia passat por. Quan ets jove, sí que penses que pot passar alguna cosa, però normalment intentava no pensar-hi. I, a més a més, era d’un caràcter molt especial ja que m’agradava observar sempre que succeïa alguna cosa.\nL’interessava la política en aquell temps? No, no m’interessava. Només volia que s’acabés la guerra. Volíem que finalment guanyés algú encara que es veia que guanyaria Franco perquè tenia un bon exèrcit.\nTot hi això, es sentia identificada en algun bàndol? En aquell moment no, francament.\nCom vivia la gent d’Hostalric? La gent en general era de família humil i això és va accentuar més amb l’esclat de la guerra. Quasi totes les famílies vivien de treballar al camp o de forestal.\nQuan va acabar la guerra, va deixar de fer d’estraperlo? Sí ho vaig deixar. I desprès vaig tornar a treballar a casa del capellà. Concretament me’n vaig anar a Sant Jordi d’Esvalls. Allà hi vaig estar deu anys.\nActualment la Salomé viu al carrer Ravalet d'Hostalric. Està jubilada.\nMarta Vidaror i Vilà


DOCENTS ASSOCIATS A FORMENTERA: Premi Nit de Sant Joan 2011\nPremi Nit de Sant Joan 2011\nPREMI DE LA NIT DE SANT JOAN 2011\nEls treballs no premiats es podran recollir a la seu de l’IEE fins el dia 24 de juliol. Passat aquest període es destruiran.\nPublicat per Vir Fuster a 17:09


Palm Calendars | Palm Calendar Designs Templates for 2016-2017\nPalm Wall Calendars for 2016 - 2017\nCamelback Mountain in Phoenix, Scot Calendar Print\npalm trees family Calendar Print\nIOP 1 Calendar Print\nFlorida Scene, painting by Albert B Calendar Print\nCalifornia, Santa Barbara. Scenic Calendar Print\nRainbow Row Calendar Print\nOutwit Outplay Outlast Calendar Print\nAngkor Wat Temple, Siem reap, Cambo Calendar Print\nTropical Drinks on the beach Calendar Print\nJamaican Relaxation Calendar Print\nPalm Trees SarasotaFlorida42x28 Calendar Print\nWaikiki Beach, Waikiki, Oahu, Hawai Calendar Print\nSummer Beach Calendar Print\nlaguna Beach,aqua lights Calendar Print\npoipu_01 Calendar Print\ncarmel_travel02a.png Calendar Print\nVenice, Florida Calendar Print\nWoody Go? Calendar Print\nPalms & Bolognese Calendar Print\nAbel Tasman Coastal Track Calendar Print\nSt. George's Church (cairo - Egypt Calendar Print\nBeach Scene St Thomas Usvi Calendar Print\nShowing: 57 – 84 of 15,500 Palm Calendars designs available on 16,400 products


Arranca la tercera edició de ‘Jove Oportunitat’, JOOP Aldaia - Nou Horta\nDimecres, 14 abril 2021 13:15\tEscrit per Redacció Publicat en Aldaia-VAL Vist 107 vegades\nEl Servei de Joventut d’Aldaia, amb la col·laboració dels centres educatius, Educació i Serveis Socials, va començar en febrer el procés de creació del grup de participants per a la nova edició del programa 'Jove Oportunitat' (JOOP), de l’Institut Valencià de la Joventut -IVAJ-, cofinançat pel Fons Social Europeu i gestionat per l’ajuntament d’Aldaia.\nEl JOOP és un programa, inclòs en les escoles de segona oportunitat, que intervé sobre joves que ni estudien ni treballen però, a diferència d'altres accions, actuen sobre el col·lectiu i fuig d'una filosofia assistencial i d'accions que directament els porten al mercat laboral.\nJOOP vol ser per als/les joves participants una experiència de canvi vital, amb l’objectiu, de millorar l’ocupabilitat juvenil i especialmente busca reincorporar-los al sistema educatiu a través d’un canvi d’actitud, motivació, autoestima, positivitat...\nTota esta tasca es porta a terme a través d’una coach o orientadora que els acompanya al procés de reintegració. Guillermo Luján, alcalde d’Aldaia, destaca “la importància de disposar d’una orientadora especialitzada al seu servici, que pot facilitar l’aprofitament màxim d’esta oportunitat i l’adquisició de les ferramentes que els ajude a poder ser competitius”.\nEl regidor de Joventut, Sergio Gómez, assegura que “estem molt orgullosos de la resposta i participació en este programa a la nostra localitat. En la passada edició Aldaia va aconseguir un èxit del 100% amb la reincorporació a l’itinerari formatiu de tots els i les assistents.”\nEn esta edició del JOOP s’ha aconseguit de nou un ‘complet’ amb 14 participants que se sumen a la orientació personal que al Gent Jove s’oferix des d’esta setmana. Els usuaris troben a més, orientació especial amb visites fins i tot a empreses de diferents sectors professionals, mòduls i dinàmiques dirigides a desenvolupar habilitats socials, seguretat i autoestima “necessaris per a afrontar una vida adulta. Les seues experiències i bons resultats ens animen a seguir treballant pels i les nostres joves”.\nMés en esta categoria: « Aldaia aspira a ser Ciutat Creativa de l'Artesania del Ventall de la UNESCO\tAldaia emet més de 500 certificats d’empadronament digitals en el primer trimestre de 2021 »


