JASIPREN: De premis i edicions\nEls bolets gloriosos\nA la nostra tardor és habitual i consuetudinària la caiguda del pàmpol. Fulla, carpel, fronda i agulla fan un gloriós mantell en avingudes, prats i campanyes. I, amb quatre gotes, despunten els bolets ací i allà. El moixernó, l’esclata-sang, la gírgola, el cep o qualsevol pixacà de mata pul·lulen per moments, en una vida efímera. Gloriosos sabors virginals d'una natura com més putrefacta més i més viva. Colors i sabors ancestrals. Formes redones, erectes, sensuals. Bolets que ens prometen viatges espuris i atziacs. Bolets piconosos, verdosos, negrosos, sagnats. Bolets immortals i mortals. Bolets perillosos, riscosos de dubte parcial. Aquells que apareixen només a les fires més grans. Més cars que la resta, de casa coent o esnob o elegant com els planetes. O casolans i amables, de casa humil i prima com les planetes, de vegades deserts, sovint poblats.\nUns creixen en ciutats, a bell recer polític, per a amics i acostats. Alguns en són molt dignes, ben lligats i estampats, que arriben als lectors a preu d'escandall d'impremta. Altres, només sabem que hi són perquè ho diuen els diaris, i ens hem de creure, per qüestió de fe, que el president el batle o la regidora han signat un txec al guanyador insigne.\nViuen només uns dies, de novetat, als estants de les llibreries i aviat desapareixen als magatzems més fondos de la distribuïdora o en els baixos florits d'aquella venerable institució. Alguns, de més prestància, encara van més lluny i visiten les cases de professors barbuts, o els seminaris buits de les escoles públiques.\nMassa premis alhora, en qualsevol tardor. També la primavera dolça, i l'ofegant estiu vertiginós, o l'encongit hivern després del reis, bufant entre rebaixes, tenen el dret i el temps de presentar productes temporers; que això serà el lector sovint qui ho determine.\nI quan, per fi, els llibres apareixen a les mans tremoloses d'aquest 4% que diuen les estadístiques, salvant les retallades pressupostàries, les galerades ínfimes de filòlegs precoços, en suports admirables del ben sofert paper, encarit una mica per la inflació i el fraudulent moviment dels capitals financers; salvant els de la rosa, els "condes" i els "borrells"... És difícil, sabem, triar un títol net, un títol clar i net, de grates ressonàncies i de gràcil lectura.\nÉs complicat i dur i de vegades lleig, aquest part entròpic de la llengua. Però sota aquest mant o cel protector de la cultura, els autors afanyats treballen els bolets vistosos, potents o tenebrosos; amb un gust ben divers pensat per als paladars distints dels lectors ufanosos. la resta, els intermediaris -institució, impremta, editorial, tertúlia, crític i llibreria- tenen un gran i profitós i noble deure: facilitar aquell retrobament. I això, només?\nTot altre objectiu o altra estratègia seran de fortuïta i qüestionable justificació que o poc o gens té a veure amb la lletra impresa.\nFrancesc Collado València 20 de Novembre de 1994.\nPublicat per FRANCESC COLLADO SOLER-BELDA a 19:31


Crema parcialment un cotxe a Constantí\nEl foc ha incendiat la part davantera del vehicle\nUn cotxe ha cremat parcialment a Constantí durant la matinada d'aquest dijous, 18 de juliol. El foc ha cremat la part davantera del turisme. Fins al lloc s'hi ha traslladat un únic vehicle terrestre dels Bombers de la Generalitat.\nEls fets s'han produït a les 2.40h, quan els Bombers han rebut l'avís que un turisme Peugeot 206 estacionat al carrer Barcelona s'estava incendiant. El foc ha cremat la part davantera del cotxe, on hi ha el motor. Una dotació dels Bombers ha treballat en les tasques d'extinció de l'incendi.\nComenta el contingut : Crema parcialment un cotxe a Constantí


Blog del Calaix +ie: "La conjetura de Fermat" de Jean d'Aillon\n"La conjetura de Fermat" de Jean d'Aillon\nVoici un títol que porta a engany. Si el que us interessa és com fer jugar les matemàtiques en una intriga novel·lesca no us molesteu en llegir aquest llibre. Fermat i la seva conjectura juguen un paper molt tangencial en aquesta obra ambientada a la França del segle XVII, quan els tres mosqueters corrien les seves darreres aventures (Porthos també és un personatge convidat a l'obra). Al llibre hi apareixen els matemàtics Mersenne i Pascal que deleguen en Fermat la invenció d'un codi secret inviolable. Aquest nou codi s'ha de fer arribar al criptòleg del govern del Cardenal Mazarino.\nJean d'Aillon escriu una segona aventura del seu "detectiu" particular Louis de Fronsac. Si el que busquem és un tipus de novel·la històrico-policíaca potser ens agradarà. Sembla ben documentada, fins i tot en excés en alguns detalls. Els codis secrets sempre han estat importants en èpoques de guerra i aquí ens situem en les darreries de la Guerra dels Trenta Anys. Però el títol d'un llibre ha de donar pistes de per on va i la conjectura de Fermat no és el centre de la trama sinó, més aviat, un apèndix. Si voleu matemàtiques, poques en trobareu a la novel·la: Pascal ens parla de la seva calculadora i dels seus raonaments probabilístico-religiosos; Mersenne només fa de conseller; Fermat inventa un codi semblant a un que s'utilitzaria a la 1a guerra mundial (l'ADFGVX) i en el que l'autor s'inspira i que bàsicament es centra en combinar mètodes de substitució i transposició. Això sí, descobrim com es va perdre la demostració de l'alehores conjectura de Fermat. Si no teniu interès en llegir el llibre i voleu saber la proposta de l'autor sel·leccioneu el text que hi ha al rectangle de sota.\nFermat dóna al protagonista dos documents: la descripció del codi i la demostració que va enviar a Pascal. El protagonista carrega amb la demostració i el seu criat amb el codi. Quan és capturat pels arxidolents aquests cremen la demostració pensant que es tracta del codi. Per cert que alguns dels sequaços dels arxidolents són catalans.\nMalgrat la de vegades exhausta entrada en detalls històrics de poca rellevància la informació sobre l'estat de la criptologia de l'època s'utilitza molt a la lleugera. El "criptògraf en cap" de la novel·la és Antoine de Rossignol, personatge que també va existir realment i que, per cert, va inventar un complicat codi (la Gran Xifra) que no va ser desxifrat fins al 1890, dos-cents anys després de la seva mort. Per tant poca necessitat va tenir de canviar-lo. Per altra banda en aquells temps ja es coneixia el xifrat de Vigenère que no va ser trencat fins el segle XIX.\nEtiquetes de comentaris: Divulgació, Història, Llibres\nLlibres d'ocasió i Dudeney\nMesures senyeres. Alguns nombres sobre la bandera.\nLoyd i les monges dels Pirineus


ENTRE FILS: + BISCORNÚ\nPatch Temptation 7 d’agost de 2011 a les 18:24\nMolt maco!! I a mes es una idea molt aprofitable.\nEl to del fil es precios!\nCarmen Mª 8 d’agost de 2011 a les 1:10\nAnònim 2 de setembre de 2011 a les 14:52


ADF l'Albiol: Regulació del Foc\nEl Foc és un element molt perillós per a l'entorn que volem protegir però, molt cops, constitueix una eina utilitzada per la pagesia i els agricultors. És per aquesta raó que cal regular degudament i amb tota cautela la seva utilització. En aquest apartat trobareu les eines que us facilitem per a que sigui possible el seu ús d'una manera correcte i responsable.\nPERÍODES DE REGULACIÓ\nCOMUNICA LA CREMA SOL·LICITA LA CREMA TOTALMENT PROHIBIT FER FOC\nDurant el període del 16 d'octubre al 14 de març es pot cremar amb l'únic requisit de comunicar-ho prèviament al Cos d'Agents Rurals, ja sigui directament o bé a través de l'Ajuntament amb el corresponent formulari que més avall us facilitem.\nDurant el període del 15 de març al 15 d'octubre (exceptuant el període comprès entre el 15 de juny i el 15 de setembre, marcat amb vermell) queda prohibit fer foc en terreny forestal i en la franja de 500 metres que l'envolta, no obstant això es poden concedir autoritzacions, les quals seran trameses a través de les oficines de l'Ajutament.\nComunicació de cremes


DAVID GUAPO | Palau Firal i de Congressos de Tarragona\nDavid Guapo és una aposta segura per passar una nit de diversió. L’humorista i cantautor català ha participat als showsde Buenafuente, Sé lo que Hicisteis, el Hormiguero i El Club de la Comedia a més de nombrosos programes de ràdio. Una trajectòria professional que augura un espectacle brillant.


18/02/2018 05/03/2018 per dracs1991, posted in BÀSQUET\nHem guanyat la Copa després de tres partits trepidants contra rivals d’alt nivell, inclòs el Reial Madrid, a qui hem derrotat a la final. Els nostres jugadors, a base de caràcter, orgull, passió i ganes de victòria, ens porten a casa el trofeu guanyat el passat cap de setmana a Gran Canària. El canvi d’entrenador sembla que ha funcionat i el projecte agafa força.\nLa Copa del Rei és un títol que ens agrada guanyar. En tenim 23, volem seguir sumant-ne més i sobretot volem acabar amb la ratxa de victòries que porta el nostre etern rival en aquesta competició, després de quatre anys tornant a casa amb les mans buides i un trofeu més per al Madrid. No obstant, ens presentem a Gran Canària amb entrenador nou, però vell conegut, i expectants per al que pugui passar a la pista.\nPer començar el torneig, un rival conegut com el Baskonia, amb el qual coincidim a lliga i també a la competició europea, per tant un partit on pot passar de tot menys ser fàcil. Efectivament, els primers minuts han mostrat un equip basc molt endollat al partit i un Barça que ha anat agafant confiança amb el pas dels minuts.\nMarcador igualat fins al final del partit i última possessió per a Baskonia, que no encerta el triple que hauria conduït el partit a la pròrroga. Victòria 93-90, merescuda i lluitada per tots els nostres jugadors. El coratge d’Oriola, l’habilitat d’Heurtel i la intel·ligència de Pau Ribas han marcat la diferència en aquesta primera victòria del cap de setmana. Seguim endavant!\nBarça – Gran Canària\nEncarem el partit del dissabte sabedors que el Madrid espera rival a la gran final i hem de ser nosaltres sí o sí. Abans però cal derrotar a l’equip local, que va guanyar el partit de quarts anotant 107 punts davant el Fuenlabrada. Igual que divendres, cap dels dos equips ha aconseguit desempallegar-se en el marcador i s’han anat alternant els moments de superioritat.\nLa concentració en defensa d’homes com Hanga ens han permès anar guanyant avantatge a partir del tercer quart i tancar el partit deixant el Gran Canària a 74 punts davant dels 87 que ha anotat el nostre equip. El jugador més destacat respecte al joc ha tornat a ser Heurtel, mentre que Oriola ens ha seguit demostrant que és el jugador que vesteix amb més passió aquesta samarreta. L’experiència de l’entrenador Svetislav Pesic ha fet canviar l’actitud dels jugadors i ja som a la final!\nHa arribat l’hora de demostrar qui som i no hi ha millor escenari que una final davant el Madrid per confirmar que l’equip que s’ha vist anteriorment a l’inici de la Copa s’ha sacrificat per donar lloc a un mateix equip amb el doble d’ambició i el triple d’esperit guanyador. El partit ha començat igualat, amb molt respecte per part dels dos equips i amb jugades espectaculars com les ja habituals assistències d’Heurtel o el tap de Hanga a Rudy després d’una pèrdua. El final del segon quart i el tercer han pogut marcar un punt d’inflexió, amb diferències de més de 15 punts favorables al Barça i ens han deixat respirar per uns segons.\nJa a l’últim quart de la final, els nervis han començat a aflorar i s’ha notat en forma de pilotes perdudes, sumat als triples del Madrid que ha anat retallant les distàncies al marcador. Ni la diferència de 7 punts quan faltaven 55 segons ha estat suficient per no viure un final d’infart. Dos punts amunt i dos tirs lliures necessaris per tancar el partit errats. Última possessió de 10 segons en la qual el Madrid va tenir temps de llançar un triple (que per sort no va entrar) i palmejar fins a dos cops una pilota que estava destinada a caure a terra i donar per fi la victòria a l’equip català.\nUn partit amb polèmica, com és habitual en els partits de màxima rivalitat i intensitat, que ha servit per donar un cop de puny a la taula, guanyar al màxim rival i obtenir el primer títol després d’uns anys plens de fam. Mostrem a la resta de rivals que tot i no tenir aspiracions a Europa, la lliga és molt llarga i tenim ganes de més victòries i títols com aquest.\nSom campions de la Copa!\nPrevious postDracs, a la portada del Diario As\nNext postLa lluita, l’únic camí


Arriba una nova edició del Raid de Santa Susanna\nAquest cap de setmana tindrà lloc el Raid de Santa Susanna, una de les competicions més arrelades del calendari oficial a Catalunya que enguany celebrarà la seva 64 edició.\nL'Ajuntament de Santa Susanna és l'encarregat de l'organització del Raid que com cada any estarà dividit en quatre categories, CEI ***, CEI **, CEIYJ I CEI *. La cursa de menys recorregut correspon al CEI * amb un total de 85 quilòmetres que els participants recorreran en tres fases durant el dijous 7. Les tres categories restants es disputaran en dues jornades, divendres i dissabte, cada dia la cursa estarà dividida en tres fases . Els participants del CEI ** i CEIYJ recorreran un total de 152 quilòmetres, mentre que els del CEI *** hauran de completar 192 km.\nEl jurat de camp està format per Rafael Garrido com a president, Rosa Montero, Maite Estany i Josepa Cañellas com a vocals. Mathilde Beaur serà la jutge estrangera i Fernando Garrido el delegat tècnic. Fernando Uriarte actuarà com a cap de comissaris\nLa comissió veterinària estarà presidida per Fabrizio Pochesi, acompanyat per Guillermo Arnal, Anna Jorda, Sandra Civit, Pierre Julienne i Maria del Mar Lopez, mentre que Divina Esmoris serà l'encarregada d'actuar com a veterinari de tractament.


