Rumors de la desintegració d'iTunes després que desaparegui el seu domini\nLa plataforma afronta mínims de vendes històrics\n1 min. Barcelona 03/06/2019 14:45\n651x366 Imatge d'arxiu del logotip d'Apple / HOW HWEE YOUNG / EFE Imatge d'arxiu del logotip d'Apple / HOW HWEE YOUNG / EFE\nAquest cap de setmana Apple ha retirat el domini 'itunes.apple.com', que redirigia a les App Store o a Apple Music, i ha concretat un enllaç per a cada secció de l'iTunes, de manera que subdivideix la plataforma d'Apple en diferents parts. De moment, tal com explica el portal Applesfera, s'han descobert els subdominis 'podcasts.apple.com', 'music.apple.com', 'apps.apple.com', 'books.apple.com', 'movies.apple.com' i 'tv.apple.com'.\nS'especula que la decisió de crear aquests subdominis –descoberts pels usuaris poques hores abans de la celebració del congrés més important del món Apple, la Conferència Mundial de Desenvolupadors d'Apple– avanci la desintegració de l'iTunes, que fa gairebé dues dècades va revolucionar el mercat de la indústria musical.\nUn altre senyal que augura el final d'iTunes és la desaparició del contingut del perfil oficial de Facebook del reproductor multimèdia d'Apple. Així, si es complissin les prediccions, la desaparició d'iTunes marcaria el final de la plataforma que va introduir la indústria de la música en el món digital, en un moment en què afrontava greus problemes contra la pirateria.\nEls últims anys, però, les compres de música digital han caigut en els mínims històrics. Per contra, l''streaming' continua creixent a un molt bon ritme i l'any passat ja va representar aproximadament el 75% dels ingressos de la indústria musical, segons un estudi de l'Associació de la Indústria Discogràfica dels Estats Units.


DUGi: Browse by Title | Dosi d’insulina | 0 - 3\nListing items with Subject "Dosi d’insulina"\nDiabetis tipus 1 Insulin dosage 616.1 - Patologia del sistema circulatori, dels vasos sanguinis. Trastorns cardiovasculars Dosis de insulina Intérvalo de simulación Uncertainty Tesis i dissertacions acadèmiques\nVehí, Josep Universitat de Girona. Institut d’Informàtica i Aplicacions García Jaramillo, Maira Alejandra Calm i Puig, Remei Universitat de Girona. Departament d’Enginyeria Elèctrica, Electrònica i Automàtica


Benimaclet Conta | Barraques Tramoyeres / Ambulatori anys 70\nBarraques Tramoyeres / Ambulatori anys 70\nMés tard, una vegada construït el nou edifici, es va situar l’ambulatori de Benimaclet en la planta baixa. En aquest ambulatori no hi havia cap tipus de recepció per donar cita previa. Eren els propis pacients, o familiars de pacients, els que s’anaven passant el torn l’un a l’altre, amb diverses cues de torns, una per a cada metge.\nL’Alqueria del “Saco” Barri de Santa Anna


Entitats ecologistes denuncien que Repsol transporta un producte tòxic per una línia ferroviària en mal estat - directa.cat\nEntitats ecologistes denuncien que Repsol transporta un producte tòxic per una línia ferroviària en mal estat\nGEPEC ha presentat una denúncia a Fiscalia de Medi Ambient que alerta del perill per a la salut pública que suposa transportar òxid de propilè per una via al Tarragonès, entre el Morell i la Pobla de Mafumet. A més, lamenten "l'evasió de responsabilitats" per part de les administracions\nL'accés al recinte de Repsol, des d'on carreguen el material / Eudald Brunet\nOriol Lleonart Padrell OLleonart\nDes de l’any 1992, la via ferroviària que connectava el Morell i la Pobla de Mafumet, al Tarragonès, amb Reus i Roda de Berà, només s’utilitza per al transport de substàncies químiques. Després de més d’un segle d’ús comercial, empreses del complex petroquímic més gran del sud d’Europa, com Repsol, van heretar l’ús exclusiu d’una línia de tren que, tot i el trànsit, ha rebut un manteniment deficient sota el pretext d’una responsabilitat borrosa.\nL’entitat ecologista GEPEC-EdC i la plataforma local Cel Net, que defensa la salut pública de les veïnes del Camp de Tarragona, reclamen transparència i alternatives al model de transport des de 2017. Cinc anys després, GEPEC ha denunciat a la Fiscalia de Medi Ambient de Tarragona el perill que suposa transportar òxid de propilè per una via ferroviària en mal estat i “l’evasió de responsabilitats” per part dels agents implicats. Al document, GEPEC admet que “es veu obligada” a presentar aquesta denúncia a causa de “la inacció de les institucions i els agents implicats en la problemàtica i perillositat que suposa l’estat i condició en què es troba la línia ferroviària 234 Reus-carregador de Repsol”.\nDesprés de més d’un segle d’ús comercial, empreses del complex petroquímic més gran del sud d’Europa, com Repsol, van heretar l’ús exclusiu d’una línia de tren que ha rebut un manteniment deficient\nTotes dues entitats han denunciat públicament la inacció de les institucions competents aquest dijous, 7 d’abril, al Morell. En una roda de premsa a les mateixes vies properes a l’antiga estació del Morell, tant GEPEC com Cel Net han reclamat que s’aturi el transport per la línia ferroviària, que es fa amb combustible dièsel i a un màxim de 20 quilòmetres per hora amb un auxiliar maquinista al capdavant del comboi. El tram afectat transcorre entre la refineria de Repsol i el carregador de Constantí, en direcció a Reus. Allà, els trens carreguen un nou tren que circula cap a Reus “en un tram en bon estat”, segons Jaume Formosa, membre de GEPEC que encapçala la demanda de l’entitat.\nLes entitats ecologistes reclamen que ADIF, òrgan competent sobre la línia ferroviària –donat el fet que està catalogada d’interès general–, n’emprengui la gestió efectiva i asseguri la seguretat del transport, davant la gravetat que podria suposar un accident. Jaume Formosa critica que “encara que no hi tingui competència, Territori mai ha avaluat ni inspeccionat l’estat de la via” i Josep Maria Torres, membre de Cel Net, destaca que “l’administració i les empreses han de donar solucions” per evitar el risc per a la població. Totes dues entitats proposen alternatives, però recorden no han de resoldre els problemes.\nUn extreballador encarregat de l’equip de control de vegetació d’ADIF explica que ha estat el seu grup l’únic que ha fet treballs de manteniment a la línia ferroviària en el passat. L’última actuació es va fer el 2021, entre l’estació ferroviària del Morell i la sortida de la Pobla de Mafumet en direcció al carregador de Constantí. Les tasques es basaven en la selecció d’arbres pròxims a la via que es consideraven “problemàtics o potencialment problemàtics” i en el desbrossament, que executava una empresa subcontractada. El treballador alerta que “nosaltres mateixos avisàvem que hi havia arbres o vegetació en mal estat, i fins que no queien o estaven a punt de caure no es feia res”. Inclús, apunta, alguns maquinistes s’haurien queixat de la proximitat de la vegetació a la via. “La neteja es feia per una qüestió visual”, conclou.\nCinc anys de demandes, evasives i respostes insuficients\nEl 2017, veïns de la Pobla de Mafumet van traslladar a GEPEC una queixa davant la manca de manteniment de la línia ferroviària, que travessa els dos municipis tarragonins adjacents i passa per la vora d’un parc infantil a prop de l’antiga estació ferroviària del Morell. Aleshores, GEPEC va iniciar un camí infructuós perquè les institucions responsables contemplessin alternatives i avaluessin l’estat de la infraestructura. Entre el 2017 i el 2020, l’entitat va sol·licitar, en reiterades ocasions, al Departament de Territori l’avaluació per part de l’òrgan competent de l’estat de la línia per poder transportar-hi substàncies perilloses amb garanties de seguretat.\nEls requeriments demanaven l’aturada cautelar dels transports fins que s’obtingués una solució alternativa menys perillosa. També se sol·licitava informació sobre la freqüència de pas dels trens, les substàncies que són transportades en els combois, i la quantitat i catalogació de toxicitat i perillositat.\nLes vies al pas pel Morell on falten els caragols i les juntes de dilatació tenen una mesura excessiva |Eudald Brunet\nEl desembre de 2020, GEPEC va recórrer a la Comissió de Garantia del Dret d’Accés a la Informació Pública (GAIP) de la Generalitat de Catalunya perquè considerava insuficient la informació de Territori. L’entitat denunciava el “silenci administratiu” d’ADIF, institució competent a la qual la conselleria va derivar la sol·licitud juntament amb l’Agència Estatal de Seguretat Ferroviària (AESF)\nL’AESF va informar GEPEC que no es requeria cap autorització per a la circulació de trens de mercaderies perilloses i que s’havia demanat responsabilitat a ADIF. La resposta de l’empresa estatal va arribar el desembre de 2021: ADIF va informar que s’havia dut a terme diverses actuacions de manteniment de la via i l’entorn, per on circulen una mitjana de 200 trens cada any. Segons GEPEC, s’ha pogut constatar al lloc afectat que “les condicions de brutícia i deteriorament de la via, així com la perillositat en els punts d’accés aquesta, encara són les mateixes que anys enrere”. L’entitat apunta que hi ha travesses trencades, caragols desapareguts, deixalles, esllavissades de terra i pedres, passos sense senyalització o cap tanca per separar les vies del parc infantil.\nLes entitats proposen conduir l’òxid de propilè per canonades soterrades, “tal com es fa amb molts altres productes, o altres sistemes més segurs, que no posin en risc la salut de les persones ni el medi ambient”\nEn el tram de Constantí a Reus, la línia, a més d’electrificada, recorda Formosa, està protegida amb tanques i més condicionada”. Aquesta és una solució de les plantejades per les entitats ecologistes, que també proposen conduir l’òxid de propilè per canonades soterrades, “tal com es fa amb molts altres productes, o altres sistemes més segurs, que no posin en risc la salut de les persones ni el medi ambient”. El membre de GEPEC valora que “en alguns casos, judicialment, hem aconseguit coses”. Si la via judicial prospera, afegeixen, es podran posar en servei més mitjans que avaluïn el risc real a la línia ferroviària.\nTant GEPEC com Cel Net recorden que l’ajuntament de La Pobla de Mafumet s’ha mantingut al marge de les demandes. El consistori morellenc, segons totes dues entitats, ha convocat reunions amb els agents implicats i ha demanat informació, accions que no han prosperat.\nUn compost químic tòxic i cancerigen\nGEPEC ha fet constar a la Fiscalia la perillositat del núvol explosiu en cas que un tren carregat d’òxid de propilè s’accidentés. Semblant a l’òxid d’etilè, el compost orgànic volàtil que va esclatar el 14 de gener de 2020 a la planta d’IQOXE, a la Canonja, l’òxid de propilè és un líquid incolor, volàtil, tòxic i inflamable que genera vapors greument irritants per als ulls i és explosiu en contacte amb l’oxigen.\nGEPEC ha fet constar a la Fiscalia la perillositat del núvol explosiu en cas que un tren carregat d’òxid de propilè s’accidentés. És un líquid que genera vapors greument irritants per als ulls i és explosiu en contacte amb l’oxigen\nJaume Formosa apunta que aquesta substància química està catalogada “com a possible substància cancerígena”. Tal com citava el mitjà de comunicació Porta Enrere el 30 de gener de 2020, el National Institute for Occupacional Safety and Health (NIOSH) dels Estats Units ha demostrat, en experiments amb animals, que l’òxid de propilè, present a la planta d’IQOXE el dia de l’accident, és cancerigen.\nEn aquest sentit, Jaume Formosa adverteix que, tot i que la substància que transporten els trens no és tan perillosa ni volàtil com l’òxid d’etilè, entra en ebullició a 34 graus. Formosa alerta que el transport “és un perill per la gent en cas de fuita, perquè es vaporitza i genera un núvol tòxic que es podria incendiar i causar una explosió”.\nDeixadesa i deteriorament a l’estació ferroviària del Morell\nL’estació de tren del Morell i els seus terrenys, adjacents a la línia ferroviària, es troben a la venda des de l’any 2014 i presenten un estat de decadència des dels anys noranta. Els veïns i el consistori han demanat actuacions per recuperar l’espai, que algunes formacions polítiques del poble han proposat unir amb el parc proper on hi ha instal·lat el Centre d’Atenció Primària.\nL’any 1967, la unificació de les línies Tarragona-Lleida amb la Reus-Mora-Madrid a través de la nova estació de Reus, l’actual, va deixar a l’estacada el tram comprès entre la capital del Baix Camp i Roda de Berà, des d’on es viatjava cap a Barcelona.\nTot i estar electrificat, el tram es va anar abandonant per la reducció de circulacions i un manteniment escàs de la infraestructura. Des de la clausura definitiva i fins a l’actualitat, des de Reus únicament hi circulen trens de mercaderies fins a la terminal logística d’ADIF a Constantí.\nCel Net El Morell GEPEC línia ferroviària òxid de propilè Repsol Tarragonès Transport tren\n« El sector de l’educació social rebutja la proposta d’enviar policies en pràctiques als centres de menors\nEntitats de defensa dels drets humans alcen la veu contra el protocol de contencions mecàniques a les presons catalanes »