L'exdirector de 'Cambio 16' estava ingressat a l'hospital Quirón de Sant Sebastià des de l'agost\n3 min. Barcelona 07/10/2019 19:30\n260x366 Mor el periodista Pepe Oneto / EFE Mor el periodista Pepe Oneto / EFE\nEl periodista Pepe Oneto ha mort a l'edat de 77 anys a la clínica Quirón de Sant Sebastià, on estava ingressat des de mitjans d'agost, segons ha informat el digital La República de las Ideas, del qual el periodista era conseller editorial i articulista.\nOneto va ser ingressat a l'agost per sotmetre's a "una greu intervenció quirúrgica", tal com ell mateix va revelar a través del seu perfil de Twitter. El seu amic Luis María Anson va informar a Efe que es tractava d'una peritonitis aguda. El 20 d'agost, Oneto agraïa a través del seu Twitter les atencions que havia rebut a l'hospital on havia estat intervingut.\n— Pepe Oneto (@pepeonet) 20 d’agost de 2019\nPepe Oneto, nascut a San Fernando de Cadis el 1942, era llicenciat en ciències econòmiques i diplomat en periodisme. Va començar la seva trajectòria professional al diari Madrid, on va treballar fins que va desaparèixer l'any 1971. Posteriorment va formar part de les plantilles de les agències France Presse i Colpisa. Va ser a través d'aquesta última que les seves cròniques polítiques es van publicar en una quinzena de diaris, entre els quals La Vanguardia.\nL'any 1974, Oneto es va incorporar a Cambio 16, on escrivia informació política i econòmica. El periodista va ocupar diferents càrrecs a la revista: un any després de la seva incorporació va ser nomenat subdirector i entre 1976 i 1985 va ocupar el càrrec de director.\nDesprés d'abandonar Cambio 16 per motius personals, Oneto va col·laborar amb Grupo Zeta i va ser nomenat director de la revista Tiempo. En paral·lel es va convertir en un habitual de les tertúlies radiofòniques i televisives: va col·laborar amb Protagonistas de la COPE i als programes de Jesús Hermida A mi manera (TVE) i Con Hermida i Cia (Antena 3).\nL'any 1996 va ser nomenat director de notícies d'Antena 3, però va abandonar el càrrec un any després, quan Telefónica va adquirir les accions del Grupo Zeta a la cadena. Després del seu pas per la televisió, Oneto va passar a ser el director de publicacions del Grupo Zeta.\nEl seu últim projecte va ser la posada en marxa l'any 2010 del diari per internet La República de las Ideas.\nOneto també tenia una llarga trajectòria com a escriptor. Entre els seus llibres més coneguts destaquen La noche de Tejero i Anatomía de un cambio de régimen.\nEth Conselh Generau prebotge era naua iniciativa culturau Aran Musica


Cerca totes les ofertes d'hotels a Wikingeck Entrada:\n1 ComentarisWikingturm-8...Habitacions per nit per només Apartment Sahra...Habitacions per nit per només Ferienappartments im Wikingturm...Habitacions per nit per només Wiking 17...Habitacions per nit per només Ostseefjord-Schlei-Blick im Wikingturm...Habitacions per nit per només Ferienwohnung-Strandkorb...Habitacions per nit per només Ferienwohnung-Seemoewe...Habitacions per nit per només Més zones a Schleswig\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Wikingeck Bars\nEssent una localització molt desitjada, Wikingeck és el lloc on anar quan es va a Schleswig. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Wikingeck està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Schleswig. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Trobi les més bones ofertes en hotels a Wikingeck emplenant les dates d'estada a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Wikingeck, Schleswig\nConvenientment situat a Schleswig, Wikingturm-8 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nConvenientment situat a Schleswig, Apartment Sahra és una base ideal des d'on explorar aquesta...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Schleswig, no busqui més enllà de...\nHotels a Wikingeck: Apartment SahraFerienappartments im Wikingturm\nLlocs d'interès a Wikingeck: Eggi's Sky-Sportsbar Schleswig