El Penya Esplugues, campió de Catalunya de futbol sala femení per tercera vegada consecutiva — Portal de la Ciutat d'Esplugues de Llobregat\nBrillantíssim paper de l'Associació Esportiva Penya Esplugues enguany a la Copa Catalana sènior de futbol sala. A més de ser l'únic club amb presència doble a la part final de la competició, disputada aquest cap de setmana al Palau Blaugrana de Barcelona, l'equip femení va conquerir la seva tercera Copa consecutiva, mentre que el masculí va fer un més que digne paper a la semifinal que el va enfrontar al Barça Lassa.\nEl Penya Esplugues femení va demostrar que és el millor equip de futbol sala català per tercer any consecutiu. Si l'any passat van derrotar el Femisport Palau i fa dos anys, el Rubí, enguany el rival ha estat la Concòrdia de la Llagosta. El resultat va ser clar: 4 a 1. Els gols van ser obra de Pilar Ribes (10'), Marta de los Riscos (13'), Estela Cantero (15') i Laura Oliva (22'). Quan el marcador era 4-0, va venir el gol de les vallesanes.\nL'equip campió, entrenat per Robert Caneda, va ser el següent: Anna Muniesa, Laia Beltrán, Estela Cantero, Arantxa Medina, Iris Amaro, Cèlia Catà, Marta de los Riscos, Pilar Ribes, Laura Oliva, Zoe Juanes i Nerea Vilalta. El Penya Esplugues jugarà aquesta temporada, per tercer any, a la màxima categoria del futbol sala espanyol.\nD'altra banda, l'equip masculí ja va obtenir un enorme triomf en classificar-se per a les semifinals. Aquest equip milita a la Tercera Divisió i va haver d'enfrontar-se a un dels millors equips europeus, el Barça Lassa, que van superar els blanc-i-vermells per 7 a 3 en un duel més competit del que s'esperava per la diferència de categoria. El porter de l'equip espluguí, Sergi Domínguez, va ser un dels jugadors destacats del partit. Els gols del Penya Esplugues els van marcar Javier Tamayo, Guillermo Rodríguez i Xavi Lindes.


Els dotze candidats al Consell de Govern de la CCMA aproven l'examen La República\nEls dotze candidats al Consell de Govern de la CCMA aproven l’examen\nEls dotze candidats a formar part del nou Consell de Govern de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA) han comparegut aquest dilluns a la tarda davant la Comissió d’Afers Institucionals del Parlament per defensar la seva candidatura i sotmetre’s a les preguntes dels sis grups parlamentaris. Tots el grups s’han posicionat a favor de les dotze candidatures, que ja les havien consensuades prèviament, a excepció del grup mixt, que hi ha s’hi ha mostrat en contra, i ja de bon principi s’ha oposat al ‘procediment’ d’elecció dels dotze membres. Així, Anna Balletbò, Eduard Berraondo, Brauli Duart, Xavier Guitart, Roger Loppacher, Núria Llorach, Joan Manuel del Pozo, Marc Puig, Armand Querol, Albert Sáez, Àngela Vinent i Josep Viñeta seran els membres del Consell de Govern del CCMA un cop el plenari ho aprovi el pròxim dimecres.\nEls dotze candidats han exposat en uns cinc minuts la seva formació i trajectòria professional, seguida de les preguntes de tots els grups parlamentaris, i torn per respondre de cada candidat. Tots han destacat la ‘independència’ amb la qual pretenen encarar la seva feina al CCMA, tot i que han reconegut la dificultat de la ‘neutralitat’ absoluta. ‘Competitivat’, ‘professionalitat’ i ‘desgovernalització’ són altres dels conceptes que han destacat en els seus discursos.\nLa seva compareixença, que ha durat pràcticament set hores, ha acabat a tres quarts d’onze de la nit amb el suport explícit als candidats de tots els grups parlamentaris –CiU, PSC-CC, ERC, PPC i ICV-EUiA-, excepte del grup mixt, que s’ha posicionat en contra de tots ells. En concret, el diputat José Domingo (Ciutadans-Partit de la Ciutadania), ha estat el diputat que més ha qüestionat els candidats i l’únic que ha mostrat el seu desacord amb la seva idoneïtat com també amb el ‘procediment d’elecció’ pel fet que hagi implicat una ‘quota de partit’.\nDomingo ha interrogat amb un llarg llistat de preguntes a tots ells sobre qüestions molt diverses i molt concretes, i a tots els ha preguntat si ha tingut converses amb algun grup parlamentari abans de ser proposat com a candidat per intentar demostrar el fet ‘partidista’.\nDesprés de l’informe que el Consell de l’Audiovisual de Catalunya (CAC) va emetre el 16 de gener, que va aprovar la idoneïtat de les candidatures a pesar de lamentar que s’apliquessin criteris de ‘quotes de partit’, i de passar també l’examen de la Comissió d’Afers Institucionals d’aquest dilluns, el següent pas, segons estableix la Llei 11/2007 de l’11 d’octubre de la CCMA, és la votació i aprovació dels membres del Consell de Govern pel plenari del Parlament, que serà el pròxim dimecres en sessió ordinària i que necessitarà almenys el vot favorable de dos terços.\nEn representació dels diferents grups parlamentaris, han qüestionat els candidats el diputat Francesc Balcells, pel PSC-CC; Felip Puig, per CiU; Marina Llansana, per ERC; Santi Rodríguez, pel PPC; Lluís Postigo i Jordi Miralles, per ICV-EUiA, i Francesc Domingo, per C’s. La mesa de la Comissió, presidida per Núria de Gispert, l’han format també Joan Ferran, en qualitat de vicepresident; Pere Vigo, en qualitat de lletrat, i Ismael E. Pitarch, de secretari.\nAlguns grups parlamentaris han reconegut que el procés de tria dels candidats potser no ha estat el més desitjat per ells, tot i que han incidit en la idoneïtat dels dotze proposats. A més, el grup d’ERC ha proposat una modificació en la llei perquè el Consell de Govern compleixi criteris de paritat de gènere, ja que per ara estaria format per nou homes i tres dones.\nQuant a l’esperada opinió del grup parlamentari de CiU sobre Albert Sáez, qui probablement es convertiria en president de la CCMA, i de qui els convergents van dir que tenia mig vot però que s’havia de guanyar l’altre mig, Puig ha confirmat el seu vot favorable, però no sense abans preguntar-li per la ‘crosta nacionalista’, de la qual Sáez ha contestat que ‘caldria fer un debat’ sobre aquesta qüestió. Albert Sáez s’ha avençat al seu nomenament com a president de la CCMA per explicar ja hores d’ara un paquet de canvis en l’estructura del Consell de Govern, que inclou la creació de quatre comissions de treball, la inclusió d’un vicepresident, un conseller secretari i la recuperació de la secretaria general de la Corporació.


Unió de Pagesos - Presidents CCPAE "Rere l’èxit de la producció ecològica a Catalunya, hi ha el fet que tota la cadena participa en la gestió de la certificació”\nEstàs aquí:Inici / LA TERRA / La Terra on-line / Presidents CCPAE "Rere l’èxit de la producció ecològica a Catalunya, hi ha el fet que tota la cadena participa en la gestió de la certificació”\nD'esquerra a dreta: Salomó Torres, Joan Font, Daniel Valls\nALBERT GARCIA/ Enguany el Consell Català de la Producció Agrària Ecològica [CCPAE] compleix 25 anys. Fem balanç amb els tres presidents electes que ha tingut, tots ells d’Unió de Pagesos: Salomó (1997-2002), Joan (2002-2006) i Daniel (actual). El CCPAE el regeix una junta escollida per sufragi entre els productors, d’una banda, i la resta dels sectors — elaboradors, comercialitzadors i importadors— de l’altra, i integra representants dels consumidors i de l’Administració.\nJ.F. Aquest model de corporació de dret públic, però de gestió autònoma, va ser un model que va cridar l’atenció a la resta de l’Estat. El fet de la participació dels productors i els elaboradors en la gestió va ser un element de dinamisme en l’agricultura


Ref. No.: 1183651-36


Un nou espai cultural a Montjuïc - El Digital D Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nPublicat el 31/07/2017 a les 17:00 h. Redacció\nEl Palau Victòria Eugènia, situat ben a prop de les Fonts de Montjuïc, es convertirà en un espai cultural i artístic. L’immoble, obra de l’arquitecte Josep Puig i Cadafalch i construït entre el 1918 i el 1923 amb motiu de l’Exposició Internacional del 1929, serà remodelat. La meitat de l’espai es destinarà a grans exposicions temporals. Aquesta reutilització cultural de l’espai serà possible gràcies a un acord amb Fira de Barcelona.


Els transportistes poden reclamar la cotització Seguretat Social | DiG Advocats Barcelona\n03 JunEls transportistes poden reclamar la cotització Seguretat Social\nSi té una empresa o és un autònom, es dedica al transport de mercaderies per carretera i té conductors contractats per compte d'altri, ha de saber que pot reclamar i sol·licitar una devolució dels cotització Seguretat Social a l'haver cotitzat per contingències professionals a un tipus superior.\nEn primer lloc, hem de recordar que la base de cotització Seguretat Social per contingències professionals s'obté afegint a la base per contingències comunes (remuneració total meritada en el mes, qualsevol que sigui la seva forma o denominació, incloent tots els conceptes no exclosos expressament per normativa + part proporcional de les pagues extraordinàries i d'aquells conceptes retributius de meritació superior al mensual o que no siguin periòdics i vagin a pagar-se en l'exercici), l'import meritat pel treballador per les hores extraordinàries. La quantitat resultant no pot ser inferior al límit mínim ni superior al límit màxim, que per a aquest any 2016 s'han establert en 764,40 euros i 3.642,00 euros mensuals respectivament.\nA aquesta base de cotització Seguretat Social, se li aplica el percentatge de cotització o tarifa de primes, i s'obté la quota o import a pagar. Les tarifes de primes per a la cotització a la Seguretat Social per contingències d'accident de treball i malaltia professional es regulen a la disposició addicional quarta (DA4ª) de la Llei 42 / 2006 de 28 de desembre. Les primeres són diferents en funció de l'epígraf de l'activitat econòmica realitzada per l'empresa o de l'ocupació / situació del treballador, recollint-se en l'esmentada Llei dos quadres que estableixen els tipus de cotització aplicables en funció de l'activitat de l'empresa (CNAE) o en funció de l'ocupació dels treballadors.\nAixò ha implicat que, algunes empreses dedicades al sector del transport de mercaderies, hagin cotitzat pels seus treballadors al tipus del 6,70% per ser el previst per a l'ocupació de conductors de vehicle automòbil de transport de mercaderies amb capacitat de càrrega útil superior a 3,5 Tn . No obstant això, podrien haver cotitzat per contingències professionals segons la seva activitat: transport de mercaderies per carretera i serveis de mudança (CNAE 494) a un tipus del 3,70%.\nPer això, tant les empreses com a autònoms amb conductors contractats per compte aliè tenen la possibilitat de reclamar i sol·licitar la devolució de l'excés de cotització Seguretat Social, és a dir, una diferència del 3%.\nEl període possible de reclamació és el de quatre anys immediatament anteriors a la sol·licitud (per ser el període de prescripció), no sobrepassant la data del 31 de desembre de 2015, tenint en compte que a partir de 1 de gener de 2016 la normativa va canviar com conseqüència de la Llei 48 / 2015, de 29 d'octubre, de Pressupostos Generals de l'Estat per a l'any 2016.\nVeient-en un exemple pràctic, la diferència del 3% equival a 60 euros al mes a un treballador amb una base de cotització mensual per accidents de treball i malalties professionals de 2.000 euros. Si multipliquem aquesta diferència per 43 mensualitats reclamables (maig 2012 a desembre 2015) obtindrem un total de 2.580 euros a sol·licitar.\nadvocats barcelona, bufet advocats barcelona, bufet d'advocats barcelona, bufets d'advocats prestigiosos, com sol·licitar una devolució, cotització d'assegurances, cotització seguretat social, cotitzacions seguretat social, cotitzar, el més, gabinets d'advocats a barcelona, els millors advocats, els millors advocats de barcelona, millors advocats, millors advocats barcelona, millors advocats penalistes barcelona, millors bufets advocats barcelona, Pitic, que és cotitzar, que és una cotització, reclamar ingressos indeguts, transports Pitic, transportistes seguretat social