Josep Maria Fargas (1926-2011) | HIC Arquitectura\nJosep Maria Fargas (1926-2011)\nNos ha dejado José Maria Fargas a los 85 años.\nFARGAS & TOUS ha sido desde mi punto de vista uno de los estudios de arquitectura catalana contemporánea más importantes y sin embargo uno de los más desconocidos.\nSu arquitectura no ha sido prácticamente publicada, y pocos han sido los homenajes que se le han tributado. En este sentido es una suerte que tanto la escuela de arquitectura de LA SALLE (gracias a Quim Girbau por el excelente video) como el FAD trataran de llenar este vacío el año pasado con sendos actos y exposiciones. Es lamentable que tanto la escuela de arquitectura pública (ETSAB) como el COAC no se interesaran por su trabajo y ello dice mucho del liderazgo que estas dos instituciones establecieron para la profesión en el pasado y que ahora ya no pueden o saben asumir.\nAcusado falsamente en su momento de practicar una arquitectura excesivamente comercial y banal, fue pionero de una arquitectura industrializada basada en su eficiencia constructiva y energética a la cual el tiempo le ha dado la razón.\nNos quedan magníficos edificios. El edificio de Banca Catalana en el Paseo de Gracia, o el de la Diagonal con sus fantásticas jardineras (uno de los primeros edificios que trataron de insertar la vegetación como motivo de proyecto), el Banco de Bilbao también en la Diagonal, el edificio de los antiguos cines Publi también el Paseo de Gracia con su espléndida fachada de plástico blanco, etc…\nEsperemos que en un futuro cercano alguien reivindique una obra que tiene, sin duda, mucho más valor del que le otorgaron sus coetáneos.\nMedit julio 14, 2011 at 16:31 Responder\nSí, volia dir la Torre Tarragona, que està darrera de la Torre Catalunya d'Agustí Borrell, que és la que, efectivament, presideix la Plaça dels Països Catalans. Lapsus. Perdó.\nUn petit homenatge, ni que sigui per mantenir viu el llegat -força interessant- de Fargas i Tous:\nAnonymous junio 27, 2011 at 11:30 Responder\nhe trobat el link de l'edifici d'oficines del carrer Tarragona nº 161:\nAnonymous junio 27, 2011 at 11:09 Responder\nla torre-hotel que presideix la Plaça dels Països Catalans al costat de l'estació de Sants NO ES DE FARGAS. La que sí que es de Fargas es la següen torre, segons es baixa per el carrer Tarragona, en el nº 161.\nJoan-Lluis Zamora i Mestre mayo 16, 2011 at 06:06 Responder\nEls Departaments de Construccions Arquitectòniques I i d'Estructures a l'Arquitectura de la Universitat Politècnica de Catalunya varem signar un conveni que ens va permetre digitalitzar bona part de l'obra de Tous i Fargas. Aquest fons digital és la primera pedra del projecte ArchiTECHa que vol recollir el testimoni gràfic directe de l'obra d'arquitectes i empreses que s'han significat per la seva aportació a la tecnologia de l'arquitectura. Properament s'hi sumaran a la iniciativa l'empresa Folcrà i ArquinFAD. Els que esteu interessats en consultar el fons us podeu adreçar a les Biblioteques d'Arquitectura de l'ETSAB i l'ETSAV.\nJoan-Lluis Zamora i Mestre\nDirector del Departament de Construccions Arquitectòniques I (UPC)\nMedit abril 18, 2011 at 21:39 Responder\nCaram, gràcies Caputxeta...\nNo sóc l'Albert Illescas (de fet, no sóc ningú "conegut", només un de tants "productes" fabricats en l'escola d'arquitectura pública de casa nostra aquests últims anys), la crònica m'ha sortit sentida perquè conservo un bon record de la visita al despatx d'en Fargas, i realment penso que la seu de Banca Catalana al Passeig de Gràcia és un dels millors projectes catalans dels 1960s.\nDe fet, l'escriptura automàtica (escriure a raig i depressa) pot provocar lapsus: el detall de Banca Catalana que ens va deixar en Fargas per al nostre treball escolar no era 1/20, sinó a tamany natural, 1/1... i no era per a tota la façana sinó per a la fabricació i muntatge dels panells de plàstic —la novetat tecnològica principal d'aquella façana— amb doble paraboloide (si no recordo malament).\nAquí hi ha informació i bibliografia sobre l'edifici:\nI fotos de l'edifici a la web del seu despatx:\nEl cel-ras de fusta de l'entrada a planta baixa és una delícia plàstica, i, estructuralment, l'edifici també té un mèrit important, amb unes súper-jàsseres Warren (w contínua) que alliberen de pilars, parlo de memòria, les plantes semi- i soterranis, on hi ha els aparcaments.\nD'altra banda, heus aquí un comentari de Federico Correa —perpetrat l'any 2000 en una conferència— sobre aquells "meravellosos" anys seixanta/setanta:\n"A mí no me gusta el futurismo. Detesto la tontería de decir que en el futuro va a pasar esto o aquello. Lo estamos diciendo pensando en el hoy y, si hemos vivido unos años, hemos podido comprobar como una cosa pequeña a la que nadie da importancia ha hecho cambiar las cosas, mucho más que otras que parecía que iban a ser más importantes. El futurismo es bastante tonto tomado al pie de la letra. Pero en principio parece que las mujeres van a seguir evolucionando, y en la organización de la vivienda, la condición de la mujer es fundamental. Esta condición puede hacer que cambien muchas cosas que ahora nos cuesta imaginar.\nHay cosas que recuerdo de hace bastantes años. Tous y Fargas eran unos arquitectos que destacaban en Barcelona y, sin embargo, han desaparecido: Fargas, porque se ha comercializado totalmente y Tous, porque ha desaparecido. Proponían una cosa que tenía cierto sentido y que ha fracasado en todos los intentos: hacer cocinas comunes para las viviendas; se hace una especie de restaurante común, para no tener que cocinar en casa con todo el jaleo de la comida. Pero no funcionó, la gente quiere hacer su comida. Supongo que está muy relacionado también con el hecho de la familia, de comer juntos, de hacer la comida en casa... Es una cuestión sociológica de la que no conozco la razón, ni la he estudiado, pero es evidente que esta idea racionalizada de prescindir de la cocina no ha funcionado, y se ha hecho en bastantes sitios, pero la realidad es que es difícil acostumbrarse, y poner de acuerdo diferentes gustos."\nCaputxeta abril 18, 2011 at 20:50 Responder\nUi! Perdó! que abans no he signat!\nMedit, no sé qui ets però em recordes l'Albert Illescas.\nAixò per mi és molt bo. És un plaer llegir-te.\nAnonymous abril 18, 2011 at 20:02 Responder\nJordi Badia abril 17, 2011 at 15:37 Responder\nTens raó Mèdit. En aquells temps de revolta política estava molt mal vist fer arquitectura "corporativa" pels bancs, mentre d'altres es dedicaven a fer habitatge social de baix cost. És per això que l'arquitectura de Tous i Fargas mai va ser valorada. Però el cert és que els seus arguments d'eficiència funcionalista segueixen sent molt interessants.\nTambé és cert que les darreres obres de Fargas no estan a l'alçada de les primeres, però això també podriem dir-ho de molts altres equips d'arquitectes d'una certa edat....\nMedit abril 17, 2011 at 12:59 Responder\nA l'escola vam fer un dossier d'anàlisi del primigeni edifici de Banca Catalana al Passeig de Gràcia, i el vam anar a veure al seu despatx de Muntaner, just a tocar de la "sancta sanctorum" d'en Robert Brufau & Co.\nTot un personatge, amb la corbata per dins dels pantalons, mastegant caramels de menta i explicant-nos amb molta cortesia i amabilitat com van parir tota la façana principal de paraboloides alternats amb vidre amb un únic detall constructiu 1/20 —que ens va prestar sense problemes per portar-lo a fer còpies a General Mitre... més d'un amb prou feines ens hauria deixat fer una ullada (es mira però no es toca) a un "incunable", un rollo de paper vegetal desgastat pel temps, com aquell—.\nA destacar el gest de col·locar una bandera catalana —quatre barres— "amagada" (estem a finals dels 1960s) en aquella façana, que, un cop fet el treball i en una segona visita per presentar-li, un servidor va elevar el susdit gest poc menys que a la categoria d'heroïcitat nacional... la seva resposta va ser un somriure sorneguer, entre aprovació i vergonyeta — "no em mereixo tal distinció".\nLa impressió global va ser la d'un paio idiosincràticament interessant. Pocs n'hi ha d'aquests, tant en l'arquitectura com en la societat en general. No cal anar esparracat i viure en una cabana per ser un artista de cap a peus. Pots ser-ho fins i tot sent un "arquitecte de bancs". En Fargas ho era, tant com en Bohigas i els seus antics "enemics".\nSobre la displicència del COAC, potser seria més discutible... en Fargas va ser degà (!) del COAC a finals dels 70 o principis dels 80... ell va remenar els fils en el seu temps, part de responsabilitat en tenia.\nHauries de fer-li una glossa personal com la que vas fer per en Tonet Sunyer, al cap i a la fi, tu vas treballar al despatx d'en Fargas de jove, imbuïn-te de quadrícules sobre vegetals, no? (juraria haver escoltat això en un podcast de Scalae)... almenys, via Internet, alguns la replicarem, copiarem i farem ressò del punt que significa la irrupció de Fargas & Tous en la historiografia catalana... el diari Avui li va fer un reportatge/entrevista fa uns anyets, em sembla que la tinc guardada en algun lloc i que recuperaré algun dia d'aquests.\nHi ha gent que es mereix ser recordada i en Fargas i en Tous s'ho mereixen... "no question about it".\nMedit abril 17, 2011 at 12:56 Responder\nOstres... com passa el temps. Amb perdó per la previsió de to macabra hauria jurat que en Fargas hauria sobreviscut als membres del Grup R —i l'Oriol i en Martorell encara remenen—, que al cap i a la fi van ser qui li van posar l'etiqueta que qualifiques de "banal" —però que en realitat, era una crítica una mica més profunda que la senzilla frivolitat o banalitat de caire tecnologista de les seves primeres obres, en contrast amb el neo-tradicionalisme italianitzat de Bohigas, Moragues, Bofill, Donato i companyia de l'Escola de Barcelona...—.\nEn realitat la crítica a la comercialitat era més una aproximació suposo que voluntària, i que pel què sembla es va convertir en especialització, a seus bancàries erigides a vegades com a representativitat de l'arquitectura corporativa més mediocre d'estil "downtown" nord-americà. En Fargas era "l'arquitecte dels bancs"... i això no és "cool": els bancs (i més a dia d'avui) són el dimoni o la pesta. No fa artista — a excepció de Mies o Gordon Bunshaft, però això no són els EUA, Catalunya és un país més petitet i no tenim "èpica" per guarnir els nostres constructors i arquitectes de bancs amb flaires de mite.\nTanmateix, qui més qui menys aprecia el "craftmanship" de la seu de Banca Catalana al Passeig de Gràcia o l'immens cultiu hidropònic que desborda la façana de la de Diagonal... però després van venir coses "un pèl" menys interessants... com la torre-hotel que presideix la Plaça dels Països Catalans al costat de l'estació de Sants. Va ser una deriva cap a l'arquitectura corporativa que feia flaire d'acomodament... podia seguir estant ben resolta, però no tenia l'espurna d'experimentació tecnològica complexa però amatent i sensible a la plàstica artística més suggerent — un procés que potser és inevitable i freqüent ("Llinàs, I'm talkin' to you") però suposo que no treu crèdit a la feina prèvia ben feta.\ncristina gonzalo nogués abril 17, 2011 at 11:47 Responder\nTot i que molts no coneguéssim l'arquitecte d'aquests edificis, crec que estan gravats a la retina de tot barceloní. Edificis silenciosos i que potser passen desapercebuts (per mi exemple clar del que hauria de ser la bona arquitectura), però que tothom reconeix dins del collage de la nostra ciutat.\nEn la meva opinió, valdria la pena donar-los a conéixer a les escoles d’arquitectura perquè crec que presenten solucions molt estudiades per a les façanes i moltes vegades saben resoldre subtilment el díficil problema que representa actuar a la trama de l’eixample.\nGorka Marcuerquiaga > Pabellón de hockey


18 pots translúcids apilables amb tapa\nInici > Les Joguines>Taules de llum, ambient fosc i complements>Materials taula de llum>18 pots translúcids amb tapa\nCompra'l abans de 4 h i 17 minuts\nMides producte: 6 x Ø 4 cm.\nMaterial: Plàstic rígid i translúcid\nDescripció de 18 pots translúcids amb tapa\nConjunt de 18 pots translúcids amb tapa que poden funcionar per a múltiples jocs d’experimentació o de joc simbòlic de mini mons, i també com a pots d’emmagatzematge de peces soltes petites.\nÉs un material que utilitzaran durant diferents etapes del joc infantil.\nDels 3 als 6 anys, es poden utilitzar en el joc simbòlic com a gots, vols o cassoles per el joc simbòlic de cuinetes i botiguetes, i també per a classificar i ordenar.\nSon també contenidors ideals per a peces soltes petites com ara pedres, fulles, petites petxines o altres tresors que acostumen a recol·lectar durant les seves passejades per la natura.\nCom que son translúcids, a part de poder veure el contingut, son ideals per el joc amb la llum natural del sol o amb qualsevol de les nostres taules de llum.\nEs presenta en una capsa de plàstic amb tapa.\nRecomanat dels 3 als 99 anys.


a�?eS?i?se?za?�a?S???a�???�i??e?za?�a?�?�????a??c�Yi?? | 交點\nc��??� ??�e�� c��a�? e�?a??\na�?You always have to choice.a�?a�?eS?cs�a??c�Ya?za��e??e??a�?a�se??e??a?�??�??�??�??�c��???cs�c�?e��e??i??a??cs�?�?c??c��??????i?sa�???�a�?e�?a��i???�?e??c��a??a??e??e�?a��e?????a��a??e??e??a??e�?a��cs�a??c�Ye?za?�a?S?��??�a??a?�e��a�?a??a?�a�?a�?e��c��a?�e��?�?e??a??i??


