Notícies - Albert Sáez (director d''El Periódico' i l''Sport'): "Qui no entén les dones, no entén aquest món"\nEl director de les dues capçaleres parla del periodisme actual i el paper de la dona a la societat i als mitjans\nel 16/oct/20 Mar Castro / Anna González Entrevista PDF\nEl director d''El Periódico' i el diari 'Sport', Albert Sáez, considera que els mitjans de comunicació no poden fer la seva feina si no entenen el món en el qual treballen i, sobretot, explica que "qui no entén les dones, no entén aquest món". Sáez, que ha participat recentment en el congrés Women Evolution, aposta perquè l'esport femení guanyi terrenys als mitjans i defensa que "això s'està accelerant" actualment. Amb ell també hem parlat de l'important moment que viuen els mitjans de comunicació en aquest context de pandèmia pel coronavirus.\nCom s'afronta la dualitat de dirigir dues capçaleres ('El Periodico' i l''Sport') que són històriques?\nAmb molta il·lusió d'aconseguir aterrar en l'escenari digital el prestigi i el bon nom que tenen els dos diaris.\nÉs un moment històric, de fet, per al periodisme. No sé si això d'històric ho podem allargar bastant en el temps, però en tot cas, és un moment que requereix de reptes. Com pot afrontar el sector el moment actual?\nEns sembla que el que hem de fer és això que diuen 'back to the basics', és a dir, tornar a l'essència de l'activitat periodística i de l'activitat dels mitjans de comunicació. Fonamentalment és donar un servei als lectors, que ara són usuaris, i aquest servei és garantir el dret que tenen d'estar informats i a tenir tots aquells coneixements que necessiten per prendre les seves pròpies decisions.\nAixò pot xocar frontalment amb un moment en què potser s'ha perdut credibilitat per part dels mitjans de comunicació?\nÉs evident que hem perdut credibilitat perquè hi ha àmplies capes de la societat, sobretot les més joves, que ens veuen, per dir-ho gràficament, com a part d'això que diuen la "casta". És a dir, com a part del sistema, i consideren molts d'ells que hem traït la nostra missió, el nostre propòsit que és garantir-los el dret de la informació per garantir-nos el nostre model econòmic. Penso que això ha arribat a ser insostenible i que el que hem de fer els mitjans és retornar a donar servei als lectors com a primera missió i com a primer propòsit de l'empresa.\nParlava ara de digitalització i de portar aquest prestigi del paper a les versions digitals, però quin serà el paper del paper?\nNo ho sabem. Aquesta per a mi és un pseudoproblema, és a dir, un problema que no hi és. No sabem què passarà amb el paper. Els joves de 25 anys ara es compren vinils, i hem matat els vinils durant molt temps. Per tant, no sabem. El que sí sabem és que avui en dia el paper serveix per garantir una determinada informació -la informació reposada, la informació tranquil·la, l'anàlisi i el coneixement-, però no serveix per a una altra demanda que fan els ciutadans, que és la immediatesa: "voler saber què està passant mentre està passant", i, per tant, en aquesta demanda ens hem de llançar al canal digital i conviure en els dos.\nDeia al començament de l'entrevista que s'ha de retornar una mica a l'inici de la funció dels mitjans de comunicació. En aquest context de pandèmia, quin creu que ha estat el rol dels mitjans de comunicació? Ha mancat crítica i autocrítica, també?\nNo és de les vegades que hem sortit més mal parats. Crec que davant d'un fet molt bèstia com ha estat aquesta pandèmia, la gent ha buscat informació de qualitat, i crec que en aquesta ocasió els mitjans, en general, hem estat a l'alçada i hem ajudat a desmuntar molts dels rumors i dels 'bulos' que s'han anat instaurant sobre la pandèmia. I aquí s'ha vist clarament la diferència entre la informació verificada i la informació sense verificar. Hem d'aprofitar aquest crèdit que ens ha donat l'audiència per traslladar-ho al conjunt de la nostra activitat.\nEl mateix podríem dir amb altres reptes pendents de la societat, com pot ser, per exemple la visibilització de la dona? Quin paper han de tenir els mitjans de comunicació en aquesta visibilització?\nEls mitjans de comunicació no poden fer la seva feina si no entenen el món en el qual treballen. Si algú encara té la pretensió que des dels mitjans de comunicació es construeix el món, està molt equivocat. Avui en dia, el món el construeixen les persones, que individualment prenen decisions, i que individualment decideixen fer xarxa amb altres persones per informar-se, per consumir, per prendre decisions polítiques, etc, etc. I aquí estan les dones. Qui no entén les dones, no entén aquest món.\nDe fet, vostè ha substituït una dona al càrrec. Hi ha hagut altres exemples de dones que han arribat a liderar projectes comunicatius... però potser el repte està en els mitjans de comunicació esportius?\nSí, però això s'està accelerant. Per exemple, està la Carme Barceló que és una pionera en l'àmbit del periodisme esportiu, i en aquests moments podríem posar molts d'altres exemples. A mesura que l'esport protagonitzat per les dones vagi guanyant terreny, això encara s'accelerarà més. Aquesta setmana hem viscut un fet històric, d'aquells que a vegades marquen els veritables canvis socials. El principal diari esportiu, que és 'Marca', va fer una portada fa uns diumenges sobre el clàssic Barça-Madrid femení, que és el que tocava. Això vol dir que els mitjans esportius també han d'entendre el món en el qual viuen, que és un món de dones i homes.\nPer tant, el topall no està en els continguts i aquesta visibilització, sinó en els càrrecs directius, potser, de mitjans i altres empreses?\nLa meva experiència és que moltes vegades hi ha moltes dones que estan molt preparades per accedir a càrrecs directius i que no ho fan perquè les obliguem a exercir els càrrecs a la manera masculina i, per tant, els genera incomoditat. Si el lideratge està basat a fer moltes hores, en cridar i en imposar-se, aleshores és lògic que una dona -i molts homes també- estigui incòmode en aquesta manera de liderar. Per tant, crec que no és que hagin de posar dones en llocs directius, sinó que hem de crear llocs directius que tinguin en compte la manera de liderar i aprofitin les aportacions que podem fer homes i dones en la manera de liderar.\nUn repte del sector en aquest context de pandèmia que tenim ara mateix?\nEn aquests moments hi ha molta informació que genera soroll i nosaltres hem de distingir-nos amb continguts de qualitat i, per exemple, tant en 'El Periódico' com en l''Sport' el propòsit que ens hem posat és que no volem només que la gent conegui les coses, sinó que les entengui.\nDirector de 'El Periódico' i l''Sport', Albert Sáez / Foto: Cugat Mèdia


No confinem l’esperit crític: La innecessària militarització de l’actual crisi sanitària. El comunicat del Centre Delàs.\n30/03/2020 Actualitat, Idees 0 comentaris\nCom a molts de nosaltres, també em preocupa bastant que un Estat fallit com l’espanyol d’ara, incapaç d’aturar el desenvolupament de l’actual pandèmia del COVID-19, com han fet altres estats-nació del seu entorn geogràfic i cultural, haja de recórrer a l’estament militar per tapar les seues vergonyes i, de retop, blanquejar la institució monàrquica, ara en hores baixes pel novell afer de corrupció que esguita clarament la família Borbó, el cap dinàstic de la qual és alhora comandant en cap de les forces armades; una anomalia més de la “sacrosanta” constitució de l’actual règim del 78, que ens feren empassar durant la deshonrosa “Transacció” del franquisme a la democràcia. Sembla que ens trobem davant una perillosa devaluació de la societat civil.\nHom no s’explica com a les rodes de premsa oficials, per actualitzar dades de l’actual pandèmia, els representants dels vertaders protagonistes i herois de la crisi: metges, sanitaris i equips de protecció civil –als quals mai agrairem prou la lloable tasca que estan portant a terme durant aquests angoixosos dies, sense disposar dels mitjans humans i materials suficients–, han deixat el protagonisme als alts càrrecs militars, que tan sols comanden un reduït percentatge d’efectius desplegats, respecte de la resta de personal civil que hi està intervenint. Es tracta de la UME (Unitat Militar d’Emergències), un cos creat fa pocs anys durant el govern de J.L.R. Zapatero (PsoE), que va agafar les funcions de Protecció Civil, quan no són aquestes les típiques d’una institució militar –que haurien de ser tan sols les de la seguretat exterior, no pas interior–; fent suposar un cert rentat d’imatge del cos militar davant la societat, en el sentit de donar-los una utilitat pràctica que no tenien –un fet en principi positiu–, però fent-los veure davant l’opinió pública com una institució també humanitària; una aparença allunyada de la seua orientació majoritària cap a la mestria en la lluita violenta, de vegades necessària, però inhumana al capdavall. Això no vol dir pas que no s’haja de valorar la seua tasca, que fa un bon paper en una crisi com aquesta, sinó que no hi és cabdal.\nTrobe que en la recentralització i militarització de l’Estat que ha suposat la declaració de l’estat d’alarma, el ministeri de Defensa està agafant un protagonisme innecessari davant el de Sanitat i també el d’Interior –ja prou carregats d’autoritarisme. No em sembla adient –i em produeix desagradables sensacions– que bona cosa de la informació, sobre la desastrosa situació que estem patint, haja de ser transmesa per persones d’uniforme, acostumades a l’adoctrinament i a l’”ordeno y mando”. Pense que la militarització de la informació pot produir una militarització de les consciències, un excés de disciplina, un perillós patriotisme, que potencia tot tipus de racismes i el “linxament” dels dissidents. Sembla que l’estat d’alarma dictat pel govern de l’Estat vulga amagar un estat d’excepció, cosa que ara no cal, tractant-se d’un problema sanitari amb seqüeles econòmiques i socials, no pas de terrorisme ni d’amenaça militar. De fet hem tingut notícies de casos de repressió desmesurada contra la població, així com de l’aplicació massa immoderada de l’anomenada “llei mordassa”, la qual va prometre derogar l’actual coalició suposadament d’esquerres, sobrepassada per uns esdeveniments que, com veiem dia rere dia, no pot o no sap –el “no vol” li ho suposem de bestreta– controlar. Una situació que afavoreix els maltractadors uniformats i desempara els ciutadans.\nPrecisament sobre aquesta qüestió el Centre Delàs d’Estudis per la Pau ha tret un comunicat públic, que trobe ben encertat i del qual voldria fer-me ressò ací.\nCom diu a la seua web, El Centre d’Estudis per la Pau J.M. Delàs és una entitat independent d’anàlisi de pau, seguretat, defensa i armamentisme dedicada a realitzar investigació i incidència política i social sota un prisma de cultura de pau, sobre els efectes negatius del militarisme i els conflictes armats. Les seues principals línies de treball són el comerç d’armes, el finançament de la indústria d’armament, la despesa militar, les forces armades, la indústria militar, la R + D d’armes i les operacions militars a l’exterior. És un observatori sobre desarmament, comerç d’armes, conflictes armats i cultura de pau. Heus ací el seu comunicat del 20/03/2020 amb motiu de l’estat d’alarma decretat a l’Estat espanyol per la crisi del COVID-19:\n<< Davant l’actual situació d’emergència causada per la pandèmia del coronavirus, donem tot el nostre suport a totes/tots les/els professionals que estan lluitant contra el COVID-19 i a totes aquelles persones que fan possible la continuïtat de les nostres vides. Així mateix, manifestem la nostra total oposició a qualsevol resposta securitària i militarista a l’actual situació.\nMés enllà de l’evident pèrdua del cost d’oportunitat de finançar amb els nostres impostos exèrcits i arsenals, volem també denunciar que les mesures decretades pel Govern de l’Estat espanyol atorguen a l’exèrcit, principalment a través de la “Unidad Militar de Emergencias”, un paper destacat en la gestió de la crisi. L’UME només compta amb una reduïda assignació específica dins el pressupost del Ministeri de Defensa, que el 2018 va ser de 31 milions (un 0,32% dels 10.200 milions de despesa de Defensa), fet pel qual aquestes actuacions semblen més respondre a un rentat de cara i a una manera de legitimar les FF.AA. A més, la seva tasca hauria de ser duta a terme per cossos de protecció civil, que estan especialitzats en aquestes feines però que disposen de plantilles i recursos molt mes modestos.\nPer la seva banda, el desplegament de tropes del “Ejército del Aire y de Infantería” (2.600 soldats el 19 de març) és encara més preocupant. La presència de l’UME i de militars armats als carrers representa una militarització de la vida pública que podria ser el precedent de futures mesures repressores que hem de rebutjar i condemnar fermament.\nLa nostra seguretat i protecció no es poden continuar gestionant amb estructures militaritzades que el que pretenen és defensar els suposats interessos dels estats-nació i les seves fronteres. Perquè les grans crisis del segle XXI no entendran de fronteres. Per fer front a una pandèmia com la del COVID-19 calen més recursos sanitaris, no una major militarització. Canviem el paradigma de seguretat nacional per un de seguretat humana, que serà sens dubte més eficaç, just i sostenible.>>


