El Congrés ultima la llei de mort digna, sense sancions específiques\nLa comissió de Sanitat dona llum verda a la norma que homogeneïtza les cures pal·liatives i reconeix drets al morir\nEl text es remet a les infraccions autonòmiques, cosa que molesta Cs, que amenaça de no recolzar la regulació de l'eutanàsia\nMadrid 11 de de desembre del 2018. 19:53\nUn any i nou mesos després que elCongrésadmetés a tràmit la proposició de llei impulsada per Ciutadansdestinada a homogeneïtzar i regular les cures pal·liatives a Espanya, l’anomenada llei de mort digna, és bastant a prop de veure la llum. La comissió de Sanitat va aprovar aquest dimarts el text acordat en ponència (amb les abstencions del PNB i ERC per motius competencials) i que reconeix drets i garanties en el procés final de la vida, com ara el rebuig de tractaments acarnissats i que allarguen artificialment la vida, expressar els últims desitjos en un testament vital i la possibilitat de morir en la intimitat personal i familiar. El projecte passarà ara al ple, i d’allà, al Senat, per a la seva aprovació definitiva.\nTot i que la norma té un recolzament majoritari, han sigut necessàries desenes de reunions de la ponència per debatre la incorporació al text les més de 160 esmenes presentades. De fet, a la comissió de Sanitat van arribar vius algunsesculls, com el que fa referència a les sancions. Cs vol que la norma incorpori càstigs als metges o a les administracions que incompleixin els drets reconeguts, per donar poder "coercitiu" a la llei. No obstant, el PSOE ha afirmat des del primer moment que no era necessari i finalment ha guanyat el capítol. Aquest dimarts va presentar una esmena que estableix que les infraccions quedin sotmeses al règim sancionador previst a les 10 autonomies amb legislació en aquesta matèria (Catalunya no la té) o a la llei general de sanitat, sense perjudici de la responsabilitat civil o penal. L’esmena va sortir aprovada amb els vots de Podem, els partits nacionalistes i el vot en contra del PP i Cs.\nL’actitud del PSOE va provocar un gran enuig a Ciutadans, que va acusar els socialistes de facilitar que no hi hagi sancions estatals com a moneda de canvi a ERC, el PDECat i el PNB per "mantenir-se en el Govern". El partit taronja va avisar que aquesta situació potser li faci replantejar-se el seu recolzament a la llei d’eutanàsia, que promouen els socialistes, que està en fase d’esmenes i que fins ara només havia tingut l’oposició frontal del PP.\nLa diferència amb l’eutanàsia\nLa diferència fonamental entre una llei i l’altra és que la referida a la mort digna està dirigida a persones en la seva etapa final de la vida, a qui s’intenta escurçar l’agonia, mentre que la de l’eutanàsia, si entrar en vigor, podrà sol·licitar-la qualsevol malalt amb un sofriment "insuportable", que no es valgui per si mateix, però sense que sigui necessari que es trobi en la fase final o pateixi una malaltia terminal.\nSi per tirar endavant la llei de mort digna, que té el recolzament de tots els grups –tret dels nacionalistes per qüestions competencials i no de fons–, han sigut necessaris gairebé dos anys de debats, la regulació de l’eutanàsia pot ser que no vegi la llum aquesta legislatura, hi hagi o no un avançament electoral, i més si el PP fa pinya amb Cs per bloquejar la tramitació, com ha fet amb altres normes. Per això, el PSOE va retreure al partit taronja que faci un "xantatge legislatiu" amb el qual "demostra no tenir una posició clara" entorn de l’eutanàsia.\nAportacions de tots\nEl seu portaveu de Sanitat, Jesús María Fernandez, va precisar, a més, que la llei de mort digna "no és la porta d’entrada a l’eutanàsia", com alguns grups conservadors volen fer veure a la societat, perquè es tracta de dues regulacions "diferents".\nMalgrat la topada per les sancions, la major part dels grups es van felicitar que la norma s’obri per fi pas i amb aportacions de tots els partits.\nEl portaveu de Ciutadans, Francisco Igea, va remarcar que es tracta d’una llei "necessària", perquè, malgrat les regulacions autonòmiques, es calcula que 50.000 persones moren a l’any sense cures pal·liatives.\nEutanàsia Sanitat pública Ciutadans Congrés


Curso de invierno presencial (en català) - Escuela de literatura de Lolita Bosch\nCURS D’HIVERN SEMI PRESENCIAL I A DISTÀNCIA (EN DIRECTE)\nAls grups de primer s’hi accepten com a màxim 18 persones. Les classes es fan dos cops al mes i duren una hora i mitja cada una. El projecte s’analitza, es treballa i pren forma des de l’inici amb l’ajut del grup i la guia de la Lolita. I el grup és un espai segur, amè, tranquil, on sempre hi ha molt bon rotllo i una intimitat literària gairebé sagrada.\nNo cobrem inscripcions i el preu del curs és de 70€ mensuals. Es fan 10 pagaments al llarg del curs. El primer a l’agost (equival al mes de setembre) i l’últim al maig (equival al mes de juny). El pagament és fa a través d’una tranasferència periòdica. I veient l’oferta d’aprenentatge literari de qualitat online ens sembla un preu just i generós.\nNo cal cap nivell previ però als grups hi volem gent amb interès. La Lolita dóna molta importància al fet de què escriviu i de que aprengueu a fer-ho millor. Li interessa de debò el vostre procés i acompanyar-vos. I no hi ha truc: no volem que acabis una novel·la a corre-cuita sinó que facis la millor novel·la que puguis fer.\nPER QUÈ PRESENCIAL I VIRTUAL?\nPer ecologia i per anar a favor del planeta. Tot això que vivim ens ha de servir per aprendre a cuidar-nos més i a cuidar més el món. A més, els cursos online funcionen molt bé perquè la gent a casa seva hi està bé i té l’ordinador i la info a mà. I tot és més calmat i menys presses. L’ordre seria dues virtuals i una presencial durant el curs.


Òmnium creu que la participació a la Diada serà 'millor que altres anys'\nÒmnium creu que la participació a la Diada serà ‘millor que altres anys’\nMarcel Mauri ha dit que, d'acord amb indicadors com la venda de samarretes, són optimistes\nEl vice-president d’Òmnium Cultural, Marcel Mauri, ha explicat que el ritme d’inscripcions a la manifestació de la Diada de l’Onze de Setembre és similar al dels altres anys i ha afegit que, tenint en compte indicadors com la venda de samarretes o els autocars contractats funciona, ‘millor que altres anys’.\nEn una entrevista a Catalunya Ràdio, Mauri ha descartat que un desgast en la participació i ha dit que ‘les circumstàncies han anat canviant’. ‘És evident que hi ha gent que segur que està cansada i gent que té més motius que mai per sortir al carrer. Des de l’1-O, amb els fets que han anat succeint ens sobren les raons per sortir al carrer l’11-S i els dies que faci falta’, ha indicat.\nEl vice-president d’Òmnium també ha destacat que les entitats sobiranistes treballen perquè la pròxima Diada ‘sigui una demostració de força’ com a ‘avantsala d’una tardor que de ben segur que haurem de tornar a sortir al carrer moltíssimes vegades’.\nEs va calcular poc la reacció de l’estat espanyol després de l’1-O\nD’altra banda, Mauri creu que des de Catalunya es va ‘calcular poc’ la reacció de l’estat espanyol després de l’1 -O i els esdeveniments posteriors. Ha assenyalat que ‘no era imaginable que un estat que pertany a la UE i que per tant té uns estàndards democràtics de qualsevol altre estat de la UE pogués respondre amb repressió, violència i l’empresonament dels dirigents independentistes i dels líders d’Òmnium i de l’ANC. Mauri ha defensat, però, que des de l’independentisme es va ser ‘molta autocrítica’ i que ‘se n’hagués pogut fer més’ si els dirigents sobiranistes no estiguessin a la presó o a l’exili.\nEn canvi, ha dit, se n’ha fet ‘gens o molt poca’ per part dels partidaris a una reforma federal o per part de l’estat espanyol. ‘Ja hem vist quina és la resposta de l’estat espanyol davant de qualsevol intent de Catalunya de diàleg’, ha lamentat el vice-president d’Òmnium’. Segons Mauri, aquesta autocrítica és ‘positiva perquè permet analitzar el què ha passat’ i ha reiterat que ‘se n’ha fet i suficient’. En qualsevol cas, ha negat que s’anés ‘amb un lliri a la mà’ o que es ‘fos ingenu’.\nNo confia que la Fiscalia espanyola retiri els càrrecs contra els presos polítics\nA més, Mauri s’ha mostrat pessimista sobre la possibilitat que després de tres mesos al relleu al capdavant del govern espanyol, i també de la Fiscalia General de l’estat espanyol, el ministeri públic acabi retirant els càrrecs contra els presos polítics. Així i tot, ha afegit, ‘no és obstacle perquè hàgim de seguir demanant-ho i denunciant que segueixi havent gent a la presó i exili acusats de càrrecs que no s’aguanten per enlloc’. En aquest sentit, ha denunciat que se segueixi sostenint que el 20-S hi va haver violència i ha indicat que les interlocutòries del jutge del Suprem Pablo Llarena ‘entren en el camp de la ciència ficció’.\nDe cara al primer aniversari de l’1-O, el vice-president d’Òmnium ha manifestat que ha de servir per reivindicar que un referèndum ‘es pot fer sempre que calgui i més tenint en comptes que hi ha unes persones que hauran d’anar a un judici profundament injust’. ‘Estem disposats a tornar-ho a fer, hi vam ser fa un any i hi tornarem sempre que faci falta’, ha afegit Mauri, que ha ressaltat que els ciutadans tornaran als col·legis sense violència per l’absència policial. ‘Sense la policia serà un dia pacífic i normal’, ha dit.


Gemma Urgell - Viniesfera: #talkingabout VII - Taxi Driver\nPublicat per Gemma Urgell a 8:32\nMuchas gracias Gemma por tu cariñosa referencia.\nOlé el taxista! El otro día ví un autobús que no sé donde iba y que en su cristalera se podía leer "Con WIFI gratis". Y por cierto, para mí, el ejemplo de este taxista, es un claro ejemplo de innovación, de progreso y que como todo progreso, "rompe" barreras :)\n5 de setembre de 2009 a les 0:15\n"baixar el preu no és el sistema, és tindre valor afegit"\n5 de setembre de 2009 a les 18:53\nMolt bo el teu blog. L'aniré seguint via twitter. Cada vegada som menys els bloggers, però almenys sembla que la qualitat va a la alça\n6 de setembre de 2009 a les 19:18\nremenant per la xarxa m'ha sortit el teu bloc, molt interessant, ben fet i ben treballat.\nLes inquietids de la terra i un món millor és el que destaca. Endavant.\nCom experta en blocs voldria el teu comentari, estic engaxat des de fa pots mesos en un que estic muntat.\nEspero la teva opinió.\nGràcies, salut i sort\n11 de setembre de 2009 a les 8:03


Mor una de les ancianes agredides pel zelador d'un geriàtric a Arenys - Diari de Girona\nMor una de les ancianes agredides pel zelador d'un geriàtric a Arenys\nSi es confirma la relació entre l'agressió i l'infart de la víctima,\nde més de 80 anys, l'agressor s'enfrontaria a una pena d'homicidi\narenys de mar | agències/ddg 03.01.2016 | 07:20\nLa residència d´Arenys de Mar on va passar l´agressió la nit de Nadal. acn\nUna de les nou ancianes que van ser agredides pel zelador d'un geriàtric d'Arenys de Mar durant la nit de Nadal va morir el dia 1 de gener com a conseqüència d'un infart, de manera que l'agressor podria enfrontar-se ara a una pena d'homicidi.\nSegons publicava ahir el diari La Vanguardia, la víctima, de més de vuitanta anys d'edat, estava molt alterada des que va patir l'agressió i els forenses "han de confirmar ara la relació entre l'agressió i la mort, el que podria agreujar la situació penal del zelador", que és a la presó provisional sense fiança des del passat dilluns.\nEls Mossos d'Esquadra van detenir la nit del 24 al 25 de desembre un zelador eventual d'un geriàtric d'Arenys de Mar d'uns 30 anys acusat d'agredir i violar nou dones grans residents al centre de gent gran Itaca.\nCinc de les dones que van ser agredides van haver de ser traslladades a l'hospital de Mataró per la gravetat de les lesions, i les altres quatre van ser derivades a un centre d'atenció primària, on van ser tractades de les ferides que presentaven.\nArran del succés, el Síndic de Greuges va obrir una investigació d'ofici, perquè Rafael Ribó va qualificar els fets de "molt greus" i una vulneració "flagrant" de drets.\nDe fet, el Síndic es va adreçar als departaments de Benestar Social i Família i d'Interior per demanar tota la informació necessària per aclarir i estudiar el cas, i també farà les peticions al Departament de Salut.\nPer la seva banda, la Generalitat va anunciar que "estudia fórmules" que permetin augmentar la protecció de la gent gran que viuen en residències per tal de prevenir aquest tipus de fets.