Kenneth Kaunda - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(en) Kenneth David Kaunda\n28 abril 1924\nChinsali (Rhodèsia del Nord)\n17 juny 2021 (97 anys)\n27 juliol 1987 – 25 maig 1988\n← Denis Sassou-Nguesso – Moussa Traoré →\n3r Secretari General del Moviment de Països No Alineats\n8 setembre 1970 – 5 setembre 1973\n← Gamal Abdel Nasser – Houari Boumédiène →\n1r setembre 1970 – 21 juny 1971\n← Ahmadou Ahidjo – Moktar Ould Daddah →\n1r President de Zàmbia\n24 octubre 1964 – 2 novembre 1991\n← cap valor – Frederick Chiluba →\nPrimer ministre de Zàmbia\n22 gener 1964 – 24 octubre 1964\nDiputat de l'Assemblea Nacional de Zàmbia\nPartit Units de la Independència Nacional\n(2003) Orde de l'Àliga de Zàmbia\n(28 maig 1975) Gran Creu de l'Orde de l'Infant Dom Enrique\n(1975) Orde de José Martí\n(1970) Premi Jawaharlal Nehru per l'entesa internacional\nKenneth David Kaunda (Chinsali, Rhodèsia del Nord, 28 d'abril de 1924 - Lusaka, Zàmbia, 17 de juny de 2021), també anomenat KK, fou un polític zambià i el primer President de Zàmbia, del 1964 al 1991.\nEra el petit dels vuit fills d'un missioner de l'Església d'Escòcia (presbiteriana) i mestre, i ell mateix va començar fent de mestre. Es va posar al front del moviment per la independència del país, fins que en va ser el primer president.\nEl 1968 va prohibir tots els partits polítics, llevat del seu. Va nacionalitzar les principals empreses de capital estranger. La crisi del petroli del 1973, amb la caiguda de les exportacions, va fer caure Zàmbia en una crisi econòmica, agreujada per la despesa que suposava el suport logístic de Kaunda als moviments nacionalistes de Rhodèsia, Àfrica del Sud-Oest, Angola i Moçambic. A més, el suport a aquests moviments negres va resultar molt gravós per a Zàmbia, pel fet que els règims blancs de tots aquests països eren els seus principals clients.\nKaunda va rebre pressions internacionals per canviar la seva política, de manera que el 1991 va convocar unes eleccions lliures que va guanyar el seu rival Frederick Chiluba. El 1999 li va ser retirada la nacionalitat zambiana, tot i que la va recuperar l'any següent.\n↑ Arnold, Guy «Kenneth Kaunda obituary». The Guardian, 17-06-2021 [Consulta: 18 juny 2021].\n↑ «Kenneth David Kaunda». Casa Àfrica. [Consulta: 18 juny 2021].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Kenneth Kaunda\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kenneth_Kaunda&oldid=27549445»\nPolítica de Zàmbia\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 juny 2021 a les 15:57.


Així és com hauria de ser una ciutat de pau segons els joves de Barcelona – elcomunista.net\nInicio » CATALÁ » Així és com hauria de ser una ciutat de pau segons els joves de Barcelona\nPosted on abril 30, 2019 by el comunista in CATALÁ, EL COMUNISTA // 0 Comments\nL’Audiència Pública ha culminat un procés de debat al voltant del tema “Barcelona, ciutat de pau”, on una representació de 250 nois i noies de 37 centres educatius han presentat al Saló de Cent, davant de representats dels grups polítics, les propostes per fomentar la cultura de la pau a la ciutat.\nL’Audiència Pública als nois i noies de Barcelona promou un procés participatiu a través del qual infants i adolescents d’entre 11 i 17 anys de diferents centres escolars de la ciutat —de sisè de primària, de secundària i batxillerat i d’educació especial— fan suggeriments i proposen idees per millorar la vida a la ciutat.\nEl tema de la 25a Audiència Pública, que es treballarà el curs 2019-2020, serà “Barcelona coeducadora”.


Adobs per a pollastre, carn i peix - Consumer\nSet propostes casolanes i senzilles per a realçar el sabor de les carns vermelles, els ocells i els peixos\nPer Laura Caorsi 15 de desembre de 2021\nL’adob (mescla d’espècies diverses amb emulsionants com l’oli, vinagre i sal) s’utilitza des d’antany per a donar sabor a les carns, per a millorar el seu aspecte i, també, per a conservar-les. Condimentar les carns amb els ingredients adequats, com pot ser amb un marinat, permet allargar la seva vida útil, al mateix temps que els confereix altres matisos de gust i textura. Els qui cuinen ho saben: la carn marinada sempre queda més tendra. L’adob, que en l’antiguitat s’utilitzava també per a dissimular el gust de les carns que començaven a descompondre’s, avui té una finalitat diferent: realçar el sabor de les receptes, ja siguin amb ocells, peixos o carns vermelles. A continuació es recopilen diferents adobs casolans per a cadascuna d’elles.\nTres adobs deliciosos per a carns\nEls adobs poden variar d’ingredients en funció de la mena de carn que vulguem condimentar, del que tinguem en el rebost i, per descomptat, del gust de les persones. Així, encara que existeixen algunes “receptes” o “fórmules” ja fetes, res impedeix que agreguem una espècia que ens agrada, que llevem una altra que ens disgusta o que fem algun canvi en les proporcions.\nAdob bàsic per a carns vermelles\nIngredients. Orenga, pebrot vermell, ceba, all, aigua, oli, vinagre i sal.\nPreparació. Piquem en cuadraditos molt petits la meitat d’un pebrot vermell, la meitat d’una ceba i tres grans d’all. Els piquem i barregem amb bastant orenga. A continuació, afegim oli, aigua i vinagre amb la següent proporció: per cada dues cullerades soperes de la mescla d’espècies, abocarem tres d’oli, una de vinagre i una i mitjana d’aigua. Agreguem sal (a gust), regirem el conjunt i el deixem reposar durant 10 minuts com a mínim.\nUsos. Aquest adob va molt bé per a les carns a la graella i al forn. Podem empastifar la carn una estona abans de preparar-la, perquè agafi sabor, i anar “pintant-la” amb la mescla a mesura que es cuina. També es pot servir en la taula, amb una cullereta, perquè cada comensal condimenti al seu gust.\nAdob exòtic per a costelles\nIngredients. All, llimona, curri, pebre roig, pebre negre, oli i sal.\nPreparació. En un morter o morter piquem bé dos grans d’all. Afegim 200 ml d’oli d’oliva mentre ho fem. Vertemos aquesta mescla en un recipient al qual agregarem també el suc de dues llimones, més el curri, el pebre roig, la sal i el pebre (al gust).\nUsos. Introduïm les costelles en aquest adob i les deixem marinar durant una hora. Passat aquest temps, les vam escórrer i les cuinem en la graella o en el forn.\nAdob picant per a carns vermelles\nIngredients. Pebre de Caiena, pebre roig dolç, orenga, all, ceba, sal, pebre negre, vi blanc i vinagre.\nPreparació. Piquem un gra d’all i una ceba. Afegim una cucharita de pebre roig dolç, dos de pebre de Caiena, un polsim de sal i de pebre negre, a més d’orenga al gust. Agreguem mig got de vi blanc i dues cullerades de vinagre. Removem i deixem reposar entre cinc i deu minuts.\nUsos. Aquest adob s’utilitza per a marinar i cuinar la carn. Vertemos la mescla íntegra sobre la peça de carn, que introduïm en la nevera i deixem reposar durant una hora en un recipient cobert amb paper film (per a evitar que emani olors i impregni altres aliments). Transcorregut aquest temps, escorrem la carn i la saltem. I quan comenci a cuinar-se, vertemos part del líquid, perquè acabi si es fes en aquest suc.\nDos adobs per a pollastre i altres ocells\nAdob crioll per a ocells\nIngredients. Orenga, pebre roig dolç, all, vitet, fulles de llorer, sal, pebre negre, oli i vinagre.\nPreparació. Per a fer aquest adob -més conegut com chimichurri-, triturem una fulla de llorer, piquem tres grans d’all i barregem els ingredients amb les següents proporcions: una cullerada d’orenga, una cucharita de sal, una altra de pebre roig dolç i mitjana cucharita de vitet mòlt. Afegim la fulla de llorer triturada i els grans d’all ben picats. Agreguem 100 ml d’oli i 20 ml de vinagre de vi. Barregem bé el conjunt i deixem reposar durant dues hores, com a mínim, en la nevera.\nUsos. Amb aquesta salsa podem untar el pollastre abans de la seva cocció i durant la mateixa (sobretot, si ho fem a la graella, en una barbacoa, per a evitar que la carn es ressequi). Val també per a la carn de vedella. A més, el chimichurri es pot servir en la taula, al costat d’altres salses, perquè cada comensal condimenti al seu gust.\nAdob picant per a pollastre\nIngredients. Orenga, alfàbrega, vitets, pebre roig picant, pebre roig dolç, farigola, oli, sal i llimona.\nPreparació. Piquem l’alfàbrega (si és fresca; si no, ens val la deshidratada) i barregem una cullerada d’aquesta herba amb una de farigola, una de pebre roig picant, tres cullerades d’orenga i tres de pebre roig dolç. Afegim sal i vitets picats, al gust. Empolvorem el pollastre amb aquesta mescla, fins a assegurar-nos que tota la superfície està coberta. A continuació, a poc a poc, afegim oli fins a aconseguir una consistència espessa. Afegim també el suc d’una llimona i empastifem la superfície de la carn amb tota la mescla, usant per a això les mans. Deixem reposar entre 30 minuts i dues hores abans de cuinar.\nUsos. Aquesta mescla és idònia per a preparar un pollastre al forn o a les brases. No farà falta servir a part en la taula, ja que la carn tindrà suficient sabor.\nDos adobs deliciosos per a peix\nAdob per a cazón\nIngredients. All, pebre roig, orenga, sal, vinagre i oli d’oliva.\nPreparació. Piquem i piquem bé quatre grans d’all, barregem amb una cullerada d’orenga, una cucharita de pebre roig i un polsim de sal. Afegim 200 ml de vinagre i altres 200 ml d’oli d’oliva. Barregem tot el conjunt i empastifem amb ell les rodanxes de cazón . Perquè el peix d’impregni bé de l’adob, el deixem reposar durant vuit hores en la nevera. Una vegada que transcorri aquest temps, traiem les rodanxes de cazón i els llevem les restes de l’adob. Enfarinem i fregim.\nUsos. L’adob, en aquest cas, s’utilitza per a marinar el peix. No obstant això, podem fer un reescalfat amb l’excedent i acompanyar el peix amb ell.\nAdob per a tota mena de peixos\nIngredients. Farigola, llorer, ceba, all, julivert, sal, oli, vi i vinagre.\nPreparació. Piquem una ceba en tires fines, laminem dos grans d’all, piquem una fulla de llorer i piquem una ramita de farigola. Barregem aquests ingredients i els tirem a una cassola amb oli d’oliva calenta. Fregim a foc lent, fins que la ceba comenci a daurar-se. Afegim llavors un litre de vi blanc, un quart de litre de vinagre i un polsim de sal. Deixem que el conjunt bulli durant mitja hora, a foc suau. Transcorregut aquest temps, traiem del foc i deixem refredar.\nUsos. Aquesta mescla, ja freda, l’abocarem en un recipient sobre els filets de peix que deixarem reposar en el frigorífic entre 8 i 12 hores, donant-li la volta als filets de tant en tant.\nadob amaniment carn espècies Pescado-ca\nQuins són les millors salses per acompanyar els diferents tipus de carn\nCarpaccios, el més fi de la gastronomia\nBacallà skrei: arriba el nòmada noruec amb receptes per gaudir