Els Premis Zapping nominals distingeixen TV3, RTVE i Movistar+ - comunicació21\nEls Premis Zapping nominals distingeixen TV3, RTVE i Movistar+\nRedacció|2021-05-31T14:35:17+02:0027 maig 2021|Comunicació21\nL’Associació de Consumidors de Mitjans Audiovisuals de Catalunya ha fet públics els quatre guardons nominals que atorgarà en la 26a edició dels Premis Zapping, que tindrà lloc el 22 de juny en una gala a l’Auditori del CaixaForum de Barcelona.\nEnguany l’entitat ha concedit el Premi Especial a Televisió de Catalunya per ser “altaveu de la integració i la diversitat cultural” a través de programes com Bàlsam i Per què volen els avions?, dos formats dels quals destaca “la qualitat, els continguts plurals i el to vitalista”.\nPer altra banda, ha atorgat el Premi Valors a RTVE per l’espai Aprendemos en Clan, del canal infantil, del qual destaca que apropa a les famílies i la comunitat educativa els continguts del currículum oficial “de manera rigorosa, distesa i amb un marcat caràcter de servei públic”.\nEl Premi dels Grups d’Anàlisi de Programes ha distingit Movistar+ per les sèries La línea invisible, Antidisturbios i La Unidad, les quals “reflecteixen una gran feina de documentació i conformen propostes d’acció amb relats consistents i bones interpretacions”.\nFinalment, el Premi al millor contingut online positiu per a menors (SIC-Spain) ha estat per a unicoos, plataforma que ofereix continguts en línia de les matèries d’educació secundària i batxillerat en un projecte que “conjumina qualitat, divulgació i promoció de l’adquisició de competències”.\nNominacions TV locals\nL’Associació de Consumidors de Mitjans Audiovisuals de Catalunya també ha donat a conèixer els tres finalistes en la categoria de millor programa de televisió local: l’Especial Campionat de Catalunya de ciclisme Sub-23 i elit, del Canal SET; Activa’t a casa, de Lleida TV, i Va passar aquí, de betevé. El guanyador es donarà a conèixer en la gala del 22 de juny amb les altres categories.\nAquesta modalitat compta amb un funcionament diferent de la resta i els finalistes no es decideixen per votació popular. En aquest cas, les cadenes locals d’àmbit català poden presentar fins a un màxim de tres produccions diferents, les quals són directament valorades per un jurat especialitzat i la junta directiva de l’Associació, que n’escullen les finalistes.\nEn qualsevol moment, pots exercir el teu dret de desactivació o eliminació de les galetes d'aquest lloc web. Aquestes accions es realitzen de forma diferent en funció del navegador que estiguis utilitzant. Bloquejar l'ús de les galetes en la teva navegació pot fer


Boulvard Serviced Apartments (Boulvard Serviced Apartments) Budapest Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nÒpera Estatal d'Hongria - A 1,07 km de l'allotjament\nMonument de Les Sabates al Danubi - A 1,77 km de l'allotjament\nDanubi - A 1,99 km de l'allotjament\nBastió dels Pescadors - A 2,55 km de l'allotjament\nSzív utca 52, 06. Terézváros, Budapest, Hongria, 1063 - Veure al mapa\nMés informació sobre Boulvard Serviced Apartments\nConstruit a l'any 2008, Boulvard Serviced Apartments és un extra de distinció per a Budapest i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. L'hotel és a 1 km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Boulvard Serviced Apartments és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport.\nEls clients poden triar d'entre 5 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Boulvard Serviced Apartments no troba competidors en cap categoria.\nPalau del Parlament d'Hongria - 1,58 km\nBastió dels Pescadors - 2,55 km\nBasílica de Sant Esteve - 1,45 km\nCastell de Buda - 3,49 km\nPont de les Cadenes - 2,14 km\nEsglésia de Matías - 2,59 km\nPlaça dels Herois - 1,02 km\nIlla Margarita - 2,35 km\nDanubi - 1,99 km\nMuseu Memorial Zoltán Kodály - 380 m\nUniversitat Ciències de les Arts Hongareses (MKE) - 380 m\nMuseu Memorial Liszt Ferenc - 420 m\nCasa del Terror - 440 m\nTerror Háza - 440 m\nTerror Háza (Casa del Terror) - 450 m\nART&ME Gallery and Experience Space - 450 m\nMuseu Ferenc Hopp d'Art Asiàtic Oriental - 530 m\nElfenbein Comforters - 570 m\nWestEnd City Center - 600 m


El podcast rep als grans, expulsats de la ràdio convencional | mossegalapoma\nby Tomàs Manzanares Balsells | 17 Set 2010 | Podcast | 2 comments\nPorto dies donant-li voltes a aquest post on, d’entrada, el títol no sortia ni a la de tres, ni saltant-me totes les normes SEO hagudes i per haver.\nFa gairebé 3 anys Ràdio Nacional de España, i la televisió pública d’aquell estat també, va decidir jubilar de forma forçada a molts professionals de major edat, sense importar si eren bons o no ho eren, si estaven a gust o no, o si els seus programes eren importants (que no és el mateix que tenir èxit, hi ha autèntiques merdes que tenen molt èxit i no són gens importants) pels oients i per la qualitat del país en general.\nI per aquest motiu va expulsar a Ángel Rodríguez Lozano (físic, periodista i divulgador científic) i va clausurar el programa “Vanguardia de la Ciencia“, en antena de la ràdio pública espanyola des de l’any 1995, amb gran prestigi i sobretot èxit d’enllaços i descàrregues des d’altres emissores de parla castellana d’arreu del món, i d’escoles i instituts on molts mestres feien servir el material, en podcast, del programa per a ajuda d’ells i autèntic plaer dels alumnes.\nFa només uns dies, a primers de Setembre d’enguany, ens fèiem ressò de la desaparició de l’Internauta de Catalunya Ràdio, la ràdio pública catalana. Un programa en antena també des de l’any 1995, creat pel desaparegut Jordi Vendrell i liderat per en Vicent Partal.\nAmbdós programes, i L’Internauta especialment com a veritable pioner, ja eren un podcast mentre estaven a les ones de la ràdio convencional, podcast com a format extra de distribució, que no pas com a concepte independent. De seguida explico les diferències.\nDesprés de l’expulsió l’Ángel García Lozano va crear un espai web, Cienciaes.com i des d’allà va continuar emetent lliçons magistrals de ciència pràctica, fàcil i interessant. Envoltat-se de col·laboradors, molts d’ells amics que s’havien fet al llarg dels anys a la ràdio, on des del 2009 va començar a generar programes en forma de podcast, en té 10 de diferents, de temàtiques pròpies, de durades diferents (des de 5 minuts per parlar de fòssils a “Zoo de fósiles” fins a 60 en les entrevistes en detall a “Hablando con Científicos“).\nUna iniciativa, la de l’Àngel, mantinguda de la seva butxaca i de les persones que col·laboren ajudant-lo a fer el podcast o oients que fan aportacions lliures.\nDesconec la viabilitat econòmica de Cienciaes.com, la intueixo difícil, però no tinc cap dubte de seva la viabilitat emocional.\nAra el programa de l’Àngel és un podcast a tota llei. Ho és pel format heterogeni i obert, per la forma de fer-se i distribuir-se, pel risc econòmic personal i per la incògnita de com seguirà endavant sense el suport d’una empresa pública o un gran mitjà privat de comunicació.\nÉs realment un “podcast” perquè està fet a partir d’ingredients nous com “l’ajuda desinteressada dels col·laboradors”, la “participació econòmica dels oients” (dels qui ho volen fer), en definitiva del “voluntariat”; però, a canvi, en prescindeix d’altres com l’esclavisme constant dels índexs d’audiència.\nDes de fora el cas de L’Internauta sembla diferent, la situació d’en Vicent al disposar de VilaWeb i tota la feina i experiència que aquest mitjà té d’estar, sortir, pensar-se, dissenyar-se i treballar els processos interns, des de, per i amb Internet, des del primer dia, podria fer-nos veure que les coses són més fàcils.\nPerò alerta, el risc personal, la infraestructura necessària tant tècnica com logística, i la necessitat de re-formular-se hi són. Ara són només un podcast! En Vicent publicava al seu bloc els nervis de reprendre l’emissió, la necessitat d’emetre en streaming en directe durant l’enregistrament i l’ús simultani de Twitter per afavorir la comunicació i participació dels oients. Aquests factors ens “sonen” també a nosaltres, salvant les distàncies doncs nosaltres som petits i cutres, tenim els mateixos, són preocupacions i reptes de “podcast” independent.\nLa ràdio convencional, la pública, sembla estar més preocupada per les audiències que pels oients, i ja sabem, les audiències, en els malsons, són hordes de zombis que veuen Tele5 i Antena3. Algunes emissores públiques semblen haver perdut el nord, expulsant grans professionals i substituint-los per petits dictadors, això sí, molt preocupats per les audiències.\nAls grans expulsats de la ràdio convencional, benvinguts al podcast independent. Els oients us seguim igual o millor.\nL’internauta (nou espai integrat dins VilaWeb)\nL´Internauta (nou feed a iTunes)\nCienciaes.com (llistat dels diferents podcasts i subscripcions als mateixos)\nRuby_NRK\ton 18 Setembre 2010 at 10:51 am\nLa TDT apesta!!! La nova televisió és Internet.\nLa Radio Apesta!!! La nova Radio són els Podcasts.\nLa premsa escrita Apesta!!! La nova premsa està en els bits.\nLes audiències estan canviant, els mitjans estan canviant, … els anuncis, els ingresos, les contractacions, els intermediaris, les estratègies comercials,… moltes coses estan canviant, però no tots els canvis seran sostenibles i no tots segueixen la tendència de les noves tecnologia (i la filosofia PostGoogle) nomès les bones Plataformes tenen futur ja que treballen per a les comunitats, cedint el control al usuari, lector, espectador, ciutadà.\nNota: …perquè no podem veure tots els canals autonòmics i locals d’espanya? sóm un sol país? Es això una prova que la “pulsió separadora” comença des de la mateixa constitució española?\nAixò amb INTERNET no passa. Tot el que fem és accessible des de tot el món. Sóm part del planeta i la nostre comunicació és global.\nMarcel\ton 18 Setembre 2010 at 12:14 pm\nTotalment d’acord Ruby.\nLa llàstima és que tot això pot canviar si les operadores comencen a tallar aquesta globalitat i llibertat a la xarxa…, i els horitzons comencen a tenyir-se de núvols negres.


Quico Vidal, un any més com a blanc-i-negre, ara al segon equip\nL'Ontinyent 1931 CF B comptarà amb una important figura en la seua plantilla, un jugador que va ser important en la recta final de temporada per a l'ascens a Primera Regional i que, encara que enguany no havia tingut els minuts desitjats, ha estat clau en el vestidor.\nQuico Vidal Diego (Ontinyent, 20 de març del 1997) és un migcampista organitzador que entèn a la perfecció la filosofia de joc del primer equip i, per tant, també la que es vol implantar en el segon equip. Això el converteix en ADN blanc-i-negre perquè té una visió de joc oberta, i perquè dins del vestidor sempre suma. Als seus 24 anys vol seguir aportant a les ordres de Pablo Iglesias, i coincidirà amb altres jugadors que el coneixen com Ángel Galán o Sergio Mateu.\nQuico va arribar en gener del 2020 al club provinent del CD SB Ontinyent, va acumular més de 300 minuts en 5 encontres, gràcies a 4 titularitats, sent peça clau en les últimes jornades disputades abans del tall de la competició degut a la pandèmia de la Covid-19. Enguany va acumular un quantitat de minuts semblant amb la participació en 15 encontres, i va vore porteria en dos ocasions (Montaverner i Alcoi).