Home / Taller de Comprensió lectora\nPer obtenir una bona lectura és important comprendre el llegit, això és al que es refereix la comprensió lectora, el moment en què el lector en aquest cas els nens pot rebre la informació subministrada pel llibre i fer una imatge mental del missatge. Quan s’arriba a crear la imatge mental es pot dir que en realitat es va comprendre el que s’ha llegit.\nLes dades proporcionades poden ser de diferent classe, relacions, estructures, conceptes lingüístics o culturals o altres socials. El llibre proporciona una constant interacció amb el nen perquè així el no només comprengui que s’ha llegit, sinó que adquireixi conceptes que li són útils en molts moments.\n27, 29 de desembre i 3, 5 de gener\nDimarts, dijous de 11:00h a 13:00h\nTags: Comprensió lectora, tallers Categories: Tallers


Empreu aquest identificador per citar o enllaçar aquesta tesi: http://hdl.handle.net/10803/7968\nDipòsit Legal: Gi. 470-2004\nParaules clau: Aggressiveness; Diagnosis; Comportaments agressius; Diagnóstico; Intervenció psicopedagògica; Educational intervention; Diagnòstic; Intervención psicopedagógica; Comportamientos agresivos; ESO\nLa quantitat de demandes ateses d'alumnes que mostren comportaments agressius a l'escola fa palès que actualment el problema de la violència en els centres educatius suscita molta polèmica. Podem trobar que en l'última dècada s'han dut a terme molts estudis per tal d'esbrinar els tipus de comportament agressiu que es donen a l'escola, la quantitat d'agressions que hi tenen lloc i les causes de l'agressivitat. De tota manera, malgrat aquesta sèrie d'estudis, el problema de la violència en els centres d'Educació Secundària Obligatòria sembla no eradicar-se. Aquesta realitat em va portar a pensar que devia estar passant alguna cosa perquè els comportaments agressius dins els centres educatius anessin creixent. És a dir, que l'augment d'aquests comportaments disruptius pot estar relacionat amb el fet que aquesta mena de conductes siguin reforçades per les mateixes mesures adoptades per encarar aquesta problemàtica.\nAquesta tesi doctoral pretén trobar resposta a aquest conflicte, partint de l'observació de quina és la realitat d'un institut concret i realitzant una intervenció a nivell emocional en els joves que estiguin etiquetats de conflictius al seu centre escolar, des d'un model de Diagnòstic-intervenció concret, el model Humanista-Estratègic.\nA partir d'aquesta experiència, s'ha elaborat una proposta amb l'objectiu de millorar l'atenció psicopedagògica que reben aquests estudiants. L'objectiu general, per tant, és aportar noves vies d'intervenció, i alhora millorar la qualitat de vida d'aquests nois i noies, que en definitiva és l'objectiu principal i últim de qualsevol psicopedagog.\nEn el primer capítol exposo la Base teòrica del Model de Diagnòstic-Intervenció Humanista-Estratègic, de la qual parteixo per explicar els comportaments agressius en els alumnes. També explico la concepció que adopten altres models respecte de l'agressivitat humana; i finalment exposo els objectius.\nEn el segon capítol descric la metodologia emprada en la recerca per tal d'assolir els objectius plantejats.\nEl capítol tercer correspon a la presentació dels resultats. A la primera part presento els resultats obtinguts en l'estudi de casos, i a la segona els resultats de la valoració que fan diferents professionals del món de l'educació de l'atenció que es dóna en l'Educació Secundària Obligatòria als nois i noies que presenten problemes d'agressivitat.\nEn el capítol quart duc a terme la discussió centrada en els resultats obtinguts i en la comparació amb els resultats de les investigacions exposades en el primer capítol. També hi aporto una proposta de millora per a l'atenció i la prevenció de l'agressivitat dins els centres educatius.\nEn el capítol cinquè presento les conclusions de la nostra recerca.


La Comunidad Autónoma aprueba una subvención de 97.600 euros para el mantenimiento de servicios en el Centro Municipal de Atención Temprana de Totana-Concejalía de Atención Social - Ayuntamiento de Totana-Totana (Murcia)\nLa Comunidad Autónoma aprueba una subvención de 97.600 euros para el mantenimiento de servicios en el Centro Municipal de Atención Temprana de Totana - 13/09/2017\nEl Consejo de Gobierno ha aprobado hoy, a propuesta de la Consejería de Familia e Igualdad de Oportunidades, la firma de convenios con los ayuntamientos de Archena, Fortuna,�Totana�y Yecla, por un importe total de 369.200 euros, para prestar los servicios de Atención Temprana a menores de hasta 6 años.\nLa subvención para Archena es de 40.300 euros y el convenio con Fortuna está presupuestado en�67.800�euros. La dotación para el centro de atención temprana municipal de�Totana está cifrada en 97.600 euros y 163.500 euros se destinarán a este mismo servicio en Yecla.\n© 2018 Concejalía de Atención Social - Ayuntamiento de Totana ·


Se buscan turistas para Castellón |\nSe buscan turistas para Castellón\nLa Diputación de Castellón se ha reunido con SNC Lavalin, la empresa adjudicataria del Aeropuerto de Castellón, para poder coordinar el trabajo y conseguir aumentar el numero de turistas que pueden llegar a nuestra provincia de Castellón en 2016 a través del Aeropuerto de Castellón, además de planificar las pautas y estrategias para las campañas turísticas del año próximo, según ha informado la Diputación de Castellón en un comunicado.\nJavier Moliner, nuestro presidente de la Diputación de Castellón, se ha reunido con el vicepresidente de SNC Lavalin Europe, Youssef Sabeh y con el director general de SNC Lavalin Aeropuerto de Castellón Alain Russel, con quienes ha comentado los «avances en las negociaciones» con una decena de compañías internacionales en la feria World Travel Market de Londres, que se ha celebrado esta semana.\nEl señor Moliner, ha comentado que la intención es «compartir sinergias» y que todos estemos remando hacia la misma dirección para sacarle el máximo rendimiento a todoas las posibles oportunidades que ofrece nuestro Aeropuerto de Castellón. El Aeropuerto de trabajo proporcionará puestos de trabajo, oportunidades de negocio y muchos beneficios para nuestra provincia de Castellón\nDesde Castellonvirtual, apoyamos firmemente la apuesta del Aeropuerto de Castellón y consideramos que es el empuje definitivo que nuestra provincia necesitaba. Un Aeropuerto de Castellón que, haciendo las cosas bien, proporcionara a nuestra provincia de Castellón, prosperidad económica, y trabajo. Además de una repercusión internacional de la marca Castellón.


Amb aquesta tarda tan maca de primavera (fresca) que fa a Hèlsinki, de ben segur que molts finlandesos ja deuen estar preparant i netejant els seus mölkky per a sortir a jugar, tot just quan la temperatura exterior pugi encara una mica més!\nEl mölkky és un joc d'origen finlandès que es juga a l'exterior amb peces cilíndriques de fusta. Sembla ser que és hereu d'un antic joc tradicional originari de la regió de carèlia, kyykkä. A mölkky si pot jugar de manera individual, o per equips amb multitud de jugadors. Vindria a ser com una mena de joc de bitlles.\nLes peces del joc són dotze bitlles, normalment de fusta, enumerades de l'1 al 12, amb forma cilíndrica, de base plana i punta en 45º. També, un pal, mölkky, més gran i també de forma cilíndrica, tallat a 90º per ambdues puntes.\nLes bitllets es situen entre 3 i 4 metres de la zona de llançament del mölkky.\nLa puntuació varia en funció del número de bitlles que es tombin, d'acord amb el valor de cada una de les bitlles tirades. Les bitlles tombades es col·loquen novament de peu en el mateix lloc on han anat a parar després de la tirada anterior. D'aquesta manera, amb cada jugada, es van allunyant de la posició del tirador.\nEl primer jugador que aconsegueix 50 punts, guanya el joc. Si un dels jugadors no aconsegueix cap punt durant tres llançaments, és eliminat. I si un jugador aconsegueix més de 50 punts en la darrera tirada, en perd 25. És, per tant, un joc que requereix habilitat, sort i... molta diversió!\nPerò... millor que en veieu una demostració...\nCada d'any s'organitza un Campionat del Món a la ciutat finlandesa de Lahti, situada a 100km al nord d'Hèlsinki. A Espanya, poc a poc, s'hi anat introduint a través dels jocs de taula, i exteix el Campeonato Nacional de Mölkky de Laguna de Duero.\nTot s'ha de dir que nosaltres no hi hem jugat mai ...encara!\nPublicat per Marc carol fontcuberta a 19:03\nmerike 10 d’abril de 2013 a les 20:48\nJuguem al caseta del camp... se on hauskaa :D\nbarcelona-helsinki-barcelona 10 d’abril de 2013 a les 21:34\nSe näyttää oikeasti tosi hauskalta!


Apartment Vestergade F- 106 Romo Kirkeby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Vestergade F- 106\nConvenientment situat a Romo Kirkeby, Apartment Vestergade F- 106 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Romo Kirkeby. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, renta vaixelles, plat de dutxa, rentadora per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina coberta. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Vestergade F- 106.


Petites gotes fredes tremolant. Roger Casero Gumbau. Girona: Dijous gras, dijous llarder, dijous llardós\nSi avui és el dijous abans del dimecres de Cendra, i l'anterior al diumenge de Carnaval, avui és dijous gras, tret de sortida oficial del Carnaval i inici del regnat, efímer però sempre sonat, del Rei Carnestoltes!\nLa tradició diu que avui toca menjar coca de llardons i botifarra d'ou, però molt em temo que els llardons i la botifarra d'ou cada vegada tenen menys acceptació en els gustos, generalment massa endolcits i estúpidament uniformes, de la mainada d'avui!\nEl llard, greix d'origen animal obtingut per la fusió del sagí de porc, a qui s'ha matat a l'hivern, és l'element que adjectiva aquest dijous que marca, també, l'inici de la Quaresma i tota la seva pesca bacallanera i la qüestionada abstinència. Del llard se'n fan els llardons que donen nom a la coca d'avui!\nLa tradició diu que avui a la tarda moltes escoles faran una bona berenada, sempre que el temps acompanyi, fora de l'escola. A l'escola Montjuïc de Girona anàvem a la Vall de Sant Daniel, a la Plaça dels Músics o a la Font del Ferro, en una sortida que sempre era molt agraïda.\nQuan tornava a casa trobava coca de llardons i en feia un mos; bé, més que un mos una bona queixalada! La meva mare, fidel a les tradicions, sempre en comprava i tampoc hi mancava la botifarra d'ou! A mi m'encantava (de fet a mi m'encanta tot!) però darrerament per casa només compro una coca de llardons petita, individual, doncs ningú més que jo se la menja, com a molt la tasten per certificar que els llardons els sobren! El del llard és un d'aquells gustos i textures pretèrites que no agraden massa als paladars d'avui, com la sang i fetge i tantes altres menges...\nCuriós però, per no dir sorprenent o directament preocupant, que com més fàstics fem al llard més engolim, el dijous gras i cada dia, llardosos greixos de procedència dubtosa en múltiples productes de brioixeria industrial! Com a mínim amb el llard, anys enrere, hom en podria dir el nom del porc!\nReconec que articles com el d'avui em destrossen! Amb articles com el d'avui no només constato que em faig gran, també que en certes qüestions sóc més de generacions pretèrites que no de les més contemporànies i modernes...\nDeu ser per això que jo avui, dijous gras, dijous llarder, em quedo amb la coca de llardons i la botifarra d'ou, com mana la tradició, i deixo el dijous llardós per la setmana dels tres dijous, o per qui el vulgui i se'l vulgui confitar!\nPublicat per Roger Casero Gumbau a 4.2.16\nEtiquetes: 2016, carnaval, dijous gras, personal anecdotari, quaresma, setmana santa, tradicions


Coup d'Oeil. Ars Medici. Revue mensuelle, N° 28, janvier 1971.\nCollectif, Jean Gluck, Pierre & Olga Tarcali, François Drapier, Michel De Falaise, Autres\nCoup d'Oeil. Ars Medici. Revue mensuelle, N° 24, septembre 1970.\nCoup d'Oeil. Ars Medici. Revue mensuelle, N° 25, octobre 1970.\nCoup d'Oeil. Ars Medici. Revue mensuelle, N° 32, mai 1971.


