Gonçal Comellas – Des de Collserola\nEtiqueta: Gonçal Comellas\nPost date Agost 28, 2016\n2 comentaris a 25 anys …amb música\nA vegades, aconteixements que es repeteixen any rera any, poden caure en la monotonia i provocar en les persones que hi participen, la sensació de cosa ja vista. No va ser així en el concert de Mas Pagès.\nDes de fa 25 anys Mas Pagès, a Sant Esteve de Guialbes, ha vingut organitzant cursos i concerts a l’estiu, de música instrumental, dirigits pel violinista i director Gonçal Comellas, pel que han passat quasi 500 joves. Algunes carreres d’éxit es poden seguir avui en dia i és ben segur que s’aniran consolidant i engrandint en el futur proper.\nUn apartat important és la vinculació estreta amb l’Orquestra UNESCO Barcelona i amb la Fundació Música Solidària. Tot just en el concert de l’estiu del 2015 es va anunciar la creació de la Fundació, i els resultats han sigut molt positius i engrescadors. Durant aquest mes d’agost s’ha pogut assistir encara a concerts de l’Orquestra a Ripoll, La Seu, Vielha o Tivissa-Vandellòs, entre d’altres poblacions, dins de la programació de concerts solidaris contra la pobresa infantil que ve organitzant per Catalunya. Els inicis sempre son complicats, degut en part, al desfaç entre la gran il.lusió per fer coses i la realitat que alguns cops sembla cega.\nEnguany es tractava de celebrar de forma especial aquests primers 25 anys dels concerts d’estiu. El resultat, extraordinari.\nEs traspuava emoció. El record de persones que van estar en els orígens i que malauradament ja no hi son, es barrejava amb la satisfacció de la presència d’aquests músics joves, alumnes dels cursos d’estiu.\nAbans del concert es van passar imatges de representacions i d’essatjos d’anys anteriors en els que es posava de manifest el treball i la dedicació tant de l’alumnat com dels professors. Bon inici de festa.\nLa programació va estar integrada per obres de Mozart, Gluck, Bach, Shumann, Chopin i Brahms, alternant peces per solista , duet fins arribar al Quintet en Fa m. De Brahms. Aquesta varietat instrumental va permetre gaudir del duet de violí i viola en Sol m. de Mozart, interpretat pels joves músics Carlos Rafael Martínez i Cristina Regojo, o l’Allemande de Bach amb l’Anna Comellas al violoncel (sempre arriba al més profund) o la professionalitat i experiència de Victória Fernández en Melodia de Gluck. A més d’acompanyar al piano, la Maria Canygueral va interpretar com a solista, la Fantasia op. 17 en Do m. de Schumann i una peça de Montsalvarge La sorpresa i regal especial, van ser les peces de Chopin que va interpretar al piano l’Albert Flotats, gerent de la Fundació.\nI a la sortida comentaris, records, i sobre tot, desitjos de poder viure de nou una nit tan especial el proper any.\nEtiquetes Ana Comellas, Carlos Rafael Martínez, Cristina Regojo, Fundació Música Solidària, Gonçal Comellas, Maria Canygueral, Más Pagès, Orquestra UNESCO de Barcelona, postaweek, Victória Fernández\nConcerts solidaris contra la pobresa infantil\nPost date Desembre 22, 2015\nSense comentaris a Concerts solidaris contra la pobresa infantil\nConcerts solidaris Càritas. Orquestra UNESCO\nLa situació econòmica que viu el país ha agreujat les diferències socials, recaient de forma directe en els més petits. Per sort, cada cop més, s’organitzen actes en favor d’un determinat col·lectiu o per una causa concreta.\nFa uns dies es van presentar els Concerts solidaris Contra la pobresa infantil que durà a terme l’Orquestra UNESCO Barcelona per tot el territori de Catalunya a favor de Càritas. Cal dir que no ens ha sorprès la iniciativa, ja que des de la seva creació, l’Orquestra UNESCO ve realitzant concerts solidaris a favor de diverses entitats que actuen a casa nostra.\nUna primera cosa que vull destacar és el projecte musical que hi ha al darrera d’aquests concerts. Seguint un dels objectius que es va marcar en el seu naixement l’Orquestra UNESCO, els concerts volen acostar la música clàssica a llocs on no arriba habitualment. Estan previstos 23 concerts en total, en poblacions i locals ben diferents, esglésies, catedrals o teatres, sempre amb el desitj de facilitar la difusió de bona música amb una bona finalitat. A tall d’exemple, els concerts es realitzaran a Tortosa, Reus, Berga, Figueres, Montserrat, La Seu d’Urgell, etc.\nCom remarcava el director Gonçal Comellas, dins de la música de cambra, han buscat un repertori que ajudi a conèixer i comparar músics que moltes vegades es presenten quasi com antagònics. Aquesta idea em sembla molt bona: és fer didàctica i enriquir a les persones que assisteixen als concerts. Pots sentir Haendel i Bach plegats o Mozart i Haydn en un mateix concert, sense deixar de costat el barroc italià que ens acosta a Corelli, Albinoni o Vivaldi.\nUna segona idea que voldria destacar és l’esperit de sumar, de compartir. El resultat d’aquesta forma de fer és que en cada concert s’incorporen corals i cors de les poblacions on es fa el concert. Això implica donar oportunitat a aquestes corals per cantar amb una orquestra consolidada i per ambdues parts, te el valor afegit de posar en comú criteris i aspectes musicals que d’altre manera no ho haurien fet.\nUn projecte musical d’aquest calat posat, al servei d’una causa solidària, val la pena. Una dada colpidora: segons l’IDESCAT al 2014 la població de menys de 16 anys de Catalunya que viu en risc de pobresa o exclusió social és d’un 28,8%, i un 8,7% ja pateix privació material severa.\nCaldrà seguir aquests concerts que promou la Fundació Música Solidària.\nEtiquetes Càritas, Concerts solidaris, Fundació Música Solidària, Gonçal Comellas, Orquestra UNESCO de Barcelona\nLlums i ombres en la música de Mozart. Mozarteum Salzburg i Orquestra UNESCO Barcelona”\nPost date Novembre 14, 2015\nSense comentaris a Llums i ombres en la música de Mozart. Mozarteum Salzburg i Orquestra UNESCO Barcelona”\nEl passat dijous 12 de novembre es va celebrar el concert Llums i ombres a la música de Mozart organitzat per la Fundació Música Solidària. Per aquesta ocasió l’Orquestra UNESCO Barcelona va comptar amb la col.laboració de tres músics professors tots ells de la Mozarteum University of Salzburg. Es tracta de la violinista Esther Hoppe, el professor de viola Thomas Rielb i del pianista Imre Rohmann. Tots ells a més de la docència a la Universitat, tenen una dilatada carrera com a membres de diferents agrupacions musicals, existint en el mercat nombrosos enregistraments sonors en els que han participat. Més detalls sobre la seva biografia musical es poden llegir al web de la pròpia Universitat i també al web de Mestral Concerts\nPer començar van oferir el Divertimento en Re major K136. Aquest juntament amb el 137 i 138 van ser escrits per Mozart l’any 1772 i com indica el seu nom, eren peces que servien per acompanyar converses i reunions. També son coneguts com les Sinfonies de Salzburg, donat que seguien l’estructura italiana de les Sinfonies: ràpid, lent i ràpid un altre cop. En concret el K136, el més conegut del tres, en molts concerts s’interpreta en primer lloc, com a senyal de benvinguda, o com he llegit en algun lloc, com si fos la copa de cava que es dóna als convidats quan arriben.\nLa segona peça de la primera part va ser Sinfonía concertante K364. Les interpretacions dels músics convidats va ser extraordinària. El violí i la viola parlàvem entre elles o es donaven pas l’un a l’altre. El sentiment, el tempus, la compenetració que es percebia entre cada un dels solistes amb el seu instrument i al mateix temps entre ells, facilitava la comunió amb el públic. El so que aconseguien extreure dels instruments és difícil d’expressar. Personalment crec que va ser el moment més intens del concert\nPer interpretar aquesta obra es van incorporar 2 trompes i 2 oboes.\nJa en la segona part l’Orquestra UNESCO Barcelona ens va regalar el Divertimento en fa mayor K138 que, tal com he escrit abans, forma part de les anomenades Sinfonies italianes per la seva estructura en tres moviments.\nSentir l’Orquestra en el marc del Palau de la Música permetia apreciar millor el treball de direcció que ha aconseguit l’armonització dels instruments.\nCom a final del concert van interpretar el Concert per a piano i orquestra en do menor K491. En aquest cas el solista era el pianista Imre Rohmann.\nL’Orquestra es va ampliar amb diferents instruments de vent i de percusió. En concret els de vent van ser: 1 flauta, 2 oboès, 2 clarinets, 2 trompes, 2 fagots i 2 trompetes.\nL’esperit de l’Orquestra UNESCO d’incorporar músics diversos, ens permet gaudir de peces de la complexitat instrumental com la que ara parlem. En aquestes situacions cal destacar el paper del director, per saber armonitzar músics de diversa procedència i extreure el màxim de cada un d’ells. Els músics per part seva, conservant la seva indiosincràcia, s’adapten al conjunt de manera natural.\nNota: encara que no disposo de les peces interpretades pels solistes del concert, opto per incorporar-les a fi d’ajudar a conèixer millor el que es va poder sentir.\nEtiquetes Esther Hoppe, Fundació Música Solidària, Gonçal Comellas, Imre Rohmann, Mozarteum Salzburg, Orquestra UNESCO de Barcelona, Thomas Rielb\nPost date Octubre 20, 2015\nSense comentaris a Fundació Música Solidària\nLogo Fundació Música Solidària\nlogo Orquestra UNESCO Barcelona\nEl passat mes d’agost ja vaig escriure sobre la presentació avançada de la Fundació Música Solidària a partir de l’evolució de l’Orquestra UNESCO Barcelona. Ara tot es formalitza i comença a fer camí amb molt bons auguris.\nVull destacar en primer lloc l’objectiu de la nova Fundació:\nAmb la creació de Fundació Música Solidària volem potenciar els Concerts Solidaris perquè creiem que són una eina eficaç de cooperació que pot arribar a moltes persones. I quina millor manera que fer-ho a través de la música i a través d’una orquestra que pot contribuir a la vida musical i cultural del nostre entorn, amb la màxima exigència de qualitat i amb una finalitat eminentment social.\nLa millor manera de parlar dels concerts previstos i de l’activitat de la Fundació és anar directament a l’escrit que la pròpia Fundació ha preparat per aquesta ocasió.\nNeix Fundació Música Solidària per fomentar els Concerts Solidaris a tot Catalunya\nLa Fundació tindrà com a activitat principal difondre la música a llocs i persones on habitualment no arriba, fomentar la difusió de la música clàssica entre els joves, implicar les entitats del territori, i col·laborar i ajudar a entitats benèfiques en els seus projectes socials.\nAmb l’objectiu de promocionar concerts i l’organització de tota mena d’activitats musicals amb una finalitat eminentment cultural, social o solidària, neix la Fundació Música Solidària.\nL’activitat principal serà difondre la música, tot fent que cada concert sigui una veritable plataforma de visualització de realitats socials, de cooperació amb entitats benèfiques i que arribi a llocs i persones on habitualment no arriba\nEl segell característic de la Fundació és l’organització de Concerts Solidaris, entesos com a eina eficaç de cooperació. Cada concert es realitzarà en col·laboració amb entitats benèfiques del territori, destinant un percentatge dels beneficis als diferents projectes que aquestes entitats estan duent a terme pel benestar de les persones, per la seva dignitat i pels seus drets.\nEl nostre objectiu es consolidar un projecte musical i solidari que ens permeti CREIXER COMPARTINT.\nEl principal actiu de la Fundació és l’Orquestra UNESCO Barcelona, dirigida per Gonçal Comellas.\nTransparència, solidaritat i excel·lència professional i artística són els valors de la Fundació que té seu a Terrassa, i que desenvoluparà la seva actuació principalment a Catalunya.\nArrenca FMS amb projectes de gran impacte social\nLa Fundació Música Solidària ha nascut aquest mes de setembre amb quatre projectes de gran impacte social que es realitzaran entre el 2015 i 2016.\nEl primer consistent en una gira aquest mes de novembre de 4 concerts solidaris junt a Estrella Morente que anirà en benefici de la Fundación Vicente Ferrer per al Programa Nutricional per a dones amb SIDA.\nUn concert al Palau de la Música Catalana el 12 de novembre, fruit d’una col·laboració internacional amb el Mozarteum de Salzburg, on l’Orquestra UNESCO Barcelona interpretarà un programa íntegrament amb obres de Mozart juntament amb solistes procedents d’aquesta prestigiosa entitat.\nUna gira per tot Catalunya de 24 concerts solidaris que es concentraran al primer semestre de 2016 en benefici de Càritas per al programa “Contra la pobresa infantil”. Un projecte que pretén fer arribar la música a llocs i persones on no arriba habitualment, alhora que visualitzar aquesta crua realitat social.\nPer al segon semestre del 2016, la Fundació Música Solidaria està estudiant realitzar una gira de concerts en benefici de l’Obra Social Sant Joan de Deu i, en concret, per recaptar fons pels seus diferents programes del departament d’oncologia infantil i juvenil.\nAntecedents i orígens de la Fundació Música Solidària\nL’Associació Amics de la UNESCO de Barcelona va fundar l’any 2013 conjuntament amb el Sr. Gonçal Comellas l’Orquestra amics UNESCO BARCELONA. Els diferents èxits assolits des del mateix moment de la seva aparició i la seva capacitat de projecció i creixement, fan que un grup de persones a l’entorn de l’Associació Amics de la UNESCO de Barcelona es plantegin crear el marc jurídic adequat per donar suport a l’orquestra i al projecte social que l’engloba, possibilitant la seva viabilitat i creixement futurs.\nEtiquetes Concerts solidaris, Fundació Música Solidària, Gonçal Comellas, Orquestra UNESCO de Barcelona, Solidaritat\nPost date Agost 5, 2015\nSense comentaris a Orquestra UNESCO Barcelona. Concert d’estiu\nEtiquetes Fundació Música Solidària, Gonçal Comellas, Más Pagès, Orquestra UNESCO de Barcelona\nConcert solidari Acció Psoriasi de l’Orquestra Amics UNESCO Barcelona\nPost date Abril 6, 2015\n2 comentaris a Concert solidari Acció Psoriasi de l’Orquestra Amics UNESCO Barcelona\nDes del moment de la seva presentació, l’Orquestra Amics UNESCO Barcelona, va posar de manifest la seva voluntad de fer arribar la música als indrets no habituals, i sobre tot amb una vessant solidària. Ja havíem tingut ocasió de sentir-los en el concert de celebració dels 25 anys de la Fundació d’Ajut a l’Esclerosi Múltiple, i el passat dia 28 de març, vam sentir-los en un concert a favor de Acció Psoriasi.\nNo voldria caure en el tópic de l’ajut innegable de la música per portar amb un sentit més positiu els efectes d’una malaltia, però tampoc es pot obviar, ja que cada cop s’utilitza més la musicoteràpia com a teràpia tant individual com en grup. El que de ben segur és cert, és que les persones que vam assitir al concert, uns afectats per la malaltia i d’altres no, ens vam sentir units, participant de l’emoció i del plaer de la música.\nEl programa d’aquest dia va ser, el Concerto grosso, n.5 i 6, op. 6 de G.F. Haendel i els Concerts de Brademburg, n. 4 i 5 de J.S. Bach.\nA més dels músics que integren l’orquestra, van tocar com a solistes, Claudi Arimany i Jordi Gendre, en la flauta, Antoni Besses al piano i J.M. Fernández, en el violí (és el primer violí de l’orquestra). En altres moments ja he parlat d’ells, pel que ara voldria centrar-me en un aspecte que a mí m’interessa de forma particular: la direcció.\nNo va ser fins a Bethoven que es va introduir la figura del director, com a persona diferent del compositor, i sempre ha estat viva la discusió de quin paper havia de jugar aquesta nova figura. Havia de seguir de forma escrupolosa i fidel la partitura escrita pel compositor, o podia i fins i tot havia, de posar de la seva part, per trobar una nova sonoritat i donar un tempus diferent? La realitat ens ensenya, com pot canviar la mateixa música en funció del director/ directora.\nÉs apasionant fixar-se quasi exclusivament en la persona que condueix l’orquestra, (personalment m’agrada més i està més d’acord amb el meu pensament, el parlar de conductor o conductora de l’orquestra) i seguir la música atenent-nos al seu gest. Perceps el ritme, el temps, la sonoritat que vol aconseguir, encara que no sempre es correspongui amb el que sona. Veus petits gestos de desacord o expresions de satisfacció.\nLa primera regla d’or escrita per Richard Strauss per l’àlbum del jove director, Hans Knappertbusch, diu:\nRecordi que no està fent música pel seu propi plaer, sinó per les persones que l’escolten.\nAquest punt em sembla fonamental, d’igual manera que crec que ha de ser algú que identifiqui ràpidament els problemes, a més de ser un bon comunicador.\nAquesta tasca és doblement difícil si recordem que l’Orquestra Amics UNESCO Barcelona, està integrada per músics de diferents indrets, que tenen poques oportunitats d’assajar plegats, abans dels concerts. Aconseguir la compenetració de tots els músics, que deixin de costat el que normalment fant per a passar a ser una peça més de l’orquestra, no deu ser senzill. Potser per aquestes especials circumstàncies, és pel que la direcció a través de la mirada, no es percep rellevant; falta el costum. La vista perifèrica detecta el moviment de la batuta, però les indicacions directes per un petit gest de la mirada del director, requereix una sincronització que no és fàcil.\nUna orquestra mai està feta del tot, sempre està evolucionant i creixent. Seguir aquesta evolució és un luxe.\nEtiquetes Acció Psoriasi, Antoni Besses, Claudi Arimany, Concert, Gonçal Comellas, J.M. Fernández violinista, Jordi Gendra, Orquestra UNESCO de Barcelona