L’Oficina Local d’Habitatge de Calella ha atès més de 1.800 consultes durant el primer semestre de 2017 - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nL’Oficina Local d’Habitatge de Calella ha atès més de 1.800 consultes durant el primer semestre de 2017\nD’aquestes, 1.496 han estat de manera presencial a l’oficina situada a la plaça Vicenç Ferrer; 266 per telèfon, i 47 a través de correu electrònic. També s’han registrat, revisat i traslladat 488 documents a l’Agència de l’Habitatge de Catalunya. Així mateix, s’han tramitat més de 400 sol·licituds per a les dues línies d’ajuts al lloguer que ofereix la Generalitat de Catalunya.\nL’oficina, inaugurada el setembre de 2016, neix amb la vocació de servei supramunicipal i compta amb la participació de l’Ajuntament de Sant Pol de Mar. A més, la voluntat del govern a l’hora d’obrir una oficina local d’habitatge era acostar al ciutadà el catàleg de serveis que ofereix l’Agència d’Habitatge de la Generalitat de Catalunya.\nAixí mateix, l’Oficina Local d’Habitatge incorpora la Fundació Hàbitat Solidari, avalada per l’Ajuntament de Calella, que garanteix 100% el cobrament del lloguer i el retorn de l’habitatge en bon estat al finalitzar el contracte de lloguer. També s’ocupa de la tramitació, gestió i redacció del contracte, a més de fer un seguiment del bon ús de l’habitatge. A més, els propietaris tindran una bonificació de l’IBI (Impost de Béns i Immobles) sobre la propietat cedida per a lloguer social.


La licitació té per objecte lalienació per al desguàs de vehicles no (1.122.088)\nLa licitació té per objecte l'alienació per al desguàs de vehicles no utilitzables que estan descrits als plecs de condicions tècniques\n4.397,00 ? sin IVA 5.320,37 ? IVA incluido (21,00%)\nInforme de licitaciones de subastas de bienes adjudicados por Ayuntamiento de La Seu dUrgell en el último año\nIndicadores de Ayuntamiento de La Seu d'Urgell


Any Europeu de la Creativitat i la Innovació – gianlluisribechini\nEl passat 23 de setembre el Parlament Europeu va designar l’any 2009 com l’Any Europeu de la Creativitat i la Innovació ( European Year of Creativity and Innovation).\nEs una bona noticia per a tots els que creiem que la Creativitat i la Innovació son la font de la nostra competitivitat.\nTanmateix es una declaració que te un regust amarg, no hi ha un pressupost assignat i s’utilitzarà part dels recursos existents. Es a dir, agafaran d’altres pressupostos la part que puguin o vulguin, això es molt poc encoratjador i desencisa la noticia.\nLa pregunta es: ¿ no hi pressupost per la crisi o perquè en el fons creuen que la Creativitat i la Innovació son paraules polítiques que no serveixen per res ?\nPreviousPrevious post:INNOVeTION VALLEYNextNext post:William L. McKnight Management Principles


Com construir una piscina accessible i còmode per a totes les edats? - Espai Piscines\nSaps com pots construir una piscina accessible i còmode per a totes les edats? Les reines del jardí i de la temporada d’estiu són sens dubte les piscines. L’alternativa ideal per fer front a les altes temperatures encara que visquis a prop del mar! Quan parlem de piscines hem de pensar també en la seguretat i comoditat de la zona de bany. És habitual passar per alt aspectes tan importants com l’accés, la seguretat de la nostra instal·lació i la comoditat per accedir al recinte i entrar a la piscina.\nFes que grans i petits de la família puguin gaudir! La prevenció és clau per això et donem idees clau perquè puguis detectar possibles riscos i evitar accidents.\nEl primer pas que pots fer és planificar l’espai de la piscina i decidir l’ús que en vols fer pensant en tots els membres de la família. Si els agrada l’esport, la festa, els hàbits, aficions, etc. Les piscines que triomfen són aquelles que estan dissenyades per a totes les edats.\nEl mercat actual disposa de moltes opcions per a crear una piscina que s’adapti a les necessitats de tots els membres de la família i amics. Es poden crear fons inclinats per a tenir una piscina amb diferents profunditats, incorporar diferents escales que proporcionin una entrada progressiva o tot al contrari, escales més simples per a guanyar espai si el teu objectiu principal és practicar la natació. Quines són les teves necessitats? De quin espai disposes?\nT’imagines poder gaudir de la piscina a casa amb tranquil·litat i sense preocupar-te? Mires els teus fills i familiars com es banyen a la piscina i penses que has creat un espai segur i pràctic. Això és el que hem d’aconseguir!\nL’avantatge de crear un espai segur és que evitem caigudes, lesions i facilitem l’accés i l’entrada a la piscina.\n1. Facilita l’accés a la zona de bany\nFacilita l’entrada a la piscina i crea un espai accessible des de casa teva. Pensa en quina serà l’entrada, la porta d’accés i crea un espai segur i ordenat. Construeix un espai el més net i segur possible per evitar lesions.\nQuan creem l’espai ideal, és important evitar escales innecessàries per accedir al recinte i facilitar l’accés a la depuradora per tal que es pugui fer un manteniment de forma més còmode i el més a prop de la piscina possible. Un altre aspecte important a considerar és l’alçada de les escales. Calen les alçades òptimes per tal de poder-se remullar els peus o crear una zona segura de bany per als nens.\nUn altre dels elements que ens es poden utilitzar per evitar riscos són els materials antilliscants. Pots evitar relliscades innecessàries escollint materials antilliscants per el terra i inclús per a l’interior del vas de la piscina.\nOferir una zona de fàcil accés a la piscina, crearà un espai on tant persones de reduïda mobilitat com els més petits vulguin gaudir de banys refrescants, relaxats i divertits!\n2. Protecció i seguretat\nLes tanques protectores són elements clàssics però molt eficients i una de les opcions més utilitzades per a tancar la piscina. Instal·lar una tanca protectora fa que els infants no hi puguin anar sols i requereixin d’anar acompanyats d’una persona adulta. A més a més els tancaments de protecció eviten l’entrada d’animals salvatges.\nLes cobertes i les persianes a més a més de complir una funció d’aïllament tèrmic i facilitar el manteniment, són un complement molt recomanat per a la seguretat dels teus. Mantenir la piscina tancada i protegida evita que els infants puguin caure i mantens un control dels horaris de bany.\n2. Les escales\nHem parlat de l’accés al recinte i l’entorn, no obstant també cal mencionar la rellevància de poder facilitar l’entrada al vas.\nLes escales són l’element que ens facilita poder entrar a l’aigua de forma progressiva. Normalment trobem les escales verticals, són inestables i difícils d’utilitzar, especialment per a les persones grans. A més a més són escales que no acaben d’arribar al fons de la piscina, obligant als nedadors a saltar a l’aigua. Per això existeixen escales a les piscines de polièster, acer i obra que es construeixen a l’interior de la piscina.\nNo només les caigudes i relliscades poden ser perilloses a la piscina, conservar l’estat de l’aigua i fer un bon manteniment ens poden evitar problemes de pell i possibles al·lèrgies. Un bon estat de l’aigua evita la proliferació d’inici d’algues que sempre resulten relliscoses.\nVolem que t’animis a crear una zona de bany accessible i còmode, perquè tothom parli de la teva piscina! La teva piscines és un lloc lliure de risc?\nCal garantir la seguretat de la teva família, i amb Espai Piscines Graf és fàcil. Utilitzem els elements més innovadors per tal de garantir-la tot conservant l’estètica que caracteritza les nostres piscines.\nEls tràmits indispensables alhora d’instal·lar una piscina de polièster


ALQUILER DE CHALET en Jaén - QuieroAlquilarlo.com\npiscina en Chalets de jaen\npiscina en Alquiler Inmobiliario de jaen\ncocina en Chalets de jaen\ncocina en Alquiler Inmobiliario de jaen\nalquiler en Chalets de jaen\nhabita en Chalets de jaen\ncasa en Chalets de jaen\ncasa en Alquiler Inmobiliario de jaen\nvalencia en Chalets de jaen\nvalencia en Alquiler Inmobiliario de jaen\nCHALET en Chalets de jaen\nCHALET en Alquiler Inmobiliario de jaen\nen Chalets de jaen\nJaén - 03/11/2015\nSe alquilar chalet situado en Urb. Huertos de San Roque a 4 km de Linares en dirección a Guarroman. Compuesto por salón, tres dormitorios, cocina, cuarto de baño, porche en la entrada y terraza, en una parcela de 2000 m con piscina y zona de césped.


Art. Ne.: 00445251205000\nArtikl č. 00445251205000


Una aproximació al gènere criminal amb els "Vespres Negres a Sant Feliu" - Fet a Sant Feliu\nUna aproximació al gènere criminal amb els "Vespres Negres a Sant Feliu"\nDe dimecres a divendres, es faran sessions dedicades a l'univers de la novel·la negra\nDilluns, 23 de maig de 2016 15:54h\nDarrerament sembla que la literatura anomenada negra gaudeix de bona salut a Catalunya; l’èxit de festivals com el BCNegra ha afavorit el seguiment de moltes iniciatives que es vinculen a aquest gènere arreu de Catalunya. Ara, a Sant Feliu de Llobregat tenim l’oportunitat de gaudir també d’una proposta que cerca establir una cita puntual al nostre calendari vinculada a aquest gènere que tan bé representa els temps que han tocat viure: son els Vespres Negres de Sant Feliu.\nPosi un criminal a la seva vida\nLa literatura ha estat tradicionalment una de les apostes formatives més habituals de l'USLA. També hi ha hagut intents d’articular iniciatives vinculades a la novel·la negra des de fa un parell d’anys; així es van organitzar una xerrada i un club de lectura (en col·laboració amb la Biblioteca Montserrat Roig) al voltant de la presència de la nova novel·la negra dins la temàtica de la guerra civil espanyola.\nDesprés d’aquestes primeres i modestes passes, l’associació ha apostat fort pel gènere i presenta “Vespres Negres. Jornades sobre narrativa negra a Sant Feliu de Llobregat” amb la voluntat clara de crear un espai permanent al calendari de les seves activitats vinculat a aquest gènere.\nEn aquesta primera aproximació, les jornades tindran un epicentre clar: la novel·la negra feta a Catalunya i en català. Una llarga programació (la podeu veure a la imatge adjunta), articulada al voltant de tres sessions, de dimecres a divendres, amb l’Aula de Cultura de l’Ateneu com a seu permanent.\nTot plegat permetrà apropar-nos a qüestions diverses. Dimecres, per exemple, es parlarà de la vinculació de novel·la negra política i món judicial, amb el periodista santfeliuenc Toni Muñoz i l’alcalde de Vilassar de Mar, D. Del Clot. Dijous es farà una marató d’autors i autores negres i una masterclass sobre les mentalitats psicòtiques, amb I. Solanich. Divendres es dedicarà una sessió als espies (amb lectures i conferències) que es “rematarà” amb una sessió gastronòmica molt negra i amanida amb vins d’Estraperlo i Crims-Tònics (en honor a Enriqueta Martí). Tots i cadascun dels dies de les jornades també hi haurà la possibilitat d’adquirir la millor literatura negra, de primera i segona mà, als estands presents a les jornades.\nLes bandes son més efectives que el franctirador solitari\nÉs molt evident que la suma d’esforços reverteix en un resultat final més lluït. Per això, en aquesta ocasió, les jornades són la suma de diferents “agents” Així al nucli original, format per l'USLA i el grup d’autors i editorials coordinats per J.R. Armadàs, s'hi han sumat elements com Fetasantfeliu, que difondrà i seguirà les jorandes, la Biblioteca Montserrat Roig, sospitosa habitual amb tot el que tingui a veure amb la lectura i la cultura pública i els ultraperillosos membres de la La Mordida i la seva expressió, en forma de llibreria, Barra / Llibre.\nAmb tot això, esperem que els seguidors d’aquest gènere puguin gaudir d’uns vespres interessants i ben negres!