651x366 El president sortint del Tribunal Constitucional, Francisco Pérez de los Cobos, arribant ahir a l’acte de presa de possessió dels quatre nous magistrats del tribunal. / JAVIER LIZÓN / EFE El president sortint del Tribunal Constitucional, Francisco Pérez de los Cobos, arribant ahir a l’acte de presa de possessió dels quatre nous magistrats del tribunal. / JAVIER LIZÓN / EFE\nEl Tribunal Constitucional no és la solució per frenar el procés sobiranista de Catalunya. Ho va admetre ahir el mateix president de l’alt tribunal, Francisco Pérez de los Cobos, en el seu discurs de comiat del càrrec. El TC no pot resoldre “l’anomenat procés sobiranista”, va dir, i va tornar a demanar “diàleg polític” entre institucions per resoldre aquest conflicte. Sempre, però, “en el marc de la Constitució i la llei”. No és la primera vegada que Pérez de los Cobos fa una crida a negociar, però sí que ahir, just abans d’abandonar el càrrec, era el primer cop que admetia la incapacitat del TC per frenar el procés. “La Constitució no aborda ni pot abordar tots els problemes que es poden suscitar en l’ordre constitucional, en particular, els derivats de la voluntat d’una part de l’Estat d’alterar el seu estatus jurídic”, va subratllar.\nEl Suprem anul·la el concurs fet a mida de Pérez de los Cobos per anar al tribunal d'Estrasburg


Ajuntament de Sant Cugat - Baixa el nombre de casos detectats de dones víctimes de la violència de gènere a Sant Cugat\n23 de novembre 2016 Ciutadania\nL’alcaldessa ha fet una crida a “tota la ciutadania a implicar-se de forma molt seriosa amb la lluita contra la violència de gènere”, perquè ha recordat que “no es tracta d’un problema que afecta només les dones que pateixen aquesta violència, sinó que és un problema que té la societat i, en aquest cas, afecta tota una ciutat com Sant Cugat’’.\nD’altra banda Mercè Conesa ha remarcat que “la Xarxa per atendre aquests casos serveixen perquè aquelles dones que han patit algun tipus de violència, sigui psicològica o física reconstrueixin la seva autoestima i la realitat que han d’afrontar després de passar per un moment tan complicat”.\nSegons l’informe Impacte de la violència contra les dones a Sant Cugat, el 2015 es van atendre 88 dones per casos de violència de gènere, és a dir 14 menys que l’any anterior. Durant el primer semestre es van detectar 47 casos mentre que el segon semestre van ser 41. El 2014 es van detectar 102 casos a la nostra ciutat.\nPel que fa al primer semestre del 2016, les dades són iguals que durant el mateix període de l’any passat, és a dir que les unitats implicades en la detecció i atenció de casos de dones maltractades van atendre 47 casos. Aquestes dades segueixen la tendència de la mitjana dels casos atesos pels serveis de la Xarxa de lluita contra el maltractament i la violència de gènere de Sant Cugat que se situa en poc més de 100 casos anuals.\nFinalment Mercè Conesa ha valorat “la tasca de les escoles i entitats que treballen per evitar males conductes en els nostres nens i nenes. Perquè no podem oblidar que els més petits aprenen del que veuen a casa i hem d’evitar que en casos de violència masclista, les conductes es puguin repetir en el futur.”\nAspectes destacats de l’informe\n1. Augment de deteccions en les dones d’entre 25 i 44 anys\nEl perfil majoritari de la dona víctima de la violència de gènere a Sant Cugat segueix sent el d’una dona d’entre 25 i 44 anys, són un 63% del total, molt per sobre del 46% del primer semestre de l’any passat. En canvi baixen els percentatges de dones d’entre 17 i 24 anys i d’entre 45 i 64 anys ateses per la Xarxa de lluita contra el maltractament i la violència de gènere de Sant Cugat.\nParal·lelament l’estudi constata que la violència de gènere es produeix majoritàriament en edats d’inici de la convivència i tinença de fills. Per això, tot i que el percentatge de dones d’entre 17 i 24 anys baixa respecte fa una any, és necessari continuar apostant per la prevenció i la sensibilització vers tota la societat fent un esforç addicional entre la població jove.\n2. Major proporció de casos de violència física\nAquesta tendència s’ha detectat principalment entre les forces de seguretat, Mossos d’Esquadra (31 casos) i Policia Local (5 casos) però també és rellevant el percentatge de dones que han patit agressions físiques i que han estat ateses pels CAP (19 casos).\n3. Cada vegada més dones fan el pas de denunciar\nUna altra dada rellevant és que els serveis de la Xarxa han observat un augment de la proporció de denúncies per maltractament. La xifra arriba el primer semestre del 2016 al 87% de dones havien fet el pas. Això representa 4 punts percentuals més que fa un any. L’informa destaca que la violència de gènere pot afectar tothom, independentment de l’edat, la formació, la classe social i de la nacionalitat. I que a més a la franja d’edat més jove, les actituds discriminatòries i les conductes abusives no han desaparegut.\nLa violència contra les dones és la violació dels Drets Humans més generalitzada. Passa a tot arreu, nivells socials i edats. Res que la víctima hagi fet justifica la violència. A Sant Cugat treballem per ...


Al Vecchio Metato Capannori Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Di Valgiano 4, Capannori, Capannori, Itàlia, 55010 - Veure al mapa\nMés informació sobre Al Vecchio Metato\nDissenyat tant per oci com per negoci, Al Vecchio Metato està situat idealment a Valgiano; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAl Vecchio Metato també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Valgiano. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, s'admeten animals de companyia.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, jardí. Al Vecchio Metato és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Valgiano.\nCal que informeu el Al Vecchio Metato de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Pánico en la Sala #257 28/01/2022 – Portal de 7deRàdio\nPánico en la Sala #257 28/01/2022\nby 7deRàdio 28 de enero de 2022, 10:29 pm 4 Views\nPánico en la Sala 257\nUn nuevo viernes con todos vosotros, en el programa de hoy hablaremos del estreno de El Callejón de las Almas perdidas de Guillermo del Toro, también tendremos las secciones SuperMovies con Santi Serrano y En Anteriores Pantallas nuestro amigo Marcos Ordoñez nos hablara de Dracula, de Bram Stoker dirigida por Francis Ford Coppola en 1992.\nPuntuación del Equipo:\n7 El Callejón de las Almas Perdidas\nRecordar que también tenemos un sorteo de películas que nos proporciona nuestro colaborador el 79 y solo tenéis que decirnos que cinco películas de cine de género fantástico tenéis más ganas de ver este próximo año 2022, enviando un mensaje por Facebook y entrar en un programa nuestro y dar un me gusta.\nTodos los que lo hagáis entrareis en el sorteo.\nPrevious article ITACA BAND TORNEN DESPRÉS DE TRES ANYS DE SILENCI DISCOGRÀFIC AMB “COM UNA BALA”\nNext article Xarxa de Mat #207 29/01/2022 – 2a Jornada Divisió d’Honor de la Lliga Catalana d’Escacs\nITACA BAND TORNEN DESPRÉS DE TRES ANYS DE SILENCI DISCOGRÀFIC AMB “COM UNA BALA”\nXarxa de Mat #207 29/01/2022 – 2a Jornada Divisió d’Honor de la Lliga Catalana d’Escacs


Wikiloc | Monells- Can Mutxu-Font Picant-Molí de Can Llach-Sta. M. Montnegre-Serra Suro Robat 2013-04-20 7:17 trail\nHiking (The best Hiking trails in Spain → Catalonia → Madremanya )\nMonells- Can Mutxu-Font Picant-Molí de Can Llach-Sta. M. Montnegre-Serra Suro Robat 2013-04-20 7:17\nMONELLS - CAN ROSSELLO - SANTA MARIA DEL MONT NEGRE-20-ABR-13 (Hiking)\nMonells-Font Picant-Montigalar-Balcó de les Bruixes-Serra del Suro Robat 2012-01-28 9:31 (Hiking)\nMONELLS - MONTIGALAR (Hiking)\nRoca del Dimoni o el Balcó de les Bruixes (Hiking)\nViewed 2266 times, downloaded 35 times\nnear Madremanya, Catalunya (España)\nMonells-Can Llop-Can Mutxu-Ruïnes-Font Picant Madremanya-Rissec-Molí de Can Llach-Font de Can Pujades-Sta. Maria de Montnegre-Font de Can Nadal-Serra del Suro Robat 2013-04-20 7:17\nAvui de nou amb en Toni i en Santi hem sortit de tocar de Can Rosselló (Monells). La ruta, com cada dissabte, l’ha traçat mentalment en Toni la nit abans (quan es posa al llit li deu venir la inspiració). Primer de tot hem buscat un antic corriol per arribar a Can Noguer però, tot i que hem fet varis intents, no l’hem trobat (caldrà un dia anar armats amb podais. Sembla ser que té una volta molt bonica). Després hem trobat la barraca de Can Llop, que està un xic arranjada ... però sembla de fa poc. Hem agafat un trencall a la dreta que ens ha portat fins a Can Mutxu (El passat 28 de gener del 2012 http://ca.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=2444429 ja l’havíem vist, i ens va semblar petit. Però res d’això, era tot un mas, molt gran. Cal acostar-s’hi per veure’l bé. L’ICC no ens va ajudar a posar-hi nom, en Toni sí.). Després hem vist les feixes d’un antic hort, i en Toni ens ha assenyalat a on hi havia la Font del Noguer (el llibre de les fonts de les Gavarres parla d'un biot a Cal Mutxu) que servia per aquest hort (ara les esllavissades l’han enterrada), a dalt mateix i han unes altres feixes que sembla les treballava el carboner de Can Surós. Després hem continuat fins a tenir a la vista Can Vidal, allà a l’altre cantó del Rissec hi ha unes runes d’un mas imponent –hem parlat que potser era un molí, però està massa enlairat del Rissec-. Hem continuat per anar a buscar el corriol relliscós i costerut que et porta fins la Font Picant de Madremanya (he emplenat la botella d’un litre i mig d’aigua que hem fet servir per esmorzar i al llarg de tot el camí). Encara es pot veure una part de l’escala que conduïa a on guardaven l’equip d’embotellar. Allà davant de la riera de la Font sembla que hi ha una antiga mina de carbó abandonada –ho indica un antic mapa de l’Alpina, però caldria buscar-la i netejar-ho bé-. Hem agafat el camí que ressegueix el Rissec i ens hem aturat a esmorzar al costat de les seves gorges. Després ens hem arribar al Molí de Can Llach. Si em permeteu un suggeriment: aneu-hi ara que està tot net, és realment impressionant!!! Un molí espectacular!!. Després hem intentat un corriol que anava cap a Montnegre i prometia ... però res de res. Hem tornat enrere, en Toni ens havia parlat d’un altre que fa temps havia fet amb en Pere. Estava bastant embardissat, però encara s’hi pot passar bé i amb aquest hem arribat fins a dalt de la pista (estalviant-nos la part més feixuga de la pista) a l’entrada del corriol hi hem col•locat una petita fita de pedres. És un corriol molt interessant per baixar o pujar sense fer servir la horrible “auto”-pista principal. Després hem anat a veure la Font de Can Pujades (en Toni en diu una “capelleta”) i tot passant per davant de Can Pujades hem arribat a la Font de Montnegre i Santa Maria de Montnegre. Hem passat per alguns masos ben arreglats i fins i tot hem trobat un cotxe al bell mig del corriol d’un metre escàs (un d’aquells misteris com el cotxe de la baixada a Sta. Cristina o altres que hem trobat per aquests boscos). Hem anat a veure la perduda Font de Can Nadal, ara convertida en una bassa d’aigua permanent i amb algunes pujades ja ens hem trobat a dalt de la Serra del Suro Robat (just on diuen que hi ha una Pedra Poua). Ja tot de baixada fins el cotxe.\nCom sempre tot el que hem perdut caminant ho hem recuperat a Ca la Mari (mandonguilles, truita nacional, sonsos, ... amb unes fresques i vi). Moltes gràcies a tots, una magnífica jornada!!\nCan Mutxu (Ruïnes)\nCorriol (mig perdut)\nFont de Can Nadal (Perduda)\nFont del Noguer (Perduda) - Biot de Can Mutxu\nGorges del Rissec\nMas Can Vidal Vell ? (Ruïnes)\nSerra del Suro Robat (Pedra Poua ?)\nHi, found this interesting trail: Monells- Can Mutxu-Font Picant-Molí de Can Llach-Sta. M. Montnegre-Serra Suro Robat 2013-04-20 7:17 https://www.wikiloc.com/hiking-trails/monells-can-mutxu-font-picant-moli-de-can-llach-sta-m-montnegre-serra-suro-robat-2013-04-20-7-17-4331219 Regards, Wikiloc | Trails of the World