Va començar la seva carrera amb El Príncep d’Homburg, de Henze, a l’òpera de Berlín i Doctor Faust, de Busoni, a Lió. Des d’aleshores ha cantat al Chatelet i La Bastilla de París, a les òperes de Gènova, Amsterdam, Maggio Musicale de Florència, Ginebra, Colònia, Lió, Madrid, Zuric, Hamburg i al Festival de Salzburg, entre d’altres.\nHa col·laborat amb la Filharmònica de Viena, la Filharmònica de Berlín, l’Orquestra de la Suisse Romande, l’Orquestra de París, l’Orquestra Nacional de França, l’Orquesta dell’Academia di Santa Cecilia, l’Orquestra del Concertgebouw d’Amsterdam, l’Orquestra Simfònica de Londres, l’Orquestra Simfònica Alemanya de Berlín i amb directors com Harnoncourt, Gardiner, Eschenbach, Nagano, Dohnányi, Byschkov, Rattle, Thielemann, Metha, Muti, Jacobs, Christie o Herreweghe.\nHa cantat papers importants com el de Fígaro (El barber de Sevilla, Rossini), Ulisses (La tornada d’Ulisses a la pàtria, Monteverdi), Orfeu (La faula d’Orfeu, Monteverdi), Senyor Giovanni (Senyor Giovanni, Mozart), Wolfram (Tannhäuser, Wagner), Wozzeck (Wozzeck, Berg), Dr. Schön (Lulu, Berg) i Golaud (Pelléas et Mélisande, Debussy), entre d’altres. També ha estrenat diverses òperes de grans compositors actuals a Amsterdam, Hamburg i al Festival de Bregenz, i ha gravat més de 50 treballs al llarg de la seva dilatada carrera.\nEn el camp del lied, ha presentat la seva adaptació del Schwanengesang de Schubert a La Monnaie de Brussel·les, la Komische Oper de Berlín, el Theater an der Wien de Viena i la Norske Opera d’Oslo.\nLes seves actuacions més recents inclouen el paper de Sprecher de La Flauta màgica a La Monnaie, amb Romeo Castellucci; l’estrena de Benjamin, la nova òpera de Peter Ruzicka, a l’Òpera d’Hamburg; Schlagt sie tot! de Bo Holten a Malmö; els Gurrelieder de Schönberg a Tòquio, dirigit per Sylvain Cambreling; l’estrena d’una obra de Matthias Pintscher, amb Kent Nagano, a la Tonhalle-Orchester Zürich, així com Les quatre estacions de Haydn amb l’Orquestra Filharmònica de Berlín i Vladimir Jurowski.


Kris Meeke | Colla Verglas\nArxiu d'etiquetes: Kris Meeke\nAutocar es posa al volant del Citroën DS3 WRC de Kris Meeke\nPublicat el 13 Novembre 2014 per danidmas\nA poques hores de que comenci la darrera prova mundialista de la temporada, el Wales Rally GB, la revista britànica Autocar ha publicat una petita prova del Citroën DS3 WRC de Kris Meeke a mans de Steve Sutcliffe. És obvi que hi ha videos de rallyes molt millors que el que trobareu a continuació, però no està de més veure què sent un periodista no del tot vinculat al món dels rallyes al provar un cotxe com aquest…\nPublicat dins de Citroën, Rallyes\t| Etiquetat com a Autocar, Citroën, DS3 WRC, Kris Meeke, Rallyes, Steve Sutcliffe, WRC\t| Deixa un comentari\nUna onboard de Kris Meeke que resumeix a la perfecció per què el Monte-Carlo és tan mític.\nPublicat el 5 febrer 2014 per danidmas\nQuan tothom sembla estar centrat en la segona prova del mundial de rallyes, la qual es disputa aquest mateix cap de setmana a Suècia, avui m’ha donat per compartir amb vosaltres un video que probablement ja haureu vist. Sóc així, què hi farem? Es tracta d’una onboard de Kris Meeke al volant del Citroën DS3 WRC amb el que acabaria tercer al rally. En concret estem parlant de la tercera especial del primer dia, un tram d’uns 19 km anomenat Montauban Sur l’Ouveze-Laborel.\nPublicat dins de Citroën, Rallyes\t| Etiquetat com a Citroën, DS3 WRC, Kris Meeke, neu, onboard, Rally Monte-Carlo\t| Deixa un comentari\nKris Meeke conduint el Metro 6R4 al Rally d’Irlanda\nPublicat el 13 Juliol 2011 per danidmas\nVia el Twitter de Chris Harris he trobat aquesta petita perla de 44 segons. Es tracta del pilot Kris Meeke, campió del Intercontinental Rally Championship 2009 i actual pilot de Mini al WRC, al volant del sempre espectacular Metro 6R4 en una especial del Rally d’Irlanda. Qui deia que els pilots d’avui en dia no saben nar de canto ni portar els vells grup B com Déu mana? El propi Meeke ja ens va deleitar en el seu dia al volant d’un Ford Escort Mk2. Un crack, vaja.\nPublicat dins de MG-Metro\t| Etiquetat com a 6R4, Grup B, Kris Meeke, Metro, Rally d'Irlanda\t| 1 resposta


INAUGURACIÓ DE LA 18A FMA: Pregó i vespre Hortera – Ateneu Santboià\nLa vida és rara i com no aquesta 18a Festa Major alternativa també. Aquest dijous 20 de maig inaugurem l’FMA més esperada amb un pregó diferent de l’alçada d’aquesta edició. Vine a gaudir de la nit hortera amb karaoke i amb un bingo molt especial i divertit. Vols aprendre els passos de ball de moda des de la cadira? És tendència!\nPer sentir-nos com a casa, vine disfressada com si encara estiguéssim confinades. Recordeu aquelles reunions amb la corbata i el pijama? O aquella tassa amb cervesa que aparentava cafè? Qui no troba a faltar anar tot el dia amb pijama?\nObertura de portes: 19:00 h\nInici: 20:00 h\nFi : 23:00 h


elBaix.cat basa la seva difusió en les xarxes socials – Social Mirror\nelBaix.cat basa la seva difusió en les xarxes socials\nby Roger Villanueva\nelBaix.cat, un nou mitjà de comunicació per a la comarca del Baix Llobregat, ha confiat en Social Mirror per tal de donar a conèixer al major nombre de persones el seu llançament.\nAl tractar-se d’un diari digital i donada certa contenció pressupostària, elBaix.cat des d’un inici tenia molt clar que la seva difusió havia de passar per internet i fent ús de les xarxes socials.\nAixí, Social Mirror va presentar una estratègia en xarxes socials per a la difusió d’elBaix.cat amb l’objectiu d’assolir un elevat nombre de seguidors i fans en les xarxes socials, per tal que els lectors potencials s’assabentin de les notícies i articles publicats i arribin al seu web per llegir la informació completa.\nAbans de la sortida online del nou mitjà de comunicació, Social Mirror, en col·laboració amb l’equip d’elBaix.cat, va donar d’alta una Pàgina a Facebook, un compte de Twitter i un canal de YouTube on, periòdicament, s’anirien actualitzant les notícies i vídeos publicats.\nUn cop realitzat el llançament, a dia d’avui Social Mirror gestiona la difusió en les xarxes socials d’elBaix.cat mantenint la seva presència online.


El Govern reclama les competències per confinar la població a les nits El Govern reclama les competències per confinar la població a les nits – El Món\nEl Govern reclama les competències per confinar la població a les nits\nBudó creu que cal una "reforma de la Llei de salut pública estatal" per evitar l'estat d'alarma per gestionar la pandèmia\nBarcelona Joan Antoni Guerrero Vall 20/04/2021 2:21 pm\nLa portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha reclamat aquest dimarts una “reforma de la Llei de salut pública estatal” que permeti al Govern de la Generalitat “gestionar la pandèmia sense haver de fer servir eines excepcionals com l’estat d’alarma” i així, per exemple, poder confinar la població en horari nocturn, tal i com passa ara amb el toc de queda, que fa mig any que està vigent. Budó, que la setmana passada va explicar que s’estaven buscant alternatives legals que permetessin decretar si calia les restriccions actuals, ha dit avui que “no hi ha cap marc legal” que permeti al Govern prohibir a les persones que surtin de casa seva. La intenció del govern espanyol és deixar decure l’estat d’alarma el proper 9 de maig, data a partir de la qual la Generalitat necessitarà permís del Tribunal Superior de Justícia (TSJC) si pretén tocar algun dret fonamental.\nD’altra banda, Budó, preguntada sobre la proposta del govern andalús de fer servir el passaport de vacunació per permetre la mobilitat entre territoris i l’accés a espectacles, ha dit que el Govern contempla aquest instrument, “però hem d’acaba de veure quina seria la seva utilitat, per a què es podrà usar i de quina manera”. La portaveu ha afegit que “encara no es un debat que es tingui tancat per poder explicar la voluntat per al seu funcionament”. La UE ha deixat a mans de cada estat membre posar els límits en l’ús del passaport de vacunació.\nSobre les restriccions necessàries a partir del 26 d’abril, quan caduqui l’actual resolució que manté el confinament comarcal, Budó ha dit que caldrà seguir les dades epidemiològiques. El secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon, ha dit aquest mateix dimarts que la voluntat es aixecar el confinament comarcla dilluns vinent.


El PSPV-PSOE de Castelló aprova una resolució perquè els ajuntaments de la província condemnen els atacs violents a les seus del partit\nEl secretari general de l'executiva provincial qualifica les actuacions de “contràries als principis democràtics i pluralisme polític”\nEl ple de l'executiva del PSPV-PSOE de Castelló ha aprovat per unanimitat una moció perquè els ajuntaments de la província condemnen els últims atacs violents a les Cases del Poble i la seu federal del carrer Ferraz, perpetrats per grups extremistes.\nEl secretari general dels socialistes, Ernest Blanch, ha instat a condemnar aquest tipus d'actuacions “contràries als principis democràtics i al pluralisme polític com un dels valors constitucionals de la nostra norma fonamental”.\nBlanch ha recordat que les seus del partit socialista a la província de Castelló també han sigut objecte d'atacs feixistes en diverses ocasions. L'últim va ser la matinada del 14 d'octubre quan les seus de Castelló, Borriana, Nules i Almassora van ser pintades amb la frase “El Valle no es toca”, davant la imminent exhumació de Francisco Franco.\n“Els atacs que estem patint són conseqüència del discurs de l'odi promogut per l'extrema dreta però no aconseguiran acovardar-nos i no deixarem de defensar el que és just. La violència i la intolerància no té cabuda en la nostra democràcia i la raó està de la nostra part”, ha manifestat Blanch.\nEn la moció s'expressa la més enèrgica repulsa cap als atacs perpetrats a diverses seus per part de grups d'extrema dreta i condemna “l'intent d'impedir la lliure expressió dels valors socialistes que, cada dia, realitzen milers de persones en seus, grups municipals o qualsevol altre fòrum públic, on treballem amb l'únic objectiu de millorar la vida i el benestar del nostre veïns”.\nA través d'aquesta proposta, també es vol traslladar la “profunda preocupació” del partit socialista per l'actuació de “grups intolerants contra les nostres agrupacions” així com “contra les seus d'altres formacions polítiques que també s'han vist afectades per atacs de grups extremistes”.\nDavant aquesta situació, “els demòcrates hem de mostrar unitat davant qualsevol mena de violència i intent d'intimidació. El pluralisme polític es fonamental en el reconeixement a l'expressió lliure de les preferències ideològiques, per part de la ciutadania espanyola, perquè els qui compartim els valors constitucionals, som conscients que la discrepància política no és més que un debat democràtic sobre com cada opció entén que s'han de plantejar respostes polítiques als problemes i desafiaments que té la nostra societat”, conclou la moció.