"La persecució dels xuetes a Mallorca", "Albert Camus i el seu combat contra el nazisme" i "Albert Camus i les Illes"\nDimecres 25 de novembre, de 19.30 a 21.30 h | Biblioteca Municipal, a la sala Jordi Juan Riquer i l’Espai Cultural de Can Ventosa\nEntre els dies 24 i 26 de novembre se celebrarà la segona edició de les Jornades d'Estudis Locals, una iniciativa de l'Arxiu Històric d'Eivissa i Formentera i de l'Ajuntament d'Eivissa, que comptarà amb la col·laboració de l'Institut d'Estudis Baleàrics, la UIB i el Fòrum de la Memòria d'Eivissa i Formentera.\nCoincidint amb el 80 aniversari de la mort de Walter Benjamin i el 60 de la d’Albert Camus, el tema d’aquestes jornades de divulgació històrica, que es dediquen a la memòria del periodista i investigador eivissenc Xicu Lluy, serà Jueus i nazis a les Illes. Les xerrades es faran a la Biblioteca Municipal, la sala Jordi Juan Riquer i l’Espai Cultural de Can Ventosa de 19.30 a 21 hores i l’entrada i participació en tots els actes és gratuïta.\n19.30 h La persecució dels xuetes a Mallorca. Laura Miró. Historiadora i doctoranda sobre la questió xueta en els segles XIX i XX.\n20.00 h Albert Camus i el seu combat contra el nazisme. A càrrec de Francesc M. Rotger, periodista i professor-tutor de la UNED Illes Balears\n20.30 h Albert Camus i les Illes. A càrrec de Jaume Gomila Saura, professor i gestor cultural\nDimarts 24 de novembre les Jornades tractaran sobre temes com la intolerància i antisemitisme al món contemporani, nazis i feixistes a les Illes Balears o els Jueus refugiats a Eivissa. Dimecres es tractarà sobre la persecució dels xuetes a Mallorca, Albert Camus i el seu combat contra el nazisme i la relació de Camus amb les Illes. Finalment, dijous 26, les jornades es clouran amb unes ponències sobre la premsa local de l'època davant el nazisme, es parlarà sobre les nazis i jueus a Mallorca i sobre el filòsof Walter Benjamin i la qüestió jueva en el seu pas per les Pitiüses i Catalunya.\n· Programa de les Jornades en pdf


Ferrer i Nadal porten a Espanya a les semifinals de la Copa Davis\nLa selecció espanyola MAPFRE s’ha classificat per a disputar les semifinals de la Copa Davis per BNP Paribas contra França, del 14 al 16 setembre com a visitant. La victòria en cinc sets de David Ferrer sobre Philipp Kohslchreiber, sumada a l’anterior de Rafael Nadal davant Alexander Zverev, han completat la remuntada sobre Alemanya 3-2 este diumenge en la Plaça de Bous de València.\nEl punt decisiu ha portat la signatura de David Ferrer (Nº 33) després de més de 5 hores d’una dramàtic encontre davant el també veterà Philipp Kohslchreiber (Nº 34), a qui ha superat 7-6 (1) 3-6 7-6(4) 4-6 7-5.\nAnteriorment, Rafael Nadal ha defensat la seua condició de Nº 1 del món davant l’emergent de 20 anys Alexander Zverev (Nº 4), a qui ha superat 6-1 6-4 6-4. “Era un partit difícil contra un dels millors jugadors del món i estic molt feliç per la victòria. Ha sigut un partit complet i el públic ens ha ajudat moltíssim”, ha expressat el mallorquí.\nDavant França, vigent campiona, serà el 9º enfrontament amb un balanç favorable a Espanya de 6 victòries per 2 derrotes. L’últim enfrontament va ser precisament en l’última semifinal jugada per Espanya en 2011 a Còrdova, amb triomf espanyol.\nDivendres, 6 d’abril 2018\nDissabte, 7 d’abril 2018\nDiumenge, 8 d’abril 2018


diaridetarragona.com - Cadiach escalará el Broad Peak junto a Oiarzabal y Zerain\nPublicado: 11:21 - 20/02/2015 Francesc Joan\n| Zerain llenó ayer el Auditori con su charla sobre la tragedia de 2008 en el K-2 El alpinista vasco Alberto Zerain anunció ayer, durante su charla del Cicle de Conferències de Muntanya de la Diputació de Tarragona y el Club Alpí K-2, que él y Juanito Oiarzabal escalarán esta próxima primavera el Broad Peak (8.051 metros) junto a ÒscarCadiach.\nLa cima situada en el Karakorum es la única que le falta al tarraconense para convertirse en el primer catalán que completa los catorce ochomiles de la Tierra;a Zerain se le resistió en 2008 y para Oiarzabal es una de las cuatro cumbre que le restan (junto con el Shisha Pangma, el Nanga Parbat y el Dhaulagiri) en su objetivo por ser el primer escalador que repite los 14 por dos veces.\n"Mis condiciones de trabajo están a años luz de las que hay en España"\nLos autores de quemar a un adolescente de Torredembarra trapichean con drogas\nNo hay entradas para el derbi Nàstic-Reus DEPORTES


Notícies - Seguretat reconeix un repunt en la crema de contenidors\nSeguretat reconeix un repunt en la crema de contenidors\nCremats nou contenidors en una matinada a la ciutat ( 9/nov/13)\nQuatre contenidors cremen aquesta matinada a l'avinguda de l'Enllaç ( 2/nov/13)\nEs cremen quatre contenidors al carrer d'Abat Guillem d'Avinyó (27/oct/13)\nSegons Carol, hi ha hagut un repunt de contenidors cremats en les últimes setmanes\nel 15/nov/13 Mikel Vilalta Societat PDF\nEl tinent d'alcalde de Seguretat, Francesc Carol, ha reconegut que hi ha hagut un repunt de la crema de contenidors en les darreres setmanes, però ha insistit que no es tracta d'un fet habitual. L'Ajuntament i la Policia Local sospiten que una bretolada és la responsable dels 9 contenidors cremats durant el darrer cap de setmana, tot i que no descarten que la causa dels incendis sigui una negligència.\nLa Policia Local i l'Ajuntament treballen amb dues línies en l'afer dels contenidors cremats durant el darrer cap de setmana, la de l'acte incívic i la de la negligència. En una entrevista a Cugat.cat, el tinent d'alcalde de Seguretat, Francesc Carol, ha explicat que el fet que els incendis es produïssin en llocs separats indica que es podria tractar d'una bretolada, però no descarta que els focs es produïssin per llençar cendra candent als contenidors.\nÉs cert que en ser dos grups de contenidors per separat podem parlar d'acte vandàlic, però no descartem que el foc comencés per una negligència.\nDavant l'augment de contenidors cremats en els últims dos mesos, el tinent d'alcalde de Seguretat s'ha reunit aquest dijous amb la Policia Local i els Mossos d'Esquadra per tractar la qüestió. Els dos cossos policials treballen junts per muntar un dispositiu de prevenció d'aquests actes vandàlics. La suma d'esforços també va encaminada a conscienciar la ciutadania de la importància de no llençar cendra roent als contenidors.\nEl preu estàndar d'un contenidor és de 965 euros.


Recordando los sesenta, de Robert Stone | BCNCultura.cat\nYou are at:Home»Crítiques»Recordando los sesenta, de Robert Stone\nRecordando los sesenta, de Robert Stone\nPer Daniel Bossio 24/11/2011 Crítiques, Llibres\nL’autor de Dog Soldiers és realment irresistible, almenys, per aquelles ments inquietes i curioses que es rebel·len de forma instintiva i urgent contra els protocols, convencionalismes i normes establertes. La sensació de llibertat i de ser i sentir per sí mateix, d’impregnar-se sense previsions ni prejudicis del que un respira, veu i detecta com necessari, les ganes de treure’s les cadenes, abandonar la inèrcia, deixant enrere l’empara de la família ni de contactes, esclata sense mesura amb cada línia de Robert Stone. Nascut a Nova York al 1937, contemporani d’una altra ànima lliure com Jim Dodge, Stone va viure el boom de la generació beat, dels hippies, dels Beatles, del rock n’ roll, dels àcids, el peyote, de la psicodèlia,… Stone va viure els anys on es va posar en dubte tot, quan es va demostrar que la gent podia desobeir ordres i rebel·lar-se contra el sistema. Recordando los sesenta (Libros del Silencio, 2011), també traduït amb el rigor i passió d’Inga Pellisa (com a Dog Soldiers), és una mena de A la carretera de Kerouac, on Stone explica les seves vivències des de finals dels cinquanta fins a principis dels setanta, narrant les seves experiències in situ, vivint alguns dels moments que ens hagués agradat viure a tots els que pensem que aquells anys varen ser una explosió de cultura, rebel·lió i idees com tan necessària com didàctica.\nCom si es tractés de Jack London, Robert Stone sentir la necessitat de treballar a un vaixell, tot i que a diferència de l’autor de Martin Eden, ho va fer enrol·lat a la Marina, com també va fer en el seu moment el seu admirat Jack Kerouac. Durant uns quants mesos va viure i veure món, circumstància que el va permetre adquirir una panoràmica prou àmplia per anar per la vida amb els ulls ben oberts, i la ment encara més. Va tornar al seu país instal·lat de ple en la Guerra Freda, a on a part de rock n’ roll, el maleït racisme, que gràcies a la ignorància de sempre, feia de les seves. Els problemes racials, els moviments socials, i alguns dels personatges amb els que freqüentava Stone, són els Macguffin a través dels quals Stone afronta els diferents capítols que va viure durant aproximadament els quinze anys que ocupen aquesta meravella de llibre.\nI aquest és el narrador que ens trobem, un home disposat a tot, ben aviat va adonar-se que la seva vida era escriure, i després de donar tombs per diaris, va viure a Nova Orleans, a la seva estimada Nova York, a San Francisco, a Mississipi, a Londres, sense oblidar les estades a Espanya, França, Vietnam, … i Mèxic, on l’autor es va quedar fascinat per la pobresa, formalitat, fatalisme i violència que invadien el territori asteca. Es va alienar a l’ambient de cada lloc amb esperit obert, crític i afable, tot i que sovint, com amb els rudes mariners i algunes actituds d’homenot, o sobretot, el que va viure a Sud Àfrica durant els primers anys d’apartheid, varen regalar-li moments d’una incomoditat i patiment propis del que va a pit descobert. Tot queda enrere no obstant quan Stone trepitja el Village d’aquells anys, i el Seven Arts, on s’hi donaven cita, entre d’altres, Jack Kerouac, Allen Ginsberg, Gregory Corso, Ray Bremser i Ted Joans. Qui pot dir no a una birra o les que calguin rodejat d’aquests homes? L’autobús Furthur, amb Ken Kesey i Neil Cassady vivint la vida sense normes o almenys, amb molta menys por de la que estem acostumats, almenys, en una ciutat tan previsible com Barcelona.\nLa gente de una cierta edad mantuvo durante muchos años la ilusión de que el mundo se había oscurecido de algún modo después del 22 de noviembre de 1963. Como si las cosas estuvieran empezando a ir mejor y de repente hubieran comenzado a girar fuera de control. Era una ilusión infundada, por supuesto, incluso si uno cree en algún tipo de espíritu o de patrón en la historia. Lo que abre la cuestión de cuánto queda de la historia más allá de lo que la gente cree después de un hecho o de lo que cree haber visto. Esta era la clase de cuestiones que la experiencia con el LSD nos llevaba a plantearnos. Podías desdeñar todo aquello, como si se tratar simplemente de divertidos dibujos de luz y conexiones sinápticas; pero en ocasiones las drogas parecían llevarte tan lejos y tan profundo como pudieras extenderte, al mismo fondo de las cosas en sí mismas. Quién sabe cuán profundo era aquello realmente.\nL’assassinat de Kennedy, el doctor Hoffman, LSD, Vic Lovell (iniciador de Ken Kesey a les drogues), la CIA i les investigacions MK-Ultra, Sueños de ácido de Marin A. Lee i Bruce Shlain, l’inici de la guerra del Vietnam, el patriotisme i la cultura de guerra que va instaurar la Casa Blanca per tot arreu, el jazz, més personatges irreverents, com Terry Southern, … tantes coses per explicar, i Stone se’n surt de meravella, amb un ritme trepidant, un llenguatge proper, una capacitat màxima per entretenir i absorbir al lector a base de detalls, apreciacions i reflexions sobre tot allò que explica, amb la passió, clarividència i contundència de qui se sap testimoni honest i veraç d’aquells anys.\nQuin honor seria que Robert Stone m’adoptés com alumnes seu; tenir a algú com ell de gurú, com a guia espiritual, seria una meravella, perquè la seva manera de veure la vida, la d’un individu atent, inquiet i que s’apunta a gairebé tot (memorable el moment en el que li passa pel cap deixar-ho tot per embarcar-se en un dels seus somnis, ser un artista nòmada i llençar-se de cap a la bohèmia més salvatge), i a la vegada crítica, i tenyit tot d’un humor negre i d’una paciència contemplativa més que interessants, resulta tan atractiu com educatiu.\nÉs moment de tocar de peus a terra, i el gaudirem com sí és possible, amb les seves obres, gràcies al treball de Libros del Silencio. Si Dog Soldiers és una obra imprescindible de la literatura post-vietnam, Recordando los sesenta és un dels llibres que millor retrata la una manera de viure, a l’alçada d’LSD de Timothy Leary i de Los Ángeles del Infierno de Hunter S. Thompson. 300 pàgines que ens regalen un viatge per la dècada que va estar a punt de canviar-ho tot, i tot i que no va ser així, sí va mostrar el camí per fer-ho, de la mà d’un Robert Stone, qui, a través d’unes quantes feines (no era un fill de papà) i d’un instint de supervivència que el dotava d’inquietud per conèixer i experimentar, dóna un punt de vista tan creïble com intens d’aquella època. Passin, i visquin o recordin els seixanta. S’emocionaran i voldran haver-hi estat.\nArticle anteriorTorna la World Press Photo 2011\nArticle seg�ent 30è aniversari de Brighton 64