Hàbits: Evitem el malbaratament alimentari\nData: Dimarts 06 d juny del 2017\nDurant aquests mesos s’ha parlat molt de quins aliments són més o menys saludable. També sobre la importància de transmetre, fomentar i ensenyar als més petits, el que simbolitza un estil de vida saludable. Però fins ara no havíem esmentat cap consell que tractes sobre el malbaratament alimentari.\nEl malbaratament alimentari es dóna quan desaprofitem i llencem aliments que encara tenen valor nutritiu. El malbaratament es refereix tant a totes les restes de menjar cuinat que llencem com al que es fa malbé o caduca a la nevera o al rebost i no hem pogut consumir. És molt important que entre tots prenguem consciència i ens comencem a fer responsables.\nLa responsabilitat és de tots, des de nosaltres com a consumidors, fins als productors i les botigues o supermercats. Entre tots el que formem part dels països desenvolupats, llencem una quantitat enorme d’aliments que comporta pèrdua de milers de tones d’aliments. Per una altra banda, països subdesenvolupats, que pateixen crisis, pobresa i gana, el malbaratament alimentari suposa un greu impacte social i ètic.\nA Catalunya es malbaraten més de 260.000 tones d'aliments a l'any, mentre que el 22% de la població catalana viu sota el llindar de la pobresa. Amb el menjar que es llença durant un any es podrien alimentar 500.000 persones. En diferents estudis s'ha comprovat que més de la meitat dels aliments que es llencen prové de les llars (81 kg a l'any en una família de dos adults i dos infants). Per això és tan important que vosaltres, pares i mares, amb el vostre exemple, feu conscients els fills que amb petits canvis de comportament i actitud tothom pot fer un consum més responsable que eviti el malbaratament i que ajudi a millorar les condicions socials i ambientals de l'entorn (Dades de la Generalitat de Catalunya - Gentcat.cat).\nA continuació, hi ha una breu descripció de determinades consideracions que hauríem de tenir present d’educar als infants i/o als nostres fills, perquè creixin aprenent a fer un consum responsable i a no malbaratar els aliments:\n- Fer que els vostres fills us ajudin a fer la llista de la compra, tenint en compte els aliments que teniu a casa i els que cal comprar, ajustant les quantitats a les persones que sou a casa.\n- Reflexionar sobre si allò que han posat a la llista de la compra és realment necessari i es podrà consumir.\n- Demanar ajuda als fills per a organitzar la nevera i el rebost, col·locant al davant el que caduca abans.\n- Posar els aliments en el congelador si preveieu que no els podreu consumir aviat.\n- Ajustar la temperatura de la nevera per aconseguir una més bona conservació dels aliments.\n- Ajustar el menjar que poseu al plat o la mida de l'entrepà que els feu per anar a l'escola al que necessiten menjar realment.\n- Acostumar a els vostres fills a acabar-se el menjar que els poseu al plat, sense deixar-hi restes.\n- Quan organitzeu festes o celebracions familiars, fer una planificació ajustada d'aliments per evitar que en quedin restes.\n- Implicar els vostres fills en la preparació de l'entrepà o la carmanyola. Fer-los conscients que no es pot llençar el menjar si en sobra; en tot cas, que el tornin a casa.\n- Elaborar amb ells un menú per a un dia de la setmana que aprofiti restes de menjars cuinats en dies anteriors, com per exemple croquetes, truites de verdures, canalons..., ja que és bo que entenguin que hi ha aliments que es poden reutilitzar.\n- Reflexionar, en el cas que dineu o sopeu fora de casa, sobre la quantitat de menjar que demanen perquè no en sobri, i si en sobra doneu exemple als vostres fills i demaneu al restaurant si us podeu endur les sobres a casa.\n- En el cas que us sobri menjar, ensenyar a fer compostatge amb les restes; pot servir com a adob per a les plantes.\n*Consideracions aplicables als adults, ja que tots som responsables del malbaratament alimentari.


2013 - Rocamora Teatre - Titelles, Marionetes i Objectes - Calders (Barcelona)\nCrítica del 8th Puppet Theater Festival for Adults "Pierrot"\nEl públic examinant les marionetes al final de l'espectacle. Foto: Elena Karagyaurova\nEl 8th International Puppet Theatre Festival for Adults "Pierrot" de Stara Zagora (Bulgària), amb la intenció de promoure el teatre de titelles entre la gent jove i els joves crítics teatrals búlgars, ha convidat a sis joves crítics a presenciar i escriure sobre els diferents espectacles que es van presentar dins la seva programació. A nosaltres ens van venir a veure: Teodora Kafedzhieva i Teodora Marginova. I aquesta és la seva crítica:\n"Solista" de Carles Cañellas va inaugurar oficialment el 8è Festival Internacional de Teatre de Titelles per a Adults "Pierrot 2013". No hi ha dubte que és el tipus d'obra, que millor sintetitza i representa el teatre de titelles que tots traspuem des del més profund de nosaltres mateixos. L’actitud (que podríem anomenar amor) de l'actor vers el titella, la relació entre un actor i un titella, i la vida de les marionetes en el seu conjunt, constitueixen el nucli central de l'obra. Una obra de teatre neta de tot el superflu, una obra de teatre que cap en un bagul, una obra de teatre on s’hi aplega tota la bellesa de l'art de les marionetes, i a més d'això, interpretada per un sol actor.\nCarles Cañellas mostra les seves marionetes al públic en set escenes diferents, combinant històries breus amb números de ball. El que fa tan única aquesta senzilla peça, és l'amor cap al teatre de titelles que Carles mostra. A les seves mans totes les marionetes es tornen vives, tan vives que és difícil parlar d'elles com a simples ninots. En realitat veient-les ens oblidem que són titelles. Ens trobem amb veritables persones menudes que ballen, somien i tenen sentiments. Pel públic és com un viu mirall personal, davant del qual entra en el vòrtex. Podíem sentir-los respirar i quan els veiem com es relacionen amb l'actor, aleshores estem segurs que són vives.\nCadascun dels personatges té la seva pròpia petita història. Tot comença amb un titella que surt d'una maleta. Això ens porta a un viatge sense fi a través del món dels titelles. Quan el ball de claqué d’en Johnny s'interromp a causa d'un problema tècnic, decideix tornar a l'escenari i mostrar-nos de què és capaç. El públic està en èxtasi. I per demostrar l'autonomia de la marioneta, l'avi obliga el seu company Carles a deixar-lo entrar a l'escenari perquè pugui tenir el seu minut de glòria.\nTambé podíem sentir la por del pallasso Fèlix quan fa equilibris sobre el cable. Llavors és el torn de Mendelssohn i Schumann i Pierrot que somia amb arribar a les estrelles. Persegueix les estrelles en el seu somni -un somni ple de tendresa-. No podíem fer més que romandre en silenci i compartir la seva cursa cap a les estrelles.\nI la ballarina de flamenc -Pepita Retuerto- que ho dóna tot a l'escenari.\nL'impressionant diàleg entre l'actor i el titella crea la sensació de què les coses realment passen ara, improvisadament. Al final, Carles acosta els titelles cap al públic perquè els puguin conèixer de més a prop, just abans que els guardi de nou al bagul fins a la pròxima ocasió.\nBUTLLETÍ PIERROT #1. 24/09/2013\nRebent el Certificat de participació al Festival. Foto: Elena Karagyaurova\nI no cal dir que els hi estem molt agraïts per haver sabut copsar l'esperit de l'espectacle.\nEtiquetes de comentaris: actuació, bonecos, burattini, espectacle, espectáculo, espetáculo, Festival, marioneta, marionete, marionetes, marionette, puppets, show, spectacle, spettacolo, titelles, títeres\nUbicació: Stara Zagora, Bulgària\nActuacions a Itàlia\nDE NOU SOLISTA A ITÀLIA\nDesprés d’haver coincidit amb ells al 19th INTERNATIONAL THEATER FESTIVAL FOR CHILDREN & YOUTH de la ciutat de Hamedan a Iran, on van tenir ocasió de veure una de les representacions de SOLISTA (en anglès amb traducció al persa), la companyia Teatro Koreja (www.teatrokoreja.it) ens ha convidat a presentar-lo (en italià) a la seva Rassegna TEATRO IN TASCA de Lecce, a la Puglia, què és de les poques regions d’Itàlia on ens hi mancava actuar.\n24/11/13 - 11:00 i 17:30 a Cantieri Teatrali Koreja\n25/11/13 - 10:00\n26/11/13 - 10:00\nEtiquetes de comentaris: actuació, burattini, espectacle, espectáculo, marionete, marionetes, marionette, spettacolo, titelles\nRocamora Teatre a França\nSOLISTA A FRANÇA\nPer cinquena vegada serem presents al FESTIVAL INTERNATIONAL DES MARIONNETTES ET FORMES ANIMÉES de Fourques a França, els quals ens han convidat a participar-hi en la seva 28a edició amb l’espectacle SOLISTA (en francès). Al llarg d’aquestes edicions hi hem presentat els espectacles AUBUSTER (1994) i LA MALETA (1996), a més de SOLISTA (2001, 2005), que per tant farem per tercera edició!\nAmb aquest Festival ens uneix doncs una relació molt especial.\nEl 22 d'octubre 2013 a l'Auditorium - 15:00 i 18:30 hores.\nEtiquetes de comentaris: actuació, espectacle, marioneta, marionetas, marionete, marionetes, marionette, show, spectacle, titelles\nPròxima actuació a l'estranger\nESTRENA A BULGÀRIA\nPer primera vegada, Rocamora Teatre actuarà a Bulgària, inaugurant el 8th INTERNATIONAL PUPPET THEATRE FOR ADULTS FESTIVAL "PIERROT" de la ciutat de STARA ZAGORA, amb l'espectacle SOLISTA (en anglès) i amb el següent programa:\n24/09/2013 - 14:00 - PUPPET THEATRE\n25/09/2013 - 17:00 - THE SUMMER STAGE OF THE DRAMA THEATRE “GEO MILEV”\n27/09/2013 - 19:00 - THE LAPIDARIUM (HISTORICAL MUSEUM)\nEtiquetes de comentaris: actuació, bonecos, burattini, espectacle, espectáculo, espetáculo, marioneta, marionetes, marionette, puppets, show, spectacle, spettacolo, titelles\nCrítica del 8th Puppet Theater Festival for Adults...


3a sessió a Barcelona: Estiu 1993 @ Cinema Lliure a la Platja, Barcelona [12 de julio]\n2018-07-12T21:00:00+02:00 2018-07-12T23:59:59+02:00 https://barcelona.carpe-diem.events/data/afisha/bp/88/3d/883d870ced.jpg TOTES LES SESSIONS COMENCEN A PARTIR DE LES 21H AMB MÚSICA BY iCAT. QUAN CAU EL SOL I JA ÉS FOSC PROJECCIÓ DE: CURTMETRATGE Seleccionat per Filmets Badalona Film Festival PEL·LÍCULA Estiu 1993 Direcció: Carla Simón Any: 2017 Duració: 97 min. País: Esp... https://barcelona.carpe-diem.events/calendar/7091860-3a-sessi-a-barcelona-estiu-1993-at-cinema-lliure-a-la-platja/ 3a sessió a Barcelona: Estiu 1993 Platja de Sant Sebastià, 08003 Barcelona, Spain Cinema Lliure a la Platja\nLa Frida, de sis anys, afronta el primer estiu de la seva vida amb els seus tiets i la seva cosina Paula, que es converteixen en la seva família d’acollida després de la mort de la seva mare. Inspirada en la seva pròpia història familiar, la directora ens parla d’aquest complicat procés d’adaptació sense tabús, en un aïllat entorn familiar i amb una trama plena de vida i de veritat.\nFrida, de seis años, afronta el primer verano de su vida con sus tíos y su prima Paula, convertidos en su familia de acogida tras la muerte de su madre. Inspirada en su propia historia familiar, la directora nos habla de este complicado proceso de adaptación sin tabúes, en un aislado entorno rural y con una trama llena de vida y de verdad.\nFrida, a six year old girl, faces her first summer with her uncles and her cousin Paula, who have taken her in following the death of her mother. Based on a personal story, the director shows a frank portrayal of the complicated process of adaptation, in an isolated family environment full of life and honesty.\nPremis Gaudi: Millor guió, fotografia, òpera prima\nPremis Goya: Millor direcció novell, actriu revelació, actor secundari\nFestival de Berlín: Millor òpera Prima, Gran premi del jurat\nFestival de Málaga: Biznaga de Oro