Publicat per Interacció el 15/05/2019 - 11:45 | Última modificació: 07/07/2021 - 12:16\n'L'Anuari AC/E de cultura digital', enguany arriba a la seva sisena edició, amb les arts escèniques, els museus, els festivals, el patrimoni històric, el sector del llibre, com a temes que s’analitzen a fons. Alguns dels desafiaments actuals fa que l’anuari ressalti la necessitat de consolidar el equilibri d'interessos entre creadors i usuaris i, alhora, ampliar les fonts de creativitat, originalitat, domini públic i compliment dels drets fonamentals, d’acord amb les recomanacions de l'Agenda de l'OMPI per al Desenvolupament i el Consell de Drets Humans de les Nacions Unides.\nPel que fa a l’anàlisi de tendències digitals, s’estudia la situació de la cultura digital amb un primer article sobre l’impacte del 'blockchain'a les indústries culturals, l’accés obert i els drets de propietat intel·lectual com els 'creative commons', la sobirania econòmica de la cultura amb models alternatius des de les associacions i cooperatives, matchfunding o FLOSS (Free Libre Open Source Software). El vincle entre la intel·ligència artificial i la música, així com el podcast, en totes les seves vessants. També analitza l’impacte de la creació digital davant els drets humans i els canvis de tendència en el consum de les indústries culturals amb nous públics o les 'fake news'. En aquest article s’aprofundeix amb anàlisis interessants com els usos d’internet, en el cas del següent quadre que detalla, segons l’Estudio General de Medios de l’AIMC, en l’escala d’ubicació ideològica.\nEstudio General de Medios de l’AIMC\nAcción Cultural Española. (2019). Anuario AC/E de cultura digital 2019 www.accioncultural.es\ndrets d'autor, tecnologia i digitalització, Anuario AC/E de cultura digital, Espanya\nCultura a la societat contemporània, Tecnologia i digitalització, Economia de la cultura, Indústries creatives i culturals, Legislació cultural


Cinema Clàssic – La Heredera – La Cate\nCinema Clàssic – La Heredera\n21-10-2018 17:00 - 19:00\nAny 1849, a Nova York. Catherine Sloper, una rica hereva, tímida, innocent, poc atractiva y no massa jove, coneix a un jove molt atractiu del que s’enamora, però el seu pare, tirànic, s’oposa al casament i amenaça amb desheretar-la. Adaptació de la novel·la de Henry James “Washington Square”.


Curso de Preparación Física de Rugby con certificación homologada desde Castellón de la Plana\nLa excelencia profesional, el trabajo y el éxito vienen avalados por una formación de alta calidad. Alto Rendimiento se caracteriza por ser una escuela de alta exigencia donde los alumnos de Castellón de la Plana desarrollan sus conocimientos, destrezas y competencias para formarse en Curso de Preparación Física de Rugby. Pocos centros que imparten sus títulos de entrenador o preparador físico de forma presencial, evalúan o se centran en las competencias que el alumno desarrolla. Las competencias quieren decir: "demostrar lo que uno es capaz de hacer" durante y al final del curso.


Contact Us - Efraim Bayarri\nContact Us efraim 2017-08-21T23:59:14+00:00\nSi tens alguna incidència amb un servei contractat\nDescriu el teu problema\nEnviem un correu indicant el teu nom de client i el servei de la incidència. Adjunta tota la informació relacionada que creguis que és important. Quanta més informació tingui de principi, més ràpidament podré solucionar la incidència.\nDemana informació sobre els meus serveis\nQue servei necessites\nEnviem un correu indicant que nou servei necessites informació. Analitzaré l’estat actual de la teva pàgina i et proposaré solucions. També inclouré un pla d’acció juntament amb l’oferta de pressupost econòmic de la solució.\nInicia presència a Internet\nSi encara no estàs present a la xarxa\nEnviem un correu i et presentaré un pla per iniciar la presència del teu negoci/idea a Internet. No tens perquè començar amb totes les opcions actives. Podem començar amb el bàsic i amb el temps afegirem nous serveis. Tot a mida.\nContacte amb mi i fes-me saber els teus dubtes\nPots utilitzar el formulari que et proposo o si ho desitges pots contactar amb mi també a través de WhatsApp en el mateix telèfon de contacte o trucar-me directament.\nCom més còmode et sigui.\nSegur que podem trobar a una solució que faci de la teva presència a Internet una experiència satisfactòria.\nAdreça: Garriga i Roca 4, 08041, Barcelona\nTelèfon: (+34) 690 074 497\nEstic aquí per ajudar al teu negoci a enlairar-se!\nA Través d’Idees Creatives, Innovació i Pura Determinació\nM'encantaria poder ajudar-te!\nOmple el formulari i em posaré en contacte amb tu puntualment. Gràcies pel teu interès!\n© Copyright | Efraim Bayarri | Tots els drets reservats | Avís Legal. Política de Galetes. Més Informació. |


by Belen Riva | febr. 24, 2021 | Ed. Primària, Notícies


Una gran oportunitat en el Barri Vell - Girona Ciutat - gretahome.cat\nUna gran oportunitat en el Barri Vell – Girona Ciutat –\nPis preciós situat al Barri Vell de la ciutat, amb totes les comoditats.\nEl pis disposa de totes les comoditats d’un pis modern, parquet, calefacció de gas, tancaments amb cambra, alarma, cuina equipada moderna, mobles de qualitat. Un pis de somni en una finca totalment reformada i amb ascensor.\nUbicació excepcional envoltat de tots els serveis (Farmàcies, Supermercats, Bus Urbà…).\nUn pis perfecte per viure o com a inversió, ja que disposa de llicència turística activa (amb un alt percentatge d’ocupació, més del 80%).\nPiso precioso situado en el Casco Antiguo de la ciudad, con todas las comodidades.\nEl piso dispone de todas las comodidades de un piso moderno, parquet, calefacción de gas, cerramientos con cámara, alarma, cocina equipada moderna, muebles de calidad. Un piso de sueño en una finca totalmente reformada y con ascensor.\nUbicación escepcional rodeado de todos los servicios (farmacias, Supermercados, Bus Urbano…).\nUn piso perfecto para vivir o como inversión, ya que dispone de licencia turistica activa (con un alto porcentaje de ocupación, más del 80%).\nLovely apartment located in the Old Town of the city, with all the comforts.\nThe flat has all the comforts of a modern floor, parquet, gas heating, closings with a camera, alarm, modern equipped kitchen, quality furniture. A dream apartment on a completely renovated property with elevator.\nSceptional location surrounded by all services (pharmacies, supermarkets, urban bus…).\nA perfect apartment to live or as an investment, since it has an active tourist license (with a high percentage of occupation, more than 80%).\nBel appartement situé dans la vieille ville de la ville, avec tout le confort.\nL’appartement dispose de tout le confort d’un appartement moderne, parquet, chauffage au gaz, une chambre à coucher, alarme, cuisine moderne équipée, mobilier de qualité. Un appartement de rêve dans une propriété entièrement rénovée avec ascenseur.\nEmplacement exceptionnel entouré de tous les services (pharmacies, supermarchés, bus urbains…).\nUn appartement idéal pour vivre ou comme investissement, puisqu’il dispose d’un permis de tourisme actif (avec un pourcentage d’occupation élevé, supérieur à 80%).\nFinca Reforma Total 2006\nProximitat atots els Serveis\nProximitat a Bus Urba\nPis Equipat amb mobles de Disseny