Jose Luis Blanco | Organitzadors - Club Atletisme La Sansi, entitat que organitza curses populars a més de 20 ciutats d'Espanya\nJessica Expósito Jose Luis Blanco Jose Expósito Clotilde Martin Steve Boedt Alba Duran, Seluco Fernandez i Jon Martin MARIANA MORALI,VANESA ALONSO,DAVID DÍAZ,DAVID ÁVILA,KAT ZAHN Dan Puche Tony Torres i Silvia Anguera Chus Valdes i Joan Abel Fayet From Korea Nuria Rodriguez\n12/03/2019 - Organitzadors\nNom: Josep Lluis Blanco Quevedo\nPresident de La Sansi www.lasansi.com\nMèrits: Organitzador de curses per prop de 40.000 inscrits al any. Atleta Olímpic. Subcampió d'Europa de 3.000m.obs. Participant en 9 mundials de cros consecutius, amb una medalla de bronze per equips. Campió d'Espanya de cros curt i 3.000m.obs. Té el rècord de Catalunya absolut actual de 2.000m.obs i 3.000m.obs i en 5.000m.l. indoor i en 5km ruta. 8 anys consecutius entre els 6 primers al cto. d'Espanya de cros. 4 medalles d'or al campionat del món Master\nHISTORIAL ESPORTIU Internacional 3.000m.obs i Cross\n1994 6è Campionat. del Món Júnior. Lisboa (Portugal) 2n europeu\n1995 Participant al ct. món militar de Cros. Florida (USA); Campió dels Jocs Pirinencs. Pau (França)\n1996 Campió d'Espanya promesa. 2n Cursa Ceret (França); 4t Cros Andorra. Campió Jocs Pirenaics.\n1996 2n trobada Internacional sub-23. Santiago\n1998 1r Meeting l'Aigle (França); 3r Cros Andorra. 3r Meeting Namur i 5è en Nivelles (Bèlgica)\n1999 16 Golden League Oslo (Noruega); Niça (França); 2n a Biella (Itàlia); 2n Namur (Bèlgica); 1o L'Aigle (França)\n2000 Medalla d'or Jocs iberoamericans amb Espanya Rio de Janeiro (Brasil); 14è Golden League (Montecarlo)\n2000 1º Copa d'Europa amb Espanya. Oslo (Noruega); 1o Meeting L'Aigle (França); 1o a Lisboa (Portugal); 3r Cros Andorra\n2000 Participant amb Espanya a la Ekiden a Chiba (Japó); Mínima per als Jocs Olímpics de Sydney 8'20 "\n2001 Medalla de plata en els Jocs Mediterranis. (Tunísia);\n2001 7è a Chiba (Japó); 2n a Andorra; 1o a L'Aigle (Paris). 8è a Lisboa (Portugal); 2n en Grudziadz (Polònia)\n2002 Medalla de bronze per equips al Mundial de Cros. Dublin (Irlanda)\n2003 Subcampió de la Copa d'Europa de Clubs. 9è Meeting de Trikala (Grècia)\n2003 8è Ct. del Món. París (França) 8'17\n2003 Millor marca mundial de l'any en 2.000 obstacles 5.23.04\n2004 4t Jocs Iberoamericans. Huelva. 11è Meeting Zurich (Suïssa); 15 Meeting Brussel·les (Bèlgica)\n2005 Subcampions per equips amb Espanya a la Ekiden Pekin (Xina); 10è en 3km Newscastle (GBR) i 3r en Liz (Àustria)\n2005 Participant i 14º a la final del Campionat del món a Hèlsinki (Finlàndia)\n2006 Campió d'Espanya de cros curt. Llanera.\n2007 2n Copa d'Europa amb Espanya. Vaasa (Finlàndia) 3.000m.obs; 8è en 4 Milles de Groningen (Països Baixos)\n2007 Participant a la final del Campionat. Món a Osaka de 3.000 m. obstacles\n2008 Semifinalista en els Jocs Olímpics de Pequín (Xina); 7è a la Superlliga Europea amb Espanya Annecy (França)\n2009 Campió d'Espanya de 3.000m.obs.\n2009 15è Campionat. Món 3.000m.obs Berlín (Alemanya)\n2009 6è Jocs mediterranis. Pescara (Itàlia) 3.000m.obs.\n2009 Recordman de Catalunya 5km ruta 14'19\n2010 Millor marca espanyola de l'any de 3.000m.obs. Campió de Catalunya absolut de 3.000m.obs per 5o any seguit\n2010 4rt amb Espanya a la Super Lliga Europea (Noruega) 3.000m.obs.\n2011 1º Sansi Viladecans; 1r Sant Silvestre del Masnou; 1r Sant Silvestre de Girona;\n2012 3r Cursa Bombers Barcelona; 5è Jean Bouin; 2n Cursa La Mercè; 1º Correbarri; 1º Cursa del Port.\n2013 11è Campionat. Espanya de cros. Campions d'Espanya per autonomies. Granollers\n2013 Campió Cursa Jean Bouin 5 km; 3r Cursa Corte Inglés;\n2014 Campió de Catalunya absolut de 10.000m.l. en pista 30'15\n2014 3r Cursa Corte Inglés i Cursa Bombers Barcelona 30'19 "; 1r Cursa DIR Barcelona 10km 30'16" i cursa Correbarri.\n2014 Recordman de Catalunya 5.000 mts indoor 14'30 "(batut després de 27 anys)\n2015 Campió de Catalunya absolut de 10.000m.l. en pista. Olot\n2015 4 medalles d'or al cto. del Món màster M40 de cros (individual i per equips), 5000m.l. i 3.000m.obs. Lió (França)\n2015 Record d'Espanya M40 de 3.000m.obs. amb 8'57 (batut després de 18 anys)\n2016 Campió de Catalunya absolut de 10.000m.l. en pista. Lloret de Mar.\n2016 1r a Cursa del DIR de Barcelona 5km; 3o a 5km d'Eivissa. Campió Milla de Balaguer. 1er cursa de la diada.\n2017 4at a la Cursa del Corte Ingles; 2o als 5km de Girona; 5è als 5km d'Ibiza; 1er milla de Balaguer.\n2018 Campions de Catalunya absolut de cros llarg i bronce al cros curt per equips amb la Sansi.\n—— Recordman de Catalunya 2.000 m. obst. 5.23.04 (2003) y 3.000 m. obst. 8.12.86 (2006)\n---- Recordman de Catalunya 5000m.l. indoor (2013) y 5km ruta (2010)\n2001-2009 Nou participacions consecutives a Mundial de Cross\nCampionats d'Espanya de 3.000m.obs.\nAbsolut: Or: 2009 Plata: 2003-2005-2007 y 2008 Bronce: 2001 y 2006\nCampionat Espanya de cross curt\nOr: 2006 Plata: 2002 4rt: 2004 y 2005 5è: 2003\nCampionat d'Espanya de cross llarg\n4rt: 2007 6è: 2008 y 2009 11è: 2013 59: 2016\nParticipant a 9 Campionats del món de cross amb una medalla.\n2001: Ostende(Bélgica) 2.002:Dublin(Irlanda) medalla de Bronze per equips\n2011 al 2017 Organitzador de la Sant Silvestre del Masnou la més antiga de Catalunya\n2015 al 2017 Organitzador del campionat de Catalunya de 5 km ruta a Viladecans i de curses de muntanya a Sentmenat.\n2015 al 2021 director tècnic Cursa La Mercè de Barcelona per 16.000 inscrits\n2016, 2017 i 2018 Organitzador de 13 curses per a més de 40.000 participants l'any www.lasansi.com\n2016 al 2019 Organitzador Cursa dels Nassos de Barcelona el 31 de desembre, 12.000 inscrits\n2018 Ambaixador de Guitart Hotels\nClub La Sansi: Direcció tècnica de la cursa\n16/09/18 40ª Cursa de La Mercè (Barcelona) 10km 15.000 inscrits www.bcn.cat/cursamerce/


Van der Valk Hotel Berlin Brandenburg Blankenfelde-Mahlow Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 4 allotjaments a Blankenfelde-Mahlow.\n"A comfortable stay with good food and atmosphere."\nEschenweg 18, Blankenfelde-Mahlow, Blankenfelde-Mahlow, Alemanya - Veure al mapa\nMés informació sobre Van der Valk Hotel Berlin Brandenburg\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Van der Valk Hotel Berlin Brandenburg es troba a la zona de Blankenfelde de la ciutat de Blankenfelde-Mahlow. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Van der Valk Hotel Berlin Brandenburg és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar per satisfer els clients més exigents. Centre esportiu, sauna, camp de golf (a 3 km), piscina coberta, spa de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Van der Valk Hotel Berlin Brandenburg la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Blankenfelde-Mahlow.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Van der Valk Hotel Berlin Brandenburg de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nComentaris de Booking.com (531)Comentaris d'Agoda (3)


Visit the estate of Castello di Nipozzano - Marchesi de' Frescobaldi\nBook your visit to Castello di Nipozzano.\nPlease kindly make a reservation at least one week in advance.\nVia di Nipozzano, Nipozzano, Pelago, 50060 (Florence) - Phone: 055 8311050 Map\nGPS: Latitude N 43 47.091 - Longitude E 11 28.297\nI allow the processing of personal info


La Catalunya buida: menys de dos treballadors per pensionista (Editorial)\nEn un de cada cinc municipis catalans, fins a 211, el sistema de pensions està molt tensionat\n3 min. Barcelona 05/05/2019 21:39\nDurant la recent campanya electoral s’ha escrit i s’ha parlat molt de l’Espanya buida o buidada. Probablement el concepte tornarà a aparèixer en la campanya de les municipals, que també són autonòmiques en aquestes zones -sobretot- del centre de la Península. L’interès partidista hi busca rendiment. Justament per això, i de la mateixa manera que va aparèixer, també és probable que el debat es vagi afeblint un cop acabat el cicle electoral fins que desaparegui. Serà un error. I ho serà també a Catalunya si no se sap recollir el guant per la part que ens toca.