Inici > Col·leccions (PUB)>Teatre>Bromera/Teatre>@Rita_Trobador\nQuè tenen en comú Azalais de Porcairagues, trobairitz nascuda l’any 1146; sor Isabel de Villena, religiosa i escriptora valenciana del segle xv, i Rita, una youtuber que carrega el pes de 5.000 anys d’història?\nAutoria: Joan Nave\nJoan Nave (Benissa, 1978) és llicenciat en Filologia Catalana i treballa com a escriptor i actor a Esclafit Teatre, companyia que dirigeix actualment. Al llarg de la seua dilatada trajectòria, ha obtingut diversos guardons, com el Premi de Teatre Breu en Valencià Evarist Garcia per La cançó del terrisser. També ha publicat les obres Joanot i @Rita_Trobador.\nJoan Nave, Emma Lobo


No hi ha demà! – Golem'S\ndissabtes a partir del 08.01.22\nHorari 17:00 h\nPreu a partir de 12€ (iva inclòs)\nA l’inici es presenta un misteriós maletí vermell anomenat ‘el futur’. Aquesta capsa no s’obrirà fins que s’hagin viscut tots els presents màgics que Jordi Potaproposarà al públic assistent i quan passi us podem assegurar que la gent ho recordarà!\nDirecció Jordi Casadevall\nMag / actor Jordi Pota\nCap tècnic Anna Aragonés\nCreació sonora Joan Masats\nCreació audiovisual Aniol Torrents\nCreació i assessorament màgic Mag Ramó, Mag Edgard, Didak Magic i Jordi Vilà\nRegidors Sanyes, Óscar Sánchez, Sergi Rius i Quim Carpio\nComunicació Andrea Rodoreda\nVeu off Mercè Torrents\nManagement Pilar Martínez\nDissenyador gràfic Joel Tió\nFotògrafa Roser Gamoral\nProducció Ironic Art Productions


Quan les coses són fàcils, és compliquen - Línia Nord ed. Barcelonès Nord\nRedacció|2012-04-12T10:25:19+02:0012 abril 2012|Línia Nord ed. Barcelonès Nord\nDiu un informe que el 30 per cent dels estudiants universitaris de Catalunya pren antidepressius i que la temptativa de suïcidi augmenta any rere any. Uns indicatius que segons els especialistes mostren la tolerància 0 dels nostres joves a la frustració com a causa directa del problema.\nQuan aquests estudiants tenien només un anyet de vida, la paraula que més els sonava durant el dia era un simple no. Un no que amaga la por terrible dels pares perquè el seu fill no pateixi, no s’equivoqui i no prengui mal. Un no que té com a conseqüència directa transmetre als fills les pors dels seus progenitors.\nUna sobreprotecció extrema que acaba amb un resultat: 30% de joves prenent antidepresius. Malgrat sembli complicat, però, la solució és ben senzilla. A més de no educar des de la por, s’hauria d’educar des de la fortalesa interior. Que una errada no es converteixi en una gran derrota sinó en una nova oportunitat per fer les coses i, fins i tot, perfeccionar-les.\nNomés posant als fills, quan són petits ‘un entrebanc’ cada dia, com pot ser el simple exercici de cordar-se ells sols les sabates, s’aconsegueix que l’esperit de superació creixi alhora que també ho fan ells.


La llei de transparència no transparent - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa llei de transparència no transparent\n16/12/2021 (09:37 CET)\nAvui em sento enganyat, fins i tot estafat si m'ho permeten. ¿Saben quan vas a veure un espectacle de màgia i veus com el mag amaga una carta sota la màniga? Doncs exactament igual em sento.\nFa uns dies el Govern en ple celebrava l'aprovació de la llei de transparència davant la indignació de l'oposició per certes qüestions, que si m'ho permeten, són més que evidents, lògiques, ètiques i coherents.\nEls hi explico: entre d’altres coses la llei de transparència i accés a la informació pública obliga els càrrecs públics i alts càrrecs a informar del seu patrimoni a l'inici i al final de la legislatura. Aquest tipus de lleis són presents en molts països, regions i fins i tot municipis, i persegueix evitar que els polítics puguin participar en activitats de corrupció i enriquir-se il·lícitament amb fons públics o amb comissions de tercers a canvi de concessions o càrrecs de confiança.\nPer regla general, quan un polític o alt càrrec no compleix o enganya en la seva declaració de patrimoni pot ser sancionat amb una multa econòmica i en casos greus podria ser sotmès a un procés judicial on hauria d'enfrontar penes de presó.\nAquesta llei a Andorra s'ha treballat en el Consell General durant dos anys amb la implicació activa de tots els grups parlamentaris. El grup parlamentari Socialdemòcrata, entre altres, va introduir una esmena d’adició afegint a la Llei un Règim Sancionador.\n“¿Quants conduiríem a 60 si no hi hagués un radar que et sanciona? ¿Quants parlaríem amb el mòbil o viatjaríem sense cinturó si no hi hagués una sanció econòmica? ¿Quants faríem tantes coses que no fem perquè sabem que darrere pot haver-hi una responsabilitat econòmica o fins i tot penal, encara sabent, com en els meus exemples anteriors, que podem jugar-nos la nostra vida?”\nEls pregunto a vostès, benvolguts lectors, ¿quants conduiríem a 60 si no hi hagués un radar que et sanciona? ¿Quants parlaríem amb el mòbil o viatjaríem sense cinturó si no hi hagués una sanció econòmica? ¿Quants faríem tantes coses que no fem perquè sabem que darrere pot haver-hi una responsabilitat econòmica o fins i tot penal, encara sabent, com en els meus exemples anteriors, que podem jugar-nos la nostra vida?\nDoncs bé, a Andorra, la Llei de transparència s'ha aprovat amb els vots a favor de la majoria i en contra de l'oposició sense règim sancionador. Llavors em pregunto, ¿de què serveix realment aquesta normativa? Per a més INRI les declaracions que faran els càrrecs públics i alts càrrecs seran privades signada davant notari, però, disculpeu-me no hem quedat que era una llei de transparència?\nI, si us plau, no es deixin enganyar amb explicacions com la de la senyora Mònica Bonell de “no és fan públiques perquè la informació no es converteixi en objecte de comentaris i “fer safareig” ni suposi un fre als ciutadans que es vulguin dedicar a la política” si us plau, siguem seriosos, no es fan públiques perquè a molts càrrecs no els interessa, i si en un futur un ciutadà no vol dedicar-se a la política perquè té quelcom a amagar, és millor que es quedi a casa seva. No oblidin que hi ha regions i municipis molt més petits que Andorra que als països del nostre entorn fan públic el seu patrimoni per imperatiu legal i no els hi suposa cap problema.\nHe tingut la delicadesa de consultar els programes electorals de DA i LdA, per a veure exactament a què s'havien compromès, i voilà!! clarament a ulls del que posen els seus programes han complert amb el que van prometre, fixin-se què fàcil ha estat amagar una carta sota la màniga, què fàcil ha estat emmascarar la realitat als seus votants, a les persones que van confiar que realment anaven a aprovar una llei històrica per a acabar amb unes certes pràctiques que arrosseguem des de fa molts anys.\nPrograma electoral de DA: “Promourem una llei de bon govern i transparència, on, entre d’altres, es marqui l’obligació dels principals càrrecs públics i electes de presentar davant de notari i a disposició dels òrgans competents una declaració dels seus béns.”\nTot correcte, en cap lloc diu “sancionarem amb duresa els càrrecs que no compleixin la llei i serem inflexibles amb l’ocultament d’informació”.\nPrograma electoral de LdA: “Proposem una llei del bon govern i del servei públic per la qual tots els càrrecs polítics faran una declaració de béns i és responsabilitzaran de la seva gestió. Una llei de transparència i accés a la informació a favor d’una societat millor i més informada.”\nTot correcte també, en cap lloc ens van dir “aquesta declaració es dipositarà davant del Consell General i serà pública i accessible per a qualsevol ciutadà, tot seguint les recomanacions del GRECO”.\nSí, perquè el GRECO (Grup d'Estats contra la Corrupció del Consell d'Europa) ha dit clarament, entre d’altres coses no menys importants, que “la declaració dels béns privats del consellers generals ha de ser pública per facilitar la transparència democràtica”, també va recomanar “que s’adoptés un sistema de declaració pública amb informació sobre el cònjuge i membres de la família dependents (si bé aquestes informacions no és farien necessàriament públiques)”.\n“¿Com podem acceptar la ciutadania que qualsevol llei que regeix el nostre dia a dia tingui sancions a vegades totalment desorbitades i si un polític menteix a la ciutadania en una declaració davant el Consell General no sigui sancionat?”\nEm va semblar un gest electoral molt correcte i exemplaritzant que el president de LdA, l'avui ministre Jordi Gallardo, prengués la iniciativa i diposités davant notari la seva declaració de patrimoni. Després d'haver-la analitzat, em va cridar poderosament l'atenció el capital que manifestava tenir en els seus comptes bancaris valorant la seva trajectòria professional, però em va cridar més encara l'atenció que en el text parlés de “diners dipositats en comptes bancaris andorrans”, què vol dir això exactament? Que un càrrec públic andorrà podria tenir el seu patrimoni fora del nostre país i no sols no hi hauria ningú que el controlés sinó que a més si trobessin aquesta falsedat o inexactitud en una declaració d'un càrrec no passaria absolutament res perquè no hi ha règim sancionador?\nEntenen ara que em senti com descrivia al principi d'aquest article?\n· Com podem voler caminar cap a l'expansió d'Andorra i l'homologació internacional del país contant mitges veritats?\n· Com podem fer una llei de transparència on només hi haurà transparència quan a uns els interessi?\n· Com podem permetre que un càrrec pogués tenir patrimoni a l'exterior, que no oblidem que podria provenir d'una dubtosa activitat, i no es declari al Consell General precisament per a poder comprovar en finalitzar el seu càrrec que no s'ha enriquit indegudament?\n· Tenint en compte que molts polítics i alts càrrecs a Andorra, per les característiques del país, tenen una activitat professional, patrimonial o empresarial a més de la seva activitat pública o política no hauria de ser un requisit essencial d'una Llei de transparència que fos transparent i que hi hagués sancions per a qui no ho sigui?\n· Com podem acceptar la ciutadania que qualsevol llei que regeix el nostre dia a dia tingui sancions a vegades totalment desorbitades i si un polític menteix a la ciutadania en una declaració davant el Consell General no sigui sancionat?\nSeves, com a ciutadans i com a votants, són les conclusions.


El Departament d’Estructura (Econòmica (Economia Aplicada II) compta amb 1 Beca de col·laboració per al curs 2022-23. Adreçada a estudiants de 4r de Grau o 1r de Màster Oficial. DESTINATARIS = Estudiants matriculats en últims curs de grau o màster. Els sol·licitants deuen presentar un projecte...\n© 2022 UV. - Campus de Tarongers. Edificio Departamental. Teléfono: (+34) 96 382 83 49


Keto Tortillas- Just 3 Ingredients! – Simple Keto Lifestyle\nSKL Team on July 20, 2021\nKeto Tortillas- Just 3 Ingredients!\nHomeKeto RecipesKeto Tortillas- Just 3 Ingredients!\n6 tbsp psyllium husks Not psyllium husk powder * See notes\nPreviousRecipe: Stuffed Birthday Cake Surprise\nNextBook Review: The Dirty, Lazy Keto 5-Ingredient Cookbook