Barcelona - [Geoinquiets Barcelona] Allò de l'ego\n[Geoinquiets Barcelona] Allò de l'ego\nPerdoneu que em faci protagonista avui, però no puc estar-me. En fa il·lusió.\nUn article que vaig començar ara fa un any i que ara han publicat a Geofocus i que parla de les coses que també parlem aquí. Escrit per un geògraf per als geògrafs.\nPS: I ara em poso amb l’article compartit. Estic recollint les ultimes dades pel tema dades, info., coneixement, saviesa.\nRe: [Geoinquiets Barcelona] Allò de l'ego\n1) l'exemple clàssic que no menciones: TomTom Map Share. Et venen el mapa navegable i les actualitzacions anuals, però no et desconten res ni et reconeixen la feina que fas quan els subministres voluntàriament edicions i canvis. I TomTom s'estalvia feina que reparteix en forma de dividends entre els accionistes. Resultat net: les contribucions dels usuaris han baixat ja que se senten enganyats.\n2) Entre les motivacions dels usuaris hi ha també el poder fer allò que els productors tradcionals no fan, ja sigui per lentitud (les administracions) com per criteris econòmics (les empreses privades). Arribar on els altres no arriben, ocupar nínxols buits. Aquí tant les administracions com les empreses privades estan badant, ja que són sectors molt específics on podrien desenvolupar activitat, i per tant mal que bé generar ingressos (directes, o indirectament per estalvi).\n2011/2/15 Ruiz Almar, Ernest <[hidden email]>\nGràcies pels comentaris i observacions. M’ho apunto.\nDe: [hidden email] [mailto:[hidden email]] En nombre de Raf Roset\nEnviado el: martes, 15 de febrero de 2011 12:24\nAsunto: Re: [Geoinquiets Barcelona] Allò de l'ego


Hi va haver un temps en què allò que deien els llibres era sagrat\nActualitzada 22/02/2018 a les 07:14\nUn dia, quan encara funcionàvem amb el Diccionari Fabra, em truca una exalumna i m’engalta: “Perdona, l’humor no és allò que fa que ens mirem les coses des d’un punt de vista que ens faci riure?” En contestar-li que sí, sentencia: “Ja ho deia jo. Doncs, mira, el meu diccionari està equivocat!” Vaig quedar que si em punxen no em troben sang. Els tòpics adjectius que s’usen en aquests casos (garratibada i esmaperduda) em van quedar petits. Preveient que aneu a saber quin diccionari feia servir, li ho pregunto i em contesta, tota seriosa: “El Fabra.” Li demano quina paraula ha buscat: “Humor”, em respon. Li prego que me’n llegeixi la definició i ho fa: “Qualsevol líquid del cos d’un animal o d’una planta, normal o patològic.” Pobra Rosa, no havia passat de la primera definició... i a mi que només se’m va acudir demanar-li que continués llegint, en comptes de dir-li que la seva ignorància era molt superior al seu grau d’analfabetisme. Matem-ho.\nMés o menys a la mateixa època, en un examen de ciències socials, un alumne d’EGB respon “camises” a la pregunta “Quin clima és l’habitual a Sicília?”. El professor queda ert, però encara queda més glaçat quan el vailet, interrogat per saber d’on ha tret la resposta, afirma que és el que diu el llibre de text. El mestre li demana que li ensenyi exactament en quina pàgina del llibre es pot llegir que el clima de Sicília és “camises”. L’alumne, gallejant, li ho mostra: “Miri, aquí ho diu: ‘A Sicília, el clima és abrusador.’” La cara del meu company devia valer tots els cèntims del món! Abrusador, brusa, camises... fot-li, que fa baixada!\nHi va haver un temps en què allò que deien els llibres era sagrat, potser perquè l’únic llibre d’ús habitual era la Bíblia i perquè hi havia poques persones que sabien llegir. Actualment s’afirma que la taxa d’analfabetisme és baixíssima, però quan es parla de “saber llegir” es vol dir que, en un acte heroic, sabem lligar unes quantes lletres, per exemple c + a + s + a, i pronunciar-les juntes (casa). Però no es diu res de donar significat a allò que es llegeix ni de donar cap importància al sentit d’allò que està escrit. Tant se val, m’heu enganxat d’un mal humor abrusador que em va xopant la camisa.


De las mejores frases que he leído en muuucho tiempo:\n"Pero mientras no olvide el pasado, estoy guay. Uno debe ser siempre consciente, igual que tienes que olvidar a esa novia que intentó cortarte la garganta, pero que todavía está realmente cachonda. Si te acuerdas de los puntos más que de su coño, te va a ir bien"\nTraduccion casera de una entrevista a Robert Downey Junior en la Rolling Stone. ("But as long as I don't forget the past, I'm cool. One must always be mindful, just like you might forget that old girlfriend who tried to slit your throat, but she's really still hot. If you remember the stitches more than you remember the pussy, you're going to be just fine.").\nEstas cosas se deberían enseñar en la escuela, cuanta sabiduría.\nPublicado por Gonzo! en 7:46


Camp 87, el cementiri de Milà per a víctimes ‘invisibles’ del covid PAOLO SALMOIRAGO / EFE\nMilàEn una cantonada del Cementiri Major de Milà, al nord de la ciutat italiana, un centenar de creus de plàstic blanques recorden les víctimes invisibles de la pandèmia. Al març, quan els morts diaris per coronavirus superaven les tres xifres i els hospitals estaven desbordats, l’Ajuntament va dedicar una part del cementiri als morts per covid-19 que no eren reclamats per ningú. Desenes de persones, però, van ser enterrades allà per error, i ara els seus familiars exigeixen, sense èxit, poder exhumar-ne els cossos per donar-los un comiat digne.


Lloguer de cotxes familiars a Molokai Aeroport, EUA. Reservi avui! – Rentalcars.com\nAlquiler de Coches Lloguer de cotxes familiars EUA Hawai - Molokai Illa, HI Molokai Aeroport\nCotxes familiars de lloguer en Molokai Aeroport\nOmpli el formulari per trobar els millors preus en cotxes familiars a Molokai Aeroport\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: 4FDDB


Els terrats de Tarragona, al ‘Fet’ 46 | FET a TARRAGONA\nEls terrats, com espais de llibertat en ple confinament. Els terrats, com espais per respirar, per caminar, per llegir, per prendre el sol, o simplement per badar i contemplar les vistes de la ciutat. Al FET hem triat els terrats com els espais que millor simbolitzen l’impacte que ens va provocar ara fa un any l’arribada de la Covid-19 a les nostres vides.\nLa revista recorda el primer any de pandèmia amb un monogràfic de grans reportatges\nEl número 46 del FET a TARRAGONA és una revista especial amb grans reportatges que analitzen el primer aniversari de la pandèmia. Un monogràfic de 50 pàgines que arrenca amb una passejada pels terrats que ens han obert una dotzena de subscriptors de la revista. Són només una petita part dels que ens van oferir els lectors quan vam fer una crida a la seva col·laboració. N’estem més que agraïts.\nEl ‘Fet’ es comença a distribuir aquest dimarts 9 de març entre els subscriptors\nEl reportatge fotogràfic de David Oliete per les altures de Tarragona ens permet contemplar la ciutat d’una altra manera i recordar com, ara fa un any, ens vam refugiar als terrats i les terrasses de casa de la por al contagi. La portada de la revista pretén reflectir el desig i la necessitat de respirar, d’agafar aire per afrontar el segon any de la pandèmia amb l’esperança de la vacuna.\nEl monogràfic inclou aquests altres continguts:\n– Un any sense treva als hospitals: visitem la unitat de cures intensives, l’àrea d’Urgències i una planta per a malalts covid de l’hospital de Santa Tecla.\n– Un any sense treva a l’atenció primària: visitem el CAP Jaume I que abasta una població de 27.000 persones i comprovem com han canviat la manera de treballar.\n– Vèncer el virus: el testimoni de tres persones que han estat ingressades (algunes a l’UCI) i que han superat la Covid, no sense dificultats.\n– Vèncer la solitud: persones grans que viuen la pandèmia sense cap companyia. Només amb el suport de professionals i voluntaris de Creu Roja.\n– Néixer en temps de pandèmia: el contrapunt a tanta tristesa i mortalitat. Mares i pares ens expliquen l’experiència de tenir un fill/a en un context sanitari tan complex.\nEl futur econòmic del territori i noves iniciatives culturals nascudes en ple confinament també formen part del continguts del monogràfic de la revista. Però, a més, publiquem en exclusiva un reportatge d’una casa singular de la Part Baixa de Tarragona, construïda ara fa 200 anys, amb uns espais únics que es poden destinar a museu o centre d’interpretació.\nFes-te del ‘Fet’ per només 30 euros l’any\nEl FET 46 es comença a distribuir a partir d’aquest dimarts 9 de març entre els subscriptors i a les llibreries. I, per primera vegada en mig any, organitzem un acte públic de presentació amb aforament limitat i inscripció prèvia. Com ja vam anunciar, l’acte el celebrarem dissabte 13 de març a les 12h al jardí de Casa Canals.


Els Aiguamolls de l'Empordà, quaranta anys de l'acampada que els va salvar de la mort - Empordà\nEls Aiguamolls de l'Empordà, quaranta anys de l'acampada que els va salvar de la mort\nJordi Sargatal i Josep Espigulé recorden la lluita contra Port Llevant i l'anècdota del telegrama a Adolfo Suárez\n12·08·18 | 09:29\nL'acampada de 1978 davant les màquines de Port Llevant. EMPORDA.INFO\nAquest estiu es compleixen quaranta anys d’una decisió agosarada que, amb el temps, s’ha acabat convertint en un fet històric en els annals de la comarca. El 25 de juliol de 1978, els membres del Grup de Defensa dels Aiguamolls de l’Empordà van iniciar una acampada a les maresmes de Castelló d’Empúries, amenaçades pel projecte urbanístic de Port Llevant. Aquella acampada -protagonitzada exclusivament per naturalistes, a diferència d’una anterior-, va marcar el punt d’inflexió d’una campanya iniciada anys abans.\nAl cor de la badia de Roses, en els terrenys salabrosos de primera línia de mar, els efectes del boom turístic es van començar a veure amb tota la seva magnitud amb la creació de les urbanitzacions de Santa Margarida i Empuriabrava. A principi dels setanta, diversos inversors lligats al Banco de Madrid van aconseguir la major part de les propietats de les maresmes que anaven de la Muga al Fluvià a través d’una societat que es deia Port Llevant. Allà pretenien crear una urbanització per a 64.000 residents (Figueres, avui, encara no arriba als 50.000 habitants).\nA la comarca, el pensament generalitzat de l’època associava aquests terrenys humits amb problemes de salubritat i mosquits. Només un petit grup de naturalistes i gent del territori es van adonar que aquell desenvolupament faria desaparèixer un valuós patrimoni ecològic.\nAquestes inquietuds van sortir a la llum quan, el 17 de juliol de 1976, el jove estudiant figuerenc Jordi Sargatal publicava a Presència l’article “Els Aiguamolls de l’Empordà amenaçats”. Aquell mateix any, Sargatal i tres joves més -Martí Boada, Francesc Giró i Enric Foixench- van anar amb cotxe fins a la ciutat belga de Lieja per participar en un col·loqui internacional on hi havia alguns dels principals experts en ornitologia del moment. Després d’una intervenció que Sargatal i Boada han recordat, en diverses ocasions, “com un moment d’innocència juvenil carregada d’arguments”, quatre-centes persones, entre elles destacats científics i investigadors europeus, van signar una petició de protecció dels Aiguamolls. El Ministeri d’Exteriors de Bèlgica va enviar el document directament al Govern espanyol. L’afer havia deixat de ser un assumpte local.\nEl novembre de 1976 es va constituir el Grup de Defensa dels Aiguamolls de l’Empordà (GDAE) format, inicialment, per Jordi Coll, Lluïsa Carles, els germans Font, Narcís Genís, Jordi Gratacós, Francesc Giró, Francesc Guillamet, Manel Huguet, Rosa Llinàs, Jordi Sargatal, Toni Strubell i Joan Tibau. A l’estiu, hi havia hagut el Debat Costa Brava i el desembre d’aquell mateix any es va presentar a Torroella de Montgrí la ponència Els Aiguamolls de l’Empordà, reserva necessària, que va generar una exposició itinerant de molta repercussió.\nL’estiu de 1977, Port Llevant va iniciar els primers moviments de terra. Hi va haver una primera acampada de protesta, però hi havia més activistes polítics que naturalistes i el GDAE va decidir aturar l’ocupació. Entremig, l’empresa i diferents ministeris estatals van jugar a l’estira-i-arronsa per aturar les obres. El juliol de 1978 es va fer la segona acampada, la que marcaria definitivament la preservació dels Aiguamolls. El 28 d’octubre de 1983, es va publicar la Llei que convertia aquest espai en Paratge protegit, que dos anys més tard passaria a anomenar-se Parc Natural.