Un nom per al destí d'Edgar i Edgar\nEl punta roig-i-negre Edgar Hernández, al costat d'Alberto Benito i de la mà de l'arquer Edgar Badia, al centre, celebrant una victòria.\nLa mare de Badia, mestra, va anomenar així el seu fill per l’afecte que tenia a Hernández, alumne seu a Gavà\nActualitzada 08/02/2017 a les 08:51\n«Com saps, la meva mare és professora d’escola, d’infantil, i va tenir-te a tu perquè està treballant a Gavà». Les paraules, d’Edgar Badia, se les escoltava molt atent Edgar Hernández, assegut a un banc, al costat del porter, després d’un dels entrenaments de la temporada. «Ara ets força lleig, però de petit havies estat bastant maco», bromejava el meta, que atenia les càmeres de LaLiga en l’enregistrament d’un vertader o fals, «i el que tu no saps és que va decidir dir-me Edgar perquè t’havia conegut i va pensar que, així, el seu fill seria igual de maco». El davanter, concentrat en encertar si la historieta de Badia era verídica o se «la volia colar», deixava anar un «tu estàs boig!» abans d’arriscar-se a respondre que l’afirmació sobre el nom, curiosa i premonitòria, era «falsa».\nEl segon arquer menys golejat de Segona reia perquè acabava de revelar a l’altre Edgar roig-i-negre, tres temporades després de retrobar-se al vestidor del CF Reus, un vincle que no coneixia i que els unia des del 1992. L’atacant, que diumenge passat anotava el seu segon gol del curs, novament de penal, contra el Getafe, recollia el guant i prenia el pèl a Badia: «No s’esperava que després fos tan lleig, no? Doncs mira!». I és que, tot i la tendresa que Edgar i Edgar estalviaven al relat, la mare del porter, Marta Guardiola, «es va quedar embarassada tot just un any després de tenir-te a classe», prosseguia Badia, que concloïa, amb humor, que «devia voler-me ros amb ulls blaus, i no va sortir-li així».\nL’empremta que Hernández, nascut a Gavà i que acaba d’assolir la trentena, va deixar en la mestra, va traslladar-se al seu fill, 22 anys abans que es veiessin braç a braç al terreny de joc de l’Estadi. De fet, l’atzar va voler que la data de naixement del porter i el davanter estigués a punt de coincidir en el dia: mentre que el punta celebrava l’aniversari el passat 2 de febrer, Badia bufarà espelmes el 12, diumenge vinent i coincidint amb la visita al feu del Numància.\nConnexió que continua\nL’etapa al CF Reus, un altre dels lligams entre les vides dels Edgar, està deixant el millor tram de la trajectòria esportiva d’ambdós. L’arquer, responsable de la porteria d’un CF Reus que acumula aquest curs 19 dianes en contra, només dues per darrere del líder pràcticament ascendit Llevant, no amaga el desig d’acomiadar la campanya com a Zamora de la categoria en el seu debut a Segona Divisió. Els registres de la temporada deixen un reguitzell de jornades en què, amb tot, ja ho va ser temporalment, i el mateix porter apuntava, fa poques setmanes, l’objectiu de «créixer amb els partits com ho estic fent, intentar mantenir la regularitat a nivell defensiu» i aspirar al títol de menys golejat de la plata. Però, sobretot, de «sumar els 50 punts quan abans millor. Si ho aconseguim, podrem gaudir de Segona i mirar fites més ambicioses. Per què no?».\nHernández, al seu torn, reapareixia diumenge passat a l’onze després de tres jornades d’absència i d’haver-ne disputat una dotzena aquest curs. Al minut 68, convertia en premi un penal, el tercer de gairebé consecutiu que queia en mans roig-i-negres després que Jorge Díaz i Jorge Miramón no l’encertessin contra Almeria i Mallorca. El de Gavà batia Alberto García i recuperava l’1-1 en un enfrontament convuls i marcat per la forta ventada que va acabar amb tres expulsions i en què les dues dianes van arribar des dels onze metres.\nAfegia un punt més al compte amb què Edgar Badia espera assolir, a curt termini, la cinquantena i es confirmava com una sòlida opció a la davantera d’un equip que ha preferit no fitxar aquí en el mercat hivernal. Un, evitant els gols i l’altre, generant-los, donen continuïtat a la connexió del seu nom, casualitat fins fa poques setmanes i ara explicació de la complicitat entre «companys i amics» que ho han estat gairebé des del moment abans de néixer.


Leonardo S.p.A. - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Finmeccanica)\nLeonardo S.p.A. (prèviament Finmeccanica S.p.A.) és el segon grup industrial italià. El grup desenvolupa les seves activitats principalment en els sectors de l'Aeronàutica, Helicòpters, Espai, Electrònica de Defensa, Sistemes de Defensa, Energia i Transport. En l'actualitat, la companyia es troba en l'etapa final del seu procés de transformació en holding industrial, comptant amb empreses i representacions en més de 100 països. L'estat italià a través del Ministeri d'Economia posseeix prop d'un 30% de l'accions del holding.\naerospacial, indústria armamentística, seguretat de la informació, enginyeria aeroespacial i indústria aeroespacial\n1948 , Roma\nSELEX Sistemi Integrati (en)\nAlenia Aermacchi (en)\nAgustaWestland (en) (2000–2015)\nHitachi Rail Italy (en) (2001–2015)\nMBDA (en) (25%).\n11.110 MUS$ (2019)\n521 M€ (2007)\nLa companyia té els seus orígens el1948, quan va ser establerta com a sub-holding de la indústria mecànica controlada per l'aquell llavors per institut estatal IRI. Diverses empreses històriques han format part del grup Finmeccanica, entre elles: Alfa Romeo, Aeritalia i Ansaldo.\nEntre 1960 i 1980 la indústria de la defensa i aeroespacial Italiana estava dividida en diverses companyies directament controlades per l'estat; entre elles empreses com la fabricant d'helicòpters Agusta, Oto Melara (sistemes de defensa) i l'empresa d'electrònica Officine Galileo. Mentre que el STET (un altre subsidiari de l'IRI) controlava empreses com Selenia, Elsag i SGS Thomson, aquestes últimes especialitzades en l'electrònica de defensa. Enl1989, a partir d'un procés de re-estructuració interna, l'IRI transfereix les empreses d'electrònica de defensa controlades pel STET a Finmeccanica, moment en el qual Aeritalia i Selenia es fusionen per crear el que avui dia és Alenia Aeronàutica. El 1992, en part a causa de la seva crítica situació financera; Agusta, Oto Melara, Officine Galileu i Breda passen a estar sota el comandament de Finmeccanica, la qual cosa consolida a aquesta última en un dels més importants grups industrials Italians. Finmeccanica, que fins llavors era totalment controlada per l'estat a través de l'IRI, inicia un procés de privatització cap a l'any 1993, any en el qual va ser llistada en la Borsa de Milà.\nAl juliol de 2000 el grup Finmeccanica i la britànica GKN acorden la fusió de les seves respectives subsidiàries fabricants d'helicòpters: Agusta i Westland Helicopters; amb el propòsit de formar AgustaWestland. En el 2004, GKN confirma la venda de la totalitat de les seves accions en Westland Helicopters a Finmeccanica, consolidant-se així el que avui és AgustaWestland.\nAl desembre de 2001, Alenia Marconi Systems (AMS), la divisió misilística de Finmeccanica i BAE Systems company, es fusionen amb altres fabricants Europeus de míssils per formar MBDA, que es converteix en el consorci Europeu de míssils, segon fabricador a nivell mundial de sistemes de míssils. Al juliol de 2003, Finmeccanica i BAE Systems anuncien la seva intenció de crear tres companyies sota acords Joint Venture, col·lectivament conegudes com a Eurosystems. Dites companyies inclourien els negocis d'aviónica i comunicacions d'ambdós grups. No obstant això, les dificultats a l'hora d'integrar dites empreses, va portar a ambdós grups a reconsiderar la proposta inicial, tal com declararia posteriorment BAE Systems en la seva reporti anual del 2004. La principal idea de l'acord, era la dissolució d'Alenia Marconi Systems i l'establiment de SELEX Sensors and Airborne Systems. En el 2007, BAE Systems acaba per vendre la seva participació en SELEX Sensors and Airborne Systems al grup Finmeccanica, i SELEX Sensors and Airborne Systems passa a estar sota el control total del grup italià.\nAl maig del 2008, Finmeccanica anuncia les seves intencions de comprar al contractista nord-americà de defensa d'electrònica DRS Technologies. A l'octubre del mateix any el grup Finmeccanica consolida l'adquisició de DRS Technologies.\nThales Alenia Space (Itàlia)\n↑ «LEONARDO - FINMECCANICA: EFFECTIVE NEW COMPANY'S NAME AND FILING OF DOCUMENTATION». [Consulta: 26 abril 2017].\n↑ Parmalee, Patricia J. (2007-04-09). "Selex Surt Sealed". Aviation Week & Space Technology (The McGraw-Hill Companies).\n↑ Cockman, Alexander. (2009-01-06). "List of Finmeccanica Companies". Parcsal Magazine, Gereint Editions.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Leonardo S.p.A.\nLeonardo S.p.A. Global\nNotícies dels especuladors de la guerra\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Leonardo_S.p.A.&oldid=29561351»\nDarrera modificació: 28 feb 2022 a les 09:02\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 feb 2022 a les 09:02.