La Conselleria y varios municipios de l’Horta Sud acuerdan crear una red ciclista-peatonal en la comarca | Hortanoticias.com\nL�Horta Sud, Albal, Alc�sser, Beniparrell, Picassent, SillaLa Conselleria y varios municipios de l’Horta Sud acuerdan crear una red ciclista-peatonal en la comarca\n�ltima actualizaci�n 20/09/2012@19:19:35 GMT+1\nTweetEl director general de Obras Públicas, Proyectos Urbanos y Vivienda, Vicente Dómine, se ha reunido con representantes municipales de varios municipios de l´Horta Sud y han acordado impulsar la creación de una red ciclista-peatonal en la comarca.\nEn el encuentro han estado presentes los alcaldes de Beniparrell, Silla y Picassent, representantes municipales de Albal y Alcàsser, así como técnicos de la Conselleria de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente.El director general ha explicado que esta iniciativa de la Conselleria para crear una red en l´Horta Sud está conectada con la malla peatonal-ciclista que la Generalitat está desarrollando en el área metropolitana de Valencia.“Esta red permitirá la movilidad de los núcleos de estos municipios así como zonas industriales”, ha explicado Dómine. Para ello, se creará una mesa técnica, integrada por miembros de la Conselleria y los distintos ayuntamientos, cuyo primer trabajo será la elaboración de análisis de viabilidad que darán lugar a un estudio de planeamiento.Otro de los puntos tratados en la reunión ha sido la vía verde que sigue el trazado del AVE entre Picassent, Silla y Alcàsser y que es propiedad de Adif. “Estamos en conversaciones con Fomento para que esta vía verde sea integrada en la red ciclista-peatonal de la Generalitat, lo que permitiría conectar Albal, Beniparrell, Silla, Alcàsscer y Picassent con Valencia”.


Muro rindió homenaje a Vicent Andrés Estellés - COPE Alcoy\nEn marcha la nueva campaña de los Presupuestos Participativos de Alcoy\nC’s pregunta por el albergue de la Font Roja anunciado a principios de legislatura\nEl descubrimiento del cartel abre una intensa Semana Modernista\nEl Campus de la UA de Alcoy presenta su primera programación cultural\nMediodía Cope Alcoy 17 de septiembre 2018\nLa Mañana en Alcoy lunes 17 de septiembre 2018\nInformativo comarcal lunes 17 de septiembre 2018\nInformativo matinal lunes 17 de septiembre 2018\nCiudadanos insiste en el mantenimiento de las calles de Alcoy\nAlcoy se adentra en la II Semana Modernista\nInicio / Noticias / Comarcas / Muro rindió homenaje a Vicent Andrés Estellés\nEl homenaje contó con el espectáculo "Sis veus per al poeta" / Foto: Ajuntament de Muro\nMuro rindió homenaje a Vicent Andrés Estellés\nPublicado por: Cope Alcoy 7 septiembre, 2015\ten Comarcas, Noticias Deja un comentario\nEl espacio de Arte Arpella del Archivo Municipal de Muro fue escenario el pasado viernes del emotivo homenaje que el municipio rindió al poeta Vicent Andrés Estellés. Más de 200 personas se dieron cita en el acto que arrancó con las palabras del edil de Cultura, Sergi Silvestre, quien también recitó algunos poemas junto al presidente de la coordinadora del´ Alcoià – Comtat per la llengua, Francesc Gisbert i Muñoz.\nLa velada contó también con la participación de los poetas Manel Rodríguez i Castelló, Joan Jordà i Sanchis, i Mercè Climent i Payà que aprovecharon para dar lectura también a la obra del emblemático poeta valenciano. También el público se sumó a la lectura y en ella participaron público de Muro pero también de otros municipios como Alcoy, Xàtiva e incluso de Cataluña.\nPor último se llevó a cabo una cena popular y el homenaje culminó con el espectáculo “Sis veus per al poeta” formado en el que intervinieron Lola Ledesma, Eva Dènia, Maribel Crespo, Merxe Martínez, Patxi Ferrer i Mari Amparo Hurtado.\nPrevio: Sanidad inicia en Alcoy el programa de prevención del cáncer de colon\nSiguiente: Col·lectiu 03820-Compromís da su apoyo al programa de gratuidad de libros\nCocentaina refuerza la iluminación de País Valencià de cara a la Fira\nEl Alcoyano no pudo ante el Villareal B y perdió por 2-0\nEn marcha la nueva campaña de los Presupuestos Participativos de Alcoy https://t.co/WWAo1ka6m0 @tonifrancesp… https://t.co/dczQmMja8J 2 horas ago\nDesde @Cs_Alcoy preguntan por el albergue de la Font Roja anunciado a principios de legislatura https://t.co/ilt0I6nDQ7 #Alcoy 2 horas ago\nEl descubrimiento del cartel abre una intensa Semana Modernista https://t.co/kL55F20LYc @TurismoAlcoy @AlcoyTurismo… https://t.co/J81oBiJkCA 2 horas ago\nCocentaina refuerza la iluminación de País Valencià de cara a la Fira https://t.co/scgXaoZkIv @Fira_Cocentaina… https://t.co/Oirylk33fd 2 horas ago\nRT @AlcoyTurismo: 👉De lunes a viernes dentro de la programación de la II #SemanaModernista de #Alcoy, se están realizando visitas guiadas a… 3 horas ago