Hacks - Wiki HKp\nHacks! Artefactes hackejats. Canvis d'ús i intervencions creatives dels usuaris\nExplorar artefactes documentats\nNeumático como columpio\nBotella como regadera de cesped\nAixada feta a partir de la combinació d'una aixada i parts d'una bicicleta; el resultat és una mena d'arada de tracció humana, amb una roda davant i una aixada darrera que va escatant l'herba. A l'encontre Màsters de l'Univers el setembre de 2011 a Nautarkia se'n van fabricar diversos models.\nRe-utilització, Transformació d'un sol element\nAl camp de futbol de Cadaqués els neumàtics protegeixen que els jugadors no es facin mal en cas d'estampar-se contra les parets d'obra de les banquetes. Un de molts exemples dels neumàtics com a amortidors dels cops.\nPublicat per Dvdgmz el 6 November 2011. Darrera edició 7 November 2011\nSegueix un model pre-existent, Re-utilització, Re-valorització\nA Can Cruells, una casa rural de Planoles, a la Vall de Ribes, han agafat tambors de rentadora de roba i els han convertit en làmpades del menjador. Tant el forat central com la superfície perforada del perímetre deixen passar la llum. Un altre cas d''obsolegància?\nPublicat per Dvdgmz el 15 September 2011. Darrera edició 15 September 2011\nEs tracta de la part superior d'un paraigües a sobre d'un trípode, per a poder fer mostrari de productes en fires.\nPublicat per Esenabre el 7 September 2011. Darrera edició 7 September 2011\nSegueix un model pre-existent, Re-utilització, Re-valorització, Transformació d'un sol element\nAl Mas Quintà (Massanet de Cabrenys) han pres la llanda d'una roda de bicicleta, li han posat una malla i la fan servir per treure les fulles i la brossa que cauen a la bassa.\nPublicat per Dvdgmz el 1 September 2011. Darrera edició 1 September 2011\nSegueix un model pre-existent, Re-utilització, Transformació d'un sol element\nA les Hortes (ja desaparegudes) del nus viari entre la C-59 i la N-152a a Mollet; un pagès agroperifèric ha pres unes garrafes d'aigua de 5 litres, els ha tallat el cul i les fa servir com a hivernacles per avivar les plantes.\nOh! He comprat un iogurt i no tinc cullera! Pren la tapa, plega-la i te'n fabriques una.\nParaigua com a faldilla impermeable\nEls dies plujosos i ventosos deixen molts paraigües trencats als carrers. Pots combinar-los en unes colorides faldilles impermeables post-tempesta. Un hack que convida a sortir a recol·lectar, reaprofitar uns paraigües que en molt poc temps s'han tornat inservibles i combinar-los creativament en una peça de vestir. Moda per a després de la pluja.\nPublicat per Dvdgmz el 2 December 2009. Darrera edició 16 May 2011\nRe-utilització, Re-valorització, Assamblatge o combinació, Hi ha un element principal\nFer una barca de joguina amb una ampolla de plàstic, uns clips i una goma. Aquesta és una de les propostes recollides a través de l'activitat Hacking the bottle l'any 2006 a l'espai GERMINADORMaçart.\nPublicat per Dvdgmz el 3 May 2011. Darrera edició 9 May 2011\nSegueix un model pre-existent, Re-utilització\nUna de les persones participants a l'activitat Hacking the bottle l'any 2006 a l'espai GERMINADORMaçart va proposar convertir una ampolla de plàstic en un porta-monedes penjat del coll.\nPublicat per Dvdgmz el 7 May 2011. Darrera edició 9 May 2011\nUna combinació de cobriment ondulat per teulades i fragments de tanques d'obra recollia l'aigua de la pluja i la feia anar cap a galledes o bidons de plàstic a les Hortes (ja desaparegudes) del nus viari entre la C-59 i la N-152a a Mollet.\nPublicat per Dvdgmz el 4 May 2011. Darrera edició 5 May 2011\nUn palet de càrrega de plàstic del tipus que es fa servir a Mercabarna s'utilitzava com a porta a les Hortes (ja desaparegudes) del nus viari entre la C-59 i la N-152a a Mollet.\nPublicat per Dvdgmz el 4 May 2011. Darrera edició 4 May 2011\nTallar una ampolla, omplir-la d'aigua i que sigui un gerro on posar-hi flors. Aquesta és la proposta que ens va fer en Martí Rebollo, de 5 anys, l'any 2006 quan dins l'espai GERMINADORMaçart demanàvem hacks per a una ampolla de plàstic (Hacking the bottle).\nPublicat per Dvdgmz el 3 May 2011. Darrera edició 3 May 2011\nFer servir les llantes de la roda del cotxe per penjar-hi les mànegues de regar és una pràctica molt estesa. Al garatge de la família Moulines de Maçanet de Cabrenys hi trobem aquest exemple de re-utilització creativa. El canvi d'ús no implica cap modificació de la llanta, simplement cal fixar-la a la paret. Aquest hack implica adonar-se que les propietats de l'objecte (és rodó, té uns sortints que eviten que caigui la mànega, té uns forats que permeten fixar-lo i es pot fer sobre una superfície plana) el fan idoni per a aquest ús.\nPublicat per Dvdgmz el 20 October 2009. Darrera edició 3 May 2011\nLes parts d'una cabina de la ONCE desmantellada s'han recuperat per a diversos usos a les hortes de la RENFE a Granollers.\nPublicat per Dvdgmz el 28 April 2011. Darrera edició 28 April 2011\nEl portabidons s'ha quedat quiet. Ja no està a la bici. L'han clavat en un pal, en el tronc tallat d'un arbre, a la Vinya de Rubió, a Caldes de Montbui. Allà serveix per aguantar o penjar-hi coses.\nA les hortes de les lleres del Riu Ripoll algú no en té prou amb la feina al camp per mantenir-se en forma. La bicicleta vella s'ha fixat per tenir-hi una bici estàtica on fer exercici.\nA Montgat, a les Hortes de la Casanova, als marges sobre B-20, els pagesos agroperifèrics aprofiten les cates de formigó d'un centre de proves proper per construir talussos i així obtenir terrasses on cultivar.\nEls habituals bidons metàl·lics que es fan servir pel combustible són la base d'un sistema de rec per cultivar maduixeres i altres plantes petites. En veiem un exemple a la Vinya de Rubió, a Caldes de Montbui.\nPublicat per Dvdgmz el 22 February 2011. Darrera edició 28 April 2011\nSegueix un model pre-existent, Re-utilització, Re-valorització, Hi ha un element principal\nEn Ramon Gaspar de Caldes de Montbui s'ha fabricat una barbacoa per fer servir a la vinya. Ha obert una portella a un bidó de petroli de la elf i li ha posat una xemeneia.\nPublicat per Dvdgmz el 22 February 2011. Darrera edició 22 February 2011\nObtingut de «http://enlloc.net/hkp/w/index.php?title=Hacks&oldid=2637»\nDarrera modificació de la pàgina: 17 gen 2012 a les 03:17.\nAquesta pàgina ha estat visitada 15.732 vegades.


LA VIA AUGUSTA: LA FOTO DENÚNCIA DEL DIA 7-05-2016\nLA FOTO DENÚNCIA DEL DIA 7-05-2016\nAmposta. Carrer Innocenci Soriano Montagut.\nCotxe ocupant la totalitat de la vorera.\nI els vianants que han de fer? Envair la calçada?


El temps. Hui i últims dies: Chelva - Resumen dilluns 25 - Taula - Agència Estatal de Meteorologia - AEMET. Govern d'Espanya


Canvis relacionats amb «Discussió:J.A. Primo de Rivera creu que la Generalitat proclamarà la independència amb suport internacional i l’Estat s’haurà d’enfrontar a “la anti-España de las potencias europeas”» - Wiki\nCanvis relacionats amb «Discussió:J.A. Primo de Rivera creu que la Generalitat proclamarà la independència amb suport internacional i l’Estat s’haurà d’enfrontar a “la anti-España de las potencias europeas”»\n← Discussió:J.A. Primo de Rivera creu que la Generalitat proclamarà la independència amb suport internacional i l’Estat s’haurà d’enfrontar a “la anti-España de las potencias europeas”\nMostra els canvis nous des de 10:23, 21 gen 2021\nObtingut de «https://wiki.vilaweb.cat/index.php/Especial:Seguiment/Discussió:J.A._Primo_de_Rivera_creu_que_la_Generalitat_proclamarà_la_independència_amb_suport_internacional_i_l’Estat_s’haurà_d’enfrontar_a_“la_anti-España_de_las_potencias_europeas”»


ATENCIÓ, RODEM! | La llúpia albina\n26/10/2009 in Narrativa\nLa primera novetat de la temporada acaba de sortir del forn. Atenció, Rodem! (Quaderns de Serafino Gubbio, operador cinematogràfic), obra del Premi Nobel de literatura italià, Luigi Pirandello, traduïda per Jordi Estrada, és una sàtira brillant de l’estupidesa i la vanitat humana, un exemple clàssic de l’estil literari de Pirandello.\nEn aquesta novel·la, que podríem qualificar de “peculiar” pel seu estil narratiu, Pirandello desplega una reflexió despietada i apocalíptica sobre la condició humana i la seva mort a mans de la màquina, o el que és el mateix, de la modernitat.\nAtenció, rodem!, publicada per primera vegada el 1919, és una de les primeres novel·les que ens parlen dels inicis del cinema a Europa. Hi trobarem de tot i més: projectes cinematogràfics ridículs, situacions esperpèntiques, dives capritxoses i personatges que, més enllà d’una innocència aparent, revelen la part més fosca de la seva personalitat, dominada per l’egoisme, la passió i la gelosia. El narrador, Serafino Gubbio, és l’home que fa girar la maneta de la càmera a la companyia cinematogràfica La Kosmograph, i en els seus quaderns intenta explicar-se, amb unes teories brillants, tot el que passa al seu voltant.\nCom la majoria d’obres de Pirandello, Atenció, Rodem! parodia la debilitat humana i ens parla de la solitud i la bogeria com a conseqüències irremeiables del progrés.\nPer a Serafino Gubbio, l’únic objectiu de l’home és, tant en la vida com en el cinema, “enganyar els altres fabricant les ficcions més estúpides”.\nA les llibreries a partir del 9 de novembre.\nMides: 15 x 22,5\n09/11/2009 a 5:52 pm\nM’ha fascinat aquesta frase intermitent que apareix, juganera, al costat esquerre de la pantalla: “A la vida, com al cinema, es tracta d’enganyar els altres fabricant les ficcions més estúpides”. Esplèndida.\n28/11/2009 a 4:58 pm\nAtenció, Rodem! al Regió7 d’avui…\n« JORDI CUSSÀ I EL LECTOR DE L’ODISSEA