109. Nova York, 6 de novembre de 2011 – Arcadi42\n109. Nova York, 6 de novembre de 2011\n6 novembre, 2011 Arcadi42 Cròniques maratonianes 0\nONZENA PARTICIPACIÓ A LA MARATÓ\nMÉS POPULAR DEL MÓN\nLa del 2011 va ser la meva onzena participació a la marató de Nova York, i si no hi ha res de nou l’any que ver serà la dotzena…i la primera que veurà la Fiona!\nVaig fer la marató amb la idea de gaudir de l’ambient, com sempre, i de transmetre’l als meus acompanyants, l’Artur42 i el seu germà Carlos, i el Víctor Patsi i la seva dona Rosa Maria. Vam sortir tots del calaix 12 taronja i els vaig fer de guia des del començament, explicant-los els llocs per on anàvem passant i les seves característiques.\nLa idea de tots plegats era, principalment, de viure al màxim la marató, i si podia ser per sota de les 4 hores, molt millor, encara que la Rosa Maria no ho tenia gens clar. Vam passar la mitja en 1:56 i, just en començar el Queensboro Bridge, el Víctor i la Rosa Maria es van quedar endarrerits. Vaig continuar, doncs, guiant els germans Peguera.\nA la Primera Avinguda vam anar avançant riuades de corredors, com passa sempre que mantens el ritme. Després del Bronx, quan vam tornar a Manhattan per West Harlem, el Carlos va començar a tenir algún problema i vam haver de baixar una mica el ritme.\nEn aquell moment ja vaig veure que no podríem”doblar”, però les 4 hores, en principi, no perillaven. Al passar per la milla 24 hi havia la dona del Bru, que evidentment anava molt per davant nostre, i el Pau Pujades, un antic company de feina que ara passa uns mesos a Nova York. Com que feia estona que m’anava retenint pels problemes del Carlos, vaig decidir aturar-me a saludar-los, conscient que no trigaria a tornar a atrapar els germans Peguera.\nDesprés d’uns 30 segons aturat vaig reprendre la marxa a bon ritme, passant corredors constantment, però no veia els meus companys. M’estranyava molt, però vaig pensar que potser el Carlos s’havia recuperat. En veure el parcial de la milla 25, molt més ràpid que els anteriors tot i l’aturada, em va semblar impossible, però al fons vaig veure un corredor amb un groc llampant, com la indumentària del Km0 Ponent que portava el Carlos, i vaig tornar a augmentar el ritme. Aviat, però, em vaig adonar que no eren els Peguera…\nVaig fer tot sol els últims metres de la marató, entrant a l’arribada acompanyat de dos catalans que vaig atrapar passat Columbus Circle, i que van desplegar una bandera catalana. El temps, 3:56:17. Vaig recollir la medalla i em vaig disposar a esperar els Peguera, que van entrar en 3:59:03. Aviat em van resoldre la incògnita de per què no els havia vist. Resulta que, just després d’aturar-me jo a la milla 24, el Carlos va tenir una rampa, i es van haver d’aturar a estirar, darrere del públic…\nVam seguir endavant a buscar les bosses, suposant que els Patsi encara trigarien…però van arribar només un minut després que els Peguera! D’allà vam anar a retrobar-nos amb el Bru al típic punt de trobada del cavall que hi ha davant del Museu d’Història Natural.\nEl Víctor Patsi va córrer tota la marató amb una càmera de fotos i va saber reflectir molt bé l’ambient que es viu durant tot el recorregut.\nEn resum, una marató més a Nova York, amb un nou rècord d’acabats (més de 46.000) i el convenciment que aquesta continua sent la gran festa dels maratonians populars del món. Esperem que l’any que ve hi puguem anar una bona colla de Correcats i jo hi pugui portar la Fiona, que ja tindrà un any i dos mesos. Aquesta és la nostra intenció…\nNota. L’any següent vaig tornar, com estava previst, a Nova York, amb la Cristina i la Fiona. Només arribar vam saber que la marató s’havia suspès, en una decisió que va aixecar molta polèmica. L’organització va considerar que no era ètic disputar la marató quan part de la ciutat encara patia les conseqüències del devastador huracà Sandy, tot i que el circuit de la marató estava ´bé. Per tant, la dotzena participació a Nova York no podrà ser abans del 2013.


van de Blues: Red Hot Blues: Radio Show 6 Novembre Google\nRed Hot Blues: Radio Show 6 Novembre\nAvui 6 bandes combinant diferents estils. Des d’Estats Units i Madrid escoltareu el so dels anys 30 del Delta del Mississipí i del blues de Chicago. També blues acústic amb tres músics danesos i blues rock dels anys 60 i 70 fet a Bèlgica. Escoltarem la celebració dels 30 anys en el blues d’un harmonicista madrileny i blues des del Regne Unit.\nERIN HARPE & THE DELTA SWINGERS (USA): LOVE WHIP BLUES\n“Erin Harpe & The Delta Swingers” són un quintet liderat per la cantant i guitarrista Erin Harpe. Toca el so dels anys 30 del Delta del Mississipí i també altres estils com soul, funk o reggae. Interpreten a grans clàssics del blues i també cançons originals. Debut amb l’àlbum “Love Whip Blues” (Vizztone Label Group).\nSLEEPY ROOSTERS (Spain): SLEEPY ROOSTERS\nLa banda “Sleepy Roosters” va néixer a Madrid l’any 2013. Les seves influències són el blues de Chicago i el blues del Delta del Mississipí. Sempre els han atret els clàssics del blues com Muddy Waters, T-Bone Walker, James Cotton i d’altres. Debuten amb un EP de 7 cançons “Sleepy Roosters”.\nÑACO GOÑI (Spain): 30 AÑOS ...\nDes de Madrid “Ñaco Goñi” un harmonicista que celebra els 30 anys de carrera musical. Porta des de l’adolescència en el blues. Ha estat tocant en moltes bandes de blues nacionals i també amb formacions pròpies. Per commemorar-ho ha editat un disc “30 Años...” (Gaztelupeko Hotsak). En ell hi han 19 temes on mostra la seva trajectòria.\nH.P. LANGE • HUGO RASMUSSEN • TROELS JENSEN (Denmark):\nSATURDAY NIGHT SUNDAY MORNING LIVE\nBlues fet a Dinamarca per “H.P. Lange • Hugo Rasmussen • Troels Jensen”. Són tres músics amb una àmplia trajectòria dins del blues danès. "H.P. Lange" a la guitarra, "Hugo Rasmussen" toca el baix i "Troels Jensen" pianista i guitarrista. Junts varen enregistrar un àlbum en directa anomenat “Saturday Nighy Sunday Morning Live”. Gravat en format acústic a Hasseris Church l'any 2010.\nBLUES KARLOFF (Belgium): READY FOR JUDGEMENT DAY\n“Blues Karloff” són un gran quintet belga. Sota la influència de Jeff Beck o Led Zeppelin i tambe de grans músics de blues com Howlin Wolf, Buddy Guy o Robert Johnson. Aquesta banda toca blues i blues rock dels anys 60 i 70. El debut discogràfic el fan amb l’àlbum “Ready For Judgement Day” (Blues Boulevard / Music Avenue).\nDAVID MIGDEN AND THE TWISTED ROOTS (USA): ANIMAL & MAN\nDes del Regne Unit “David Migden And The Twisted Roots”. El seu lider David Migden és un vocalista i trompetista d’Arkansas. La banda va guanyar com a millor banda i també millor artista revelació en els premis “Blues Matters 2013”. Tornen amb un nou treball “Animal & Man” (Blues Boulevard / Music Avenue).\nFins aquí el so del blues més actual, us espero en un proper programa.


Refugis Antiaeris del Pla de la Bruguera\nAdreça | C. del Solsonès\nL'increment progressiu dels bombardeigs, en particular sobre Barcelona a partir de març de 1938, van motivar la construcció d’un camp d’aviació militar per a La Gloriosa -nom amb què es coneixia popularment les Forces Aèries de la República Espanyola (FARE)- a Castellar del Vallès per reforçar la rereguarda.\nLa construcció es va iniciar el mateix març del 38 en unes parcel·les expropiades a la zona plana de La Bruguerola. El govern municipal, que encapçalava el cenetista Vicenç Roca, va mobilitzar tota la població, sota la coordinació de l’arquitecte Niubó i l’enginyer i aviador Tomás López Navarro, per construir i condicionar dues pistes en un temps rècord de 12 dies. El mateix any es va crear a Castellar del Vallès una delegació del SAF-16 de l’aeroport de Sabadell. La delegació del SAF-16 (Servei d’Aviació i Fabricació), l’organització tècnica encarregada de la fabricació i manteniment de l’equip aeri de les FARE al Vallès, es va ubicar a la fàbrica tèxtil Viuda de José Tolrà a Can Barba.\nL’aeròdrom, que depenia de l’aeroport de Sabadell, va donar suport a les unitats de caces que defensaven l’espai aeri de Barcelona, va rebre els avions que es destinaven al front, va fer verificacions tècniques als avions i va formar pilots. El destacament militar del camp va ser format per un centenar de soldats i aviadors soviètics que s’allotjaven al poble. L’activitat de l’aeròdrom va cessar a finals de gener de 1939 davant de l’avanç de les tropes franquistes.\nLa construcció de les dependències militars al poble va comportar, també, la creació d’un nou sistema de defensa passiva: el refugi antiaeri. L’únic refugi que es conserva es troba situat al xamfrà que actualment forma el carrer del Bages i el carrer del Solsonès, prop del Parc de Bombers. El refugi antiaeri de l’aeròdrom és un túnel subterrani en forma d’U, de volta de canó, de maó massís i està excavat i amagat en una pineda.


03 desembre 2021 05:56\nLila Thomàs | 13 abril 2021\nDimecres 14 d’abril celebrem el 90è aniversari de la proclamació de la segona República espanyola l’any 1931. Com els darrers anys, hi haurà molts actes tant el mateix dimecres, concert a les 17 h a Ses Voltes organitzat per l’Ajuntament de Palma, homenatge als republicans al cementiri de Santa Maria a les 18 h, i molts més durant el cap de setmana vinent. Entre ells, us vull convidar al que celebrarem a Ciutat, dissabte 17, a les 12h del migdia, a la plaça de l’Olivar, convocat per la Comissió cívica formada per diversos col·lectius entre ells, les Fundacions Darder Mascaró.\nActes de commemoració, d’homenatge a aquelles persones que feren possible l’alegria, la il·lusió, i la responsabilitat, que es va viure a partir de la proclamació de la República i la fugida del Borbó, Alfons XIII. Persones, col·lectius, partits polítics iniciaren una etapa fructífera com mai s’havia viscut a l’Estat espanyol, rica en inversions culturals, creació d’escoles arreu del territori, en desenvolupament de les llibertats, el vot de les dones, el reconeixement del divorci, del dret a l’avortament, i tantes altres mesures socials, econòmiques i polítiques que es veren frustrades pel cop d’estat feixista del general Franco cinc anys més tard que provocà la guerra civil dels anys 1936-39.\nCom titulava un article, enguany el republicanisme antimonàrquic és més present que mai, cada vegada més fonamentat pel coneixement de la riquesa del rei «emèrit» Juan Carlos de Borbón, fugit a cals seus «germans» d’Aràbia Saudita, per no fer front als seus deures amb la Hisenda pública i la justícia.\nEn un altre article ja us vaig recomanar el llibre L’armadura del rei d’Albert Calatrava, Eider Hurtado i Ana Pardo de Vera, editorial arallibres, i rocaeditorial, respectivament. Crec que ja duu dues o tres edicions, tant en la versió catalana com la castellana. Tres periodistes, que mostren una investigació implacable, sobre allò que s’ha anat forjant al voltant de la monarquia, l’armadura que protegia el Cap d’Estat des de l’etapa de la transició fins a l’abdicació.\nComença pel final, La fugida, segueix :El cop que va fundar el juancarlisme, Rei pobre, rei (molt)ric, Amics lleials, servents, cràpules i caçafortunes, Amants i socis, Dos reis i una legislació protectora, Tribunals a mida de la Casa del Rei, L’armadura mediàtica, Crisi institucional entre la Moncloa i la Zarzuela. Amb un epíleg súper actual L’armadura de Felip VI.\nNomés els títols dels capítols que us he esmentat ja donen una idea de la radiografia que trobareu de l’armadura creada en torn de Juan Carlos, protegit des del món de la política, l’empresariat, els mitjans de comunicació i la judicatura. Una recerca que posa en evidència allò que tothom sabia, des de l’enriquiment a base de «regals» i «comissions», fins a la seva vida amorosa, des de la mallorquina fins a alemanya... Es coneixia, és cert, però ningú deia res, ni els mitjans de comunicació, ni els representants polítics,ni menys els empresaris «amics» i els jutges.\nAllò que no coneixíem tant i que descobreixen és el vistiplau del Borbó a la creació dels GAL, i l’enorme amistat, a prova de foc, d’en Felipe Gonzàlez, tant de President com després. De fet, és qui ha sortit amb més virulència contra les declaracions del líder d’ Unidas Podemos, Pablo Iglesias quan va saber de la fugida del Borbó.\nFixeu-vos que l’epíleg, l’armadura de Felip VI, explica les intervencions del Cap d’Estat actual des de la presa de «possessió», passant pel 2 d’octubre del 2017, i com passa a passa es va forjant, altra vegada, l’armadura dels «poders fàctics» al voltant de la monarquia.


Les cadires musicals (cèrcols) - Dofins de Colors\nQuan s’aturi la música busquem un cèrcol.\nPodem compartir el cèrcol?\nGrup 4: Jocs que introdueixen la immersió i fan que els infants coneguin les diferents forces de l’aigua\nEs col·locaran les cadires (cèrcols) formant un cercle a l’aigua. Es col·locarà sempre un cèrcol menys que persones participin al joc. Els jugadors estaran al voltant, donant voltes i ballant al ritme de la música.\nEl monitor es col·locarà en centre de tots els cèrcols per a subjectar-los i que quedin en forma de cercle, ja que dins l’aigua és difícil mantenir-los quiets.\nQuan s’aturi la música cada jugador s’haurà de ficar dins d’un cèrcol. La persona que quedi sense cèrcol anirà al centre a ajudar a subjectar-los.\nAleshores es retira un cèrcol, i torna a sonar la música. Es repeteix el joc fins a la darrera ronda (només un cèrcol per a dos jugadors).\nLa persona que es quedi sense cèrcol el podria també compartir amb una altra persona. Finalment tots els participants han d’entrar en un cèrcol.\nCèrcols d’espuma que representaran les cadires.\nMúsica que es pugui encendre i aturar.