Ref. No. 80301-3NBU-NBU


a) Estar en possessió del títol de doctor, llicenciat, enginyer, arquitecte o títol de grau corresponent, o titulació equivalent als efectes de docència.\nb) Acreditar el coneixement dels dos idiomes oficials de la Comunitat Valenciana de la manera indicada en la base 6 d'esta convocatòria.\nc) Pertànyer al cos de professors de Música i Arts Escèniques.\nd) Acreditar una antiguitat mínima de huit anys com a funcionari o funcionària de carrera en el cos de professors de Música i Arts Escèniques i ser titular de l'especialitat o especialitats a què es concursa, si bé, als únics efectes del que preveu este apartat, s'entendrà que:\n- Els que siguen titulars en l'especialitat de Llenguatge Musical participaran en l'especialitat de Pedagogia i/o Improvisació i Acompanyament.\n- Els que siguen titular en l'especialitat de Fonaments de Composició participaran en l'especialitat de Composició.\n- Els que siguen titular en l'especialitat d'Orquestra participaran en l'especialitat de Direcció d'Orquestra.\n- Els que siguen titulars en l'especialitat de Cor participaran en l'especialitat de Direcció de Cor.\n- Els que siguen titulars en l'especialitat de Música de Cambra amb anterioritat al Reial Decret 989/2000, de 2 de juny, pel qual s'establixen les especialitats del cos de professors de Música i Arts Escèniques, s'adscriuen a estes els professors del dit cos i es determinen les matèries que hauran d'impartir; participaran en l'especialitat de Música de Cambra.\nS'ingressaran per mitjà de l'imprés de la instància de participació en alguna de les entitats de crèdit col·laboradores que hi figuren. Els gastos de transferència aniran a càrrec de l'interessat. En la sol·licitud haurà de figurar el segell de l'entitat bancària, acreditatiu del pagament de drets, la falta de pagament, o l'abonament fora de termini, determinarà l'exclusió de l'aspirant.\nEn cap cas la presentació i el pagament en l'entitat bancària suposarà eliminació del tràmit de presentació, en termini i forma, de la sol·licitud.\nDe conformitat amb el que disposa l'article 132 del Decret Legislatiu 1/2005, de 25 de febrer, del Consell de la Generalitat, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de Taxes de la Generalitat, estan exempts del pagament de les tarifes els membres de famílies nombroses de categoria especial, sempre que adjunten a la sol·licitud una còpia de la documentació que ho acredite.\nAixí mateix, estan exempts del pagament de la tarifa d'inscripció en proves selectives per a l'accés a cossos docents els aspirants amb discapacitat igual o superior al 33%, sempre que ho acrediten documentalment junt amb la sol·licitud, tenint a més una bonificació del 50% en la tarifa sobre la formació de l'expedient, havent d'ingressar la quantitat de 1,89 euros en este concepte.\nD'altra banda, tindran una bonificació del 50% de la quota de les tarifes els membres de les famílies nombroses de categoria general, la qual cosa igualment haurà de justificar-se documentalment junt amb la instància de participació, i en este cas hauran d'ingressar 15,74 euros els aspirants al cos de professors d'Ensenyança Secundarial.\nFinalment, s'aplicarà una bonificació del 10% de la quota de les tarifes quan la presentació de la sol·licitud de participació en les proves es realitze per mitjans telemàtics, de conformitat amb el que preveu l'article 132 del text refós de la Llei de Taxes de la Generalitat, aprovat pel Decret Legislatiu 1/2005, de 25 de febrer, del Consell de la Generalitat, en la seua redacció donada per la Llei 9/2011, de 26 de desembre, de Mesures Fiscals, de Gestió Administrativa i Financera i d'Organització de la Generalitat.\nPLACES DISPONIBLES PER ESPECIALITATS:\n- Dansa Clàssica: 1 plaça\n- Composició: 8 places\n- Direcció d'Orquestra: 3 places\n- Història de la Música: 4 places\n- Pedagogia: 1 plaça\n- Improvisació i Acompanyament: 3 places\n- Clarinet: 6 places\n- Contrabaix: 3 places\n- Cant: 3 places\n- Fagot: 3 places\n- Flauta Travessera: 4 places\n- Guitarra: 3 places\n- Música de Cambra: 4 places\n- Oboé: 5 places\n- Percussió: 4 places\n- Piano: 19 places\n- Saxòfon: 6 places\n- Trompa: 5 places\n- Trompeta: 6 places\n- Tuba: 4 places\n- Viola: 5 places\n- Violí: 5 places\n- Violoncel: 5 places\n- Dansa Espanyola: 3 places\n- Dansa Contemporània: 1 plaça\n- Trombó: 4 places\n- Direcció de Cor: 2 places\n- Expressió Corporal: 1 plaça\n- Dicció i Expressió Oral 1 plaça\n- Model oficial d'instància\nEls qui desitgen prendre part en este procediment hauran d'omplir una instància (model 046 taxes per inscripció en proves selectives) d'acord amb model oficial, disponible en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport http://ceice.gva.es).\nEsta sol·licitud tindrà assignat un número de referència identificatiu, i cada participant haurà d'utilitzar necessàriament un joc de tres còpies impreses a través d'Internet, de manera que no se'n podran fer fotocòpies, ja que cada sol·licitud ha de tindre un número de referència diferenciat.\nUna vegada omplida la instància, esta s'imprimirà en tres exemplars.\nLa sol·licitud impresa en tres exemplars haurà de presentar-se, si és el cas, en alguna de les entitats financeres col·laboradores als efectes de l'abonament de la taxa corresponent.\nAixí mateix, una vegada abonada la taxa en l'entitat col·laboradora, els aspirants presentaran la sol·licitud en els registres de les direccions territorials d'Educació, Cultura i Esport d'Alacant, Castelló o València, acompanyada, si és el cas, amb la documentació procedent, d'acord amb el que preveu esta convocatòria.\n-Instància i abonament de la taxa per via telemàtica\nLes persones que disposen de DNI amb certificat electrònic incorporat o firma electrònica de l'Autoritat de Certificació de la Comunitat Valenciana també podran fer la inscripció i l'abonament de les taxes per via telemàtica a través de la web http://ceice.gva.es\nEn este cas no serà necessària la presentació de la instància en cap registre. Els membres de famílies nombroses de categoria general o especial així com els aspirants amb discapacitat igual o superior al 33% hauran de presentar còpia de la documentació que acredite la dita condició dins del termini de presentació d'instàncies, als efectes d'acreditar l'exempció o bonificació del pagament de les taxes, junt amb el model de sol·licitud que serà facilitat a través de la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport (http://ceice.gva.es).\nNo podrà presentar-se més d'una instància, llevat que opte a més d'una especialitat. En este cas, s'hauran de presentar tantes instàncies com nombre d'especialitats a què s'opta. No obstant això, la presentació de més d'una sol·licitud no implica que l'aspirant puga assistir a les proves de tots els tribunals on ha sigut assignat.\nLes sol·licituds i la documentació a aportar es presentaran preferentment en els registres generals de les direccions territorials d'Educació, Cultura i Esport d'Alacant, Castelló o València (annex II) o bé en els llocs i forma que determina l'article 38.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, en relació amb el que disposa l'article 1 del Decret 130/1998, de 8 de setembre, del Govern Valencià.\nEn cas que s'opte per presentar la sol·licitud en una oficina de correus, es farà en sobre obert perquè la instància siga datada i segellada pel funcionari de correus abans de ser certificada. Si no es fa d'esta manera es considerarà presentada en la data d'entrada en qualsevol dels llocs establits en el paràgraf anterior.\nLes sol·licituds subscrites pels participants que residisquen a l'estranger podran cursar-se, en el termini assenyalat en l'apartat 5 de la present base, a través de les representacions diplomàtiques o consulars espanyoles corresponents, les quals les remetran a continuació a l'organisme competent. El participant adjuntarà a la sol·licitud comprovant bancari d'haver satisfet el pagament dels drets d'examen.


Crònica Outletmoto.com SBF - FIATC CB Torrefarrera - CB GRUP BARNA\nEl Sènior B Femení perd però recupera sensacions (52-61)\nDiumenge el SBF rebia a la Nau el CB Torrefarrera després d’alguns partits on els dubtes feien trontollar la feina dels mesos anteriors.\nAquest cop, però, l’equip començava molt bé el partit, ben ordenades a la pista, circulant la pilota, corrent al contraatac quan era possible i rebotejant bé. La feina continuava al segon període en el que es podia veure les noies amb les idees clares i seguint el pla de partit, alternant entre diferents tipus de defensa per posar en problemes l’atac de les lleidatanes. Així, s’arribava al descans set punts per sobre (29-22), i la impressió de que la diferència podia haver estat encara més àmplia.\nTot i així, en poc més de 3 minuts de la represa les visitants empataven el partit a 29 i posaven nervioses les nostres, que intentaven respondre al parcial de manera anàrquica i perdent el domini del rebot de manera que afavorien un ritme de partit avantatjós per les de Torrefarrera, que s’enduia un parcial de 9-18 en aquest tercer període i es posava per davant al marcador.\nEl darrer quart es va convertir en un intercanvi de cops que no afavoria els interessos de les vermell i negres, amb força encert des de la línia de 6.25 per tots dos equips. Així, a falta de dos minuts i quatre punts per sota al marcador, les locals van perdre una pilota que va acabar resultant crucial en convertir-se en dos punts fàcils per les rivals que pràcticament sentenciaven el partit.\nUn cop més, els nervis en les situacions crítiques de partit van fer que l’equip no trobés solucions ofensives i perdés algunes pilotes que donaven aire al rival. Les sensacions, no obstant, van ser molt positives i es va tornar a veure un Sènior B lluitador i competitiu. Caldrà mantenir aquesta essència per mirar de treure endavant els tres partits que queden per mantenir-se a la desena posició classificatòria. Som-hi!\nPreviousPrevious post:Crònica Safa-Claror – Outletmoto.com SBMNextNext post:Crònica Outletmoto.com SAF – CB Morell


Ciències tecnològiques25/07/2018Màrius Montón\nAquest juny passat es van celebrar els 100 anys de la invenció del primer flip-flop electrònic per part de dos investigadors britànics: William Eccles i F.W. Jordan. Aquesta invenció és, en part, la base de la revolució microelectrònica que ens ha envoltat de dispositius cada cop més ubics.\nUn flip-flop és un dispositiu electrònic que pot guardar un estat o bit (voltatge alt o voltatge baix, 1 o 0, encès o apagat) i, per tant, és un element bàsic de memòria, necessari per guardar informació.\nOriginalment es va construir amb els dispositius disponibles a l’època, bàsicament vàlvules de buit i resistències. Reconstruccions modernes com la de la Figura 1 ens mostren la mida que tenia el dispositiu, i això per guardar només un bit d’informació!\nFigura 1. Reconstrucció moderna del primer flip-flop (Foto: Richard Brewster)\nDispositius com el flip-flop s’usen dins els computadors per emmagatzemar valors, números, variables per tal de poder realitzar els càlculs. També s’usen per implementar les màquines d’estats, que és la part del computador que va indicant a la resta dels components què fer a cada moment. És, per tant, una part importantíssima d’un computador i un dels seus principals components.\nEls primers computadors utilitzaven flip-flops fets amb vàlvules de buit i és per això, en part, que la mida era la que tots hem vist a fotografies, més similar a un conjunt d’armaris omplint una habitació que no pas el que estem acostumats ara (l’ENIAC ocupava 167 m2 i pesava 27 tones).\nA finals dels anys quaranta es va inventar el transistor, que és un dispositiu equivalent a les vàlvules de buit però molt més petit i senzill de fer servir. Construir un flip-flop amb transistors permetia reduir considerablement la seva mida i consum. I així, a poc a poc, es va anar reduint la mida i el pes dels computadors alhora que incrementaven la seva capacitat.\nLa següent revolució va ser la de poder inserir tot de transistors en una sola peça de silici, el que ara coneixem com a xip. Els primers xips podien tenir 2 o 4 transistors, després 16 o 20, després 100 o 200, fins a arribar al 1971 quan Intel va presentar el 4004, que es considera el primer ordinador integrat dins un sol xip. Aquest xip contenia uns 2.300 transistors i prop de 150 flip-flops dins un xip de 12 mm2.\nAspecte dels primers Intel 4004. Per Thomas Nguyen [CC BY-SA 4.0 (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0)], de la Wikimedia Commons\nQuaranta anys després, els processadors actuals es fabriquen amb més de 19 mil milions de transistors en un sol xip de fins a 768 mm2. I és que la tecnologia de fabricar xips ha evolucionat d’una forma espectacular, permetent, en part, la revolució dels ordinadors de la segona meitat del segle XX i els inicis del segle XXI.\nRecreant el primer Flip-flop\nLa creació del primer microprocessador (en anglès)