Petició de 9 i 5 anys de presó per apunyalar un home a Encamp - El Periòdic d'Andorra\nPetició de 9 i 5 anys de presó per apunyalar un home a Encamp\nEl Ministeri Fiscal acusa els dos processats d’intent d’assassinat\nPublicat el Dijous, 13 de desembre de 2018 | 02:45 h\nEl passadís dels tribunals de la Batllia, ahir. | Maricel Blanch\nEl 16 de juny del 2017, un jove resident de 19 anys va assestar vuit ganivetades a l’esquena i diversos cops al cap amb un bat de beisbol a un andorrà d’origen francès de 32 anys, que va sobreviure amb seqüeles permanents i un grau de discapacitat del 28%. L’agressor va admetre ser l’autor material minuts després dels fets i ahir va ser jutjat a la Batllia, juntament amb l’home resident de 37 anys que presumptament el va encobrir. La fiscalia acusa els dos processats d’un delicte d’assassinat en grau de temptativa i demana cinc i nou anys de presó, respectivament. El Ministeri Públic, però, va proposar «un delicte i una pena alternativa» per a l’encobridor en el cas que el tribunal «no vegi indicis d’assassinat». Aquest fet va justificar que el lletrat de l’acusat reclamés l’ajornament del judici per poder elaborar unes noves conclusions. El litigi continuarà avui a les 9.30 hores. L’advocat de l’agressor confés manté les seves conclusions i sol·licita l’absolució per alienació mental, ja que el processat pateix una patologia psiquiàtrica, concretament un trastorn explosiu intermitent.\nEl lletrat de l’agressor confés demana l’absolució perquè pateix una patologia psiquiàtrica\nUn assumpte de drogues entre els tres implicats va acabar amb «una agressió amb una força desmesurada», van indicar els metges forenses que va examinar la víctima. L’home va patir lesions «potencialment mortals» en zones vitals. Els cops van provocar-li fractures facials i cranials, que incloïen «l’enfonsament de quatre mil·límetres de l’ós temporal» i una lesió a l’oïda que li ocasiona «vertigen», van precisar. Les incisions, fetes amb un ganivet de cuina de punta, la fulla del qual es va trencar per «la ira» de les punxades, van ocasionar-li un hemoneumotòrax bilateral –aire i sang als dos pulmons– i la presència d’aire en el canal medul·lar. «La víctima semblava un cadàver», va afirmar el fiscal. Un dels metges forenses va especificar les seves paraules: «No sé com podia estar conscient, respirar pel seu compte i parlar a l’Hospital de Meritxell», va declarar. A més, per la gravetat de les lesions, va ser evacuat en helicòpter al l’Hospital de Sant Pau de Barcelona. El querellant, que va testificar al judici, va corroborar totes les evidències mèdiques clamant que tenia «18 cicatrius» i «malsons diaris en els quals els processats se’n riuen de mi, ja malferit a terra, amb les mans plenes de sang».\nLa víctima va patir vuit ganivetades i cops al cap amb un bat de beisbol «amb una força desmesurada»\nDesprés de l’agressió, que es va produir en el pis de la víctima, situat a l’avinguda Benlloch d’Encamp, els dos processats van fugir «corrent», van reconèixer tots dos. Va ser un dels veïns qui va donar l’avís a la policia, després que el perjudicat sortís al replà a demanar ajuda. L’agressor i el seu company van anar al pis d’aquest últim, que el va deixar que es dutxés a casa seva tot i que va assegurar que tenia por d’ell. Posteriorment van anar a Andorra la Vella a prendre alguna cosa «per aclarir-se» i van tornar a Encamp a jugar als videojocs amb altres persones. Durant hores, i fins a la seva detenció, l’atacant es va amagar en el traster de l’altre encausat, que va ser arrestat més tard. És per aquest motiu que el fiscal va proposar al tribunal un delicte i una pena alternativa per a l’encobridor: manté l’acusació d’assassinat en grau de temptativa, però planteja un delicte major per encobriment i un de menor per omissió de socors amb una condemna de quatre anys a la garjola. Per als dos acusats, l’acusació pública manté la petició d’expulsió immediata del Principat.\nEl pare va intentar ajudar-lo\nEl pare del jove agressor, que ara té 20 anys i que per ser menor de 21 en el moment dels fets el fiscal demana la pena de cinc anys, va testificar en el judici. Va revelar que el seu fill tenia un comportament problemàtic des de la seva infància. «Va anar saltant de col·legi en col·legi», va dir visiblement commocionat, a la vegada que va explicar la seva «ira», «agressivitat» i «falta de control i concentració». El van dur a especialistes i el van medicar. Com que no millorava, el pare el va portar a Andorra el 2012, on va també va canviar diverses vegades d’escola i «es va posar en problemes» de furts i drogues. El psiquiatre que el va avaluar després de l’atac va diagnosticar-li un trastorn de la personalitat amb episodis explosius intermitents. «Aquesta patologia comporta una discordança entre la realitat i el comportament del pacient. No podia pensar en les conseqüències per la falta de control i la falta de percepció en la desproporcionalitat dels fets», va declarar, a la vegada que va detallar que «va ser-ne conscient minuts després». Un mes abans de l’agressió s’havia independitzat de casa del pare.


A partir de 14,00 £/15,72 €/25,44 AU$/18,75 USD/24,36 CAD/17,02 CHF/159,13 SEK/117,01 DKK/165,46 NOK/2.530 ISK/1.514,54 ARS/14.337 CLP/67,56 PEN/26,74 NZ$/283,35 ZAR/70,21 PLN/99,67 BRL/410,90 CZK/1.848 RSD/5.676,08 HUF/1.415,23 RUB/123,33 CNY (per 1 nit, 2 adults)\nComproveu la disponibilitat a Treetops Farm Holidays…\ndes de 14,00 £/15,72 €/25,44 AU$/18,75 USD/24,36 CAD/17,02 CHF/159,13 SEK/117,01 DKK/165,46 NOK/2.530 ISK/1.514,54 ARS/14.337 CLP/67,56 PEN/26,74 NZ$/283,35 ZAR/70,21 PLN/99,67 BRL/410,90 CZK/1.848 RSD/5.676,08 HUF/1.415,23 RUB/123,33 CNY (per a 1 nit, 2 adults)\nGreen Lane, Hemingby, Lincolnshire, Anglaterra, LN9 5QH\nZona horària Europe/London GMT (GMT+00:00) GPS 53.2792°N 0.1210°W\nHorncastle: Market Place Coach Stop — 7,9 quilòmetres\n7,9 quilòmetres Wragby (Lincs): Market Place Coach Stop — 12,3 quilòmetres\n12,3 quilòmetres Louth: Bus Station Church Street — 12,7 quilòmetres\nMarket Rasen Rail Station — 18,5 quilòmetres\n18,5 quilòmetres Metheringham Rail Station — 23,9 quilòmetres\n23,9 quilòmetres Thorpe Culvert Rail Station — 27,6 quilòmetres\nHull Ferry Terminal — 52,7 quilòmetres\nHumberside Airport — 37,0 quilòmetres\nLincoln Cathedral (28,1 quilòmetres)\nLincoln Medieval Bishops' Palace (28,2 quilòmetres)\nLincoln Castle (28,3 quilòmetres)\nTattershall Castle (20,4 quilòmetres)\nGunby Hall Estate: Monksthorpe Chapel (22,7 quilòmetres)\nPolítica de cancel·lació de Treetops Farm Holidays\nHi ha piscina a Treetops Farm Holidays? No Mostra totes les característiques\nS'admeten gossos a Treetops Farm Holidays ? Sí Mostra totes les característiques\nQuins llocs d'interès hi ha a prop de Treetops Farm Holidays? The big winnings, the bigger hats, the daft names of the horses – there are oodles of reasons so many flock to watch jockeys tear up the turf at Market Rasen Racecourse … Llegeix més\nA quina hora puc registrar la meva entrada i sortida de Treetops Farm Holidays?\nQuant costa allotjar-se a Treetops Farm Holidays? A partir de 15,72 € (per 1 nit, 2 adults) - els preus poden variar en funció de les dates i nombre de persones Consulta els preus i la disponibilitat\nMostra les atraccions prop de Treetops Farm Holidays\nPoseu-vos en contacte amb treetops-farm-holidays


Enguany a la comunitat de Joves de Voramar hem posat en marxa diferents propostes encabides en el nostre horari diari per armonitzar- lo amb els nostres interessos i necessitats. Un dels projectes està vinculat a despertar el gust per llegir. Cada dia de dilluns a divendres dediquem un quart d'hora a la lectura lliure. No només això. Hem iniciat un treball amb la biblioteca Xavier Benguerel per descobrir totes les possibilitats que la cerca bibliotecària ens pot oferir, no només en la nostra feina acadèmica, sinó també en el nostre gaudi personal.\nPer completar aquest projecte ens hem inscrit al programa El Gust per la Lectura promogut des del Departament d'Educació. El Gust per la Lectura té per objectiu la formació de bons lectors i lectores. Es tracta que, al llarg de la nostra formació educativa, l'alumnat esdevinguin lectors competents, crítics i capaços de gaudir del plaer de la lectura.\nEl programa afavoreixi el desenvolupament de les competències literària i social i ciutadana. La dinamització de la lectura es porta a terme relacionant certes obres literàries amb altres tipus de discursos, de formats artístics i d'activitats, amb la intenció que el fet lector, a més de proporcionar sensibilitat estètica i contribuir al creixement personal, esdevingui element potenciador del treball compartit i la construcció de la ciutadania.\nUn grup d'alumnes de 3r i 4t han estat seleccionats per presentar- s'hi pel contingut dels seus treballs en diferents categories. Pel que fa a la tipologia de treballs, s'ofereix la possibilitat de presentar-ne d'individuals i de col·lectius, de creació literària, de recerca...; i fer-ho en suports diferents: llibre il·lustrat, mural, audiovisual, web, multimèdia…\nEn aquest ENLLAÇ 1 us proposem gaudir dels treballs presentats per l'alumnat de 3r. I en aquest ENLLAÇ 2 el vídeo presentat per l'alumnat de 4t. Esperem que us agradin i que tinguem sort i guanyem alguna de les categories! Ben aviat us en informarem!\nA més, us ensenyem AQUÍ com són les nostres estones de lectura diària a la Comunitats de Joves de l'ESO Voramar.


Inici > Victòria Molins: “Pasqua és viure les tantes espurnes d’esperança que ens envolten cada dia”\n(CR) Pregó Pasqual a la Fundació Blanquerna de la teresiana Maria Victòria Molins . Com cada Nadal i cada Pasqua, Blanquerna organitza un acte cultural i musical que emmarca el pregó d’un convidat rellevant. Dijous al vespre s’ha fet el de Pasqua d’aquest any en el que Viqui Molins ha proposat una Pasqua viscuda amb alegria, esperança i en la que Jesús ressuscitat se l’ha de saber veure en les coses de cada dia: “viure les tantes espurnes d’esperança que ens envolten”.\nEn aquest vídeo podeu veure el Pregó complert en el que Molins parla d’una “alegria que ningú podrà arrabassar-nos”. Per fer-ho, descriu la reacció dels apòstols i posa com a exemple Teresa de Jesús, la santa que dóna nom a la congregació teresiana i de la que s’escau el cinquè centenari  del seu naixement. Molins també va rebre  fa poques setmana el Doctorat Honoris Causa per la Universitat Ramon Llull.\nCom és habitual, l’acte va comptar amb la participació del Cor Blanquerna format per professors i alumnes dels seus centres universitaris , i en aquesta edició també hi va intervenir el grup de jazz Bernat Casares Trio.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/articles/victoria-molins-pasqua-es-viure-tantes-espurnes


Cas típic 256: noi li agrada noia, noia li agraden les pelis, sobretot les bandes sonores | Pons's blog\nCas típic 256: noi li agrada noia, noia li agraden les pelis, sobretot les bandes sonores\nPosted: 2007-10-05 in Cine\nVist el titol del post, que es pot esperar?\nDoncs res, tenia quatre banda sonores de quatre pelis i al no saber que fer i saber que els meus fans necesiten la seva dosis de posts… Total que per treure el sindrome d’abstinencia va bé. A més a més són bones bandes sonores, no? Algunes fins i tot són bones pel·lícules i tot! De fet, totes ho són.\nA quina peli super famosa pertany cada música??\nFins i tot he posat pistes, però realment no calen…\n1) Una peli lenta a matar\n2) Una peli violenta a matar (exemple clar de quan no calia una pista)\n3) Una peli que canvia totalment de rollo a mitja peli\n4) Una peli on es mostra com utilitzar una recortada\n5) Possiblement una de les pelis, les quals s’han fet més samarretes de conya (un altre exemple clar de quan no calia una pista)\n6) Una peli protagonitzada per un persona, la qual Els PeterSellers li han dedicat una cançó.\n7) Ui que dificil…\n2007-10-05 a les 13:35\nla 6 no se quina es >-<\n2007-10-05 a les 16:43\nCas tipic 255: noi li agrada noia, noi li agrada més que el Garfield, bé ara m’he passat\nCas típic 257: noi li agrada noia, noia guanya l’antinobel