Colau denega el permís per fer un nou hotel a la Rambla - Línia Ciutat Vella\nRedacció|2021-04-26T09:43:35+02:0022 abril 2021|El Gòtic|Línia Ciutat Vella\nL’edifici està situat al número 38 de la Rambla. Foto: Google Maps\nLa Comissió d’Urbanisme de l’Ajuntament ha rebutjat el projecte per fer un hotel en un edifici catalogat de la Rambla, concretament el del número 38.\nLa decisió arriba després que el passat mes de desembre el consistori l’aprovés de forma inicial per tal de complir amb una sentència del TSJC, que va obligar l’Ajuntament a tirar endavant els primers tràmits. Tot i això, el govern municipal, amb el suport d’ERC, basant-se en la prohibició d’obrir hotels al centre de la ciutat que estableix el PEUAT (Pla d’allotjaments turístics), ara l’ha vetat. Cal recordar que el PEUAT està pendent d’un recurs que l’Ajuntament va presentar al Suprem després que el TSJC el declarés nul.\nLa decisió ha provocat les crítiques d’alguns partits de l’oposició, que creuen que el cas acabarà als tribunals. L’edifici del número 38 té més de 300 anys d’història i durant uns anys va formar part de l’emblemàtic hotel Cuatro Naciones, situat al número 40.


Cala Calafató | Page 2 | Terres de l'Ebre\nTot i el caràcter abrupte de bona part de la costa de l'Ametlla de Mar, al nord hi ha bones cales de sorra fina, com per exemple la platja de Calafat, el Calafató i la cala lo Ribellet. La Cala Calafató és accessible amb cotxe i caminant, és de sorra i hi ha neteja diària. També està vigilada per la Creu Roja i hi ha dutxa i WC. Té bandera blava.\nCala Calafató, Cala, Terres de l'Ebre, Reserva de la Biosfera, L' Ametlla de Mar, Baix Ebre, Tarragona


L'axí és una partícula elemental hipotètica predita per algunes teories de física de partícules com a company supersimètric de l'axió, introduït per Peccei–Quin per a explicar l'absència de violació CP a la interacció forta. Com que l'axió és pseudoescalar, té dos supercompanys: l'axí fermiònic i el saxion, bosònic. Tots ells estan connectats dins un mateix supercamp quiral.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Axí&oldid=20849837»\nDarrera modificació: 1 març 2019 a les 19:07


Categoría: La bachillera\n24/04/2020 14/03/2021 Roser Amills Agenda & presentaciones, Asja Lacis, la novela, Clipping, La bachillera, Libros Roser Amills\nEl Temps | Crònica del Sant Jordi de la distància social\nCrònica del Sant Jordi de la distància social (per Xavier Aliaga) Article publicat a El Temps Un Sant Jordi sense aglomeracions. Sense milers de llibres exposats en les parades. Amb … Sigue leyendo El Temps | Crònica del Sant Jordi de la distància social\nAvui a la revista EL LLOBREGAT, amb la Vanguardia de l'Hospitalet i el Baix Llobregat: Hipatia d’Alexandria, Hildegarda de Bingen, Elionor d’Aquitània, Madame de Tencin, Olympe de Gouges, Víctor Català, … Sigue leyendo Així va ser Cafè filosòfic del divendres 14-02-20, al Cau de les Arts d’Esplugues de Llobregat\n04/03/2020 10/03/2020 Roser Amills Agenda & presentaciones, Asja Lacis, la novela, Clipping, Columnas opinión, Fes bondat, La bachillera, Libros Roser Amills\nTertúlia amb Roser Amills amb motiu del Dia de la Dona Dijous 12 de març 20:00 hLloc: Ateneu Bar Banyoles Activitat gratuïta Amb Roser Amills, escriptora i periodista mallorquina nascuda … Sigue leyendo Xerrada a Banyoles: “Dones: Recuperem la veu!”\nLa segona sessió del cicle de converses organitzat pel CLASP es programa demà divendres a la Biblioteca Enric Miralles. Tant Roser Amills com Maria Escalas han treballat en diferents camps … Sigue leyendo El Paraules pel 20 de Palafolls convida a les escriptores Roser Amills i Maria Escalas\nAquí teniu la crònica del #cafefilosofic a @elcaudelesarts d'ahir: gràcies a tots per venir i compartir tan bona trobada! "El període que va des de l’aparició del Càndid o l'optimisme … Sigue leyendo Com va ser el Cafè filosòfic de “La bachillera”\n02/02/2020 Roser Amills Agenda & presentaciones, Clipping, Columnas opinión, La bachillera, Libros Roser Amills, Style\nLes dones il.lustrades al Cau de les Arts 14-02-20\n“… las damas con exceso de lecturas asustan a los buenos maridos…” Us esperem el proper divendres 14 de febrer (a tots els enamorats de la cultura, les dones i … Sigue leyendo Les dones il.lustrades al Cau de les Arts 14-02-20\n14/05/2019 13/01/2021 Roser Amills Agenda & presentaciones, Clipping, Columnas opinión, inspiraciones, La bachillera, Libros Roser Amills\nAsí fue mi participación en Limud 2019 en Mallorca | Charla sobre la novela “La bachillera” de Roser Amills\nEl domingo 12 de mayo, a las 12h, di una charla en Limud 2019 donde explicaqué el origen xueta de la protagonista de mi novela "La bachillera" (ed. IfeelBook). Dónde? … Sigue leyendo Así fue mi participación en Limud 2019 en Mallorca | Charla sobre la novela “La bachillera” de Roser Amills\n11/05/2019 14/05/2019 Roser Amills Agenda & presentaciones, Algaida, Asja Lacis, la novela, inspiraciones, La bachillera, Libros Roser Amills, Me gusta el sexo, Peinados, Personal, Style, TEDx\nPre- Mujeres que Marcan Raixa 2019 https://youtu.be/0h1NYjLRdJA\n08/05/2019 13/01/2021 Roser Amills Agenda & presentaciones, Algaida, Clipping, La bachillera, Libros Roser Amills, Personal\nEste domingo 12 de mayo doy una charla en Mallorca, en el Limud 2019\nEl domingo 12 de mayo, a las 12h, daré una charla donde explicaré el origen xueta de la protagonista de mi novela "La bachillera" (ed. IfeelBook). Dónde? Limud 2019 en … Sigue leyendo Este domingo 12 de mayo doy una charla en Mallorca, en el Limud 2019


Quatre noies del Club Patinatge Mollet representen Espanya a la German Cup - Esports - clicama Notícies i actualitat de Mollet i el Baix Vallès\nRedacció 15:28 23/05/17\nQuatre noies del Club Patinatge Mollet representen Espanya a la German Cup\nA la German Cup participen patinadores de 17 països\nquatre noies club patinatge mollet representen\nLes participants amb la seva entrenadora\nQuatre patinadores del Club Patinatge Mollet participen aquesta setmana, des d’avui dimarts 23 i fins al dissabte, 27 en la Competició Internacional German Cup 2017 que es fa a Freiburg (Alemanya) en representació d'Espanya.\nLa Real Federación Española de Patinaje ha convocat del total de 22 patinadores de les quals 4 són de l'entitat molletana. Es tracta de Marta Sallent (categoria cadet Figures Obligatòries), Paula Marco (categoria júnior Figures Obligatòries), Carolina Masdevall (categoria sènior Figures Obligatòries) i Julia Marco (categoria sènior Figures Obligatòries i Disc Lliure). Totes elles van acompanyades de l'entrenadora Alicia Romero.\nA la German Cup participen 86 patinadores en la modalitat de Figures Obligatòries i 66 en la modalitat de Disc Lliure en les categories de Cadet, Juvenil, Junior i Sènior representant a un total de 17 països.\nMiguel Luque i Sergi Mingote creuaran lestret de Gibraltar nedant per una causa solidària


Art. No. 10050283


Houseboat Little Amstel Àmsterdam Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAmsteldijk 700, Oud Zuid, Àmsterdam, Països Baixos - Veure al mapa\n"The view was amazing! It was forever changing, with birds an..."\nAl visitar Àmsterdam, vosté es sentirà com a casa a B&B Houseboat Little Amstel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Fundació Schorer, Amstelsluizen, Teatre Reial Carré donen a aquest hotel un encant especial.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Àmsterdam. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. B&B Houseboat Little Amstel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Àmsterdam.\nPlease note that guests are required to pay the total reservation in cash upon arrival.\nTots els tipus de viatgers (147) Parelles (110) Viatgers en solitari (10) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (3) Grups (20)\nHabitació estàndard amb llits individuals amb vista al riu


Què fer, Activitats curioses Gratis\n'12 canciones concretas' és un projecte de l'artista Gonzalo Elvira que pren el memorial com a punt de partida i s’organitza a través de la correspondència entre la memòria i la música, en una sort d’exercici sinestèsic que juga amb el sentit de l’ampliació arquitectònica del sepulcre. Dividida en varies seccions, '12 canciones concretas' s’articula com una lectura dels monuments partint de la relació entre la pintura, la música, l’arquitectura i l’escultura, inspirada en els pressupostos de l’escola Bauhaus, en una correspondència cromàtica que dialoga amb l’actualitat a través de la història. La deconstrucció del monument està vinculada a una figura que Elvira vincula al treball de l'artista en el present, intervenint des de l’aïllament i el fragment. L’esdeveniment comptarà amb la col·laboració dels agents que han participat en l’elaboració del projecte: Gonzalo Elvira; José Luis Corazón Ardura, autor del text; Grösso (Carlos Falanga), compositor de l'LP, i Alex Gifreu, dissenyador per la col·lecció CRU.


Vols col·laborar? | AFA Pau Casals Gràcia\nComencem un nou any i malauradament la situació dels refugiats i refugiades continua igual, el govern de l’Estat ha incomplet de manera flagrant el compromís ja minso d’acollida de les persones refugiades. Malgrat les barreres i impediments de tot tipus, algunes persones van arribant de manera regular o no, amb voluntat de quedar-se al nostre país o com a pas per anar a d’altres països d’Europa.\nAquestes persones que arriben necessiten acollida i acompanyament. Un cop registrats, s’estan de 6 a 9 mesos en entitats d’acollida (ACCEM, CCAR, Creu Roja, …). Acomplerta aquesta fase es passa a una segona fase de duració d’uns altres 6 o 9 mesos en la que la persona refugiada rep una ajuda econòmica però s’ha d’espavilar en buscar-se vivenda i treball…No costa gaire entendre la dificultat de trobar allotjament i no diguem feina si no hi ha algú que pugui avalar-lo.\nPer això ens dirigim a vosaltres per si teniu a bé difondre-ho entre els vostres associats per si tenen possibilitats i ganes de col·laborar. Us adjuntem el fulletó que hem preparat en el que es podrà indicar quines són les disponibilitats. Ompliu la versió en word que també us adjuntem i ens el retorneu a la mateixa adreça. També es pot imprimir, omplir i portar a alguna de les entitats i associacions col·laboradores que s’indiquen al dors del fulletó.\nQüestionari en pdf.pdf\nQüestionari Vols col·laborar.docx\nAquesta entrada es va publicar a Temes variats a 16 gener 2018 per ampapauca.\n← ATENCIÓ!!! LA XERRADA D’AQUEST VESPRE QUEDA ANUL·LADA FAMÍLIES, RESERVEU-VOS EL DIA 22 D’ABRIL…. →


Google presentó sus teléfonos Pixel 2 y un nuevo ecosistema inteligente - MisionesOnline Google presentó sus teléfonos Pixel 2 y un nuevo ecosistema inteligente - MisionesOnline\nOctubre 5, 2017 7:30 am\nEl gigante informático dio a conocer sus smartphones,un auricular que traduce en tiempo real, dos parlantes con asistente virtual integrado y una laptop con lápiz óptico, entre otras novedades. Detalles.\nSiguiente Mujer que mató a sus hijos dejó una carta: Los terribles pormenores del caso\nAnterior Un ticket podría darle un giro a la investigación por el atentado en Las Vegas