2014-2015 (28) Apply 2014-2015 filter\n2013-2014 (40) Apply 2013-2014 filter\n2012-2013 (61) Apply 2012-2013 filter\nEscola de Bordils - 6è (17) Apply Escola de Bordils - 6è filter\nEscola Rafael Alberti (7) Apply Escola Rafael Alberti filter\nInstitut Bellvitge (2) Apply Institut Bellvitge filter\nInstitut Castellet - 4t d'ESO (11) Apply Institut Castellet - 4t d'ESO filter\nInstitut Milà i Fontanals (16) Apply Institut Milà i Fontanals filter\nCatalunya (115) Apply Catalunya filter\nCórdoba (Argentina) (1) Apply Córdoba (Argentina) filter\nMostra només pràctiques i films finalitzats (54) Apply Mostra només pràctiques i films finalitzats filter\nLlegeix més sobre Estrena de 'Mirar endavant'\nLlegeix més sobre Estrena de 'A mig camp'\nEstrena de 'Horitzons'\nLlegeix més sobre Estrena de 'Horitzons'\nEstrena de 'Més a prop'\nLlegeix més sobre Estrena de 'Més a prop'\nLlegeix més sobre Estrena de 'Sense mirar enrere'\nEstrena de 'El silenci'\nHola, som el grup d’alumnes de 4t d’ESO de l’institut Narcís Monturiol.\nPer construir el guió del nostre curt ha estat molt important tot el treball que prèviament hem realitzat al llarg del curs. Des dels plans del món i els minuts Lumière, fins el rodatge i el muntatge de les Primeres seqüències. La situació emocional de l’Àlex estava clara: el malestar, la incapacitat de compartir-lo, la falta de confiança amb uns pares que l’utilitzen com a moneda de canvi... Però no ens posàvem d’acord en la història que volíem explicar. Què és el que calla l’Àlex?\n“L'Àlex és una noia que està vivint i patint el procés de separació dels seus pares. Viu en silenci el conflicte tant a casa com fora, i per més que els seus amics i amigues proven d’animar-la i incloure-la al grup, ella es manté absent al seu món propi, resistint-se a compartir l’angoixa. Sembla que el viatge que han organitzat plegats aconsegueix que l’Àlex surti del seu aïllament i es convenci de que cal mirar endavant. Però quan arriba l’hora de tornar, tot sembla molt més difícil, i torna el silenci.”\nFinalment, vam decidir que una estructura narrativa amb salts de temps, a partir del viatge dels amics, paral·lela al desordre mental de l’Àlex, seria la millor manera d’abordar-ho. Per aquesta decisió ens va ajudar molt el visionat de Paranoid Park de Gus van Sant a la primera sessió de Pantalla Alternativa dels Joves Programadors d’UJAC.\nLes localitzacions que hem triat ens han servit, per una part, per expressar i reforçar l’estat emocional de l’Àlex i ens han permès aprofitar i recuperar moltes de les idees desenvolupades durant el primer trimestre en el rodatge dels plans del món:\nLa casa, al barri de la Vall d’Hebron, on l’Àlex sent les discussions i la fredor entre el seu pare i la seva mare, i el terrat on ella s‘aïlla i des d’on es veu part del barri i la muntanya de Collserola.\nEl local de la Joventut Alternativa de Montbau (JAM) on manté, encara que en la distància, la relació amb el seu grup d’amics.\nEl tren, que ens ha permès acompanyar el recorregut emocional de la protagonista, els seus records.\nLa platja de Ribes Roges, a diferents hores del dia, que ens ha permès mostrar l’evolució del personatge, la seva capacitat de tornar a connectar amb la naturalesa i el amics, de gaudir, de carregar-se d’energies per afrontar la situació a casa seva.\nPel que fa a les tries en relació a les regles del joc:\nHem començat amb un tràveling al tren i al llarg de tot el curt, especialment a la platja, hem rodat i muntat diversos Plans del món, per fer un pas del temps a través del món (molts inspirats per Llums al capvespre de Kaurismaki). Un dels plans del món, el de la lluna al caure la tarda a la platja, té una història especial: vam tenir la sort de que un núvol travessés, i al Tono, que forma part del grup de joves programadors (UJAC), li va recordar el film Un perro andaluz de Luís Buñuel. També els primers plans del pare i la mare estan molt influïts de Retrats que vam fer durant el primer trimestre.\nLa categoria triada conjuntament amb el grup de cinema en curs de l’Institut de Castellet ha estat Filmar d’esquenes per intensificar el primer pla. Hi ha dos moments del film en què hem treballat a partir d’aquesta categoria. A la platja, quan la mare truca al mòbil i l’Àlex torna a caure al seu aïllament, i sobretot, a la seqüència nocturna de casa, on després d’un seguiment amb càmera en mà de l’Àlex la descobrim plorant. Els fragments que ens han inspirat han estat Els amants de la nit, de Nicholas Ray; Retrat d’una noia de finals dels anys 60 a Brussel·les, de Chantal Akerman, i De jueves a domingo, de Dominga Sotomayor, així com Elephant de Gus van Sant.\nLa regla del joc dels canvis de llum segons les hores del dia, i mostrar un mateix espai amb ambients diferents, un dels quals una nit, finalment l’hem treballat a diferents moments del film: a la platja, on passa el dia, l’hora bruixa i finalment cau la nit, i a la casa de la protagonista, tant a la porta com a l’interior.\nAl nostre film hem volgut treballar a fons els primers plans de la nostra protagonista. Ens hem inspirat molt directament per Ingmar Bergman, i hem rodat a la seva manera, fent molta atenció a la pell i a la mirada, sobretot a partir de Persona i Un estiu amb Monika. Portàvem una impressió dels plans al quadern de rodatge, que consultàvem per composar els nostres.\nTant a la platja com, molt literalment, a la JAM, hem treballat els passatges entre personatges inspirats directament pel fragment de Los condenados, de l’Isaki Lacuesta. Va ser emocionant poder-li explicar personalment a la sessió que va fer al cicle Pantalla Alternativa d’UJAC, a l’auditori de Sant Martí.\nTambé hem treballat els passatges entre el personatge i el món quan l’Àlex surt de casa, a partir de La nostra música de Jean-Luc Godard.\nLa seqüència del lavabo és una de les més intenses emocionalment: vam planificar en tancat i amb la càmera en mà, a la manera de Cassavetes a Una dona sota la influència, i intensificant emocionalment el so de les onades, sobretot a partir de El lloc de treball d’Olmi i el film Paranoid Park, que ens ha inspirat per l’efecte de so. També hem emprat el recurs de la intensificació del so a la seqüència de l’esmorzar, on el so de les culleretes i de mastegar menjar esdevé eixordador enmig del silenci tens i irrespirable de l’atmosfera familiar, i a la platja, on el so de les ones ho cobreix tot.\nI els elements interposats treballats sobretot a la platja per generar una relació especial entre l’espectador i el grup d’amics.\nLa música la interpreten dues companyes del nostre institut, la Júlia, del grup de cinema en curs, que ha interpretat una peça de J. Porret amb el clarinet, i la Laia López, de 2n d’ESO que ha interpretat una peça seva al piano, que és la que acompanya la seqüència a la platja.\nEl rodatge ha estat una experiència molt especial i inoblidable. A les primeres seqüències ja havíem practicat la rotació de càrrecs, havíem experimentat l’emoció que se sent quan es dóna per bo un pla havíem pres algunes decisions en equip. Però ens ha sorprès la complexitat i la intensitat del rodatge: hem treballat en un ambient carregat de sensacions, estrès, cansament, il·lusió, ganes de superació.Perquè no ens conformàvem amb que un pla quedés bé: havia de ser creïble, impactant, vertader…. I d’alguns plans, com els que rodàvem amb els amics, n’hem hagut de fer moltes preses.\nTambé en ha agradat molt -i a vegades ens ha sorprès- el funcionament dels grups de rodatge. Durant el curs hem hagut de treballar molt les nostres diferències i no ens ha estat gens fàcil prendre decisions. Però els grups de rodatge sempre han funcionat molt bé. Davant de les dificultats no previstes i de les oportunitats que un canvi de llum o una proposta de rodar càmera en mà ens suggeria, tothom s‘hi ha posat amb ganes.\nHem après moltes coses de cinema, també durant el muntatge. Ens ha agradat sentir-nos com a cineastes de veritat; ara ens agrada i ens interessa molt més el cinema i sentim molta satisfacció del curt que hem planificat i dirigit i que esperem que us hagi agradat.\nVolem donar les gràcies a tothom que ha fet possible aquesta experiència. Especialment a la gent d’A Bao a Qu per impulsar i sostenir aquest projecte, i al Pep i la Isabel per la seva manera d’acompanyar-nos durant tot el procés.\nLlegeix més sobre Estrena de 'El silenci'\nPrograma anual (79) Apply Programa anual filter


Ezequiel 38 BCI - Bíblia Catalana Traducció - Biblics\nEzequiel 38 Bíblia Catalana Traducció Interconfessional (BCI)\n2. – Fill d’home, adreça’t a Gog, cap suprem de Mèixec i Tubal, al país de Magog, i profetitza contra ell.\n3. Digues: “Això et fa saber el Senyor Déu: Aquí em tens contra tu, Gog, cap suprem de Mèixec i Tubal.\n4. Et posaré garfis a les maixelles i t’arrossegaré on vulgui. Et faré sortir en campanya amb tot el teu exèrcit: els cavalls, les dotacions dels carros de guerra perfectament armades, forts contingents de tropes portant escuts i rodelles, tots empunyant l’espasa.\n5. Soldats de Pèrsia, Etiòpia i Put, tots equipats amb escuts i cascos, seran els teus aliats.\n6. Hi haurà els batallons de Gómer i de Bet-Togarmà, els de l’extrem inaccessible del nord: molts pobles seran aliats teus.\n7. Prepara’t bé, estigues a punt amb totes les tropes que has concentrat al teu voltant i tingues-les en estat d’alerta.\n8. »Passats molts anys rebràs una ordre. En els darrers temps vindràs contra un país restablert de la ruïna, contra un poble aplegat d’enmig de les nacions a les muntanyes d’Israel, que havien estat constantment desolades. Des del dia que aquell poble havia estat tret de les nacions on vivia, tots ells habitaven segurs a Israel.\n9. Però tu, amb els teus batallons i amb tota la multitud de pobles aliats, arribaràs com una nuvolada que cobrirà el país.\n10. »Això t’anuncia el Senyor Déu: Aquell dia et vindran al cap certs pensaments i tramaràs un pla malvat.\n11. Et diràs: ‘Envairé un país indefens, atacaré una gent tranquil·la, que viu confiada en ciutats sense muralles i desguarnides de portes i forrellats.’\n12. Hi aniràs per robar i saquejar, per girar la mà contra les ruïnes repoblades i contra un poble aplegat d’enmig de les nacions, que viu de la cria del bestiar i del comerç i que habita en el melic de la terra.\n13. La gent de Saba i Dedan, els mercaders de Tarsis i tots els seus marxants et diran: ‘¿Has vingut per saquejar? ¿Has mobilitzat les teves tropes per emparar-te del botí, per apoderar-te de la plata i de l’or, del bestiar i de les mercaderies i endur-te’n grans trofeus?’ ”\n14. »Doncs bé, fill d’home, profetitza i digues a Gog: “Això et fa saber el Senyor Déu: ¿No és cert que el dia que el meu poble d’Israel viurà segur, tu et posaràs en marxa?\n15. Vindràs del teu territori, de l’extrem inaccessible del nord, amb la multitud de pobles aliats, tots ells muntats a cavall, una gran host, un exèrcit poderós.\n16. Atacaràs el meu poble d’Israel com una nuvolada que cobrirà el país. Això succeirà en els darrers temps. Jo et faré venir contra el meu país, perquè les nacions em coneguin, i davant d’elles faré resplendir la meva santedat valent-me de tu, Gog.\n17. »Això et fa saber el Senyor Déu: Tu, Gog, ¿no ets aquell de qui vaig parlar en temps passats mitjançant els meus servents, els profetes d’Israel? Ja llavors profetitzaren durant anys que jo et faria venir contra el meu poble.\n18. Però quan tu, Gog, atacaràs aquell dia la terra d’Israel, m’encendré d’indignació. Ho dic jo, el Senyor Déu.\n19. Ho dic ple de zel, en el foc del meu furor. Aquell dia, jo t’asseguro que a la terra d’Israel hi haurà un gran terratrèmol.\n20. Davant meu tremolaran els peixos del mar, els ocells del cel, les bèsties del camp, els animals que s’arrosseguen per terra i tots els homes que hi ha en el país. Les muntanyes s’enfonsaran, cauran els penyals i totes les muralles es desplomaran.\n21. Per totes les meves muntanyes, Gog, cridaré l’espasa perquè vagi contra tu; els teus soldats es giraran els uns contra els altres. Ho dic jo, el Senyor Déu.\n22. Et desafiaré amb la pesta i el carnatge; faré caure damunt teu i els teus batallons, i sobre la multitud de pobles aliats, una pluja torrencial, pedregada, foc i sofre.\n23. Així faré resplendir la meva grandesa i la meva santedat i faré que em coneguin moltes nacions. Llavors sabran que jo sóc el Senyor.”\n‹ Ezequiel 37\nEzequiel 39 ›


Medinyà, forçat a desaparèixer com a municipi en plena aplicació del 155\nEl poble es va independitzar de Sant Julià de Ramis fa només 2 anys, però una sentència del TC i l'aplicació del 155 fan inviable seguir amb el procés\n29/11/2017 - 21.32 Actualitzat 30/11/2017 - 16.04\nVeïns i la comissió gestora de Medinyà han expressat impotència per haver de fer marxa enrere (ACN)\nMedinyà desapareix definitivament com a municipi només 2 anys després de la seva creació. Aquest dimecres s'ha fet el ple per dissoldre la comissió gestora, que governava el poble des que el Parlament de Catalunya en va aprovar la seva constitució com a municipi.\nLa comissió considera inviable seguir amb el procés d'independència de Sant Julià de Ramis després que el Tribunal Constitucional estimés al setembre el recurs que va presentar el govern del PP per evitar-ho.\nEn el seu moment, la llavors consellera Meritxell Borràs va dir que el govern faria prevaler la llei catalana, però amb la intervenció de la Generalitat per via del 155, això no ha estat possible i Medinyà haurà de seguir pertanyent a Sant Julià de Ramis.\nTant el públic que ha assistit al ple com la comissió gestora s'han declarat tristos, indignats i impotents per haver de prendre una decisió com aquesta. La presidenta de la comissió, Montserrat Garcia, ha explicat que s'han vist obligats a fer el pas enrere, en part per l'aplicació de l'article 155:\n"Això tampoc no crec que ens hagi ajudat. I després, la situació actual que ens toca viure, que és molt trista. No ens deixen ser municipi, no ens deixen ser país. I veurem què passa a les properes eleccions."\nGarcia també ha retret no haver rebut prou suport des de Sant Julià de Ramis. Ha lamentat que, fins ara, només se'ls ha traspassat la gestió de la llar d'infants. Des de l'alcaldia de Sant Julià de Ramis han assegurat que faran tot el possible perquè els veïns no en surtin afectats en el seu dia a dia.\nLa dissolució es farà efectiva el 31 de gener que ve. Medinyà es va annexionar a Sant Julià de Ramis per un decret franquista, el 1972.