La nova biblioteca de Sant Martí es començarà a construir l’any vinent | betevé\nLa nova biblioteca de Sant Martí es començarà a construir l’any vinent\nRedacció | Dijous, 7 de Mai del 2015, a les 14.11\nS'ha adjudicat la construcció de la nova biblioteca de Sant Martí. Es començarà a fer l'any vinent en aquests terrenys del carrer del Concili de Trento amb Treball. Era una de les prioritats dels veïns, perquè el centre actual no cobria les necessitats del barri. ANTONI SANTOS, AV Sant Martí "Quan els nostres estudiants se n'anaven a la Fuster o a la Benet o se n'anaven a qualsevol de les biblioteques que usen per estudiar perquè no hi ha res, són quatre cadires i res més." Estarà especialitzada en llibres infantils i acollirà l'arxiu històric de Sant Martí i una escola bressol. Tots aquests equipaments fins ara s'ubicaven a l'edifici on hi ha el centre cívic. EDUARD FREIXEDES, regidor districte Sant Martí "Servirà per començar a descongestionar el centre cívic del barri, que és l'únic edifici que el barri tenia per anar-hi fent coses i que al final havia quedat totalment massificat." El centre tindrà tres plantes amb un gran pati interior i una plaça pública. "Tindrem una biblioteca de 2.000 metres quadrats, com qualsevol altre barri de la ciutat, de primer nivell i, a més a més, amb una proposta arquitectònica que marcarà icona en el barri." La nova biblioteca de Sant Martí durà el nom de l'escriptor colombià Gabriel García Márquez.\nLa nova biblioteca de Sant Martí començarà a ser una realitat l’any vinent al carrer del Concili de Trento després que se n’hagin adjudicat ja les obres. Aquesta era una de les prioritats dels veïns, perquè el centre actual no satisfeia les necessitats dels veïns. L’equipament estarà especialitzat en el llibre infantil i acollirà també una llar d’infants i un arxiu històric.\nS’ha adjudicat la construcció del nou equipament en un projecte que preveu un edifici de tres plantes, un gran pati interior i una plaça pública. S’ubicarà a la cantonada del carrer del Concili de Trento amb el carrer del Treball, just darrere del complex policial Sant Martí – Verneda. Durà el nom de l’escriptor colombià Gabriel García Márquez i acollirà una secció especial per al llibre infantil, l’arxiu històric del barri i una llar d’infants.\n— biblioteques — Eduard Freixedes — equipaments


MUM, la intel·ligència artificial de Google per a cerques complexes - MetaData\nEl sistema habitual necessita fins a vuit consultes per obtenir resultats, mentre que la nova proposta és 1.000 vegades més potent\nGemma Fontané Dimecres, 26 de maig de 2021 | 08:00h\nEl Google I/O 2021 presenta MUM, el nou sistema per a cerques complexes basat en intel·ligència artificial | Google\nEl Google I/O 2021 ha tingut lloc enguany de manera virtual del 18 al 20 de maig i ha estat l’escenari per a la presentació de les novetats de la tecnologia del gegant de Mountain View. Les jornades han estat molt enfocades a desenvolupadors, però també a altres professionals del sector com els especialistes SEO (Search Engine Optimization) o experts en màrqueting digital. Un dels temes que ha tingut molt pes han estat les novetats relacionades amb la intel·ligència artificial(IA), com ara Google Lens, AR athletes in Search. També ha estat rellevant una de les notícies estrella que afectarà en un futur el món de les cerques a Google: MUM (Multitask Unified Model), el nou sistema d'IA que transformarà la forma com Google t'ajuda a donar resposta a aquelles cerques més complexes.\nSegons la companyia, ara com ara, "les persones necessiten vuit cerques de mitjana per completar tasques complexes". És a dir, quan els usuaris busquen a l'índex de Google una necessitat, un problema que té una solució complexa, no troben la resposta de forma immediata. Com ells mateixos posen d'exemple, si un usuari vol saber informació sobre dues muntanyes per fer una ruta d'una a l'altra (temperatura, alçada, material necessari, complexitats tècniques...), ho ha de buscar en cerques separades per obtenir les dades sobre cadascun dels cims. La idea és que Google tingui la capacitat d'interpretar les consultes, per oferir la resposta en una mateixa cerca i millorar l'experiència de l'usuari.\nDes del 2019, el sistema d'intel·ligència artificial que ens ofereix resultats en base el que busquem és BERT, un model basat en xarxes neuronals per al processament del llenguatge natural (NLP). Un dels objectius d'aquesta metodologia, que avui dia el gegant d'Internet utilitza és que els models processin paraules en relació amb el context de la frase, mirant les paraules que venen abans i després, per comprendre millor la intenció de cerca de l'usuari i així oferir resultats més acurats, naturals i precisos.\nTot i que MUM està creat amb la mateixa arquitectura de xarxes neuronals que BERT, és "1000 vegades més potent i pot fer noves tasques per desbloquejar la informació de noves formes". Segons indica l’empresa nord-americana, “té el potencial de transformar la manera com Google t'ajuda amb les tasques complexes. MUM no només comprèn el llenguatge, sinó que també el genera. S'ha format en 75 idiomes diferents i en diferents tasques alhora, fet que li permet desenvolupar una comprensió més completa de la informació i el coneixement del món que els models anteriors. A més, a més, MUM és multimodal, de manera que entén la informació a través de text i imatges i, en el futur, pot ampliar-se a més modalitats com el vídeo i l'àudio".\nAixí doncs, tot i que encara ens queda un temps per veure els resultats d'aquesta nova tecnologia que Google, l'objectiu del nou model és clar: actualitzar el sistema per oferir als usuaris una millor experiència. Ara bé, haurem de seguir atentament els avenços per conèixer com afectarà el posicionament i visibilitat de cada pàgina web o aplicació en els cercadors.


Jesus of Suburbia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n25 d'octubre de 2005 (2005-10-25)\nPop punk, punk rock, rock alternatiu, rock progressiu\n9:08 (versió d'àlbum)\n6:26 (versió de ràdio)\n← «Wake Me Up When September Ends»\n«Jesus of Suburbia» és un senzill de la banda estatunidenca de punk rock Green Day, el cinquè i últim de l'àlbum American Idiot. La cançó, que va sortir el 25 d'octubre de 2005, dura al voltant de 9 minuts i consta de cinc parts:\nI - Jesus Of Suburbia: acte en què es descriu Jesus Of Suburbia (Jesús dels suburbis) i la seva vida a Jingletown, on va viure amb una dieta de gasosa i ritalin a més d'experimentar amb drogues.\nII - City Of The Damned: acte que passa durant el mes de març, on Jesus es pregunta si realment aquell és el seu lloc, ja que se sent desil·lusionat amb la seva vida.\nIII - I Don't Care: acte que descriu el sentiment de Jesus cap als seus "amics de sempre", sentint-se rebutjat per ells.\nIV - Dearly Beloved: acte on es parla sobre l'assistència de Jesus a una teràpia psicològica per omplir un buit espiritual que sent pels seus amics hipòcrites.\nV - Tales From Another Broken Home: acte on es parla sobre la decisió de Jesus de deixar casa seva, el seu passat, la seva vida antiga i la decisió d'anar-se'n a viure a "la ciutat".\n↑ Grein, Paul. «Week Ending July 25, 2010: It’s Every Rapper For Himself». Yahoo! Music. [Consulta: 3 December 2011]. «Green Day fan: American Idiot (the song) has sold 1,371,000. Jesus Of Suburbia: 204K Holiday 1,452,000»\n↑ «International Superhits». . Bauer Media Group [[[London]]], 1061, June 18, 2005, pàg. 52–53. ISSN: 0262-6624.\n↑ «The Over/Under: Green Day». Magnetmagazine.com, 19-05-2009. [Consulta: 26 març 2013].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jesus_of_Suburbia&oldid=24492890»


Ser amo del nostre temps - Pensament i acció: Fitxa [Òmnium]\nSer amo del nostre temps | Òmnium [Llengua - Cultura - País] | Pensament i acció: Fitxa [Òmnium]\nSer amo del nostre temps\nEscola Catalana. El temps a l'escola. Número 465\nNo escric aquest text pensant específicament en l’escola, parlo de forma més general. El desenvolupament de l’espècie humana ha anat evolucionant al llarg dels segles en una direcció que ens porta a disposar cada vegada més dels recursos necessaris per a la vida i alhora a protegir-nos de les agressions exteriors. Disponibilitat de recursos i escut contra els perills són els dos vectors clau de la nostra evolució. Per això cada vegada que es produeix una innovació tècnica o social que comporta que es faci més fàcil accedir a algun recurs important, la història de la humanitat puja un graó.\nRECURSOS MATERIALS I IMMATERIALS\nPerò quan parlem de recursos hem de distingir els recursos materials, necessaris per a la nostra vida somàtica, dels recursos immaterials, imprescindibles per a la nostra vida intel·lectual i emocional. La fabricació de les primeres eines de pedra (armes), el descobriment del foc, l’aparició de l’agricultura, el descobriment del petroli, són graons importants en el progrés humà des del punt de vista material. De la mateixa forma, l’invent de l’escriptura, de la impremta, de la telefonia, de la televisió i, recentment, de la xarxa digital i tots els diferents aparells que poden interactuar a través d’ella, han suposat un enorme progrés en la facilitat de processar, emmagatzemar, transmetre i intercanviar informació. Entenc per “informació” tot allò que el nostre cos recull de l’exterior a través dels sentits, i que arriba al cervell tant per posar en marxa activitats racionals com emocionals.\nTota reflexió que es faci ara, en aquest cas sobre la utilització del temps, no es pot fer si no és entenent que la tecnologia ha posat al nostre servei la capacitat de processar informació en unes quantitats i a una velocitat infinitament superiors a la del cervell, informació que podem emmagatzemar en un petit aparell milers de vegades el que pot emmagatzemar el cervell humà i que la podem enviar de forma instantània a qualsevol lloc del planeta o de l’espai circumdant.\nL’ACCÉS, L’EXCÉS I L’OBSOLESCÈNCIA\nLa primera conseqüència de tot això és la sobreabundància d’informació. Les facilitats tecnològiques i l’evolució dels costos faran que la quantitat d’informació al nostre abast es multipliqui d’una manera constant i aparentment sense límit. El principal problema per al ciutadà no serà la manca d’informació, sinó l’excés i la dificultat de moure’s sense perdre’s en aquest món. En el futur serà una habilitat imprescindible saber seleccionar, filtrar, ordenar, valorar i assimilar la informació per tal de poder-la convertir en coneixement útil.\nAquest problema d’excés d’informació coexisteix en àrees geogràfiques diferents amb un altre d’encara més important, el de l’accés. Una part molt considerable de la població no té accés a les xarxes de distribució, per un problema de desequilibri territorial o per una manca d’habilitat per accedir-hi.\nD’altra banda, la facilitat en la distribució de la informació provoca una constant acceleració en la circulació dels coneixements que finalment suposa una acceleració del canvi social. La renovació dels conei xements ha estat al llarg de la història el motor del progrés social. A partir de l’acceleració que he esmentat, els cicles de renovació radical de coneixements es produeixen en un període molt inferior a la vida de les persones, i per tant ja no és possible renovar els coneixements canviant les persones, sinó que cal canviar contínuament els coneixements de les mateixes persones.\nUN RECURS DIFERENT: EL TEMPS\nQuin paper hi juga el temps en tot això? Com ho hem d’entendre i manegar? Deixeu-me que formuli algunes idees senzilles que us puguin orientar i que pugueu fer servir també per educar-hi els joves que teniu a la vostra cura. En primer lloc, entendre que la història s’ha accelerat i per tant el temps, com a referència vital, ha canviat. Un any ja no és un any, encara que ho digui el calendari, perquè en un any passen coses que abans passaven en una dècada. N’hem de prendre consciència en totes les àrees de la vida per evitar quedar-nos ancorats en un passat llunyà, encara que a nosaltres no ens ho sembli. Però alhora hem de modular els nostres ritmes vitals per no deixar-nos portar inconscientment per aquest moviment accelerat. L’ideal és posar en tensió l’acceleració tecnològica amb una certa inèrcia social, de manera que no en quedem despenjats alhora que no ens deixem emportar de forma inconscient per l’onada.\nEn segon lloc, hem d’utilitzar les possibilitats d’estalvi de temps que ens dóna la tecnologia, que són molt importants a l’hora de cercar, escriure, corregir, enviar, comunicar, calcular, informar o informar-se... Però no hem de caure en la trampa d’omplir amb feina l’estalvi de temps, és a dir, aprofitar que podem fer les coses amb menys temps per fer-ne moltes més i anar encara més estressats per l’acumulació i la dispersió.\nI en tercer lloc, augmentar la propietat del nostre temps. Ser amos del nostre temps és sense cap dubte un dels gran avenços en la lluita humana per disposar de recursos. El temps és un recurs immaterial, que té valor en si mateix i que pot ajudar a aconseguir tots els altres. Tornant a l’inici de l’article, la nostra aspiració és disposar dels recursos amb més abundància i, en el cas del temps, això no es tradueix en més temps (no podem allargar les hores del dia...) sinó a augmentar la part de temps sobre el qual un decideix, és a dir, augmentar l’autonomia en la distribució del temps, no solament augmentat el “temps lliure”, sinó la que correspon a l’activitat professional. Evidentment, això demana un grau de responsabilitat molt superior al grau que actualment es configura en les relacions\nLa lluita pels recursos comença sempre amb l’escassetat, que a poc a poc es va superant, però acaba gaire bé sempre amb l’abundància i el malbaratament. Moltes societats passen gana, la nostra pateix de moltes malalties causades per la sobrealimentació.\nMoltes societats estan mancades d’energia, nosaltres estem malbaratant molt més de la meitat de l’energia que consumim i estem esgotant els recursos primaris.\nMoltes societats no tenen accés a la informació, nosaltres estem negats sota un excés d’informació que no podem pair. Tot això vol dir que hem de prendre consciència de la necessitat d’acceptar uns límits, sobretot quan els recursos s’han de repartir. L’excés de temps disponible pot portar a la neurosi o al “dilentantisme”, i encara hi ha molta feina per fer.