Els 10 mites més comuns de la salut bucodental | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nEls 10 mites més comuns de la salut bucodental\nLa Societat Espanyola de Periodòncia i Osteointegració (SEPA) desmunta les falses creences sobre com tenir cura de la nostra boca a través de la seva campanya ‘Cuida les teves genives’\nL’ideari popular és ple de mites que fan que descuidem la nostra salut bucodental i que tinguem més risc de contraure malalties. Com explica la SEPA, «habitualment, es té la impressió que les malalties de les genives o ‘periodontals’ no són especialment freqüents ni importants. No obstant això, al nostre país afecten actualment 8 de cada 10 adults de més de 35 anys, i estudis publicats recentment confirmen que la periodontitis avançada és la sisena malaltia més prevalent del planeta, afectant un 11,2 % de la població mundial. A això se suma que aquestes malalties també influeixen molt negativament en la salut general».\nAmb l’objectiu de desmuntar els mites més freqüents sobre salut bucodental, la SEPA ha llençat la campanya ‘Cuida les teves genives’ que a més ofereix consells pràctics per tenir millor cura de les nostres genives.\n1. És normal que sagnin les genives. El sagnat és un signe d’alarma en qualsevol lloc del cos, i les genives no en són una excepció. Com alerta la SEPA, «el sagnat de les genives és un signe d’inflamació i de malaltia».\n2. Si no fa mal, no és important. La periodontitis, o malaltia de les genives, en els estadis inicials pot no presentar símptomes com el dolor. Però això no implica que les genives estiguin sanes. S’ha d’anar alerta, ja que la periodontitis s’associa a malalties cardiovasculars, la diabetis o el càncer.\n3. Els fumadors estan protegits davant la malaltia periodontal. El sagnat de les genives és poc freqüent en els fumadors, però això no vol dir que fumar protegeixi de la periodontitis. De fet, els fumadors tenen un risc tres vegades més alt de patir la malaltia i que aquesta progressi més ràpidament.\n4. El mal alè o halitosi es deu a problemes digestius. Aquesta mala olor s’origina fins a un 85-90 % de les vegades en la cavitat oral. Les deficiències en la higiene bucal, la presència de malaltia periodontal, l’acumulació de bacteris i la putrefacció de restes de menjar són, entre d’altres, factors de risc per al desenvolupament de l’halitosi.\n5. Les neteges periòdiques de boca substitueixen el tractament periodontal. Les neteges periòdiques no substitueixen el tractament periodontal perquè aquest no és només una neteja de boca; es tracta d’una actuació mèdica individualitzada segons la situació de cada pacient.\n6. Mastegar un xiclet pot substituir la higiene bucal. Aquesta acció contribueix a l’eliminació de la placa i duplica el flux de saliva, però aquests beneficis no substitueixen altres accions de la higiene bucal diària.\n7. Els tractaments de manteniment em desgasten les dents. L’esmalt dental és la part més dura i resistent de l’organisme, per la qual cosa els tractaments de manteniment no desgasten la dent. Com recorda la SEPA, «els manteniments periodontals són indispensables per al pacient amb periodontitis, ja que cal eliminar periòdicament els dipòsits de placa bacteriana i càlcul amb regularitat per així evitar la recaiguda i progressió de la malaltia. És una etapa fonamental del tractament i l’única manera d’aconseguir el control de la malaltia periodontal a llarg termini. Aquest tractament continuat no té repercussió, ni produeix desgast de la dent ».\n8. Com més escuma fa la pasta de dents, més neta. L’efectivitat de la higiene bucal depèn, segons la SEPA, de «la durada del raspallat i el mètode emprat». Els raspalls durs són més efectius a l’hora d’eliminar la placa bacteriana i les taques a les dents, però poden produir desgast en l’esmalt i retracció en les genives, així com un raspallat massa brusc.\n9. El col·lutori, com més ‘pica’, més cura. Molts creuen que una esbandida bucal forta o amb molt d’alcohol és millor per a la salut de les genives. Però això no sempre és eficaç, i en alguns casos pot produir sequedat dels teixits orals. Tanmateix, l’ús addicional d’aquests productes reforça la higiene oral.\n10. El tractament periodontal no serveix per evitar la pèrdua de dents. La periodontitis provoca la destrucció de la massa òssia que sustenta les peces dentals i, per tant, la pèrdua de les dents. El seu tractament aconsegueix mantenir-les o recuperar part de l’os perdut amb tècniques regeneratives específiques.


Nas Pasllasso - HubslideToggle navigationBUSINESSEDUCATIONTECHNOLOGYTRAVELMORE TOPICSSign upSign in HomeCEIP CatalunyaNas Pasllasso of 6Nas Pasllasso CEIP CatalunyaPublished on: Mar 3, 2016 Transcripts - Nas Pasllasso\nMENTRE TREBALLAVEM EL SENTIT DE L’OLFACTE, VAM\nAPRENDRE QUE L’ÒRGAN QUE ENS PERMET RESPIRAR I\nOLORAR ÉS EL NAS. EN SÀLIX TÉ UN NAS VERMELL I MOLT\nDIVERTIT, PER AIXÒ VAM DECIDIR FER-NOS UN NAS\nVERMELL I “XULO” COM EL SEU.\nMATERIAL: OUERES DE CARTRÓ\nELABORACIÓ: TALLAR L’ESPAI ON HI CAP UN OU\nPINTAR-LO AMB PINTURA VERMELLA\nQUAN ESTÀ SEC POSAR-HI LA GOMA I…\nAIXÍ DE BONICS HEM QUEDATRelated DocumentsKeep on trucking`


Publicat per VIC a 5:22 p. m.\nCom ja hem indicat en diferents ocasions, agrairem als autors dels anònims que hem rebut en relació al nostre post, que s'abstinguin d'enviar-nos comentaris insultants i menyspreants cap a les persones i grups municipals, encara que pertanyin a l'actual equip de govern.\nSi considereu que teniu que fer públic el que ens heu manifestat de forma anònima, feu-lo a través dels mitjans de comunicació de que disposa el grup municipal per vosaltres citat. El podeu conèixer consultant la pàgina web de l'ajuntament www.cabrils.cat\nAmb independència de l'abisme político-municipal que ens separa de l'actual alcalde, l'única cosa que hem pretès amb el nostre post és expressar el nostre més sincer desig de la prompta recuperació del senyor Colomer.\nLes batalles político-dialèctiques es guanyen en els plens, en el dia a dia, i en les urnes democràticament, no desitjant malalties a cap oponent polític, aquest és nostre tarannà i no altre.\nA pesar de las enormes discrepancias que mantengo con el Sr. Alcalde en todo lo referente a lo que concierne a los trabajadores, asi como su manera de gestionar nuestro municipio.\nEstoy completamente de acuerdo con el comentario expuesto por Vdes.


COSTUMARI DURBÀ: Individual de pilota: Soro III\na 22:22:00 Temes Pilota valenciana\nieeee Sergi, Álvaro encara té corda per a alguna final més. Temps al temps.\nAhh, a vore si m'avises quan facen una partida al meu poble.\ndijous, 27 d’octubre de 2011 a les 20:27:00 CEST\nPer a tres o quatre més amic Raül, perquè està fet un bou. Ara bé, és lògic que la gent s'emocione quan veu algú que és a punt de tombar-lo. I, de moment, Soro és qui més a prop ha estat.\nAl teu poble fan partides totes les setmanes. És un trinquet viu. De fet, en feren alguna de l'Individual. I no et preocupes. Com que ara, d'ací poc, començarà el circuit Bancaixa, a vore si quedem per veure'n una i ens fem també una. O dos. Ja ho parlem i ho masteguem. Però això està fet, que ja tinc ganes de vore't.\ndijous, 27 d’octubre de 2011 a les 21:04:00 CEST


23 « desembre « 2015 « Ràdio Maricel de Sitges. 107.8 FM\n17:15, Dimecres, 23 desembre 2015\nDarrera tertúlia de l’any amb els habituals Juanjo Alegre i Toni Muñoz, i per cloure aquest 2015 comptem amb la presència de Josu Julian, entrenador d’un CF Suburense que a dia d’avui és sinònim d’èxit esportiu.\nEl ple aprova un pressupost de 42M€ que contempla un superàvit de 300.000€ i augmenta la dotació econòmica a la majoria de regidories\n12:40, Dimecres, 23 desembre 2015\nAmb els vots a favor de l’equip de govern, Nou Horitzó, Sitges Grup Independent i el Partit Popular, el vot contrari de Sitges en +, i les abstencions dels regidors de Ciutadans i la CUP, el ple va aprovar el pressupost del 2016 que, en xifres rodones, ascendeix a 42M€, per bé que es contempla un superàvit d’uns 300.000. Seguint les directrius del pla de mandat, el govern planteja l’augment de les partides en la majoria de regidories, que es podrien resumir així:\n+12% en ensenyament, joventut, ocupació, cultura, tradicions i festes\n+14% en benestar i familia, territori, medi ambient i habitatge\n+27% en turisme, platges i promoció econòmica\n+94% en esports (condicionat pel pla de viabilitat de la piscina municipal)\nEs manté la partida de la regidoria de governació, i baixen les corresponents a alcaldia, hisenda i serveis urbans. Escoltareu l’exposició inicial de Pep Moliné, i a continuació les aportacions del PP, Sitges Grup Independent, Nou Horitzó, CUP, Ciutadans i Sitges en +, per acabar amb les rèpliques del regidor d’hisenda i les conclusions de l’alcalde.\nEscolteu el debat dels pressupostos\nMés divergències de criteri hi va haver en l’aprovació de la plantilla municipal i de la seva valoració, així com l’aprovació de la relació de llocs de treball de l’Ajuntament. Bona part de l’oposició va expressar el seu recel a les explicacions relacionades amb l’establiment d’una estructura gerencial i de caps d’àrea, així com a la contractació d’un assessor de comunicació com a càrrec eventual de confiança.\nGaudeix la Festa. Per Nadal, “El cant de la sibil·la” i la tradició de les “Carasses”.\n11:22, Dimecres, 23 desembre 2015\nLa “carassa” de Barcelona exposada a la Casa dels Entremesos\nEn el Gaudeix la festa de Joan Ignasi ‘Txatxi’ Gómez, celebrem el Nadal amb la història del Cant de la Sibil·la i la tradició de les Carasses, avui en bona part desapareguda o reformulada. Acabem el programa amb una nadala interpretada per la gent d’Al Tall: Pastorets i pastoretes.\nCultura, El Matí amb Nosaltres / A Cel Obert, Entrevistes, Gaudeix la festa\nTornen “Els Pastorets” en una versió més dinàmica, visual i reduïda\n11:00, Dimecres, 23 desembre 2015\nEl cartell és obra de Francesc Rovira\nAmb Josep Maria Esteban conversem sobre les representacions d’enguany de “Els Pastorets”, que tindran lloc al teatre Prado aquest diumenge a les 12h, i el proper dilluns -dia dels innocents- a les 21:30h. La direcció de l’espectacle ha apostat enguany per una versió més dinàmica, visual i alleugerida de l’obra de mossèn Rossend Fortunet, revisada per Jordi Cubillos, tot mantenint l’essència de l’original.


El gran evento del fútbol inclusivo a nivel nacional, LaLiga Genuine Santander, toca a su fin este fin de semana con la cuarta fase de la competición que se jugará en la Ciudad Deportiva de Paterna. Los 30 equipos que han participado en esta segunda edición, como es el caso del Levante UD EDI, volverán a encontrarse en un evento...\nEl Campeonato de España de Tenis de Mesa, próxima parada de los jugadores de la Fundación\nLa Escuela para personas con capacidades diferentes del Levante UD estará más que bien representada en un torneo para el que muchos de ellos se han estado preparando a conciencia en los últimos tiempo: el Campeonato de España de Tenis de Mesa para personas con discapacidad física e intelectual. El mismo se celebrará en el Palau d’Esports de Tarragona este...\nRemate final: la Fundación lanza una campaña de colaboración con Aspanion en el cierre de LaLiga Genuine\nLa Fundación del Levante UD, aprovechando el gran acontecimiento que supone LaLiga Genuine y su cierre de este fin de semana en Paterna, ha puesto en marcha una campaña cuyos beneficios irán destinados a ASPANION. Como de todos es conocido, es una asociación que se creó en 1985 y cuyo objetivo prioritario es el apoyo a los niños enfermos de...\nJornada de convivencia del Levante UD EDI y Beyond Sports con 22 universitarias de EEUU\nEl Levante UD EDI, en una matinal organizada junto a Beyond Sports Tours, vivió una jornada de convivencia con 22 jugadoras de universidades de EEUU que se encuentran en territorio español y aprovecharon para dibujar sonrisas junto a los futbolistas de la escuela granota para personas con discapacidad intelectual.\nBuen papel del Levante UD EDI en el Special Olympics con debut del equipo femenino\nEl Levante UD EDI completó un buen papel en una nueva participación en el Campeonato de España Special Olympics que, como viene siendo habitual, se celebró en Vila-real. Lo más importante del fin de semana fue el debut del equipo femenino granota y su puesta de largo fue además muy positiva en cuanto al resultado, ya que las chicas terminaron...