S'han omplert els 400 quilòmetresLa Via Catalana ha omplert 400 quilòmetres de recorregut, entre el Pertús i Alcanar; complint l'objectiu que s'havia marcat l'Assemblea Nacional Catalana, que calcula que hi han participat més d'un milió i mig de persones; convertint-se així, diuen, en la mobilització més multitudinària de la història d"/> L'informatiu | vespre - 11/09/13 | RTVE | Televisión a la carta\nL'informatiu - vespre - 11/09/13\nCADENA HUMANA HISTÒRICACentenars de milers de persones uneixen Catalunya de nord a sudLa Via Catalana - la cadena humana organitzada per l'Assemblea Nacional Catalana - ha recorregut, aquesta tarda, tot el litoral català, sense cap interrupció... Centenars de milers de persones - la majoria amb samarretes grogues - s'han donat les mans en un recorregut de 400 quilòmetres sota el lema "Via Catalana cap a la Independència". En molts trams, l'afluència de persones ha obligat a doblar o triplicar les fileres... I a Barcelona, a la plaça Catalunya i a la de Sant Jaume, la concentració era tan gran que era gairebé impossible moure's. VIA CATALANAS'han omplert els 400 quilòmetresLa Via Catalana ha omplert 400 quilòmetres de recorregut, entre el Pertús i Alcanar; complint l'objectiu que s'havia marcat l'Assemblea Nacional Catalana, que calcula que hi han participat més d'un milió i mig de persones; convertint-se així, diuen, en la mobilització més multitudinària de la història d\nvespre - 09/09/13\nmigdia - 11/09/13


Posted: Maig 9, 2016 Tags: Comments: 0\nAquest mes de juliol Moreno Bernardi (MB) dirigeix un laboratori intensiu a Barcelona, obert a tots i a totes les disciplines (dansa, teatre, dramatúrgia, música, cant, escriptura, so, poesia, art plàstic, escenografia, dibuix, matemàtiques, filosofia, arquitectura .. .), enfocat en la composició, l’actuació i la investigació en el procés creatiu entre les arts. Amb el repte d’una posada pública en 11 dies de treball.\nÉs la segona edició del Moreno Bernardi Atelier vegada i també amb la col·laboració d’ Hirohima. A l’Atelier les diferències entre els participants és el primer repte de MB que donarà a cadascú unes indicacions i una lògica de treball segons l’interès i la disciplina individual, per tal que totes les identitats manifestades prenguin formes en una comuna geografia escènica.\nEl segon repte és el camí del procés creatiu, del qual es farà la seva posada en escena en molt poc temps. Després de la formació del grup de treball, Moreno estudia una metodologia ad hoc, estructurant les eines del procés i el material d’investigació segons els perfils dels participants. Un cop determinada la línia de treball, el MEP i Hiroshima comuniquen als participants les línies que cal seguir a l’hora d’escollir el material necessari per començar el laboratori.\nEl MEP i Hiroshima ja han realitzat el primer Moreno Bernardi Atelier al juliol 2015, presentant al públic la peça EL BUCLE BLANC.\nPer la personalitat polifacètica artística de Moreno Bernardi i el seu interès actiu i continuo per la composició i l’anàlisi del material formal, així com pel desenvolupament de les habilitats interpretatives d’un treball teatral, els seus laboratoris sempre s’han caracteritzat per una lliure i conduïda col·laboració amb els interessats a l’experiència i a la metodologia de Moreno, els participants han pogut conviure amb dibuixants, músics, escriptors … que de simples assistents a la vivència es tornaven ràpidament en una altra forma d’intervenció, obrint així les portes al diàleg entre les arts, les disciplines, els interessos, i convivint orgànicament en el temps i en l’espai amb una comuna investigació, que es diferencia per l’especificitat de cada coneixement amb respecte a la lògica d’assumpció de la matèria ia la percepció del que el laboratori permet descobrir. Per aquesta naturalitat, que sempre s’ha generat en els seus laboratoris, Moreno ha desenvolupat unes metodologies i una experiència en els processos projectuals, i després d’anys de molta dedicació a l’ensenyament tracta de transmetre tècniques, compromís, rigor i llibertat estètica.\nDurada: Del 17 al 19 de juliol: 10h -15h i del 20 al 28 de juliol: 10h-16h\nDia 29 de juliol: presentació resultats: vespre 21:00h


Entre el 2 i el 23 de maig\nManacor acollirà el proper mes de maig el I Festival de Música Antiga, organitzat pel departament de Cultura de l’Ajuntament. El festival constarà de quatre concerts que es duran a terme al Convent barroc de Sant Vicenç Ferrer, el qual té una acústica molt adequada per a aquest tipus de concerts de música antiga, i comptarà amb intèrprets de primer nivell en l’àmbit musical mallorquí i europeu.\nTots els concerts seran al mes de maig, en diumenge i sempre a la mateixa hora (19 hores).\nNotícies relacionadesI Festival de Música AntigaManacor


Noemí Moreno Líder de la Super Cup Massi BTT\nInici News Noemí Moreno Líder de la Super Cup Massi BTT\n06-10-2020 0 comentaris Angel Batlle\nAquest passat cap de setmana 4 membres del Bikepark Bauhaus Torredembarra van pendre part a la Copa Catalana internacional de BTT a Santa Susana a la modalitat olimpica XCO aconseguint molt bons resultats.\n4rta posició de Noemi Moreno a Elit Femina que es coloca LÍDER de la Super cup massi i segona de Copa Catalana a falta d'una prova.\nMillor resultat de Leo Marzal en cadet, p.13 sent el 4rt cadet de primer any, amb més de 50 ribals!!! un grandissim resultat i progressió.\nMillor resultat tambe per Angel Batlle, p.16 en Màster30, i gran resultat també d'Alberto Faro p.18 en Màster40!!\nEl circuit força tècnic va anar bé als nostres cilcistes.


Vent d Cabylia: La qüestió nacional valenciana. Una revisió crítica (1707-2007)\nLa qüestió nacional valenciana. Una revisió crítica (1707-2007)\nQuè en fem del regne?\nHan estat tres intensos dies de Congrés de l’esquifit però quasi increïble valencianisme democratacristià. I dic “quasi increïble” perquè no estem acostumats els valencians a gent que en diríem de centredreta amb eixa talla cultural, eixa voluntat de progrés i eixa visió nítida del país i del valencianisme, com les d’August Monzón, Agustí Colomer, Vicent Miquel o Antoni López. A més a més, semblen els únics que creuen que cal “una revisió crítica de la qüestió nacional valenciana”; els altres continuen amb la seua tasca de glossadors del pare Joan que tan bons resultats ens ha donat.\nHi ha hagut de tot, des d’estranyes invitacions com la del professor Solves a abandonar el nacionalisme valencià, entés restrictivament com el projecte de fer una “etnocràcia valenciana”, a desencoratjadores autoflagel·lacions públiques –potser molt realistes però gens recomanables per als més joves– com les de Damià Mollà o Vicent Franch, passant pel panxacontentisme més o menys crític de Ramir Reig o Vicent Soler, i fins i tot l’exvalencianisme de Manuel S. Jardí. El més destacable, des del meu punt de vista, els veritables treballs de revisió, i no tant de revisió com de proposta i de nova mirada a la nostra història i a la nostra societat, per part d’Abelard Saragossà, Antoni López, Rafael Roca, Agustí Colomer, Joaquim Juan, Joan Alfred Seguí o jo mateix.\nMalgrat que sembla que hi ha històrics que ja han dimitit de la seua tasca valencianista i es dediquen a recordar-nos que no tenim res a fer –en eixe cas preferisc la postura de Jardí, que diu que s’ha pillat Noruega–, d’altres tractem de pensar-nos dins d’uns paràmetres productius per al valencianisme: no es pot ser panxacontent amb el que tenim en l’actualitat i tremendament crític amb el passat ni a la inversa. Per exemple, actualment gaudim d’un sistema democràtic i d’autogovern molt més que acceptable però en el qual falla la voluntat i la conducta dels agents polítics i socials, de la mateixa forma que hem tingut un passat ple de Teodors Llorentes, Xaviers Borrulls, famílies Mercaders, Mateus i Sans, Crespís Valldaures, Borjes, Marchs i altres, que han sigut en el seu context –de forma tremendament simplista i salvant les insalvables distàncies– uns “fatxes”, és a dir, gent de les elits dominants, d’ordre establert, subjugadors de la resta de la societat, però que han fet coses importants per al manteniment –ni que siga a nivell simbòl·lic i de reinvenció de la tradició i el passat històric– de la identitat col·lectiva valenciana, de la nostra personalitat.\nLlorente era un sucursalista, però sobre la plataforma renaixencista va nàixer el primer nacionalisme valencià, Borrull era un absolutista però no conec un home de la seua època amb tants treballs sobre els furs, l’horta i els monuments valencians, els Mercader eren rendistes i eclesiàstics durant la guerra de Successió però defensaren el foralisme valencià, Mateu i Sans o Crespí Valldaura eren fidels servidors de la monarquia catòlica dels Àustria però també deixaren una altra fita en l’estudi del sistema polític regnícola, els Borja donaren papes i sants, que hui en dia des del paràmetre de la majoria de la societat estarien mal vistos, però formen part indispensable de la nostra història i simbologia, els March eren uns altres servidors de la monarquia, rendistes, explotadors de camperols i d’andalusins, però que ens deixaren una de les millors obres literàries europees medievals.\nPersonalment, crec que la tasca de la historiografia no ha de ser jutjar o valorar estos personatges o els diferents processos històrics, sinó simplement explicar-los en el seu context per entendre les societats que els han donat lloc; l’actuació de Llorente explica una part de la seua societat, així com la dels altres exposats, que han de ser interrelacionats amb la resta de fets i processos del seu moment històric, no per jutjar-los sinó per oferir una explicació global. Tanmateix, finalment tothom en fa un judici que al capdavall és injust, ja que el fa des del seu punt de vista personal, primant en unes ocasions l’eix dreta/esquerra (involució/progrés) o en altres l’eix espanyolisme/valencianisme aplicats a la història (potser aplicables a l’època contemporània –sempre en el camp de les opinions– però abans són uns paràmetres molt més que discutibles).\nI posats a fer judicis, que no entren en l’àmbit científic sinó en el de les opinions personals –per molt farcies de referències històriques que estiguen–, preferisc, des del punt de vista del valencianisme, un judici que valore els fets que encara ens fan aguantar com a poble, una posició que valore positivament (i negativament a la inversa) aquells que han donat dignitat a la nostra llengua, que ens han deixat símbols valencians, que van defendre un sistema polític –injust– però particular valencià, que han perpetuat la consciència històrica de ser valencians, que han mantingut l’escriptura i la parla en valencià, i que han cregut que la consciència de ser poble ens faria millors com a societat. En esta valoració personal poden coincidir els de dreta i els d’esquerra, els conservadors i els progressistes, els que ja estan bé com estem i els que volem anar més enllà, però d’això va el nacionalisme, de mantindre i crear una consciència que done peu a promoure de forma intensa els nostres trets identitaris, el nostre autogovern i els nostres interessos (i quan dic nostres em referisc als valencians com a subjectes de sobirania política sobre un determinat territori).\nAixò no m’impedirà jutjar, des del meu punt de vista personal, a Llorente com un sucursalista conservador, a Borrull com una antigalla absolutista, a Mateu i Sans com un llepaculs de la monarquia, al Borja com un papa cabró, a March com un noble explotador o a Sant Vicent com un sectari populista. Però això, torne a repetir, són judicis personals, fets des d’una òptica contemporània i absolutament íntima que res té a veure amb l’enteniment i la comprensió d’eixos personatges i els processos històrics en què estigueren involucrats com a part integrant d’un tot social ben diferent del nostre. Hi ha una clara línia entre la ciència i l’opinió, però sembla que molts intel·lectuals no la distingeixen –o ni tant sols saben que cal distingir-la. La raó ens guarde de caure-hi, diferenciant la tasca historiogràfica de la vessant política construïda sobre les valoracions personals del passat històric.\nI, tornant al Congrés, crec que ací rau la principal revisió que es pot fer de la “qüestió nacional valenciana” (ergo del fusterianisme i les seues tímides revisions): cal que es distingisca clarament entre la trajectòria històrica dels valencians i les propostes nacionalistes contemporànies. Fuster basava la seua proposta pancatalanista en una determinada concepció de la nacionalitat i la història valencianes: catalans, valencians i balears conformàvem una “unitat nacional” catalana en l’edat mitjana i per això els valencians havíem patit un procés de “desviació nacional” que no havia estat corregit tornant a la nostra “catalanitat bàsica” per la “docilitat” de les classes dominants valencianes. A partir d’este esquema la major part de valoracions personals sobre la història valenciana seran les que trobarem en tot fusterià de pro (som catalans, tenim elits incapaces, el País Valencià serà d’esquerres o no serà, etc.). Per això, sabent a més a més que tant la base historiogràfica que emprava Fuster ha estat modificada pels estudis posteriors com que la seua concepció de les nacions ha estat superada pel debat científic sobre els nacionalismes desenvolupat en els darrers 25 anys, com deia fa poc l’exrector de la Universitat de València, Pedro Ruiz Torres, “cada vegada és més necessari que una nova forma de concebre el passat i les diferents trajectòries històriques siga capaç de guanyar la consciència col·lectiva dels distints pobles”, per la qual cosa es necessitaria l’aparició “o bé d'una nova interpretació històrica capaç de reforçar o de provocar un altre tipus de consciència nacionalista, o d’un nou nacionalisme disposat a pensar la història d'una forma distinta”. Desgraciadament, sembla que ningú hi està disposat. Continuarem igual com sempre?\nHaurem de refugiar-nos en els versos dels poetes com els que ahir, 25 d'abril de 2007, va llegir amb veu profunda i decidida Francesc de Paula Burguera? No tot serà, però, silenci. Car diràs la paraula justa, la diràs en el moment just. No diràs la teua paraula amb voluntat d' antologia, car la diràs honestament, iradament, sense pensar en ninguna posteritat, com no siga la del teu poble. Potser et maten o potser se 'n riguen, potser et delaten tot això són banalitats. Allò que val és la consciència de no ser res sinó s' és poble. I tu, greument, has escollit. Després del teu silenci estricte, camines decididament. (Vicent Andrés Estellés).\nJo només he pogut estar uns minuts l'última jornada del congrés, és a dir, he sentit una comunicació i mitja i dos intervencions de la taula redona... entre elles la de V. Franch que em va deixar prou.. no sabria trobar la paraula exacta.\nQuan me parlen des de la caritat i jo denote ressentiment, n'hi ha alguna cosa que falla, serà cuestió de percepcions.\nPerò bé, aquells que encara som jòvens (i no parle d'edat sino d'actituds) per renunciar al valencianisme i conformar-nos amb la democracia de baixa intensitat que patim, haurem de fer les nostres pròpies reflexions constructives... perque el futur, és nostre :)\n26 d’abril, 2007 20:51\nXe, et vas perdre la meua comunicació. Ja te l'enviaré a vore si t'anima encara més. :)\n26 d’abril, 2007 21:38\nXe Vicent, que el tambor no és tropa? Em muir de ganes per llegir la teua aportació al congrés, que jo estic al nord i tinc obligacions que m'impedixen anar ad estes coses. Vinga va, no sigues roïn i dona'm eixe plaer.\n27 d’abril, 2007 23:41