UNITAT 2. LA MÚSICA COM A ART.\nEls gèneres musicals. Principis que defineixen un instrument musical.\n1. La música, una de les 7 arts.\nLes 7 arts són: Pintura Escultura Arquitectura Literatura Dansa Cinema Música\nDe totes aquestes la més recent és el cinema. Les tres primeres, la pintura, l’escultura i l’arquitectura se les anomena les Belles Arts i són les que estan lligades a la transformació d’uns materials tangibles (en el cas de l’escultura, per exemple, es transforma un tros de marbre en una figura humana). Les arts es divideixen en arts estàtiques i arts dinàmiques. Les arts estàtiques són aquelles que no varien en el temps ni l’espai, no es transformen amb el pas del temps i no canvien la seva localització física. Les arts dinàmiques són aquelles que canvien amb el pas del temps i aquelles per les que necessites un temps concret per gaudir-les des de l’inici fins al final. Tenint en compte aquestes definicions podries dividir les 7 arts entre dinàmiques i estàtiques?\n2. Els gèneres musicals\nA les biblioteques, per facilitar la localització dels llibres, es classifiquen segons uns criteris d’ordenació. La música també es pot organitzar segons el seu gènere. La triple classificació més habitual és:\nTradicional, popular o culta Religiosa o profana Descriptiva o pura\nMúsica tradicional, música popular i música culta\nQuan parlem de música tradicional ens referim a les cançons i danses tradicionals amb què la gent s’ha expressat al llarg del temps i que, antigament, es transmetien de manera oral. Parlem de peces amb una estructura senzilla i, generalment, de poca durada.\nNormalment utilitzem el terme música popular, paraula derivada de “poble” per referir-nos a la música actual que s’escolta majoritàriament a les ràdios, concerts i mitjans de comunicació. Generalment la música popular es caracteritza per ser un tipus de música creada per ser “consumida”, és a dir, per a ser comprada i escoltada en aparells de so o bé en concerts en directe. La música ètnica també és música tradicional. Rep aquest nom, habitualment l’expressió musical de cultures llunyanes i exòtiques, però cal recordar que el seu origen és el mateix que el de la música popular occidental. La música culta, en canvi, és un gènere més sofisticat. Les seves obres poden ser molt extenses i tenir una estructura complexa. Ha calgut un sistema de codificació – les notes musicals- per permetre’n la transmissió i es caracteritza pel fet que la seva creació sempre està lligada a la feina d’un compositor. Popularment se l’anomena “música clàssica”.\nMúsica religiosa i música profana\nAl llarg de la història, la religió ha estat un fenomen molt present en la vida de les persones. La música religiosa acompanya els actes litúrgics o s’inspira en fets religiosos. D’altra banda, tenim la música profana, que no té cap lligam amb el fet religiós. Sol estar relacionada amb la vida quotidiana i les celebracions de caire no religiós. Els trobadors i les trobairitz, i els joglars van ser els primers divulgadors de la música profana.\nMúsica descriptiva i música pura\nParlem de música descriptiva quan ens referim a obres inspirades en elements aliens a la música: paisatges, literatura, quadres... Aquestes obres, doncs, tenen un referent extramusical com a base.\nEn canvi, la música pura no ens remet a cap idea fora de la mateixa música.\n3. Principis que defineixen un instrument musical\nSi l’eina del pintor és el pinzell, l’eina del músic és l’instrument musical. Els instruments que tenim actualment són el resultat de l’evolució de molts segles. La necessitat d’expressar-se mitjançant la música ha estat al llarg dels segles el motor que ha impulsat aquesta evolució. El primer instrument va ser la veu humana, però de seguida els objectes d’ús quotidià van convertir-se en instruments musicals. Perquè un instrument soni ha de constar de tres elements bàsics:\na. Material capaç de vibrar. b. Un mecanisme que el faci vibrar c. Un ressonador que amplifiqui el so.\n4. Classificació dels instruments segons la producció del so\nLa gran quantitat d’instruments musicals que hi ha actualment ens obliga a fer-ne una classificació. Hi ha moltes maneres de classificar els instruments. La que segurament coneixes és la classificació per famílies i subfamílies\nCorda Vent (subfamília del vent fusta i vent metall) Percussió\nA continuació te’n presentem una de diferent que classifica els instruments segons el material que vibra:\nCORDÒFONS, quan vibra una corda AERÒFONS, quan vibra una columna d’aire. MEMBRANÒFONS, quan vibra una membrana tensada IDIÒFONS, quan vibra tot l’instrument ELECTRÒFONS, quan el so es produeix electrònicament.\n1. Tot seguit escoltaràs petits fragments d’audicions que corresponen als gèneres treballats anteriorment. A cada grup de respostes n’hi ha una d’errònia. Descobreix-la i marca-la. AUDICIÓ 1 (Cinquena Simfonia, L.V. Beethoven) a) b) c) Música pura Música instrumental Música vocal\nAUDICIÓ 2 (“Yesterday”, The Beatles) a) b) c) Música popular Música religiosa Música vocal-instrumental\nAUDICIÓ 3 (“Kirie” del Rèquiem, W.A. Mozart) a) b) c) Música religiosa Música vocal-instrumental Música pura\nAUDICIÓ 4 (“El matí” de Peer Gynt, E. Grieg) a) b) c) Música pura Música instrumental Música ètnica\nAUDICIÓ 5 (“La moreneta” Sardana) a) b) c) Música tradicional Música religiosa Música pura\n2. La música que al llarg de moltes generacions ha passat de pares a fills per tradició oral s’anomena... a) Música culta b) Música religiosa c) Música tradicional 3. La música inspirada en una història o vivència real s’anomena... a) Música descriptiva b) Música pura c) Música religiosa 4. Una mateixa composició musical pot classificar-se en diferents gèneres musicals alhora. Escriu a quin o quins gèneres musicals creus que s’adscriu cadascun dels següents exemples. La música del ball de bastons. Una simfonia de Beethoven. La última cançó de Madonna. La música d’un ritual de la tribu dels Masai, a l’Àfrica negra.\n5. Què es necessita per a què un objecte sigui considerat un instrument musical?\n6. Uneix amb fletxes:\nCORDÒFON MEMBRANÒFON IDIÒFON ELECTRÒFON AERÒFON\nVibra una columna d’aire Vibra la membrana de l’instrument Vibra el corrent elèctric Vibra una corda Vibra tot l’instrument\n7. Col·loca cada instrument en la columna on li correspongui segons la seva classificació.\nOboè – piano – trompeta – flauta dolça – guitarra – xilòfon – pandero – gong – clarinet – guitarra elèctrica – teclat – bombo – tuba – violí – triangle – carrilló – violoncel – fagot – trombó – bongos – platerets – baix elèctric – contrabaix. CORDÒFONS AERÒFONS MEMBRANÒFONS IDIÒFONS ELECTRÒFONS\n8. Posa tres exemples d’instruments de percussió de so determinat i tres de so indeterminat.\n9. Digues, en cadascun dels següents instruments quin és l’element que vibra, quina la caixa de ressonància i quin el procediment per fer-lo vibrar.\nInstrument Violí Flauta dolça Timbal Xilòfon\nProcediment per fer-lo vibrar\n10. Quins creus que van ser els primers instruments de la història? 11. Com podem fer vibrar una corda? 12. Quins són els ressonadors dels instruments següents: violoncel, guitarra elèctrica, clarinet. 13. Se t’acut un altre mecanisme, que no sigui la bufada, per fer sonar un instrument aeròfon? 14. Quins grups de la classificació dels instruments corresponen als instruments de percussió? 15. Escolta un fragment de la següent audició i completa el musicograma. Audició: Tema de la banda sonora d’Indiana Jones, de John Williams.\nTemes Introducció A Instruments


L’arquitectura pot estar en crisi, però ara la hipoteca és amb la ciutat - Alicanteplaza\nALICANTE. Cap altre Estat del món concentra tants edificis singulars contemporanis ni tants projectes emblemàtics d’estrelles internacionals. Així de rotund justificava el Museu d’Art Modern de Nova York –el MoMA— l’exposició On-Site: New Architecture in Spain, que recollia els millors projectes arquitectònics pre-boom.\nEncara que la majoria dels estudis presentats al museu estatunidenc rondaven els cinquanta anys, l’únic estudi alacantí present rondava la trentena. L’equip de comissariat havia escollit la Salamandra dissenyada per Aranea, un centre de talassoteràpia a la badia de Gijón, com un dels millors dissenys de l’època.\nQuinze anys després, el govern espanyol obri un procés participatiu –coordinat per l’oficina madrilenya Zuloark— per a redactar la nova Llei estatal d'Arquitectura i Qualitat de l'Entorn Construït. Un projecte legislatiu que pretén millorar les actuals lleis d’Ordenació i Edificació o la del Sòl i Rehabilitació Urbana, amb una professió cada volta més allunyada de la societat. Precisament a la primera etapa d’este procés, els pròxims 24 i 25 de novembre, Aranea participarà en un debat sobre la intersecció entre arquitectura, societat i ecologia.\n“La crisi del 2008 va demonitzar la figura de l'arquitecte. La irresponsabilitat d'alguns ha marcat a la resta del col·lectiu i ara l'arquitecte ha perdut el respecte de la societat”, sentència Francisco Leiva, arquitecte a Aranea. “S'ha convertit per a molts en el necessari còmplice dels excessos de l'especulació immobiliària, còmplice també de les més frívoles propostes de polítics irresponsables”. Nòries gegants, camps de golf, estudis de cinema fallits i macro-urbanitzacions han necessitat les últimes dècades de la complicitat de l’ofici.\n“Els estudis hem perdut el legítim paper de mediació entre diferents disciplines que construeixen els espais de la nostra vida, perquè parlem d'arquitectura i de paisatge sense pretendre acaparar competències; només es tracta d'aprendre a generar relacions multidisciplinàries”, afegeix l’enginyera agrònoma Marta Garcia des de la sala de màquines d’Aranea.\n“Hem de treballar per a recuperar prompte la confiança perduda”, asseveren des d’Aranea en referència als treballs a desenvolupar per la nova legislació. “Estem vivint un moment clau on hem d'afrontar sense demora reptes mediambientals i socials sense precedents. Comencem a generar un clima de reconciliació amb el nostre entorn on l'arquitectura recupere el seu paper. I per descomptat, són els projectes públics els que han de donar exemple a la resta”.\nA diferència d'altres oficis com el disseny gràfic o d'altres països com Portugal, al context valencià i espanyol sembla que l'arquitectura no té el mateix valor social. La llei atorga moltes competències a les arquitectes, però la gent no acudeix. Falla la formació a les escoles d’arquitectura o a les escoles de primària?\n"Hi ha un problema cultural molt greu de desafecció que ha de començar a tractar-se des de l'educació primària. Si no coneixem, no valorarem ni cuidarem les nostres ciutats i els nostres paisatges”, apunten des d’Aranea. “A l’àmbit educatiu —primària, secundària i batxillerat— s'ha de fer l'esforç de divulgar els valors de l'arquitectura moderna i contemporània com un estrat dins de la Història de l'Art, on l’arquitectura ocupa un lloc amb les característiques tecnològiques, compositives, morfològiques i materials pròpies del seu temps”.\n“En aquest sentit fa un parell d'anys desenvoluparem un taller molt emocionant en el col·legi la Aneja d’Alacant, on l’alumnat realitzava la seua pròpia cartografia de la ciutat a través del dibuix dels seus personatges: el castell que estirava els seus braços per a abraçar la mar, el palau excavat de les 24 cúpules, les ones petrificades del Cap de l’Horta o la Tabacalera d'Alacant i els seus camins de Cigarreres que connectaven amb l'Horta”.\nUna de les conseqüències d’este canvi de paradigma als últims anys és la poca consideració que la qualitat arquitectònica té en les licitacions públiques o els concursos d'idees. Enfront del boom de concursos dels 2000 que recollia la cèlebre exposició del MoMA, ara les administracions públiques tendeixen a les licitacions, un procés burocràtic on prima més la baixa econòmica que la qualitat arquitectònica.\n“Els concursos d'Arquitectura eren una aposta optimista per l'excel·lència i la pluralitat de propostes. L'eufòria dels concursos públics dels anys 2000 va generar un excel·lent nivell d'arquitectura nacional. L'arquitectura espanyola es va convertir en un referent internacional i els seus millors arquitectes van començar a rebre encàrrecs per tot el món. Fins i tot els millors estudis d'arquitectura mundials competien per experimentar la seua millor arquitectura ací”.\nEn dubte el procediment per dissenyar la rehabilitació de la Tabacalera d’Alacant\n“Per descomptat, aquesta generosa i optimista aposta no va estar exempta de controvèrsies”, apunten des d’Aranea. “Es van prendre uns certs riscos i es van produir excessos. I a poc a poc van anar desapareixent els concursos oberts on prevalia la qualitat de les propostes. En molts concursos i licitacions hem comprovat que es valora mes l'arquitectura que menys proposa, que menys s'esforça, que menys puga arribar a molestar a ningú. Des de l'administració es valora positivament als arquitectes que menys s'impliquen amb la seua obra, que menys problemes puguen arribar a plantejar, que resolguen millor el tràmit. El pessimisme que caracteritza el nostre temps ens fa aferrar-nos a les seguretats: la seguretat del mediocre”.\n“L'arquitectura pública s’està convertint en un simple tràmit, en el compliment d'una sèrie de normes. Desapareix el valor emocional, la cerca d'una identitat per a cada lloc. Les propostes es fan clòniques: els mateixos edificis, els mateixos parcs i els mateixos passejos allà on anem”.\nDes dels primers projectes d’Aranea als principis dels 2000, l’oficina estava centrada en concursos d’idees, però “últimament davant la falta dels mateixos o la seua absoluta precarietat, ens veiem obligats a decantar-nos per les licitacions”. El disseny de l'espai públic de la Marina de València, la rehabilitació del Turó d'Alcanyís o el parc fluvial de Belluno a Itàlia són alguns dels projectes públics que afronta ara l’oficina alacantina.\n“Però a les licitacions la nostra experiència és molt desigual. Deixant de costat les licitacions que es van decidir per baixes d'honoraris desproporcionades —un dels principals temes a solucionar amb la nova llei— hi ha ocasions en les quals les valoracions resulten molt arbitràries”. Precisament l’equip acaba de recórrer l’adjudicació definitiva de la licitació per a dissenyar la rehabilitació de la Tabacalera d’Alacant.\nEn este cas, un concurs d'idees haguera suposat ampliar el fòrum de debat i haguera recollit propostes més variades. Però casi en l'últim moment, amb totes les presses, a punt d'esgotar els terminis de l’EDUSI, es planteja una licitació que dóna tan sols un mes de temps per a estudiar aquest complex i ambiciós projecte, clau per a l'esdevenir de la ciutat. Malgrat tot, la licitació plantejava un procés de selecció basat en la qualitat del projecte i l'experiència en temes patrimonials, on la rebaixa d'honoraris a penes es valorava.\nDe la mà del Fabricante de Espheras, un estudi del Cap-i-Casal especialitzat en intervencions sobre el patrimoni, l’equip ha decidit recórrer la decisió de la Mesa de Contractació d’Alacant perquè “les valoracions resultaven sospitosament arbitràries”. “Sembla que el Comité d'Experts, incomplint les bases de la licitació mai va arribar reunir-se presencialment, ni va arribar a veure les memòries, ni els panells del concurs”. Una situació deguda a la crisi sanitària del coronavirus que posa en dubte els procediments de contractació de l’administració.\n“El seu treball es va limitar a reunions online on a penes es podia aprofundir en els projectes. “Valorar un projecte a través del mòbil o el portàtil de casa, a més de no estar contemplat en les bases de la licitació, és una falta de respecte a l'enorme treball dels equips”, apunten des d’Aranea. De moment, la pilota queda sobre la teulada de l’administració. Davant la davallada, la nova llei es presenta com una oportunitat per tindre una arquitectura sense precarietat ni classisme.