L’alcalde d’Onda segueix donant passos per a aconseguir la nova caserna de la Guàrdia Civil\nmarzo 15, 2018 socialistesonda Deja un comentario\nL’alcalde d’Onda, Ximo Huguet, ha rebut la visita del general José Hermida, cap de la Guàrdia Civil a València; i del cap de la Comandància de Castelló, Miguel Fresneda; els qui han pogut comprovar la necessitat real que existeix de construir una nova caserna perquè la Guarda Civil puga treballar en unes condicions dignes i així poder donar un servei millor tant als veïns de la localitat com a les altres deu poblacions properes en les quals treballa.Les accions que està liderant l’alcalde d’Onda estan prosperant i les seves reivindicacions compten amb el suport de poblacions com Ribesalbes i altres a les quals la Guàrdia Civil presta servei. Així, Huguet ha aconseguit que es produïsca aquesta trobada amb el qual s’ha fet un pas més. “Estem fent tot el que està en les nostres mans perquè el Ministeri desbloquege aquesta situació. Amb aquesta reunió hem aconseguit el compromís del general Hermida de traslladar a la Direcció General, amb qui té via directa, l’estat de precarietat que presenta actualment la caserna de la Guàrdia Civil a la localitat i la necessitat d’escometre les obres de les noves instal·lacions per a donar un millor servei”, ha destacat l’alcalde.\nA més de mantenir una reunió de treball a l’Ajuntament, han visitat les instal·lacions actuals en les quals la Guàrdia Civil realitza la seva feina, així com els terrenys que va cedir el consistori en el seu moment per a construir la nova caserna. Cal recordar que l’Ajuntament d’Onda va aportar una parcel·la de 3.000 m² capaç d’acollir l’edifici de nova planta. Al 2007 es va signar un conveni de col·laboració amb el Govern i al 2009 van iniciar l’expedient de contractació pel qual es licitava l’obra per un import de 3.214.552,40 euros. “Però Onda segueix sense la necessària caserna, doncs des d’aqueix moment s’ha anat eliminant dels Pressupostos Generals de l’Estat”, ha lamentat Huguet.\nFinalment, l’alcalde ha indicat que “agraïm aquesta visita” i espera que “el Govern d’Espanya aborde com més prompte millor aquesta problemàtica i considere prioritària la construcció de la nova caserna”.\nCompleta esta operación. Esto nos ayuda a eliminar spam. * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. 7 + = diez


Actualitat De Guindos descarta incentius per fer tornar les empreses\nDe Guindos descarta incentius per fer tornar les empreses\nEl ministre d'Economia creu que, "quan acabin les polítiques irracionals", les firmes tornaran\nActualitat 25/11/2017 18:24\nEl ministre d'Economia, Luis de Guindos, no contempla incentius per afavorir que les empreses que van traslladar la seva seu fiscal fora de Catalunya, tornin "un cop es normalitzi la situació" després de les eleccions del 21-D. Així ho ha assegurat en la XII Trobada d'Economia de S'Agaró.\nSegons de Guindos, "l'economia catalana és prou atractiva" perquè un cop s'hagin eliminat "les polítiques irracionals", les empreses tornin per elles mateixes". "Si es normalitza la situació de l'economia catalana en el conjunt de l'espanyola i la zona euro, estic convençut que serà així".\nEl ministre ha defensat, durant la seva intervenció, l'aplicació del 155 i la convocatòria d'eleccions perquè ha permès "donar la volta"a la "contracció important del consum privat" que ha viscut l'economia catalana aquest octubre.


Distància: 5,96 km\nTemps de la ruta: 1 hora 25 minuts\nDesnivell acumulat: Pujant: 121 m – Baixant: 121 m\nAltidud: màxima: 351 m – mínima:248 m\n[CA] Nom ruta\nRecorregut breu i poc accidentat amb una extraordinària panoràmica del vessant nord de Montserrat, de bellesa inigualable, que ens permetrà contemplar una mostra del romànic català. Aquesta ruta forma part del conjunt d’itineraris difosos pel Patronat de la Muntanya de Montserrat.\nL’itinerari té el seu punt de sortida al pont de la Fassina, al punt PK 4,7 de la carretera de Castellbell i el Vilar a Marganell o BV-1123, just on neix el brancal BV-1122 que du a Sant Cristòfol. S’hi arriba prenent la BV-1123 a la C-55. Sortim de la Fassina, un mas molt antic. Al pas del torrent trobem una font d’aigua, caminem un tram pel lateral del la carretera que duu a Sant Cristòfol i agafem el camí a mà dreta direcció a l’ermita de Sant Jaume.\nSeguirem el camí que és un sender de gran recorregut (GR) marcat amb dues franges, una de blanca i una de vermella. De seguida trobarem un pou d’aigua i uns metres més endavant trobarem un trencall a l’esquerra que ens portarà fins a l’ermita romànica de Sant Jaume del S.Xll, que podrem observar externament.\nRetornant al camí i uns metres més endavant deixarem a mà esquerra dues cases i creuarem el torrent. Més endavant trobem un petit dipòsit i remuntem el camí. Veurem tot seguit extensos camps de cereals amb l’escarpat massís de Montserrat de fons, passarem pel costat d’una caseta de pedra i seguirem el sender marcat uns 300 metres fins el trencall de l’ermita de Sant Cristòfol.\nTornem a buscar el camí que havíem deixat reprenent el camí principal, seguint però, les indicacions direccionals cap a l’ermita de Sant Esteve de Marganell. Resseguirem el camí un tram fins a trobar la pròxima cruïlla senyalitzada i girar cap a l’esquerra, deixant enrere el GR-4.\nA mig camí trobarem el torrent i la font del Carner, on ens podem aturar a beure una mica d’aigua, i uns metres més amunt sortirem en una pista ampla on girarem a la dreta de baixada. Aviat veurem l’ermita romànica de Sant Esteve al fons, a mà esquerra; seguint les indicacions hi arribarem en 5 min.\nVal la pena parar-se una estona a l’àrea de l’Hort del Rector i contemplar la bellesa de l’ermita i l’entorn. Baixarem el camí asfaltat del Casot i quan arribem a la carretera girarem a la dreta i retornarem a la Fassina, el nostre punt d’origen.\nRecorrido breve y poco accidentado con una extraordinaria panorámica de la vertiente norte de Montserrat, de belleza inigualable, que nos permitirá contemplar una muestra del románico catalán. Esta ruta forma parte del conjunto de itinerarios difundidos por el Patronato de la Montaña de Montserrat.\nEl itinerario tiene su origen en el puente de la Fassina, en el punto PK 4,7 de la carretera de Castellbell i el Vilar a Marganell o BV-1123, justo donde nace el ramal BV-1122 que lleva a Sant Cristòfol. Se llega allí tomando la BV-1123 en la C-55. Salimos de la Fassina, una masía muy antigua. Al paso del torrente encontramos una fuente de agua, caminamos un tramo por el lateral de la carretera que lleva a San Cristóbal y tomamos el camino a mano derecha dirección a la ermita de Sant Jaume.\nSeguiremos el camino que es un sendero de gran recorrido (GR) marcado con dos franjas, una blanca y una roja. Enseguida encontraremos un pozo de agua y unos metros más adelante, un desvío a la izquierda que nos llevará hasta la ermita románica de Sant Jaume, del S.Xll, que podremos observar externamente.\nVolviendo al camino y unos metros más adelante dejaremos a mano izquierda dos casas y cruzaremos el torrente. Más adelante encontramos un pequeño depósito y remontamos el camino. Veremos a continuación extensos campos de cereales con el escarpado macizo de Montserrat de fondo, pasaremos junto a una caseta de piedra y seguiremos el sendero marcado unos 300 metros hasta el desvío de la ermita de Sant Cristòfol.\nVolvemos al camino principal y seguimos las indicaciones direccionales hacia la ermita de Sant Esteve de Marganell. Seguiremos el camino un tramo hasta encontrar la próxima cruce señalizado y girar hacia la izquierda, dejando atrás el GR-4.\nA medio camino encontraremos el torrente y la fuente del Carner, donde nos podemos parar a beber un poco de agua, y unos metros más arriba saldremos en una pista ancha donde giraremos a la derecha de bajada. Pronto veremos la ermita románica de Sant Esteve al fondo, a mano izquierda; siguiendo las indicaciones llegaremos en 5 min.\nVale la pena pararse un rato en el àrea del Hort del Rector y contemplar la belleza de la ermita y el entorno. Bajaremos el camino asfaltado del Casot y cuando llegamos a la carretera giramos a la derecha y volveremos a la Fassina, nuestro punto de origen.\nEl Arrabal de Coll d'Arbós


Onze al Teatre presenta "Un joc perillÃ³s" a la Patronal\nL'entitat santquirzenca pujarÃ a l'escenari de la Sala Josep Brossa dissabte 18 i diumenge 19 de gener\nLa companyia santquirzenca Onze al Teatre, que enguany celebra els seus 10 anys, estrena la seva darrera producciÃ³ "Un joc perillÃ³s" aquest cap de setmana a la Sala Josep Brossa de la Patronal. L'obra se situa en un sopar d'un grup dâ€™amics que es reuneixen per parlar i passar una bona estona. Una nit dâ€™amistat i complicitat fins que lâ€™amfitriona proposa un joc: compartir en obert qualsevol missatge, trucada o comunicaciÃ³ que arribi als mÃ²bils dels i les assistents durant tota la vetllada. El joc traurÃ a la llum els secrets i el sopar esdevindrÃ de sobte un malson.\nL'obra, dirigida per NÃºria ColÃ¡s i Ota VallÃ¨s, es representarÃ aquest dissabte 18 de gener a les 20 hores i diumenge 19 a les 18 hores. Les entrades tenen un preu de 6â‚¬ i de 5â‚¬ per als socis i sÃ²cies de l'Espai dâ€™Arts EscÃ¨niques i les persones menors de 18 anys. Les podeu adquirir anticipadament a http://entrades.santquirzevalles.cat. Els beneficis aniran destinats a material sanitari pel projecte Maternitat de Thiobon.\nLa representaciÃ³ de l'obra estÃ organitzada per Onze al Teatre, Espai dâ€™Arts EscÃ¨niques, AcciÃ³ SolidÃ ria del VallÃ¨s i CooperaciÃ³n y Ayuda amb el suport de lâ€™Ajuntament de Sant Quirze del VallÃ¨s.


El Consell aúna 26 espacios museísticos de Mallorca por el Día Internacional de los Museos\nEl Departamento de Cultura del Consell de Mallorca ha reunido la programación de 26 espacios museísticos de la Isla con motivo del Día Internacional de los Museos, que se celebra este jueves, 18 de mayo.\nSegún han explicado en un comunicado desde la administración insular, este año, las actividades programadas se aglutinan bajo el lema 'Museus i històries punyents: dir allò que no es pot explicar als museu'.\nEl director insular de Cultura del Consell, Rafael M. Creus, ha explicado que de esta manera quieren «reivindicar» los museos «como espacios vivos, donde hay mucho que descubrir».\nParticipan, entre otros, Es Baluard, el Museu de Mallorca, la Fundació Pilar i Joan Miró, el Castell de Bellver, el Museu militar de Sant Carles, el Palau Reial de l'Almudaina, el Palau March, el Museu Diocesà de Mallorca, el Caixaforum Palma o el Museu Bíblic.