Ajudes concedides - Generalitat Valenciana\nPROJECTES D'INVERSIÓ EMPRESARIAL QUE CONTRIBUÏSQUEN A LA TRANSFORMACIÓ DEL MODEL ECONÒMIC\nORDRE 14/2018, de 27 de desembre, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual s'estableixen les bases reguladores per a la concessió de subvencions per a determinats projectes d'inversió empresarial que contribuïsquen a la transformació del model econòmic de laComunitat Valenciana. (DOGV Num. 8454, 31/12/2018)\nCORRECCIÓ d'errades de l'Ordre 14/2018, de 31 de desembre, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual s'estableixen les bases reguladores per a la concessió de subvencions per a determinats projectes d'inversió empresarial que contribuïsquen a la transformació del model econòmic de la Comunitat Valenciana. (DOGV Num. 8469 / 22.01.2019)\nRESOLUCIÓ de 5 de febrer de 2019, del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual es convoca la concessió de subvencions de caràcter pluriennal per a determinats projectes d'inversió empresarial que contribuïsquen a la transformació del model econòmic de la Comunitat Valenciana, regulades a l'empara de l'Ordre 14/2018, de 27 de desembre, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.\nExtracte de la Resolució de 7 de febrer de 2019 del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual es convoca la concessió de subvencions de caràcter pluriennal per a determinats projectes d'inversió empresarial que contribuïsquen a la transformació del model econòmic de la Comunitat Valenciana, regulades a l'empara Ordre 14/2018, de 27 de desembre, de 2018, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.\nRESOLUCIÓ de 25 de juliol de 2019, del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual s'amplia el termini de justificació de les subvencions de caràcter plurianual per a determinats projectes d'inversió empresarial que contribuïsquen a la transformació del model econòmic de la Comunitat Valenciana.\nExtracte de la Resolució de 25 de juliol de 2019, del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual s'amplia el termini de justificació de les subvencions de caràcter plurianual per a determinats projectes d'inversió empresarial que contribuïsquen a la transformació del model econòmic de la Comunitat Valenciana.\nGuia de Justificació 2020 (NOVETAT)\n>Accés al procediment d'aportació de documentació i justificació<\nLlistat d'empreses sol·licitants que han d'esmenar errors o falta de documentació\nLlistat complementari d'empreses sol·licitants que han d'esmenar errors o falta de documentació\nLlistat d'expedientes inadmesos / desistits (Publicat 03/09/2019)\nLlistat de sol·licituds Concedides / Denegades (Publicat 28/10/2019 14.55)\nDeclaració de Procediment d'Urgència en el Tràmit de Subsanació del Compte Justificatiu (04/12/2019 12:40)\nDIFUSIÓ, PUBLICITAT I TRANSPARÈNCIA\n> Obligacions d'informació i publicitat de les empreses beneficiàries\n> Manual d'ús i logos\nBONIFICACIÓ COSTOS FINANCERS PRÉSTECS IVF EN EL MARC DEL CANVI DE MODEL ECONÒMIC\nORDRE 19/2017, de 14 de desembre, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic, per a la concessió d'ajudes en forma de bonificació dels costos financers d'operacions de préstec atorgades per l'Institut Valencià de Finances per al finançament de projectes empresarials elegibles en el marc del canvi de model econòmic.\nCORRECCIÓ d'errades de l'Ordre 19/2017, de 14 de desembre, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual s'aproven les bases reguladores per a la concessió d'ajudes en forma de bonificació dels costos financers d'operacions de préstec atorgades per l'Institut Valencià de Finances per al finançament de projectes empresarials elegibles en el marc del canvi de model econòmic.\nRESOLUCIÓ de 31 de gener de 2018, del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual es convoca la concessió d'ajudes en forma de bonificació de costos financers d'operacions de préstec atorgades per l'Institut Valencià de Finances per al finançament de projectes empresarials elegibles en el marc del canvi de model econòmic, regulades a l'empara de l'Ordre 19/2017, de 14 de desembre, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.\nExtracte de la Resolució 31 de gener de 2018, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic, per la qual es convoca la concessió d'ajudes en forma de bonificació de costos financers d'operacions de préstec atorgades per l'Institut Valencià de Finances per al finançament de projectes empresarials elegibles en el marc del canvi de model econòmic, regulades a l'empara de l'Ordre 19/2017, de 14 de desembre, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.


Encoixinat d'hortícoles amb làmines de paper – Mediterranea de agroquimicos\nEncoixinat d'hortícoles amb làmines de paper\nPosted on 05/11/2017 By mediterranea\nDels articles «Alternatives a l’encoixinat amb polietilè en horticultura» de Alícia Cirujeda, Joaquín Aibar, Ana Isabel Marí i Carlos Zaragoza, publicat a Agrocultura, i «Biodegradable mulch instead of polyethylene for weed control of processing tomato production», de Alicia Cirujeda, Joaquin Aibar, Álvaro Anzalone, Lluís Martín-Closas, Ramón Meco, Marta María Moreno, Alfoso Pardo, Ana María Pelacho, et al., publicat a Agronomy for Sustainable Development.\nLa gestió de les herbes adventícies pot resultar complicat en horticultura. En aire lliure sovint s’empren làmines de polietilè com a encoixinat per a evitar les males herbes. El principal avantatge del PE és la seva fàcil col·locació, la seva elevada capacitat de control de la flora arvense, exceptuant algunes espècies i sense comptar els forats de plantació, en què pot brotar qualsevol espècie. En general, s’assoleixen elevats rendiments emprant aquest material.\nEl principal inconvenient d’usar PE és la difícil retirada del material del camp. La collita mecanitzada agreuja el problema perquè trenca el plàstic dificultant la seva recuperació. A part del problema ambiental, les restes entorpeixen altres tasques de cultiu. La retirada té un cost que oscil·la entre 100 i 200 euros/hectàrea, segons diferents càlculs. Un altre inconvenient és l’escàs control d’algunes espècies que aconsegueixen perforar el plàstic (Cyperus rotundus, Equisetum arvense, Phragmites communis, Sorghum halepense, etc.) i d’espècies que germinen en els forats de plantació (Portulaca oleracea, Convolvulus arvensis, Amaranthus retroflexus, Echinochloa crus-galli, etc.).\nMalgrat els inconvenients ambientals que presenta, el polietilè s’utilitza com a encoixinat des de fa anys. Però s’estan fent assaigs amb materials alternatius com les restes vegetals, el paper, l’hidromulch o els plàstics biodegradables. Cada un d’ells presenta avantatges i inconvenients, i no tots han resultat igual d’exitosos, però el cert és que representen noves vies alternatives al plàstic convencional i són una eina complementària important al treball mecànic del sòl.\nEls primers assaigs comparatius en condicions de camp incloent làmines de paper de Mimcord entre els diferents materials d’encoixinat, es feren entre el 2006 i el 2008, en tomàquet (Lycopersicon esculentum P. Mill.). Fou un estudi en quatre zones d’Espanya durant 3 anys, fent servir els següents materials com a encoixinat de tomàquets d’us industrial:\n(1) control no tractat\n(2) desherbatge manual\n(3) polietilè negre, 15 m de gruix\n(4) i (5) dos tipus d’encoixinat plàstic biodegradable, negre, 15 μm\n(6) encoixinat plàstic oxo-degradable, negre, 15 m,\n(7)* làmina de paper, negre, 85 g/m2\n(8)* làmina de paper kraft, marró, 140 g/m2\n(9) palla d’ordi, 1kg/m2\n* Bobines de paper semi extensible o extensible impregnat amb una barreja d’additius per a donar-li opacitat per retardar el creixement de les males herbes. El producte es presenta en rotlles de 250 m per facilitar el seu transport i aplicació, podent-se arribar a presentar en bobines de 6000 m.\nA la dreta plàstic biodegradable, a l’esquerra làmina de paper\nLes males herbes més freqüents foren Convolvulus arvensis, Chenopodium album i Amaranthus spp., i es demostrà que tot i les diferències en les espècies, tipus de sòl i anys, la competència de les males herbes va causar una disminució del rendiment similar en tots els llocs. Es podria estimar un coeficient de regressió comú que indica que la competència de males herbes va ser responsable d’una disminució del rendiment de 3,3 a 4,4 tn/Ha per cada 10% de pèrdua d’eficàcia.\nEl control de males herbes va ser alt per als plàstics biodegradables, làmines de paper i PE, oscil·lant entre 80% i 100% per a tots ells. També, la collita va ser similar per a tots els mulchs de plàstic i de làmina de paper, oscil·lant entre el 72% i 108% del rendiment aconseguit amb el PE.\nPosteriorment s’han fet altres estudis en hortícoles com el pebrot, que es conrea en un marc de plantació més dens. Sumant els diferents assaigs i centrant les conclusions en les làmines de paper de diferents gruixos (des de 50 grams/metre quadrat fins a 200 grams/metre quadrat), de diferent origen (paper reciclat de fibra curta, paper de primer ús amb fibra llarga) i de diferents colors (marró i negre) es pot concloure que els rendiments aconseguits a les parcel·les encoixinades amb paper han estat similars als obtinguts amb PE. Altrament, tots ells han resistit eficaçment la punció de la jonça (C. rotundus). Des del punt de vista dels investigadors, aquesta és la seva principal aportació, atès que encoixinar amb paper té certs inconvenients, principalment la col·locació, que és més lenta i necessita ajustos en la màquina d’encoixinar per evitar trencaments. Fins i tot, en una finca infestada amb jonça es recomanaria emprar aquest encoixinat.\nPel que fa a la degradació de la làmina de paper, aquest és un altre aspecte que la fa molt interessant: En els estudis, la part exterior s’ha mantingut amb pocs danys fins a l’acabament del cultiu, mentre que la part soterrada es degrada i desapareix gairebé completament. Un cop collit el cultiu, es recomana incorporar el paper a terra on la seva descomposició és ràpida.\nGuide de l’agroécologie en viticulture


Art. Nr.: 1700009


Wooden Homes for sale in Castelldefels, Barcelona\n€ 525,000 Apartment for sale in Barcelona (17km from Castelldefels)\n€ 350,000 Apartment for sale in Barcelona (17km from Castelldefels)\n€ 380,000 Apartment for sale in Barcelona (17km from Castelldefels)\n€ 295,000 Apartment for sale in Calafell (36km from Castelldefels)\n€ 260,000 Apartment for sale in Barcelona (17km from Castelldefels)\n€ 490,000 Apartment for sale in Barcelona (17km from Castelldefels)\n€ 220,000 Flat for sale in Barcelona (17km from Castelldefels)\n€ 260,000 Apartment for sale in Sant Boi de Llobregat (9km from...\nBuilded surface 97 m², duplex util surface 97 m², nº single bedr: 2, nº double bedr: 2, 2 nº bathroom, 1 nº toilets, old ebetween 10 and 20 years, elevator, heating (natural gas) , conservation status: in good...\n€ 783,000 Bungalow for sale in Arenys de Mar (58km from Castelldefels)\n€ 435,000 Villa for sale in Alella (35km from Castelldefels)\n€ 1,650,000 Villa for sale in Barcelona (17km from Castelldefels)\n4-storey house in an exclusive residential area of Sarrià with fabulous views of Barcelona and a bus stop conveniently located next to the house. This 355 m² house was built in 1995 and boasts a well-maintained garden...\n€ 630,000 Villa for sale in Sant Pere de Ribes (17km from...\n4-bedroom villa of 200 m² on a great flat corner plot of over 1,000m2, one of the largest plots in the Los Viñedos residential area. Los Viñedos is just a short stroll into the centre of Sant Pere de Ribes and has...