Versos que em fan absent: Els animals del bosc\nFa uns dies vaig llegir un conte, que em va fer pensar força. De fet acostumo a pensar a plantejar-me moltes coses sempre que llegeixo o em diuen coses, en tot sempre hi ha alguna cosa que et fa donar voltes i aprendre quelcom.\nA vegades és una paraula, a vegades el significat, a vegades tot en el seu complert, d'altres és un color o una mirada, però sempre hi ha quelcom a extreure.\nPerdoneu que no l'escrigui en la seva totalitat però sols pretenc transmetre l'idea, el conte deia així:\n" Un gran senyor del bosc, un dia va reunir un animal de cada especie, i els va demanar un per un , que volien ser.\nAixí que li preguntà a l'elefant, tu que vols ser? I l'elefant va dir, jo vull ser formiga.\nEl goril·la volia ser cocodril, i el cocodril volia ser salmó. La puça volia ser gos, i el gos volia ser llangardaix. I així un per un van anar responent. I finalment li va toca el torn a l'home.\nEl gran senyor li va preguntar a l'home, tu que vols ser? I la home va respondre, jo vull ser feliç!"\nNo hem de voler ser res més del que som, perquè nosaltres som únics. Val la pena somriure i plorar, perquè darrera de cada somriure i cada llàgrima, hi ha una espurna de felicitat!\nJo com aquell home no vull ser res físic, tansols vull ser tot el que la llum també pot arribar a ser.\nNo puc dir res... ara pensaré...\nDesprés del conte el gran senyor es devia $&#* en tot. Li devia costar menys transformar elefant a formiga que no pas donar la felicitat. No crec en la felicitat, penso que es un invent d'aquesta societat consumista que només pensem amb el nostre benestar. Més que felicitat diria que tenim petits moments de descans, petits moments de no-problemes.