Collaret TOUS Sweet Dolls de plata de primera llei. Motiu: 1 cm. Cadena: 40 cm.


El procés ha estat una operació d'enginyeria social - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 23 de Setembre de 2020. 17:03h.\nDavid Álvaro, politòleg: "l'educació, els mitjans, la llengua, els Mossos i les entitats són els pilars del relat independentista"\nDavid Álvaro, politòleg\nEl politòleg David Álvaro ha afirmat aquest dijous que "el procés ha estat una operació d'enginyeria social" i ha apuntat que "l'educació, els mitjans de comunicació, la llengua, els Mossos i les entitats de la societat civil" van ser els pilars que van ajudar a construir el relat independentista.\nL'autor del llibre "Cataluña. La construcción de un relato", que ha concedit una entrevista a e-notícies, ha indicat que aquests elements van contribuir a configurar el sentiment independentista a la societat catalana.\n"A ningú se li escapa que són l'educació, els mitjans de comunicació, la llengua, els Mossos, i totes aquelles entitats de la societat civil que aparentment són independents de la política però que en el fons són associacions subvencionades per l'independentisme català per construir un marc discursiu que impregnés en la societat catalana" ha explicat en l'entrevista. "L'independentisme ha creat un ideari polític des de la transició" ha assenyalat.\nDavid Álvaro també ha afirmat que "els constitucionalistes han de fer autocrítica" perquè "no van pensar que el procés arribaria tan lluny". L'autor del llibre "Cataluña. La construcción de un relato" també ha manifestat que "es confiava en que en algun moment la situació es reconduiria".\n"Els mateixos constitucionalistes -i això és una autocrítica que crec que hem de fer al bloc constitucionalista entre PSC, Ciutadans i PP- sempre tenien la sensació que mai s'arribaria tan lluny, que mai s'arribaria a un escenari de trencament absolut del sistema i del model d'Estat" ha explicat el politòleg.\n"Confiaves que, en algun moment, tot es reconduiria i que es tornaria a una espècie de procés negociador on del que es parlés fos de competències, sistema de finançament, avançar una mica més en l'autogestió. Però l'escenari rupturista total jo crec que al final pensaven que anava a succeir" ha assenyalat en l'entrevista. "Jo sí que apostava perquè això podia succeir, bàsicament perquè el full de ruta de l'independentisme estava clarament abocada a l'objectiu final d'aconseguir la independència" ha dit.\n"El discurs de la llei, llei i llei que ha emprat el constitucionalisme no conquista la gent, únicament amb aquest argument cerebral, has d'anar a un argument sentimental o emocional, el problema que ha tingut el bloc constitucionalista és que només s'han basat únicament en la llei" ha considerat. El politòleg ho ha contraposat amb l'independentisme, que sí que creu que "ha aconseguit crear un relat polític".\n#14 Pere que tomba, BCN, 25/09/2020 - 10:29\nUn que cau de la parra, ara s'adona de com funcionen els estats, els catalans només hem fet una dècima part del que fan tots els altres, sobretot l'espanyol.\n#13 David, FOLGUEROLES, 24/09/2020 - 20:42\n¿A quien se lo cuenta usted, señor Alvaro? Eso se lo dice usted a los diferentes gobiernos de España, esos si que son los verdaderos culpables de lo que ha pasado y de lo que pasará.\n#12 Pepe, Alacant, 24/09/2020 - 11:53\nEl error de los políticos españoles, es el mismo que cometen en otros muchos aspectos cuando gobiernan, incompetencia, irresponsabilidad, y negligencia. La causa del éxito del independentismo, es la temblorosa actitud de los gobiernos centrales a la hora de enfrentarse a sus exigencias, y tras lo sucedido, sigue ocurriendo.\n#11 Peculiaritats de la ceba, Girona, 24/09/2020 - 09:55\nEls mitjans, la llengua, etc. pero el més important una colla de babaus abduïts. LLegiu el llibre Patria que tracta de la ETA, un personatge que ha perdut el fill militant de la ceba vasca diu a un altre que "uns quants aprofitats es valen dels abduïts per fer la feina bruta mentre ells van endavant". Ho deixo aquí.\n#10 Carles Fortuny, Palau de la Degeneralitat, 23/09/2020 - 22:42\n"Els mateixos constitucionalistes -i això és una autocrítica que crec que hem de fer al bloc constitucionalista entre PSC, Ciutadans i PP- "\n¿El PSC constitucionalista? Je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je, je


Gràcies, Joan Queralt i Paloma Marchesi | La web sense nom\nPublicat dins: Articles - 07/05/2020\nEl novembre del 2019 ens va deixar en Joan Queralt.\nLi vaig fer una cançó molt sentida just quan va morir i fins ara, que ha passat mig any, no he pogut escriure el què. Ara puc i ho faig. Ja he passat el dol. La cançó el navega, la lletra rasa, el que volia explicar, no.\nEn Joan era rolling Stone, blues man, jardiner, dibuixant, massatgista i home complet del nostre renaixement enrotllat, amb un historial de viatges de tot tipus digne d’una novel·la. En Joan era una bellesa absoluta, més angèlic que el George Harrison i amb un toc de morbo espectral de barri baix que li havia quedat de l’època del cavall i ses desferres que el feien irresistible. Alt, de complexió atlètica, ample d’espatlles, amb un cabell llarg, negre i llis, brillant com el d’ un indi americà i el somriure més dolç que es pugui imaginar, tot ell era de mel quan reia. Un hippie total. La Paloma, que era pintora en blaus de Prúsia i venia de sortir i entrar amb l’ Albert Subirats en va quedar ben encisada i van formar una de les parelles més atractives i estables que he conegut mai. Van córrer món i es van instal·lar en un poblet encantador de la zona tel·lúrica del Cap de Creus dit Selva de Mar, 2 km endins de Port de la Selva, sota Sant Pere de Roda. Allà és on els vaig conèixer, quan ens van deixar una caseta mig en ruïnes que vam fer servir d’estudi de pintura i de refugi anti olimpíades amb qui me’ls va presentar, el pintor i poeta Joan Vinuesa que aleshores era la meva parella. Aquelles dues cases germanes tenien sempre la porta oberta i veïns artistes com l’Enric Cervera, en Perico o la Chabela Vargas. Hi passava molta gent i tothom era benvingut.\nVa ser l’any 92, quan vivíem amb ells, que vaig saber que els dos tenien la sida. Tot i que el Vinuesa no comparteix aquesta versió i assegura que no va anar ben bé així la recepció de la mala notícia, jo puc evocar perfectament quan ens ho van dir, també pot ser que ho hagi somniat o que m’ho inventi, però recordo que em vaig quedar glaçada després d’un sopar boníssim amb productes de l’hort que cultivaven. I també recordo com si fos ara a l’Albert Subirats, mesos enrere, al llit de mort de l’Hospital de la Creu Roja afirmant amb vehemència que a ell no l’estava matant la sida sinó l’AZT*. En Joan i la Paloma es van posicionar radicalment contra aquest medicament i de cap de les maneres el van prendre. Llavors van iniciar un camí de ioga i meditació, alimentació macrobiòtica, homeopatia, lames tibetans i alternatives mil.\nEn aquells temps ens envoltava la sida per tot arreu i les meves amistats que la tenien anaven caient l’una darrera l’altre. Tots menys la Paloma i en Joan. I no només resistien l’embat de la malura sinó que van fer un acte d’alta màgia insuperable, la cosa més impensable i al·lucinant que jo he vist mai: es van prenyar. Allò va ser una gran commoció per tothom que els envoltava, fins i tot van perdre “amics” que no podien suportar aquella crua realitat. Recordo la pèl-roja i blanca Paloma, que era bruixa per gallega i per pintora, apostant la carta de la vida per la vida i en Joan, amb la dignitat d’un Sitting Bull, fent-li un contrafort més gran que tots els del Duomo de Milà junts. Inenarrable. Un veritable terratrèmol per les consciències, un escàndol!\nVan parir la Joanna, que va néixer més neta que una patena i viu la vida plena que sa mare i son pare, divins, sensibilíssims, hipermàgics i valents li van mostrar amb el seu amor.\nPaloma Marchesi i Joan Queralt amb la petita Joana\nQuan va morir la Paloma, que era petitona i més feble, jo estava passant la nit obscura de l’ànima en una casa ocupada a la Floresta i no la vaig poder acomiadar com mereixia. Vagi aquí un homenatge a aquesta gran dona. Amb en Joan va anar diferent i crec que cal esmentar-ho. De fet un any abans del seu traspàs ens vam acostar molt i molt, va venir a mi buscant recer. El vaig vibrar com un planeta que hagués perdut l’òrbita i anés cercant un altre sol, feia pocs anys que no tenia la Paloma. Volia anar al Sud. Va llogar la seva casa de Selva de Mar i es va comprar una furgoneta guapa. El seu Sud era com l’Orient de Rimbaud. Necessitava un sol ixent. El lluitador es desplomava, un càncer de pulmó li rosegava el pit. Els metges el perseguien per fer-li els tractaments i ell passava de tot i se’n fotia. La rebel·lió fins al final. Encara va tenir l’esma de venir a Menorca a veure la representació de la meva Cantata de Randa a la Catedral, una obra sobre Ramon Llull que vaig fer amb Salvador Brotons. Quan el vaig anar a buscar a l’aeroport, va arribar exhaust, em va dir que Llull l’havia portat a acomiadar-se del seu pare, que vivia prop d’Es Mercadal i era molt vellet. El pare va precedir el fill en pocs mesos.\nEl patiment que li infringia la malaltia, la seva resistència a la classe mèdica, l’amor que per ell jo sentia, el record de les converses sobre la mort que havíem tingut amb la Paloma i el Vinu el 92, fent mig profecia mig humor negre sobre la necessitat de crear una comuna de la bona mort amb restaurant assortit amb tota mena de drogues boníssimes, i el compromís ètic que em vé del qui considero el meu mestre, en Lluís Maria Xirinacs, que va fer com els indis triant el lloc i el bon dia per a morir, van ser els factors que em van dur a fer una investigació a fons per ajudar en Joan a tenir la sobirania sobre ell mateix fins al darrer moment, comunicar-li els meus moviments i dir-li que li facilitaria tota la informació, si ell m’ho demanava. I ho va fer. Amb gran celeritat i amb totes les dades i contactes que tenia vaig convocar una trobada de metges al meu estudi on es va deliberar a fons la qüestió. La millor recepta i més fàcil d’aconseguir la podeu trobar a la web de l’associació per una mort digna i és d’ eficàcia provada. Jo li vaig portar a la casa de l’Empordà on s’allotjava i la seva filla en va prendre nota amb la seva pròpia lletra. Llàgrimes caient sobre el paper. Son pare li estava donant la darrera gran lliçó de llibertat. Ara tenia el roc a la faixa. Jo guardo la recepta com el més preuat tresor. No li va caldre, en pocs dies va morir amb els pal·liatius.\nGràcies Joan, gràcies Paloma. Valents! Viviu en nosaltres.\nNeus Dalmau i Coromines.\nLloret de Mar, abril 2020\n© del text: Neus Dalmau i Coromines\nPublica la web sense nom per cortesia de Neus Dalmau i Coromines\n© de les fotografies: Joana Queralt\nPublica la web sense nom per cortesia de Joana Queralt\nLa trastienda del Víbora y Makoki\njoan queralt, neus dalmau i coromines, paloma marchesi