Comença el XXI Concurs de Teatre Vila d´Abrera 2016:: Ajuntament d'Abrera\nDIJOUS, 09/07/2020 | 20:00 h\nComença el XXI Concurs de Teatre Vila d´Abrera 2016\nLa Sala Municipal d’Abrera és l’escenari d’una nova edició del XXI Concurs de Teatre Vila d’Abrera, que comença aquest diumenge 7 de febrer amb nou propostes teatrals a càrrec de diferents companyies de tot Catalunya. Les funcions, que comencen a les sis de la tarda, són les següents:\nCompanyia: Gat El Masnou\nObra: Vivim al Raval\nAutor: Robert Lopez i Jeff Marx (adaptació al català de David Solé)\nComèdia musical que mostra la persecució de cadascú dels personatges pel seu propòsit vital. Obra que combina els personatges de Barrio Sésamo amb personatges de carn i óssos creant un univers propi. Una obra per adults que no deixa indiferent.\nCompanyia: Inestable Ceretana de Teatre de Puigcerdà\nObra: Agnes de Déu\nFe o raó? Ciència o religió? Existeixen els miracles? No hi ha una resposta fàcil; rés en aquest món no és mai blanc o negre d’una forma absoluta, els matissos són importants.\nCompanyia: Grup Teatre l’ARC de Fals\nObra: Només perquè t’estimo\nLa vida de dues germanes després de quinze anys d’oblit i d’injustícia. Només el record de la seva estimació de petites els i donarà força per refer les seves vides.\nCompanyia: El Rossegall Grup de Teatre de Vilanova i la Geltrú\nLa multinacional sueca Dekia ha de contractar un executiu que gaudirà d’unes condicions laboral mols interessants. Quatre candidats estan disposat a fer el que calgui per assolir el lloc de treball.\nCompanyia: Teatre Casal Corpus\nObra: El temps i els Conway\nLes grans expectatives davant la vida d’una família benestant anglesa es dissipen amb el pas del temps fins a convertir-se en frustracions.\nObra: Corona d’espines\nL’obra narra les trifulgues d’un acord de matrimoni entre una pubilla i un nebot sense pares, on es barregen necessitats de diners i també algunes sospites.\nCompanyia: Escola de Teatre d’Abrera (Companyia convidada)\nObra: SISTER ACT, el musical\nCompanyia: Grup Artístic Illets d’Abrera (Companyia convidada)\nCompanyia: Plàudite teatre\nObra: Don Quijote, de la Mancha al Mar\nAutor: Adaptació lliure de l’obra de Miguel de Cervantes\nAl finalitzar es realitzarà el lliurament de premis.\nDiumenge 23 d’abril es tancarà el XXI Concurs de Teatre Vila d’Abrera amb l’entrega de premis i trofeus. El jurat valorarà diferents aspectes de les actuacions per entregar els següents guardons:\nEl primer premi està dotat amb 400 € i trofeu (tots els premis estaran subjectes a retenció d’IRPF). El segon premi compta amb 275 € i trofeu. El tercer premi consta de 150 € i el trofeu Núria Estrada. Aquest tercer premi es decidirà per votació popular.\nTambé hi haurà trofeus per les tres millors actrius principals i les tres millors actrius secundàries. El millor actor principal s’endurà el Trofeu Salvador Ollé. També hi haurà trofeus pel segon i tercer millors actors principals i els tres millors actors secundaris.\nEl Concurs de Teatre també reconeixerà amb trofeus la millor escenografia, així com un primer i un segon premi a la millor direcció teatral.\nDes de la regidoria d’Acció Cultural de l’Ajuntament d’Abrera organtizem el Concurs de teatre, que aquest any arriba a l’edició número 21. Els apassionats de les arts escèniques compten amb descomptes en forma d’abonaments per veure les obres. També hi ha preus reduïts per les persones majors de 60 anys, els menors d’11 a 18 anys, persones en situació d’atur, veïnes i veïnes amb disminució, i ciutadans amb carnet de la Biblioteca. Pels nens de 0 a 10 anys l’entrada és gratuïta.\nEntrada general .........................4,30 €/2,55 € (preu reduït)\nAbonament 3 sessions.............10,30 €/ 6,15 € (preu reduït)\nAbonament 4 sessions.............13,75 €/ 8,10 € (preu reduït)\nAbonament 6 sessions............20,60 €/ 12,35 € (preu reduït)\nAbonament 8 sessions............26,25 €/ 16,25 € (preu reduït)\nMenors de 0 a 10 anys.......... entrada lliure


El món agrari a les terres de parla catalana - Coordinadora de Centres d'Estudis de Parla Catalana\nLa Coordinadora de Centres d'Estudis de Parla Catalana, l'Institut Ramon Muntaner i la Fundació del Món Rural, van presentar el l’exposició “El món agrari a les terres de parla catalana”, articulada en els següents àmbits: els paisatges, els conreus, la ramaderia, l’home, la dona i la terra, el treball, les formes de vida, present i futur.\nL'exposició és el compendi ordenat, documentat i argumentat d'una petita selecció entre 4.000 fotografies recollides en el territori, amb la voluntat de difondre una percepció àmplia i generalitzada del món agrari a les terres de parla catalana. Una memòria dels paisatges sempre canviants, dels conreus i del bestiar que han anat ocupant les nostres terres segons han estat les necessitats, les demandes del mercat i la rendibilitat econòmica. Memòria també dels sistemes, coneixements i tècniques que homes i dones han aplicat en el conreu de la terra, de les formes de posseir-la, d'organitzar-se, de viure.\nTot plegat es va pensar i es va produir com la mirada d’un procés obeert, mai com un bloc històric tancat. Aquesta exposició pretén sensiblilitzar la societat a partir de la fotografia i de la realitat viscuda i fer entendre que el futur del sector agrari és responsabilitat de tota la societat, com una necessitat inherent dels països avançats de ser curosos amb el territori i la gent que hi treballa.\nExposició al monestir de Santes Creus (agost de 2012)\nL’exposició es va inaugurar el dos de març de 2011 al Palau Robert i va començar la seva itinerància pel territori. A finals del mateix any es va construir una segona còpia per a atendre les demandes de programació. La doble itinerància es va mantenir fins l’any 2014, tot visitant un total de 53 localitats.\nEls conreus 1\nEls conreus 2\nL’home, la dona i la terra\nEl treball 1\nEl treball 2\nLes formes de vida 1\nLes formes de vida 2\nPresent i futur 1\nPresent i futur 2\nAllotjat en el repositori corporatiu Memòria Digital de Catalunya. La principal finalitat de la MDC és augmentar la visibilitat i consulta del patrimoni català.\n- La col·lecció "El món agrari a les terres de parla catalana" té gairebé 4000 imatges disponibles per a la consulta digital, procedents d’uns 150 fons documentals. Aquesta quantitat imatges són la totalitat d'imatges recollides durant el projecte.\n- De cada una de les imatges es visualitza una fitxa tècnica amb les seves dades principals (títol, descripció, data, autor, localització, procedència, etc).\n- Les imatges es visualitzen en baixa resolució i amb marca d'aigua, per tal de preservar els drets d'imatge. Hi ha la possibilitat de demanar una còpia òptima posant-se en contacte amb l’organització del projecte.\nEnllaç al banc d’imatges


À Punt - Una gran actuació d'Aitor permet la primera victòria del Llevant fora de casa\nUna gran actuació d'Aitor permet la primera victòria del Llevant fora de casa\nEsports Futbol | 05/10/2019 17:07\nEls jugadors del Llevant Roger Martí i Sergio León / JuanJo Martín (Efe)\nEl Llevant ha guanyat per 1-2 a Butarque amb dos gols, un de penal a les acaballes de la primera part i un altre de Campaña a penes començar la segona. El primer, en una errada infantil de Siovas que desestabilitza Roger Martí a l'àrea. Un penal absolutament innecessari que el mateix Martí llança per a fer el primer gol granota. Fins llavors, l'equip de Paco López havia sigut absolutament ineficaç en atac. Encara més, amb un joc apàtic, només la defensa complia amb la seua faena: la clàssica estratègia de defendre bé i intentar aprofitar alguna oportunitat aïllada. Una opció que no sempre funciona perquè el Leganés ha pogut marcar abans en un xut d'Óscar Rodríguez que de molt poc no s'ha escolat per l'escaire d'Aitor.\nGran gol de Campaña\nEn la segona part el Llevant s'ha trobat amb el segon gol en una treta de falta directa que magistralment llança Campaña i es menja el guardameta, que estava molt mal col·locat. Un gran gol, en tot cas, del jugador granota. A partir d'ací els visitants han dominat el partit tallant qualsevol jugada d'atac dels locals. Però el Leganés, ferit de mort amb un resultat que complica la vida de l'equip, ha reaccionat. Ha agafat un baló lateral, encara la porteria i un Aitor que hauria d'haver-s'hi quedat fa una eixida en fals permetent que el danés marcara el primer gol del Lega.\nAitor, el salvador de l'equip\nA partir d'ací, a patir. Tres minuts després un colp a la cara de Vezo a Braithwaite esdevé penal. Aitor, que havia errat en la jugada anterior, atura la pena màxima i salva el seu equip d'un empat que hauria sigut certament lamentable per als interessos dels granotes. El Llevant ja només intentava que passara el temps al més ràpidament possible. Aitor ha tornat a ser fonamental en l'últim minut del partit en una jugada d'atac en què l'afició local ja cantava gol.\nEls tres punts eren vitals per als de Paco López. No ha sigut un partit de mèrit dels granotes, però aquests tres punts serveixen per a curar qualsevol ferida. A més, donen més valor a les paraules de Paco López fa uns dies en el sentit que per al Llevant només hi ha una obligació: assegurar la permanència. La resta vindrà –si ha de vindre– si l'equip és feliç i rep el suport de l'afició. El Llevant ja té 11 punts; el Leganés, només 2. I Pellegrino, de nou en perill per a mantindre's com a entrenador de l'equip.


Ventós, M Dolors - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Ventós, M Dolors\nEl joglar de la Mare de Déu / Coelho, Paulo ; Ventós, M. Dolors (Trad.)\nPresència. Girona, Any XLII, núm. 1.869 (2007, 21 de desembre - 27 de desembre), p. 21\n3 Ventós, M. Dolors\nVentós, M Dolors dins Amazon\nVentós, M Dolors dins Google Books\nVentós, M Dolors dins Google Scholar\nVentós, M Dolors dins Google Web Ventós, M Dolors dins INSPIRE\nVentós, M Dolors dins NEBIS\nVentós, M Dolors dins Scirus


Camere alle Cannelle Illa de Giglio Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLocalità Cannelle, Isola Del Giglio, Illa de Giglio, Itàlia, 58012 - Veure al mapa\nMés informació sobre Camere alle Cannelle\nSituat a Isola Del Giglio, B&B Le Cannelle és el lloc perfecte per gaudir de Illa de Giglio i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nB&B Le Cannelle també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Illa de Giglio. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, B&B Le Cannelle no troba competidors en cap categoria.


Carnaval de EL VENDRELL - Programa de Fiestas\nPrograma del Carnaval de El Vendrell\nPrograma del Carnaval de El Vendrell 2015\n· A 2/4 de 6 de la tarda, a la plaça Vella,\n· A 3/4 de 6 de la tarda, a la plaça Vella,\na càrrec de la Companyia Encanterium\n· A les 7 de la tarda, a la plaça Vella,\nARRIBADA i DISCURS DE SM EL REI CARNESTOLTES\n· A 2/4 de 7 de la tarda, a l’avinguda del Camp d’Esports,\n· A 2/4 de 8 de la tarda, pels carrers de la vila,\nRecorregut: av. Camp d’Esports, av. Baix Penedès, av. Tancat de la Plana, c/\nRoquetes, c/ Sant Jordi, av. Riera de la Bisbal, c/ Quatre Fonts, c/ Muralla, pl. Nova, c/\nCafès, c/ Prat de la Riba i la Rambla\nDiumenge 15 de febrer, a les 12 del migdia, CARNAVAL INFANTIL amb el grup de pallassos\nDiumenge 15 de febrer, a les 7 de la tarda, BALL DE CARNAVAL amb el ORGANISTA QUIM.\n(entrada gratuïta per als socis )\n· LA LIRA VENDRELLENCA\nDissabte 14 de febrer, a 2/4 de 10 del vespre, SOPAR I BALL DE CARNAVAL\nDiumenge 15 de febrer, a les 6 de la tarda, CARNAVAL INFANTIL\nDilluns 16 de febrer, a les 10 del vespre, ball de l’escuma\n(sopar de carmenyola)\n· CLUB D’ESPORTS VENDRELL\nDissabte 14 de febrer, a les 5 de la tarda, BALL INFANTIL DE DISFRESSES\n· ASSOCIACIÓ DE JUBILATS I PENSIONISTES DELS BARRIS MARÍTIMS\n(Esplai de la Gent Gran de Coma-ruga)\nDissabte 14 de febrer, a les 6 de la tarda, BALL DE CARNAVAL\n· ASSOCIACIÓ DE GENT GRAN DEL TANCAT (Esplai del Tancat)\nDivendres 13 de febrer, a les 7 de la tarda, BALL DE CARNAVAL\n· ASSOCIACIÓ DE GENT GRAN DEL VENDRELL (Esplai de la Gent Gran del