L’Associació Cultural Vila de Pego reunix l’arqueòleg Rafael Azuar i la regidora de Cultura – Ràdio Pego\nL’Associació Cultural Vila de Pego reunix l’arqueòleg Rafael Azuar i la regidora de Cultura\nHo ha fet este matí a l’Ajuntament de Pego per tal que diagnosticara si hi ha possibilitats o no d’adequar el Castell d’Ambra i fer-lo visitable. La resposta ha estat afirmativa, tot i que el procés serà lent perquè es tracta d’un BIC, és a dir, Bé d’Interés Cultural, el que implica que Patrimoni és qui ha d’autoritzar qualsevol actuació.\nEl proper 21 de febrer l’Associació Cultural Vila de Pego ha programat una excursió al Castell d’Ambra molt especial, ja que esta comptarà amb l’acompanyament i les explicacions dels arqueòlegs Javier Martí i la pegolina Pepa Pascual, dos bons coneixedors de l’espai perquè han participat en 4 de les 5 campanyes arqueològiques dutes a terme allí.\nL’eixida duu com a títol ‘Visita arqueològica al Castell d’Ambra, d’una societat islàmica a una altra feudal’ i el punt de trobada és el passeig de les Verdales, on està el xiringuito, a les 9.30 del matí.\nPrèviament a esta excursió, però, l’Associació Cultural Vila de Pego està treballant per veure com poder posar en valor el Castell d’Ambra és per això que per a hui tenien concertada, des de fa temps, una entrevista amb la regidora de Cultura, Laura Castellà i el prestigiós arqueòleg Rafael Azuar, present en les 5 campanyes arqueològiques del castell d’Ambra i especialista en arqueologia islàmica.\nTant l’associació com la regidora li han plantejat a Azuar si seria o no possible fer accessible el Castell d’Ambra. I el cert és que es pot, però no de qualsevol manera. El punt de partida és la protecció de la que gaudix la fortalesa en tractar-se d’un Bé d’Interés Cultural (BIC). Esta figura implica que, qualsevol modificació que es vullga projectar sobre el Castell d’Ambra ha d’estar autoritzada per Patrimoni. Perquè això passe s’ha d’elaborar un informe complet per especialistes. I, si Patrimoni l’acceptara presentaria a Pego Pla Director que detalla els passos a seguir per rehabilitar l’espai. Tot això apunta que encara queda temps per veure poder veure amb una altra cara al Castell d’Ambra.\nL’Associació Cultural Vila de Pego ha reunit, per separat, a tres experts en el Castell d’Ambra: Rafael Azuar, Javier Martí i Pepa Pascual. Tots tres han treballat en les seues excavacions i, bona prova d’això és l’interessant article que van publicar a la Revista de Arqueología del Área de Historia Medieval de la Universidad de Jaén, ‘El Castell d’Ambra (Pego). De las producciones andalusíes a las cerámicas de la conquista feudal (siglo XIII)’.\n← Nieves i Elena Simón i l’Associació de Dones Antígona, Premis 8 de març de la Xarxa de Dones de la Marina Alta\nEls consellers d’Educació i Economia i el President de les Corts, comensals de la Crosta de Compromís →


Raimon: Trobador contemporani | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL’interès de Raimon per March obeeix a motivacions objectives i subjectives, que responen a estímuls personals\n13 MAI 2020 - 18:30\tCEST\n“Gràcies en nom d’Ausiàs March”, li va dir Salvador Espriu a Raimon. A la foto, el cantant a casa del poeta el 1966.\nRaimon ha compost fins ara 153 cançons, 22 de les quals sobre poemes de Salvador Espriu i 32 més sobre poemes dels nostres clàssics: 17 són d’Ausiàs March i 15 d’altres poetes, com Jordi de Sant Jordi, Joan Roís de Corella o Joan Timoneda. Jordi de Sant Jordi va ser el poeta més original, líric i sensible dels predecessors de March, i si hagués viscut més anys, potser hauria evolucionat cap a la modernitat.\nEn les produccions líriques de Roís de Corella es percep la influència de March, de qui assimilà les mateixes fonts i conceptes. De fet, va ser un bon transmissor de l’obra marquiana, que en l’últim terç del segle XV ja era considerada un referent clàssic. Des d’un punt de vista formal, va ser precursor de l’estètica del Renaixement i innovà molt més que qualsevol altre autor de la seva època. De Timoneda, Raimon va musicar quatre composicions líriques que plantegen situacions amoroses, tres del cançoner Flor d’enamorats i una de Sarao de Amor.\nEntre les motivacions del cantant a l’hora de fer aquesta selecció, s’ha de considerar la bellesa de La balada de Corella i la tensió dramàtica del Presoner de Sant Jordi, així com les possibilitats rítmiques i estilístiques dels poemes atribuïts a Timoneda i l’afany de recuperació de tots tres, tal com indica Raimon en el seu dietari: “És la meua contribució a la revalorització d’una poesia popularitzant, tradicionalment subvalorada per la crítica literària catalana de gairebé totes les èpoques. Una poesia que va ser molt editada en el seu temps”.\nEl 1970, ara fa cinquanta anys, Raimon publicà el disc Per destruir aquell qui l’ha desert, que contenia les cinc primeres cançons fetes a partir de poemes de March.\nAquest treball, que Raimon havia començat el 1969 amb Veles e vents, canvià per complet la seva concepció musical. Estudià a fons els decasíl·labs de March, que, com li havien aconsellat Joan Fuster i Martí de Riquer, havia de cantar amb la seva fonètica valenciana, la mateixa que la del poeta. Com ha indicat el musicòleg i periodista Antoni Batista, gràcies a Ausiàs March, Raimon evolucionà de la música del crit a una línia melòdica de sons graduals i deixà d’expressar els accents tònics amb gravetat i patetisme.\nLes qüestions tècniques van determinar en bona mesura l’elecció dels poemes musicats\nEl cantant solia incloure les cançons de March en els seus recitals i el públic les aplaudia fervorosament, en especial Veles e vents, Sí com lo taur i No em pren així com al petit vailet. El mateix passava amb textos d’altres clàssics: La medecina de Bernat Metge, La balada de la garsa i l’esmerla i Si en lo mal temps de Corella, Desert d’amics de Sant Jordi, Elogi dels diners de Turmeda, i Espill de Jaume Roig.\nEl públic les coneixia, les recordava i les apreciava. Però no tots els oients podien interpretar la llengua antiga a partir de la seva competència en la llengua actual; a més, el discurs dels escriptors antics, i en especial el de March, és certament enrevessat.\nConcert de Raimon a Madrid el 1968.\nEn el pensament de March conflueixen diverses fonts de lectures que avui són completament ignorades. El poeta es va expressar d’acord amb les exigències del cànon formal propi del gènere poètic segons s’entenia en la seva època. La seva dicció, doncs, es troba constreta pel marc rigorós de la preceptiva mètrica i afectada per recursos retòrics.\nLa selecció que el cantant de Xàtiva va fer de March té un mèrit excepcional perquè la seva obra ha circulat exclusivament per determinats ambients cultes. Com que la figura de Raimon ha catalitzat durant dècades les reivindicacions civils i nacionals, és coherent que hagi incorporat a la seva obra la contribució més important de la nostra poesia de tots els temps, la d’Ausiàs March.\nEstàtua d'Ausiàs March, obra de José Rausell, a Gandia. Emili Selfa Fort\nL’interès de Raimon per March obeeix a motivacions objectives i subjectives, que responen a estímuls personals. De fet, el 1957 Raimon havia descobert la poesia de March en l’edició de Pere Bohigas quan estudiava a la Universitat de València. En un acte commemoratiu del cinquè centenari de la mort del poeta, Miquel Dolç, llavors catedràtic de llatí a la Facultat de Filosofia i Lletres, li ensenyà a llegir en públic els decasíl·labs marquians: “Després de la petita acceptació pública del primer intent, se’m ficà al cap la idea de fer tot un elapé amb versos d’Ausiàs March. Vaig voler espaiar en el temps la musicació dels poemes, perquè la poesia d’Ausiàs March posava moltes dificultats”.\nPer què uns poemes i no uns altres? En opinió de Raimon, per qüestions tècniques: “L’estructura estròfica, la mesura sil·làbica i el sentit implícit o explícit són elements que considero importants en la poesia i que en certa manera s’acosten a la lectura vertical de la música”. Per altra banda, els al·licients objectius són obvis, perquè coincideixen amb la posició cívica de Raimon. Fuster ja havia advertit el fet que, musicant March, el cantant feia pedagogia: “La gent de lletres pensa només en la lletra impresa, i no s’equivoca. Però en el món en què ens movem, la lletra impresa ha perdut l’hegemonia. O només la té en uns sectors especials i d’especialistes”.\nRaimon determinà cantar els poemes de March a través dels canals tècnics actuals, un recurs molt més efectiu que deixant-los reduïts a la lletra impresa. En aquest propòsit, va coincidir amb Georges Brassens, Bob Dylan, Léo Ferré, Jacques Brel, tal com va advertir Fuster: “Ausiàs March, el venerable March que ja havia renunciat a una poesia cantada, i que només va ser mòdicament cantat per algun polifonista del Renaixement, ara reviu, fulgurant, en la veu de Raimon. Semblava impossible, i Raimon ho ha arreglat. Ha conferit als poemes antics una eventualitat nova”.\nEl fet de musicar els poemes de March, cantar-los i transmetre’ls adequadament a un públic heterogeni presentava per al cantant notables dificultats tècniques, com indica al seu dietari: “Jo he intentat de trencar la possible monotonia que el decasíl·lab, amb la cesura entre la quarta i la cinquena síl·labes, podria mostrar si m’hagués limitat a seguir el ritme intern del vers”.\nA fi d’evitar les possibles afinitats entre unes cançons i altres, Raimon es dedicà al poeta de Gandia al llarg d’uns quants anys: “La manera de diversificar la música per ressaltar la individualitat de cada poema era no musicar continuadament aquells poemes. Deixar passar anys entre una musicació i una altra i seguir llegint el poeta. Crec que ho he aconseguit. Sense perdre un aire de família, cada poema musicat, cada cançó, és diferent de l’altre i tots dos són diferents entre si”.\nEn una entrevista que Maria Rosa Margalef va fer a Raimon fa 37 anys, el cantant exposava uns quants motius personals per haver seleccionat determinats poemes de March: “Són —afirmava— raons alienes a cap plantejament intel·lectualista; es fonamenten en el pragmatisme i en la intenció estètica”, i considerava que la seva selecció era “la meva antologia particular de la seva obra”.\nJoan Rois de Corella , per Manolo Boix.\nPer tal de justificar l’elecció dels poemes, Raimon va valorar, en primer lloc, la bellesa de les imatges, encara que l’atractiu principal estigués en uns pocs versos, però amb potència suficient per conformar un nucli plàstic encapsulat en el conjunt de la composició, com en Veles e vents. En segon lloc, la presència de formulacions impressionants, i fins i tot adustes. Es tracta d’expressions sorprenents que van impressionar el cantant, com ara: “cor malastruc, enfastijat de viure, // amic de plor e desamic de riure”.\nEn tercer lloc, la tensió poemàtica. Raimon té en compte el clímax expressionista i tens que poden produir determinats poemes. També considera la viabilitat d’un text poètic per musicar-lo, tenint present que el resultat final ha de resultar satisfactori. Així mateix, analitza les possibilitats comunicatives del poema perquè el públic l’entengui, tenint en compte les dificultats d’un text antic. Perquè la cançó resulti una unitat coherent de lletra i música, també va decidir suprimir algunes estrofes o versos reiteratius, massa difícils o poc adequats per ser musicats, en benefici de la solució definitiva.\nFinalment, en aquesta selecció també va influir el seu estat d’ànim personal. Podia succeir que, en llegir o rellegir un determinat poema de March, Raimon s’hi hagués identificat tant que no li hagués calgut escriure un text propi amb què expressar el seu estat d’ànim. Seria el cas, per exemple, de la cançó On és lo lloc, tan eloqüent d’un moment de desesperació. Malgrat això, afirma Raimon: “No musico March per complementar la pròpia obra o per dir el que jo no puc dir”. De la seva antologia particular, ha exclòs els poemes religiosos i ha preferit les composicions en què l’amor supera la simple relació humana i comunica, en canvi, les experiències de la vida.\nJosep Palomero és membre de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua i autor de la Guia didàctica d’Ausiàs March i els altres poetes musicats per Raimon.


Passat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Pretèrit)\nEl passat és un temps oposat al present i al futur, que comprèn tots els esdeveniments anteriors al moment que es pren com a referència.\nExisteixen diverses concepcions filosòfiques respecte el passat i la seva existència en relació als altres termes temporals. L'univers de bloc és una teoria que considera que només existeix el presnt i el passat, ja que el futur encara no existeix i a nivell cosmològic equival a una expansió de l'espai-temps no produïda. Per contra el presentisme afirma que tant el passat com el futur no existeixen, atès que no es donen en el moment de referència, equivalen a moments possibles, no vivencials. No es pot afirmar, per exemple, que Plató existeixi perquè ja no hi és. Ambdues beuen de l'anomenada filosofia del sentit comú, properes a l'experiència personal. L'eternalisme, en canvi, sosté que existeixen els tres moments temporals, només que de diferents maneres.\nPer estudiar el passat, objecte de disciplines com la història, és necessari que alguna instància pugui recuperar les dades que van passar aleshores, amb proves materials o amb la memòria, punt també controvertit per determinades escoles de pensament, que afirmen que no hi ha cap subjecte que romangui més enllà de l'instant i que tot record és pura il·lusió. Els defensors del solipsisme, que neguen directament l'existència d'un món exterior pel qual pugui transcórrer el temps, tampoc no accepten l'existència del passat.\nLingüísticament el passat s'expressa mitjançant expressions específiques, tals com l'adverbi «ahir», o amb variacions en la conjugació dels verbs, la categoria gramatical més adient per parlar del pas del temps.\n↑ Balashov, Y. (2015). "Experiencing the Present". Epistemology & Philosophy of Science, 44(2), 61-73.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Passat&oldid=20702903»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 gen 2019 a les 12:16.