El Ayuntamiento de Xàbia otorga más de un millón de euros a empresas locales en ayudas Paréntesis - MontgoRadio.com\nEl Ayuntamiento de Xàbia ingresará en los próximos días las ayudas Paréntesis a 239 empresas de Xàbia que vieron afectada su actividad por las restricciones Covid.\nLa resolución con el listado de beneficiarios y las cantidades asignadas se puede consultar en el tablón de anuncios del portal web municipal HYPERLINK «http://www.ajxabia.com» www.ajxabia.com\nEl regidor ha añadido que el presupuesto total de Xàbia para las ayudas Paréntesis era de 1’5 millones por lo que se intentará reinvertir los 500.000 euros sobrantes en las próximas líneas de ayudas en las que trabaja el Consistorio dentro del plan Recuperem Xàbia, una respuesta municipal a la crisis económica originada por la Covid que coordinan Segarra y la concejala Montse Villaverde.\nTags: actualidad Marina Alta, ajuntament xabia, ayudas autónomos, ayudas covid, ayudas microempresas, ayudas parentesis, ayudas pymes, Ayuntamiento Xàbia, noticias Marina Alta\nEl Consell amplia las reuniones familiares y los grupos en los bares


Tema 1  | Bioquímica (UAB) | Unybook\n1. CONCEPTES BÀSICS CONCEPTES BIOQUÍMICA: Ciència que estudia l’estructura, organització i funcionament de la matèria viva a nivell molecular.\nOBJECTIUS: - Descriure les estructures químiques i com interactuen.\nCom capten, transformen i emmagatzemen l’energia.\nCom es controlen les reaccions químiques.\nCom emmagatzemen i fan servir la informació necessària per créixer i reproduir-se.\nARRELS HISTÒRIQUES Segle XIX: - Whöler (1825): síntesi de la urea - J Berzelius (1834): noció de catàlisi - E Buchner: (1897) fermentació alcohòlica en extracte de llevat (fi del vitalisme) Segle XX: - Desenvolupament de la Bioquímica: tècniques químiques i físiques.\n- Biologia Molecular (anys 70): tècniques biològiques/ cel·lulars ELEMENTS QUÍMICS DELS ÉSSERS VIUS El cos humà està format per aigua al 70% Elements com C, H, O i N tenen tendència a formar enllaços covalents en un 99%. Són els més abundants en tots els organismes (considerats elements de primer nivell).\nEls elements de segon nivell són molt menys abundants però es troben també en tots els organismes. Els de tercer nivell corresponen a metalls presents en petites quantitats en tots els organismes, però són essencials per la vida. Els de quart nivell es troben o són necessaris només en alguns organismes en quantitats petites.\nEn aquesta taula trobem en taronja els elements més abundants, dels quals se’n necessita en grans quantitats. A més, són els que tenen valència més baixa.\nEn groc trobem els elements dels que se’n necessiten en quantitats ínfimes.\nENLLAÇOS DEL CARBONI L’àtom de C és la base de la química orgànica ja que permet unit una gran quantitat de grups funcionals.\nNIVELLS D’ORGANITZACIÓ ESTRUCTURAL DE LES BIOMOLÈCULES TIPUS D’ENLLAÇ ENTRE MOLÈCULES A més de les unions covalents, també es formen interaccions menys estables: ponts d’hidrogen, interaccions de Van der Wals, interaccions hidrofòbiques o les iòniques. Aquestes interaccions són les que estabilitzen les macromolècules, ja que se’n formen moltes.\nTIPUS D’INTERACCIONS NO COVALENTS     Ponts d’hidrogen: es forma entre un àtom d'hidrogen enllaçat a un heteroàtom electronegatiu, anomenat donador d'hidrogen (l'oxigen, nitrogen o fluor), i un segon àtom electronegatiu que actua com a acceptor.\nInteraccions iòniques: la unió que resulta de la presència de forces d’atracció electrostàtica entre els ions de diferent signe. Es dóna quan un dels àtom capta electrons de l’altre.\nInteraccions hidrofòbiques: es produeix quan al plegar-se un polipèptid els radicals hidròfobs s’apropen degut que son exclosos per l’aigua.\nInteraccions de Van der Waals: són forces d’estabilització molecular; formen un enllaç químic no covalent en el que participen dos tipus de forces o interaccions, les forces de dispersió (que son forces d’atracció) i les forces de repulsió entre les capes electròniques de 2 àtoms contigus.\nPer exemple, les proteïnes, l’ADN, les interaccions entre lligam i receptor, anticòs i antigen, etc., s’estabilitzen amb aquestes interaccions. L’estructura més estable de les macromolècules és aquella on es maximitza el nombre d’interaccions no covalents.\nEnergia d’una interacció de van der Waals en funció de la distància entre dos àtoms + Radis de contacte de van der Waals (nm).\nREPRESENTACIONS D’ESTRUCTURES MOLECULARS ENLLAÇ D’HIDROGEN O PONTS D’HIDROGEN Els hidrògens que participen en els enllaços d’hidrogen estan units a àtoms electronegatius, com el nitrogen o l’oxigen, ja que tenen l’electronegativitat necessària per comportar-se com a donador forts. L’àtom amb parell d’electrons lliure és l’acceptor. Els hidrògens units a carbonis no formen ponts, perquè tenen una electronegativitat semblant.\nAquest enllaç comparteix propietats amb les interaccions covalents i les no covalents.\nIMPORTÀNCIA BIOLÒGICA DE L’AIGUA L’AIGUA S’ESTRUCTURA GRÀCIES ALS ENLLAÇOS D’HIDROGEN L’aigua és un element molt important. El 70% dels essers vius està formats per aigua, i s’hi solubilitzen moltes molècules.\nL’enllaç és més fort en estructura lineal que no pas en angle.\nL’AIGUA INTERACCIONA AMB MOLÈCULES CARREGADES – Les sals en medi aquós Les sals es poden dissoldre perquè l’aigua hidrata i estabilitza els ions, ja que estabilitza les interaccions electrostàtiques entre aquests.\nL’AIGUA INTERACCIONA AMB MOLÈCULES POLARS  Les molècules polars com la glucosa, la glicina, l’aspartat, el lactat o el glicerol, són hidrofíliques i es dissoldran en aigua, gràcies als seus grups polars OH-, COO-, NH3+, etc.\n També trobem grups no polars, com les ceres (un tipus de lípids, formades per llargues cadenes), que són molt insolubles en aigua (hidrofòbiques).\n Les molècules amfipàtiques estan formades per una part polar i una part no polar, és a dir, tenen doble característica.\nExemple: fosfatidilcolina o fenilananina.\nDISSOLUCIÓ DE COMPOSTOS AFMIPÀTICS EN AIGUA Peculiaritat dels àcids grassos: estan formats per cadenes molt llargues d’hidrocarburs i un cap hidrofílic. Com que són, per tant, amfipàtics, això fa que en l’aigua adquireixen diverses formes i estructures com per exemple les micel·les.\nPRODUCTE IÒNIC DE L’AIGUA – CONCEPTE DE PH I PK CORBES DE VALORACIÓ I TAMPONAMENT La zona tamponadora, en rosa: encara que augmenti la concentració de la forma bàsica, el pH es manté en 2 unitats.\nSISTEMES BIOLÒGICS I TAMPONAMENT Hi ha sistemes biològics amb funcions de tampó, molt importants, perquè els enzims treballen en unes condicions determinades i per tant, hi ha d’haver-hi un ambient tamponador per tal de que l’enzim sigui actiu: - Tampó fosfat - Proteïnes i altres metabòlits ionitzables - Tampó bicarbonat: és molt important, perquè a la respiració mitocondrials, els protons acidifiquen el medi. El bicarbonat incorpora els protons obtenint-se CO2 que serà alliberat pels pulmons i aigua.\nBioquímica - Tema 1: Conceptos Básicos (2015) Apunte\nBioquímica - 1.-Conceptos básicos (2015) Apunte\nBioquímica - BQ - 1 - Conceptes bàsics (2013) Apunte\nBioquímica - Bloc 4 Exercici 1 (2016) Ejercicio


Glòria Tello reivindica la figura de Blasco Ibáñez en la inauguració a València del congrés de Cases Museu\nLa regidora de l'Àrea de Cultura de l'Ajuntament de València, Glòria Tello, ha inaugurat el 14é Congrés Nacional i 4t Congrés Ibèric de l'Associació de Cases Museu i Fundació d'Escriptors. El Museu de la Ciutat ha acollit l'acte d'obertura d'un congrés que se celebrarà a la nostra ciutat durant els pròxims tres dies i que compta amb la participació de 23 directors de Cases Museu d'escriptors i amb ponents dels Estats Units i de l'Argentina.\nTello ha destacat que València acull esta cita en el marc de la celebració del 150é aniversari del naixement de Vicente Blasco Ibáñez, "una figura importantíssima per a la ciutat el llegat de la qual estem promocionant amb tot un seguit d'actuacions culturals d'aproximació i difusió". En este sentit, ha posat en valor els treballs per dignificar i potenciar la Casa Museu Blasco Ibáñez, amb un resultat positiu pel que fa a les visites registrades els darrers mesos.\nTello ha destacat el paper protagonista dels artistes i escriptors que "en cada època i lloc han contribuït a crear l'imaginari dels pobles mitjançant la construcció de la seua identificació, dels seus simbolismes i els seus retrats". Per això s'ha dirigit a les persones responsables d'altres Cases Museu, per afirmar que cadascuna d'elles "guarda el llegat d'un escriptor o escriptora que ha deixat per a la posteritat una obra literària excel·lent, una manera de comprendre la seua època i una forma de conéixer la societat".\nA més, la regidora ha destacat la importància de les Cases Museu com a "immobles quasi sempre relacionats amb la història, que es configuren com a centres de record i d'estudi i plataformes de difusió de l'obra de grans artistes".\nEn l'acte d'inauguració també han estat presents el president de l'Associació de Cases Museu i Federació d'Escriptors, Ibón Arbaiza, i els responsables de la Fundació Centre d'Estudis Blasco Ibáñez, com ara el seu president, Ignacio Soler.


Vocabulari visual català-àrab - Icaria Editorial\nMontserrat Esteve Palà (coord.)\nLes llengües són un element de comunicació, però al mateix temps constitueixen un deis signes d´identitat cultural més rellevants. ''La llengua materna és corpòriament inaugural, inicia l´expressió silenciosa de la confusió amb el cos de la mare, inicia a això que no podrà esborrar cap altra llengua apresa. Encara que la parla inaugural caiguí en desús o es perdi, sempre quedarà. La llengua materna es írreductible a tota traducció''.\nLa diversitat lingüística és un fet en el món d´avui, que s´afiança cada día mes. En un futur pròxim tots els homes i les dones del món seran multilingües. Per un costat tindrem la llengua d´identitat, la llengua estimada, la llengua materna, i per un altre tindrem les llengües de comunicació formal i internacional que mposen en l´aldea global en qué vivim.\nAquest Vocabularí visual català-àrab és un instrument imprescindible d´acollida per ajudar a suavitzar aquest pas tan important que fan els nens i nenes, joves i adults deis països àrabs en abandonar la seva terra natal i arribar a Catalunya. Serveix a aquestes persones com a eina de comunicació i d´integració en facilitar-los d´aprenentatge de la nova llengua partint del reconeixement i la valoració de la seva llengua d´origen i/o de la seva cultura.\nPer una part, troben escrita, acompanyant la il•lustració, la llengua estimada, la de casa, la seva, aquella que els dóna seguretat; per una altra, la llengua d´acollida, de comunicació, d´estudi de traball, de futur. Un futur que es presenta amable, porquè ja en el primer moment se sentiran respectats en allò que els identifica: la seva llengua.També té com a objectiu facilitar als catalanoparlants l´aprenentatge, en forma amena i pràctica, d´un vocabulari bàsic de llengua àrab, cosa que permet de crear un pont de comunicació i apropament entre persones de diferents cultures, que ja convivim en el mateix territori.\nEl Vocabulari visual català-àrab és un material pedagògic que pot ser usat per aprendre un léxic bàsic català o àrab, tant a classe com a nivellfamiliar, o individualment, a casa o amb els amics.\nEsperem que contribueixi a obrir un canal més de convivència amb les persones d´origen àrab que viuen a Catalunya, en afavorir una millor comunicació enteniment, per construir, entre tots i amb la riquesa que ofereix la diversitat, un món millor on prevalguin el respecte i la pau.


Libros de NERET GILLES - Margen Libros.\nEROTICA 20TH CENTURY VOLUME I\nEROTICA UNIVERSALIS VOL. II\nMUTHESIUS, ANGELIKA / NERET, GILLES\nEROTICA UNIVERSAL VOL. I