Pacte de Sant Gervasi - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Pacte de Sant Gervasi fou una aliança electoral acordada entre el Partit Republicà Radical d'Alejandro Lerroux i la Unió Federal Nacionalista Republicana (UFNR) per presentar-se les eleccions legislatives del 8 de març de 1914.\nQuan el govern d'Eduardo Dato convocà les eleccions generals espanyoles de 1914, el republicanisme catalanista es trobava en una crisi greu degut a la divisió interna de la UFNR entre el sector republicà liberal, representat per Pere Coromines, i el sector esquerrà, obrerista i de tendències, de Francesc Layret. Malgrat els bons resultats obtinguts a les eleccions de 1910, on va obtenir fins a 11 diputats (només 4 els radicals), no aconseguí atreure la majoria del vot obrer. Per la seva banda, els radicals d'Alejandro Lerroux també eren en davallada, ja perdien la seva base obrera degut al divorci amb la CNT després del paper dels radicals durant la Setmana Tràgica i de mica en mica es veien empesos ideològicament cap a la dreta. Ambdós partits cercaren l'ajuda mútua per tal de desbancar l'hegemonia electoral de la Lliga Regionalista.\nJaume Carner i Pere Coromines negociaren amb els dirigents radicals a la casa que Hermenegildo Giner de los Ríos tenia al barri de Sant Gervasi (Barcelona), d'on procediria el nom popular de pacte de Sant Gervasi. El manifest electoral, que aplegava els dos partits en una Junta de Defensa Republicana, proposava un programa comú de lluita contra la guerra del Marroc, contra la monarquia i contra la Lliga Regionalista, amb lleugeres al·lusions favorables a l'autonomia catalana; els signataris foren Hermenegildo Giner de los Ríos, Alejandro Lerroux i Emiliano Iglesias Ambrosio pels radicals, i Pere Coromines, Joan Moles i Ormella, Salvador Albert i Pey, Felip Rodés i Baldrich i Joaquim Salvatella i Gibert, per part catalanista.\nCom a resultat, el 1914 la UFNR restà definitivament ensorrada com a alternativa política i aglutinant del catalanisme d'esquerres, que hauria d'esperar a la constitució d'ERC, i la Lliga Regionalista no va tenir gairebé cap oposició política de pes fins a la dictadura de Miguel Primo de Rivera.\n«pacte de Sant Gervasi». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pacte_de_Sant_Gervasi&oldid=24558586»\n1914 a Catalunya\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 ago 2020 a les 08:56.


CE NOIA FREIXENET - 10 de setembre: presentaci� dels equips i partit amist�s contra el Voltreg�\nBenvinguts! Not�cies 10 de setembre: presentaci� dels equips i partit amist�s contra el Voltreg� 10 de setembre: presentaci� dels equips i partit amist�s contra el Voltreg�\tL'acte començarà a 2/4 de vuit del vespre. Durant la pretemporada, el Noia Freixenet també s'enfrontarà al Tecnol Reus Deportiu, Caixa Penedès Patí Vilafranca, Moritz Vendrell i Lleida Llista. L'anada de la Supercopa (FC Barcelona) es jugarà el divendres 28 de setembre (21h, Olímpic de l'Ateneu) i, la tornada, el diumenge 30 (12:30h, Palau Blaugrana).\nDilluns 10 de setembre és la data escollida per fer la presentació de tots els equips del Club Esportiu Noia Freixenet. L'acte començarà a dos quarts de vuit del vespre i acabarà amb un partit amistós entre el conjunt de la Capital del Cava i el CP Voltregà.\nAquest no serà el primer partit que jugui el conjunt sadurninenc. Dimecres 5 de setembre el Noia Freixenet rebrà al Reus Deportiu (21h) i, dissabte 8, visitarà la pista del Patí Vilafranca. L'endemà de la Diada, el dimecres 12 de setembre, els homes de Ferran López es desplaçaran fins al Vendrell. El cinquè partit està programat pel dimarts 18 de setembre a l'Olímpic de l'Ateneu contra el Lleida Llista (21h). Si el Noia Freixenet supera la fase de grups de la Copa Esports Penedès (Reus, Vilafranca i Vendrell), la pretemporada del conjunt sadurninenc s'acabaria el cap de setmana del 22 i 23 de setembre amb la Final a 4 d'aquesta competició, que es disputarà a Vilanova.\nEnguany, la temporada començarà amb una final en joc: la Supercopa d'Espanya. L'anada es jugarà al Pavelló Olímpic de l'Ateneu el divendres 28 de setembre (21h) i, la tornada, diumenge 30 a les 12:30h al Palau Blaugrana. El Noia Freixenet ha declarat el partit d'anada com a jornada econòmica


"La formación en audiodescrición en España: prácticas docentes y competencias del audiodescriptor", de Nuria Mendoza Domínguez\nDefenses de tesis - Sala de Juntes 'Jordi Arbonès K/2016 - Facultat de Traducció i Interpretació - (per participar com a públic i poder fer intervencions si s'és doctor/a, cal que ho sol·liciteu a anna.matamala@uab.cat)\nDoctoranda: Nuria Mendoza Domínguez\nTutora: Dra. Anna Matamala Ripoll\nDirectora: Dra. Anna Matamala Ripoll\nUbicació: Sala de Juntes 'Jordi Arbonès K/2016 - Facultat de Traducció i Interpretació - (per participar com a públic i poder fer intervencions si s'és doctor/a, cal que ho sol·liciteu a anna.matamala@uab.cat)\nData: Dimecres 2, Desembre de 2020 - 10:00h\n"La construcció de l’espai socialista a Catalunya i el seu paper en la configuració de l’Espanya democràtica (1945-2010)", de Jaume Muñoz Jofre\nDoctorand: Jaume Muñoz Jofre\nTutor: Pere Ysás Solanes\nData: Dimecres 2, Desembre de 2020 - 11:00h\n"Quality assessment of scientific evidence about diagnosis and treatments for oral cancer", de Meisser Vidal Madera Anaya\nDefenses de tesis - Sala de Reunions del Servei d'Epidemiologia - Hospital Universitari Sant Pau - (per participar com a públic i poder fer intervencions si s’és doctor/a, cal que ho sol·liciteu a xygarcia@santpau.cat)\nDoctorand: Meisser Vidal Madera Anaya\nTutor: Dr. Xavier Bonfill Cosp\nDirectors: Dr. Xavier Bonfill Cosp\nDr. Gerard Urrútia Cuchí\nUbicació: Sala de Reunions del Servei d'Epidemiologia - Hospital Universitari Sant Pau - (per participar com a públic i poder fer intervencions si s’és doctor/a, cal que ho sol·liciteu a xygarcia@santpau.cat)\n"L'educació en periodisme a Ucraïna segons les percepcions dels periodistes (2015-2018): Un pont massa llunyà?", de Olena Demchenko\nDefenses de tesis - I0-328 - Sala de Graus - Facultat de Ciències de la Comunicació, (per participar com a públic i poder fer intervencions si s’és doctor/a, cal que ho sol·liciteu a doctorat.cap@uab.cat)\nDoctoranda: Olena Demchenko\nDirectors: Carles Llorens Maluquer\nUbicació: I0-328 - Sala de Graus - Facultat de Ciències de la Comunicació, (per participar com a públic i poder fer intervencions si s’és doctor/a, cal que ho sol·liciteu a doctorat.cap@uab.cat)\nEl 3 de desembre es celebrarà, de forma virtual, la primera sessió de les jornades sobre desenvolupaent econòmic a Nou Barris: reptes i oportunitats. Aquesta iniciativa, organitzada pel districte de Nou Barris i Barcelona Activa, compte també amb la col·laboració de l'Institut de Govern i Polítiques Públiques (IGOP) i el Parc de Recerca de la UAB. Durant les jornades, diversos agents econòmics i socials de Nou Barris compartiran reflexions, propostes i definiran reptes assolibles, cercant vies de cooperació publico-privada des de l’àmbit d’actuació de cadascú. Per assistir a l'esdeveniment és necessari inscriure's mitjançant aquest formulari.\nOrganitzador: IGOP i PRUAB\n"L’ús del Time-lapse com a eina de recerca en l’estudi del desenvolupament embrionari preimplantacional", de Meritxell Martínez García\nDefenses de tesis - Sala de Graus I - Facultat de Biociències UAB\nDoctoranda: Meritxell Martínez García\nTutor: Dr. Josep Santaló Pedro\nDirectors: Dr. Josep Santaló Pedro\nDra. Rita Vassena\nUbicació: Sala de Graus I - Facultat de Biociències UAB\nData: Dijous 3, Desembre de 2020 - 10:30h


Política de cookies - ButanReus\nAquest lloc web utilitza cookies i / o tecnologies similars que emmagatzemen i recuperen informació quan navegues. En general, aquestes tecnologies poden servir per a finalitats molt diverses, com, per exemple, reconèixer-te com a usuari, obtenir informació sobre els teus hàbits de navegació, o personalitzar la forma en què es mostra el contingut. Els usos concrets que fem d’aquestes tecnologies es descriuen a continuació.\nCookies tècniques: són aquelles que permeten a l’usuari la navegació a través d’una pàgina web, plataforma o aplicació i la utilització de les diferents opcions o serveis que en ella hi hagi, incloent aquelles que l’editor utilitza per permetre la gestió i operativa de la pàgina web i habilitar les seves funcions i serveis, com, per exemple, controlar el trànsit i la comunicació de dades, identificar la sessió, accedir a parts d’accés restringit, recordar els elements que integren una comanda, realitzar el procés de compra d’una comanda, gestionar el pagament, controlar el frau vinculat a la seguretat de l’servei, realitzar la sol·licitud d’inscripció o participació en un esdeveniment, comptar visites a efectes de la facturació de llicències de programari amb el que funciona el servei (lloc web, plataforma o aplicació) , utilitzar elements de seguretat durant la navegació, emmagatzemar continguts per a la difusió de vídeos o so, habilitació de contingut dinàmics (per exemple, ani ció de càrrega d’un text o imatge) o compartir continguts a través de xarxes socials.\nLa informació obtinguda per les galetes és tractada únicament per l’editor d’aquest entorn, i no és tractada per tercers aliens a aquest. L’editor es troba identificat en l’avís legal.\nLa informació obtinguda per les galetes és tractada tant per l’editor d’aquest entorn com per tercers. A continuació, s’ofereix informació sobre el tractament d’aquestes tercers:\nNOM DEL TERCER TIPUS DE COOKIES ENLLAÇ A POLÍTICA DE COOKIES DEL TERCER\nEx. Google Ex. Técnicas Ex. https://policies.google.com/technologies/cookies?hl=es\nPodeu configurar el navegador per ser avisat de la recepció de cookies i negar-se a acceptar-les activant la configuració al navegador que permet rebutjar-les. No obstant això, li advertim que la desactivació de les cookies pot provocar la limitació, o fins i tot impossibilitat d’accés a algunes de les funcionalitats de la nostra web, així com alguns dels serveis poden deixar de funcionar.\nPer a més detall sobre la configuració de les cookies, li facilitem informació relativa a la gestió o desactivació de galetes dels principals navegadors:\nConfiguració de cookies de Internet Explorer, http://windows.microsoft.com/en-us/windows/upgrade-your-browser\nConfiguració de cookies de Firefox, https://support.mozilla.org/es/kb/habilitar-y-deshabilitar-cookies-que-los-sitios-we\nConfiguració de cookies de Google Chrome, https://support.google.com/chrome/answer/95647?hl=es\nConfiguració de cookies de Safari, http://support.apple.com/kb/HT1677?viewlocale=es_ES&locale=es_ES\nConfiguració de cookies de Windows Phone – https://support.microsoft.com/es-es/help/10635/windows-phone-change-privacy-and-other-browser-settings\nTambé us proposem consultar els següents llocs web: https://aboutcookies.org/, https://www.youronlinechoices.eu/, https://www.networkadvertising.org/ o https://digitaladvertisingalliance.org/ on trobarà explicacions detallades sobre com eliminar les galetes del seu ordinador i més informació general sobre les mateixes.\n¿Durant quant de temps es conserva la informació de les cookies?\nEl període de conservació de la informació derivada de les galetes és de\nPot consultar la nostra política de privacitat a través del següent enllaç:


REPARACIONES ECONÓMICAS | Páginas Amarillas\nAvenida de Alcalá, 17, 19200, Azuqueca de Henares (Guadalajara)\nReparaciones del hogar Guadalajara\nReparaciones del hogar Azuqueca De Henares\nReparaciones del hogar en Azuqueca De Henares | Empresa multiservicio 24 horas\nEncuentra en Páginas Amarillas toda la información y servicios sobre REPARACIONES ECONÓMICAS. Consulta el teléfono de contacto y la dirección en Azuqueca De Henares para saber cómo llegar.\nAvenida de Buenos Aires, 40.\nAvenida Jesús García Naveira, s/n.\nEstrada Estación, s/n.\n15660 Cambre, A Coruña\nRua Luis Calvo, s/n.\nAvenida do Doutor Sixto Mauriz, s/n.\nAvenida Esteiro, s/n.\nAvenida Rosalía de Castro, s/n.\nRúa Loureiro, s/n.\n15886 Teo, A Coruña\nAvenida de San Agustín, 39.\nCalle San José, 15.\nAvenida del Príncipe de Asturias, 18.\n33212 Gijón / Xixón, Asturias\nCalle de la Constitución, 45.\n33900 Langreo / Llangréu, Asturias\nCalle de Valeriano Miranda, 27.\n33600 Mieres del Camín, Asturias\nAvenida Manuel Suárez, 17.\nCalle del General Elorza, 18.\n33001 Oviedo / Uviéu, Asturias\nCalle Santa Ana, 49.\n33066 La Pola Siero, Asturias\nCalle Murrieta, 44.\nKalea Axular, s/n.\nCalle Hurtado de Amézaga, 49.\nKalea San Aguatinalde, s/n.\nBidea Goikoa-Elori, s/n.\nCalle de San Martín, 36.\nCalle de Ibaizábal, 35.\nEtorbidea Elexalde, s/n.\nKalea Abatxolo, s/n.\nKalea Ramón y Cajal, s/n.\nGran Via de José Antonio Agirre y Lekue, 32.\nCarrer de Francesc Layret, 121.\nRonda Indústria, s/n.\nAvinguda Diagonal, 571.\nAvinguda de Pedralbes, 102.\nAvinguda de la Meridiana, 131.\nAvinguda de la República Argentina, 156.\nCalle del Consejo de Ciento, 114.\nCarrer Gran de Sant Andreu, 92.\nCarrer Santa Eulàlia, 58.\nCarrer de Badal, s/n.\nCarrer de Cartagena, 77.\nCarrer de Cristóbal de Moura, 75.\nCarrer de Lepant, 122.\nCarrer de Muntaner, 101.\nCarrer de Roger de Flor, 60.\nCarrer de Sardenya, 411.\nCarrer de la Indústria, 117.\nCarrer del Bruc, 173.\nCarrer del Comte Borrell, 129.\nCarrer del Concili de Trento, 86.\nPasseig de Gràcia, 138.\nPasseig de la Mare de Déu de Montserrat, 28.\nRambla del Poble Nou, 84.\nTravessera de les Corts, 241.\nVía Favència, 24.\nAvinguda Diagonal, 70.\nAvinguda de la Primavera, 27.\nRambla d´Anselm Clavé, 41.\nAvinguda de la Verge de Montserrat, 122.\nCarrer de Montserrat, s/n.\nCarrer de Lluis Millet, s/n.\nCarrer del Centre, s/n.\nAvinguda de Sant Esteve, 34.\nPassatge Verdaguer, s/n.\n08012 Igualada, Barcelona\nAvinguda del Masnou, 78.\nCalle de Anselmo Clavé, 29.\nPasseig de Lluís Companys, 34.\nCarrer de Vilanova, 3.\nRambla de les Bòbiles, s/n.\nAvinguda de Catalunya, 24.\nPasseig de Ángel Guimerà, 12.\nCalle de la Riera, 27.\nAvinguda de la Vila, 15.\nCarrer Jacint Verdaguer, s/n.\nCarrer de Can Flequer, s/n.\nAvinguda del Turò, 8.\nAvinguda de Pompeu Fabra, 33.\nPaseo de Cervantes, 18.\nPaseo de Ramón Vall, 14.\nCalle de Josep Capdevila, 25.\nCarrer de Taronger, s/n.\n08213 Polinya, Barcelona\nCarrer de Sant Ferran, s/n.\nRiera de Premià de Mar, 14.\n08338 Premia de Mar, Barcelona\nCarrer Montcada, s/n.\nAvinguda de la Diputació, 14.\n08510 Roda de Ter, Barcelona\nCarrer Aribau, 1, s/n.\nCalle Rambla, 62.\nCarrer Santa Llúcia, 7.\nCarrer De Guifré, s/n.\nAvinguda de Sant Andreu, 32.\n08392 Sant Andreu de Llavaneres, Barcelona\nAvinguda dels Pirineus, s/n.\nCarrer Sant Antoni, 8.\nPlaza Catalunya, 36.\nAvinguda de Lluis Companys, 18.\nCalle Mayor, 15.\nAvinguda de la Riera, s/n.\nAvinguda Can Corts, s/n.\nCarrer Jaume Balmes, s/n.\nCarretera de Sant Boi, s/n.\nAvinguda de la Generalitat, 23.\nCarrer Rafael Casanova, s/n.\nAvinguda Camí dels Capellans, s/n.\nRambla de Francesc Macià, 265.\nAvinguda de Gavà, 38.\nCarrer de Santa Clara, s/n.\nRambla de Josep Tomàs Ventosa, 35.\nAvinguda Ferrandis Salvador, s/n.\nAvinguda Nules, s/n.\n12530 Burriana / Borriana, Castellón\nAvenida de la Virgen del Lidón, 46.\nCarrer Sant Miquel, s/n.\n12540 Vila - Real, Castellón\nCalle Sagasta, 47.\nAvenida d'Europa, s/n.\nCarrer Itàlia, s/n.\nAvinguda del Doctor Lluis Pericot, 42.\nCarrer Vall de Venècia, s/n.\nCarrer Bisbe Serra, s/n.\nCarrer Sant Josep, s/n.\nCarrer Emili Grahit, s/n.\nCarrer Francesc Moragas, s/n.\nAvenida de Alcalá, 17.\nAvenida de Castilla, 33.\nCalle de la Aurora, 7.\nCalle del Sol, 15.\n07110 Bunyola, ILLES BALEARS\nCalle Mayor, 26.\nCarrer de n'Antoni Torrandell,s/n.\nCalle Verge de Lluc, 10.\nCarrer de Campos, s/n.\nCarrer Professor Josep María Olmos, s/n.\nAvenida de Alexandre Rosselló, 15.\nAvenida de los Reyes Católicos, 53.\nCalle de la Constitución, 86.\nCalle Mayor, 84.\nCalle de la Florida, 23.\nCalle del Real, 26.\n28500 Arganda, Madrid\nAvenida Infante Don Luis, s/n.\nCalle de San Andrés, 2.\nCalle Real, 45.\nCalle del Marqués de Santillana, 4.\nCalle de Aranjuez, 21.\nCalle de San Lorenzo, 10.\nCalle de Argentina, 4.\nAvenida de Madrid, 15.\nAvenida de Europa, 6.\nCalle de los Nardos, s/n.\nCalle de Madrid, 67.\nAvenida de la Paloma, 8.\nCalle Cañada, s/n.\nCalle de la Comunidad de Madrid, 35.\nAvenida de Fuenlabrada, 39.\nAvenida de Concha Espina, 83.\nAvenida de Francisco Pi i Margall, 28.\nAvenida de Rafaela Ybarra, 90.\nAvenida del Doctor García Tapia, 101.\nCalle Alonso Cano, 64.\nCalle Real de Arganda, 35.\nCalle Sinesio Delgado, 106.\nCalle de Bravo Murillo, 327.\nCalle de Hermosilla, 158.\nCalle de Mesena, 51.\nCalle de Méndez Álvaro, 29.\nCalle de Nuestra Señora de Valverde, 52.\nCalle de Núñez de Balboa, 75.\nCalle de San Bernardo, 44.\nCalle de Sepúlveda, 58.\nCalle de la Fuente Carrantona, 82.\nCalle de los Hermanos García Noblejas, 36.\nCalle del Doctor Esquerdo, 112.\nCalle del General Oráa, 12.\nCamino de Valderribas, 66.\nVía Carpetana, 60.\nPlaza Hontanilla, 2.\nAvenida de Portugal, 15.\nCalle Real, 97.\nAvenida Europa, 27.\nAvenida de Levante, 36.\n28521 Rivas - Vaciamadrid, Madrid\nAvenida de la Cañada, s/n.\nAvenida Valdefuentes, 23.\nCalle de la Circunvalación, 15.\nAvenida Colmenar Viejo, 41.\nCalle de la Libertad, 23.\nCalle del Valhondo, 8.\nCalle Eras, s/n.\nAvenida de Juan Luis Peralta, 52.\nAvenida de Andalucía, 38.\nCalle Jacinto Benavente, 34.\nAvenida de Juan XXIII, 40.\nAvenida de Santa Lucía, 33.\nCalle José Payán, s/n.\nCalle Virgen de Guía, s/n.\n41940 Castilleja de la Cuesta, Sevilla\nCalle Virgen de la Salud, s/n.\nAvenida de España, 37.\nCalle Alcaldesa M. Regla Jiménez, 18.\nAvenida de Coria, 19.\nCalle San Isidro, s/n.\nCalle de Luis Montoto, 105.\nCalle de Santiago Apóstol, 34.\nAvinguda de I'Emporda, 31.\nCarrer d´Antoni Gaudí, 15.\nPaseo Major de Salou, 29.\nAvinguda Constitució, s/n.\nAvinguda de Ramón y Cajal, 64.\nAvinguda de Jesús, 34.\nCalle de Toledo, 14.\nCalle de Toledo, 11.\n45280 Olias del Rey, Toledo\nCalle de la Beneficencia, 22.\n45006 Toledo, Toledo\nCalle Mayor, 16.\nCarrer Miracle, s/n.\nAvenida del Papa Joan XXIII, 14.\nCarrer Major, 11.\nAvinguda Albufera, 26.\nCalle de Luis Vives, 22.\nCalle de Major, 22.\nAvinguda Santa Maria del Puig, 30.\n46132 Almàssera, Valencia\nCalle de Vergen de la Murta, 63.\nAvinguda I'Ortisa, 15.\nAvenida de Pi y Margall, 14.\nAvenida Joan XXIII, 15.\nCarrer de Ramón y Cajal, 25.\nAvenida Vicente Navarro, 9.\nAvenida Diagonal del País Valenciano, 38.\nCalle Yutera, 16.\nPaseo de las Germanías, 42.\nCalle de Gran Vía, 28.\n46610 Guadasuar, Valencia\nCalle del Duc de Llíria, 31.\nCalle Mayor, 28.\nAvenida Blasco Ibáñez, 80.\nAvenida del Cid, 28.\n46018 Mislata, Valencia\nCalle Lluís Vives, 28.\nCalle de José Iranzo, 16.\nAvenida de la Independencia, 17.\nAvinguda de Vicente Mortes Alfonso, 27.\nCalle de Trafalgar, 47.\nCamino Real, 36.\nAvenida del Teular, 34.\nAvenida del País Valenciano, 26.\nGran Via Marqués del Turia, 49.\nAvinguda del Camí Nou, 29.\nCarrer Acadèmic Maravall, 32.\nCalle del Marqués de San Felices, 8.\nCalle de Calzada, 10.\nAvenida Doctor Villacián, 9.\nCalle del Sol, 9.\nCalle de Agustina de Aragón, 12.\nCalle del Prado, 19.\nCalle de Alfonso I, 15.