L'Associació d'Hostaleria de l'Alt Urgell signa un conveni de col.laboració amb Cadí Societat Cooperativa - horecalleida.es\nL’Associació d’Hostaleria de l’Alt Urgell signa un conveni de col.laboració amb Cadí Societat Cooperativa\nEl passat dimecres 22 de gener de 2014 l’Associació d’Hostaleria de l’Alt Urgell i Cadí SCCL es van reunir per signar el conveni de col.laboració per aquest 2014.\nEl present conveni de col.laboració permetrà a l’Associació d’Hostaleria de l’Alt Urgell portar a terme activitats de promoció de la gastronomia i el territori durant el present any, de manera que els esforços tindran una repercussió en l’economia local.\nLA COOPERATIVA CADÍ SCCL\nL’any 1915 en Josep Zulueta i Gomis, amb l’ajut d’un grup de pagesos, va fundar la Cooperativa CADI. Va ser la primera del sector lleter en formar-se a l’Estat espanyol. Així, la Cooperativa va significar l’inici d’un projecte socioeconòmic de reestructuració de la pagesia de la comarca. I la llet, des de llavors, ha esdevingut el seu veritable motor de transformació.\nCadí es fruit de l’esforç d’un col•lectiu de persones unides al voltant d’una idea: la de crear un nou model d’activitat agrària amb perspectives de futur, que permeti arrelar la gent al seu territori.\nDins de l’àmplia gamma de productes làctics que elabora Cadi SCCL destaquen dos D.O.P ( Denominació d’Origen Protegida) la mantega i el formatge Urgèlia:\nEl lent procés de maduració de la nata aporta a la mantega una intensitat gustativa més alta, amb una llarga persistència de gust i aromes, que recorden l’avellana.\nEl formatge Urgèlia\nL’Urgèlia és l’únic formatge de Catalunya reconegut amb la Denominació d’Origen Protegida (D.O.P. Formatge de l’Alt Urgell i la Cerdanya), gràcies a la seva alta qualitat, garantia d’origen i llarga tradició. S’elabora amb llet fresca de va pasteuritzada, recollida diàriament als ramaders del Pirineu, zona de gran riquesa natural i de pastures verdes i fresques.


Art. nr.: combo-95019-95018-94218\nArt. nr.: combo-95020-95018-94218-95020


Judith García Noé | dijous, 2 de desembre de 2021\nEduardo Andradas de Diego, nascut el 1976 a Alcobendas, va començar a escriure el 2008 en diferents mitjans, entre ells Catalunyapress, encara que va ser el 2009 quan va treure el seu primer llibre: el poemari Poemas de Universo.\nPerò a més de la poesia, Andradas és aficionat a la història. I com a investigador de fets històrics va estar onze anys recollint informació sobre la vida dels ciutadans madrilenys en el període entre 1936-1939 tant a Alcobendas com a altres pobles de la capital. Després, va escriure el seu segon llibre: Entre l'amor i la trinxera.\nCatalunyapress ha entrevistat Eduardo Andradas per saber, entre altres coses, què trobarà el lector a les pàgines d'aquest llibre novel·lat, què ha après durant aquests anys de recerca o què creu que ha après la societat en general de la història.\nHi ha tants llibres sobre història ja escrits, per què decideixes treure el mercat Entre l'amor i la trinxera ?\nLa memòria desapareix si no es cultiva i es cuida. La gran història biogràfica la mantenen els historiadors objectius i els propagandistes, en aquest cas postfranquistes, intenten tornar al relat de la dictadura sobre la guerra civil. Els demòcrates hem d' impedir que el passat sigui pres de nou per l' "embuste" i les Fake News. I la història popular la sustenten els pobles i d'aquesta va el llibre, que va contra la desmemòria.\nQuè diferencia aquest llibre d'altres que puguem trobar?\nA les pàgines que vaig escriure, em vaig basar en la microhistòria, en existir més personalitzat de la vivència. I en persones que, durant la guerra del 1936 al 1939, van tenir un paper important però més local en el conflicte. Una altra és l'experiència a Madrid de projectes econòmics autogestionaris o col·lectivitzadors que sí que es van donar a la rereguarda en zones d' Aragó i Catalunya, però a les rodalies de la capital de la II República, només es van donar a la mínima àrea que exploro amb narrativa.\nEn aquests paràgrafs et pots trobar amb alcaldes heroics com Víctor Muñoz Galán o Antonio Vázquez Sobreviela. Nens de guerra com Francisco Pérez Horcajo de Fuencarral o José Gómez Dorado, carrabiners de la JSU com Enrique Casas, milicians del PSOE com el meu avi Joaquín Andradas o Raquel, la protagonista fictícia que representa aquestes dones que s'organitzen políticament per primera vegada en moltes localitats i que estan sostenint l'esforç de guerra tant a la barricada com a la rereguarda.\nPer cert, en un dels capítols escric com era Madrid el mateix dia que els feixistes entren a Barcelona i com es va viure al centre de la península el fet.\nPer què vas decidir centrar-te en determinats pobles de Madrid? Hi ha cap motiu concret pel qual narres la història d'aquests llocs i no d'altres?\nPerquè aquestes localitats que es movien a la Carretera de França, després d'Irun i avui de Burgos, els successos que es van ocórrer a partir del 19 de juliol de 1936, han estat escassament comptats i a escala política o ocultats o simplement aquesta remembrança es va deixar morir. La mort mata dues vegades: una biològicament i una altra amb l'oblit. La primera no la podem impedir; la segona sí.\nLa mort mata dues vegades: una biològicament i una altra amb l'oblit. La primera no la podem impedir; la segona sí.\nEscriure el llibre t'ha fet 11 anys de documentació. Hi ha res que destaquis de tot allò que has après?\nPer a algú que no és llicenciat en història, només un aficionat investigador de fets històrics o esdeveniments, sí. M'he enriquit culturalment i mitjançant aquest procés de fer el llibre he conegut molta gent que ha fet una aportació de veure les ciutats on habito amb un altre mirar. Alhora, han reafirmat els meus sentiments ideològics republicans i democràtics. He sortit millor ciutadà en tenir contacte amb experiències de l'ahir revolucionàries i de progrés.\nPer passar tants anys demanant informació sobre aquesta època t'ha d'interessar molt la història. Què és el que més t'agrada?\nAvui és producte de l'abans. El meu avi Pablo de Diego Hortigüela, a qui vaig cuidar de petit, sempre explicava anècdotes del seu pas per la guerra com a cap de la 206 Brigada Mixta de l'exèrcit popular de la República o com a regidor del Front Popular a Valdetorres del Jarama. Narrava la batalla de Terol, la reconquesta de Cartagena el 5 de març de 1939 o la disputa al front de Gredos entre un sacerdot colpista i un comissari polític de trinxera a trinxera a la nit. Era com escoltar un llibre i d'aquell ensenyament em va inculcar el deure de saber més d'aquella època. El meu avi no va voler explicar mai res del seu període de cinc anys per la presó després d'abril del 1939. Sí del dia que el van detenir o del que va sortir el 1944, però mai de si el van torturar o com va viure el seu pas pels penals d'Ocaña o Alcalá de Henares. Això m'indica que si no sostenim la memòria democràtica amb tots els mitjans al nostre abast, el feixisme torna perquè es cola per la ignorància i la manipulació del passat. El meu amic el pensador Javier Sánchez Álvarez sempre me'l recorda: el món es dirigeix a l'autoritarisme, però podem fer que això giri cap a altres valors, és qüestió de militar per aquest món possible.\nSi no sostenim la memòria democràtica, el feixisme torna perquè es cola per la ignorància i la manipulació del passat.\nDius que aquest llibre té com a objectiu que no s'oblidi ahir perquè, d'alguna manera, ahir forma part del demà. Què podem trobar a la nostra societat que puguem relacionar amb els anys de la Guerra Civil?\nLa nostra història moderna, de democratització del país, està suportada pel trienni liberal del 1820, després la Gloriosa del 1868 i la vaga del 1917. La història dels pobles d'Espanya és la lluita per la democratització de la península i guanyar espais de poder a l'oligarquia majoritàriament centralista, però existent també a la perifèria. El període del 1931-1939 va ser el més proper a aquest canvi que portava 110 anys i va continuar després intentant-se fins al 15-M del 2011. Nosaltres i nosaltres, els que militem en l'àmbit de la democràcia, en som els continuadors. Però alhora els que van guanyar el cop d'estat del 18 de juliol del 1936 encara continuen a través dels seus hereus econòmics i polítics entorpint la posada en marxa d'una democràcia més social i participativa. A qualsevol país d'Europa les disputes internes les tenen assumides, no es pot ser demòcrata si no s'és antifeixista. Aquí queda aquesta resta del 1939, que es pot concórrer en una democràcia políticament i ser un feixista o postfeixista. Franco això ho va deixar lligat i molt lligat.\nVist el que passa al nostre voltant avui dia, hem après una mica de la història?\nEn punt de vista polític no, els conflictes s'han de resoldre amb la participació popular i seguim que ells o es mantenen o s'enquisten perquè una part política de la societat decideix que al poble només se l'ha de consultar cada quatre anys o que hi ha coses en pla aquesta Espanya eterna de Falange que no es poden tocar democràticament com la monarquia o la constitució actual. En això s'evoca Ferran VII com un altre dels guanyadors de la nostra història. Els processos democratitzadors de vegades han errat en les seves estratègies o al final uns quants les han desvirtuades. Amb el que només de mirar enrere aprendríem de les nostres errades, però és més còmode mirar a baix o a dalt que enrere.\nLa majoria de joves no estan interessats en la història, però què els hi pot aportar aquest llibre? Què pot incentivar una persona que de primeres no està interessada en la història a llegir-ho?\nEl primer que crec que poden aprendre és que el seu jo social és conseqüència de les lluites i construccions polítiques dels seus avis i àvies i dels seus pares i mares. Que en part ja està determinat pel passat, però que avui es poden modificar aquestes estructures que els ancoren al present i moltes vegades com a problema més que com a solució. I finalment que és la moralitat d'aquest llibre, aquesta història emotiva entre una dona militant de la JSU i un afiliat al PCE i membre del SIM o servei d'informació militar. És que l'amor, l'abraçada, el petó, el tacte, la carícia, la passió sempre triomfen i és la ideologia que ens fa millors com a espècie. Si es perd la guerra, la lluita, sempre ens quedés l'amor per agafar energies i tornar-hi. Aquest és el meu epitafi.\nbiològicament altra loblit primera\naltres coses què trobarà\ncoses què trobarà lector\nmemòria desapareix cultiva cuida


Festival Natura 2016 – del 4 al 12 de Juny a Novelda – Cultura Oberta\nFestival Natura 2016 – del 4 al 12 de Juny a Novelda\n30 mayo, 2016 2 junio, 2016 Cultura Oberta\t0 Comments\nDel 4 al 12 de Juny Novelda disfrutarà del Festival Natura 2016. Rius i Oceans organitzat per la Associació Festival Natura amb la col·laboració de les Regidoríes de Medi Ambient i Cultura i empreses de la localitati associacions: Inmobiliaria Inversab Novelda, Recicla Alicante ONG, El Rogle Novelda, Lombrico Garden, Fundación Levantina, Sala Cola y Ledua Park; la inestimable participación de Grupo Alicante WWF y DocPhotography Vicente Albero, Rio Vinalopo y de la Asociación Paleontológica de Novelda. También contamos con la valiosa presencia documental de Numunma. Nuestro Mundo Maravilloso.\nEl festival té com a finalitat concienciar sobre l’importancia de respetar i conviure amb la Natura amb una decena d’activitats per a xiquets i grans; teatre, conferències, música… A continuació us deixem la programació.\n← Anterior 3 Juny – Contacontes «El animal más fuerte de la selva» – Biblioteca Infantil\n4 Juny – Inaugurafció Exposició «Océanos y rios de ayer y de hoy» – Centre Cultural Gómez-Tortosa Siguiente →


Spas - Jacuzzis - Saunes | Spa Confort\nAtenció personalitzada en tot el procés\nSalut i benestar per compartir a casa\nWellness per combatre els problemes d'estrès\nLa nostra proposta s'adaptarà perfectament a les seves necessitats\nSauna finlandesa interior\nA Spa Confort busquem constantment les últimes novetats i tendències del sector.\nAquests són alguns dels últims productes que disposem:\nPara disfrutar su spa durante todo el año\nVisita la nostra pàgina especialitzada en piscines!\nFinancem la teva compra amb les millors condicions.\nConsulta'ns per a més informació