‘Incognoscibilitat’ de l’essència de Déu | Catalunya Religió\n‘Incognoscibilitat’ de l’essència de Déu\nPer Teresa Forcades i Vila. Ven, 18/11/2011\nLa relació de comunió permet concebre un ser i una acció unitaris sense que cap persona s’erigeixi per sobre de les altres, sense que cap persona s’hagi de sotmetre a les altres. Basili concep el Fill igual al Pare en natura i, a més, concep el seu ser personal (el seu «ser Fill») com a «ser per natura imatge del Pare», o sigui (en l’expressió d’Atanasi), que l’únic que té el Fill distint del Pare és que «el Fill és Fill i el Pare és Pare»:\nEl que és la imatge en les coses d’ací per imitació, el mateix és allà el Fill per natura. I així com en l’art la semblança es realitza segons la forma, de la mateixa manera en la natura divina, que és simple, el principi d’unitat està en la comunió de la divinitat (18.45).\nContra els qui afirmaven que l’essència de la divinitat és la inengendrabilitat i per aixó consideraven el Pare l’única persona trinitària divina en sentit ple (ex. Eunomi, contra les idees del qual havia escrit Basili la seva primera obra teològica), Basili defensa la radical incognoscibilitat de l’essència de Déu:\nAquesta boca [el Fill que és la Paraula] s’ha d’entendre d’una manera divina, i l’alè [l’Esperit] com una substància vivent, amb poder de santificar. Amb això queda declarat el consorci, però el mode de l’existència resta indicible (18.46).\nConeixem, perquè Déu ens ho ha volgut revelar, que en Déu hi ha Pare, Fill i Esperit i que el Fill és ‘com la boca’ i l’Esperit ‘com l’alè’, però queda clar que aquest coneixement deixa intacte la transcendència divina i que aquests exemples s’han d’entendre de manera analògica:\nI tu, que per analogia pots passar a les coses invisibles partint de les visibles, glorifica l’autor en el qual foren creades totes les coses, visibles i invisibles, principats, potestats, poders, trons, dominacions i altres encara de natura racional, si és que hi són. I, en la creació d’aquestes, eleva’t a la causa principal de tot el que es fa: el Pare; la causa demiúrgica: el Fill; la causa perfeccionant: l’Esperit (16.38).\n03/04/2020 07:00 / Eucaristia/ Culte\n03/04/2020 08:00 / Pregària\n03/04/2020 09:00 / Estudi bíblic\nMons. Planellas: “Che paradosso vedere e sentire che un male provoca tanto... Quando il virus finirà… La bellezza salverà il mondo\nPresentata a Barcellona la “Davos economica” di Papa Francesco Mons. Vives e il Coronavirus: “Dobbiamo mantenere aperte le chiese”\nNorbert Miracle sul Coronavirus: “La Chiesa non smetterà di assistere i... Sagrada Familia: stop a cantieri e visite, confermate le messe\nCoronavirus: Messe ridotte, attenzione pastorale, e attività sospese Giovanni di Dio combatte la solitudine degli assistiti\n#Preguemacasa (#Preghiamoacasa) Croce di Sant Jordi a Joan Estruch, Josep Maria Monferrer, Benigne Marquès...


Les observacions toponímiques de Marcos Antonio de Orellana (1795) / Casanova, Emili (Universitat de València) ; Col·loqui General de la Societat d'Onomàstica (17è : 1992 : Barcelona)\nCasanova presenta les observacions toponímiques que conté 'Valencia antigua y moderna', la guia de carrers i places de la ciutat de València escrita entre 1769 i 1795 per Marcos Antonio de Orellana. [...]\nEstudis de toponímia valenciana, Paiporta : Denes, 2000 (p. 101-126)\nTarabau: un topònim antic urgellès / Moran i Ocerinjauregui, Josep ; Col·loqui General de la Societat d'Onomàstica (18è : 1993, 22-23 d'octubre : Girona)\nEstudi de l'origen del topònim 'Tarabau' i de la seva situació geogràfica.\nEstudis d'onomàstica catalana. Barcelona : Abadia de Montserrat, 1995, p. 125-135\nInclou un mapa de la zona estudiada.\nEls 'Llibres del repartiment' i la toponímia i onomàstica: unes notes a propòsit de dues recents edicions / Trenchs, Josep ; Col·loqui General de la Societat d'Onomàstica (10è : 1985 : València)\nSobre els problemes d'interpretació que presenten les dues edicions dels "Llibres de repartiment".\nX Col·loqui d'Onomàstica. València : Generalitat Valenciana, 1986, p. 596-602\nToponímia i semiòtica poètica: unes reflexions sobre l'escriptura estellesiana / Salvador, Vicent ; Col·loqui General de la Societat d'Onomàstica (10è : 1985 : València)\nX Col·loqui d'Onomàstica. València : Generalitat Valenciana, 1986, p. 592-595\nUna Utilització de l'onomàstica a B.U.P. / Escandell i Piera, Ricard ; Col·loqui General de la Societat d'Onomàstica (10è : 1985 : València)\nX Col·loqui d'Onomàstica. València : Generalitat Valenciana, 1986, p. 573-577\nInclou dos apèndixs\nAlgunes deformacions de topònims a la cartografia valenciana, des de l'època foral a Cavanilles / Vallès, Ismael ; Col·loqui General de la Societat d'Onomàstica (10è : 1985 : València)\nX Col·loqui d'Onomàstica. València : Generalitat Valenciana, 1986, p. 563-568\nTranscripció de topònims: un afegitó improcedent: la -t- de Colliure. Bercol: paraula aguda (i no plana). Vilanova de Raò: o oberta (en lloc de tancada) / Portet, Renada-Laura ; Col·loqui General de la Societat d'Onomàstica (10è : 1985 : València)\nX Col·loqui d'Onomàstica. València : Generalitat Valenciana, 1986, p. 541-542


Ref. No.: 1203006-19