Saló del Còmic de Barcelona 2016: “Brruuum, escriiiitx, meeeec” | Cultura | EL PAÍS Catalunya\n“Brruuum, escriiiitx, meeeec”\nObre el Saló del Còmic, centrat en la presència dels vehicles a les vinyetes\nBarcelona 5 MAI 2016 - 19:32\tCEST\nAda Colau i Ibañez, al Saló del Còmic. Massimiliano Minocri\n“Brrruuum, escriiiitx, meeeec”. El so dibuixat de les embranzides, les frenades i els clàxons d'una infinitat de cotxes inunda el 34t Saló Internacional del Còmic de Barcelona, que en aquesta edició es dedica especialment als vehicles a les vinyetes i que ha inaugurat aquest migdia l'alcaldessa de la ciutat, Ada Colau. La gran fira dels còmics se celebra fins diumenge als palaus 1 i 2 i la plaça de l'Univers de la Fira de Montjuïc, amb una superfície de 45.000 metres quadrats, xifra que suposa un augment del 25% respecte a l'any passat. Entre el més destacable de l'oferta del saló, que enguany té com a convidat estrella el nord-americà Frank Miller, mundialment cèlebre per la seva revisió en fosc de la figura de Batman, figuren les exposicions consagrades als vehicles i el còmic –que inclou, a més de centenars de dibuixos originals, una vintena de cotxes i motos reals–, les superheroïnes i la dedicada a Ibáñez, el creador de Mortadel·lo i Filemó, pel seu 80è aniversari.\nEn la primera de les exposicions, la més important i la que defineix la temàtica d'aquesta edició, els vehicles reals, alguns d'espectaculars, s'exposen al costat d'ampliacions d'una vinyeta en què apareixen. Estan repartits per subgèneres i cada àmbit s'assenyala amb una indicació que s'assembla a un senyal de trànsit. Cotxes de sèrie negra, vehicles de superherois, d'aventura, d'humor, de curses, i també bicicletes són els temes sota els quals s'exposen els models de debò i les 270 pàgines de còmics, el 80% material original. Entre els vehicles reals destaquen el preciós Morgan Plus, pura línia clara, de Blake i Mortimer, l'Honda S800, blanc i bufó, de Spirou i Fantasio, o el Ford Mustang que remet a Sin City. Molt espectacular és el Delorean platejat que materialitza la versió dibuixada de Retorn al futur. I què es pot dir del camió groc de Transformers. El Cadillac de Blacksad presenta un interior una mica atrotinat que més que els còmics de Canales i Guarnido suggereix més aviat la cançó de Loquillo; fins i tot treus el cap a veure si encara hi és l'última rossa que va venir a provar la part de darrere del seu Cadillac.\nLes vinyetes que s'exhibeixen, de totes les èpoques i estils, des de la bonhomia del TBO fins al dramatisme del mateix Miller, passant pel classicisme policrom de Dick Tracy, comparteixen sovint les onomatopeies escrites dels sorolls dels cotxes, com en Torpedo (il·lustrat amb un bonic Citröen Rosalia de debò, al qual només li falten els gàngsters amb metralladores Thompson a l'estrep. L'automòbil, per això, duu matrícula de Mallorca.\nEn l'apartat “el motor de l'aventura” trobem un típic Jeep Willys de la Segona Guerra Mundial, que evoca les aventures del corresponsal Ernie Pike que Hugo Pratt ha traslladat al còmic. Hi ha també referències a Tintin i els seus cotxes i una preciosa il·lustració de Bernal del 1986, que recull l'accident de Lawrence d'Aràbia en motocicleta. Per aquí circulen també els cotxes aeris de Roco Vargas, l'Arrowplano de The Green Arrow. Fins i tot es poden veure Roberto Alcázar i Pedrín, viatjant a París amb cotxe per resoldre un cas!\nUn àmbit especial, orquestrat per Seat, està dedicat als cotxes dels nostres còmics de sempre –aquí coincideixen bastant dues factories, Seat i Bruguera–. Vells models reals del 127, el 124, el 600, el 850 i el 133 dialoguen amb les vinyetes. Aquí hi ha tots els dolents del Gang del Chicharrón, anxovats en un 600 perseguint Mortadel·lo i Filemó, o la família Ulises en un 124.\nEl gran pilot de còmic és Michel Valliant: el podem veure serrant les dents mentre intenta avançar el corredor sense rostre a Montecarlo. O provant el seu bòlid Cooper 38 a Suspense en Indianápolis (Gaceta Júnior, 1969) i manifestant en una bafarada: “Formidable. Quina embranzida! Però no són cotxes que pugui portar qualsevol”.\nEn el capítol de motos dibuixades, figuren des de la “moto familiar”, un dels invents sonats (o genials) del TBO fins a la de l'Akira d'Otomo, que és impressionant. En una vinyeta, Johnny Roqueta d'El Jueves cavalca amb la seva Minimontesita personalitzada. Mentre que en un esplèndid original de Stan Lee, el Capità Amèrica munta una motocicleta davant de The Falcon. El motorista fantasma tampoc hi podia faltar, i el veiem encès dalt de la seva Chopper. En una vinyeta ampliada a una grandària colossal veiem Indiana Jones i el seu pare amb la BMW de l'Exèrcit alemany a la recerca del Sant Grial: al costat del dibuix, una motocicleta igual, amb sidecar, que sembla que acabi de sortir d'un garatge de la Wehrmacht. Una Harley de debò, molt desitjada, li dóna la rèplica a la de les vinyetes del Lobezno.


JOYAS. STEEL, DANIELLE. 9788497594752 Margen Libros


Sandra Barneda hi diu la seva sobre Rocío i Antonio David: «És magnífica»\nLa presentadora té molt bona relació amb Rocío Carrasco i ha volgut enviar-li el seu suport en aquesta dura batalla contra Antonio David Flores\nper María Merino 10/05/2021 13:15h\nLa periodista Sandra Barneda sempre intenta allunyar-se de les polèmiques i prefereix centrar-se en la seva vida professional i personal.\nNo obstant això, tot i que no és 'amiga' de les controvèrsies, ha volgut opinar sobre el tema del moment. En concret, no ha dubtat en parlar sobre el conflicte que s'està vivint al país arran de la sèrie documental de Rocío Carrasco. Amb tot això, Sandra Barneda ha estat contundent i ha decidit prendre partit.\nSandra Barneda i la seva opinió sobre la docusèrie\nLa premsa del cor està encantada amb la polèmica que ha generat Rocío Carrasco amb la docusèrie 'Contar la verdad para seguir viva'. Carrasco ha parlat sobre els episodis de maltractament que ha viscut durant el seu matrimoni amb Antonio David, també ha fet esment del seu intent de suïcidi i fins i tot de la pallissa que va donar-li la seva filla, Rocío Flores.\nTot i que Antonio David Flores compta amb el suport de molta gent, Rocío Carrasco també pot presumir de la gent que està donant la cara per ella. Aquest és el cas de Sandra Barneda, que ha estat entrevistada a la revista 'Pronto' i ha manifestat que «no acostumo a parlar públicament de Rocío, però me n'alegro molt que hagi trencat el seu silenci perquè ho ha passat molt malament i espero que això li serveixi per tirar endavant». És més, ha afegit: «Els que hem estat a prop d'ella sabem com ho ha viscut».\nLa presentadora dona suport a Rocío Carrasco\nDe la mateixa manera, Sandra Barneda ha volgut parlar sobre la seva relació amb Rocío Carrasco, amb qui manté una gran amistat des que van coincidir a 'Hable con ellas'. De fet, Sandra va ser convidada al casament de Rocío amb Fidel Albiac. En aquest sentit, ha exposat: «Rocío és una bellíssima persona. Com a companya és encantadora i d'aquí va sorgir la nostra relació».\nPer tant, Sandra ha mostrat l'afecte que sent per Rocío i no pot evitar defensar-la davant el conflicte que té amb Antonio David. És més, ha publicat una imatge a Instagram en què apareix abraçada a Carrasco i l'ha acompanyat amb el següent missatge: «Fa dies que miro aquesta fotografia. Intento trobar les paraules correctes per descriure el que sento en veure-la. El que sembla més senzill sovint és el més difícil d'explicar i no per això deixa d'existir. 'El somriure permet respirar a l'ànima'. Que ningú qüestioni ni els teus somriures ni el teu patiment».\nLa fotografia de Nagore\nNagore Robles també té una bonica relació amb Rocío Carrasco. Per aquest motiu, tampoc ha dubtat en publicar una imatge per mostrar-li el seu suport.\nL'exassessora de l'amor de 'MYHYV', per la seva banda, ha compartit una fotografia del casament de Fidel i Carrasco on apareixen abraçades. A més, ha escrit el següent missatge: «Per descomptat, jo sí que us crec. He trigat molt temps a poder donar la meva opinió sobre el documental de Rocío. Veure-ho i escoltar-ho em trenca l'ànima, sento dolor quan escolto el testimoni de tantes dones silenciades i qüestionades».\nD'altra banda, ha afegit: «Escric emocionada i tractant d'utilitzar les paraules correctes quan l'únic que tinc són llàgrimes i punyals clavats a l'ànima. Sempre, repeteixo, SEMPRE, tindreu el meu suport i la meva mà per lluitar i fer justícia», assegura Nagore.\nTelecinco Rocío Carrasco Mediaset Sandra Barneda Rocío Flores Antonio David Flores


Viva Espana (3CD/2009) скачать бесплатно\nАльбом: Viva Espana - 3CD\n1. Gipsy Kings - Baila Me (3:46)\n2. Los Manolos - All My Loving (3:10)\n3. Belle Perez - Dime Que Tu Quiere (3:24)\n4. Rumba Tres - Baila Mi Rumba (3:08)\n5. Paradisio - Bailando (3:49)\n6. Alejandro Sanz - La Fuerza Del Corazon (3:31)\n7. Los Reyes - Chibili Ben Ben (2:53)\n8. Raul Orellana Feat. Jocelyn Brown - Gipsy Rhythm (3:41)\n9. Jarabe De Palo - Bonito (4:15)\n10. Chayanne - Salome (4:21)\n11. Chambao - Instinto Humano (4:25)\n12. Lolita - Sarandonga (3:59)\n13. Montse Cortes - Azul (3:25)\n14. Los Del Rio - La Nina (Del Panuelo Colorado) (4:08)\n15. Azucer Moreno - Amen (3:57)\n16. Ketama - Mienteme (4:27)\n17. Lorna - Papi Chulo Te Traigo El Mmmm (3:00)\n18. Mala Sangre - Miguel (2:36)\n19. Ottmar Liebert and Luna Negra - Havana Club (Latin Mix) (5:16)\n20. Los Del Rio - Macarena (4:11)\n21. Righeira - Vamos A La Playa (3:40)\n22. Mecano - Hijo De La Luna (4:19)\n23. Juan Pardo - No Me Hables (3:22)\n24. Rumba Tres - Amazonia (3:56)\n25. Righeira - No Tengo Dinero (3:23)\n26. Raul Orellana - the Real Wild House (3:20)\n27. Los Fieras - En La Playa (3:19)\n28. Gary Low - La Colegiala (3:54)\n29. Gipsy Kings - Volare (3:40)\n30. Jeanette - Porque Te Vas (3:23)\n31. Los Reyes - Bamboleo (3:29)\n32. Ivan - Baila (4:29)\n33. Mecano - Tu (4:18)\n34. VRosario - Mi Gato (3:26)\n35. Manzanita - Por Tu Ausencia (3:09)\n36. Remedios Amaya - Sevilla (3:27)\n37. Manuel and the Music of the Mountains - Rodrigos Guitar Concerto De Aranjuez (3:59)\n38. Peret - Borriquito (3:34)\n39. Jose Feliciano - Che Sara (3:33)\n40. Mocedades - Eres Tu (3:27)\n41. Jose and Los Reyes - Lailola (No Ables Mas) (3:55)\n42. Los Angeles - La Malaguena (3:44)\n43. Aguaviva - Poetas Andaluces (2:09)\n44. Miguel Rios - Himno A La Alegria (4:45)\n45. Santabarbara - Charly (4:32)\n46. Paco Paco - Taka Takata (3:20)\n47. Los Payos - Maria Isabel (3:21)\n48. Massiel - La La La (2:35)\n49. Nino Bravo - Un Beso Y Una Flor (3:51)\n50. Jose Luis Perales - Y Te Vas (4:40)\n51. Los Panchos - Si Tu Me Dices Ven (2:53)\n52. Tony and Los Santos - Trico Trico Tra (2:50)\n53. Peret - Canta Y Se Feliz (2:50)\n54. Los Diablos - Oh Oh July (3:01)\n55. Manitas De Plata - Cali Cali (2:22)\nPlaying Time: CD1: 71:12 CD2: 66:45 CD3: 61:26\nПохожая музыка на Viva Espana (3CD/2009)\nHouse Masters - Sandy Rivera (2009)\nИсполнитель: VA Альбом: House Masters - Sandy Rivera Жанр: Vocal House Год выхода: 2009 Формат: FLAC Битрейт аудио: lossless Размер: 949 mb\nChristian Green - Live (June/2009)\nИсполнитель: Christian Green Альбом: Live Жанр: House Год выхода: 2009 Формат: Mp3 Битрейт аудио: 320 kbps Размер: 235 mb\nArmada Trance vol. 7 (Mixed by Ruben De Ronde) 2009\nHotel Costes Vol 12 (Mixed by Stephane Pompougnac)\nMTV Cool Down (2009)\nHits Connection 2009\nЗайцы тут » Музыка » Viva Espana (3CD/2009)