stellah | LibraryThing en català\nstellah Perfil Llibres Gràfics i cartes Ressenyes\nCerca en els llibres de stellah\nSelecció a l'atzar de la biblioteca de stellah\nDanse Macabre (Anita Blake, Vampire Hunter, Book 14) de Laurell K. Hamilton\nThe Wanting Seed (Norton Paperback Fiction) de Anthony Burgess\nThe Monsters of Templeton de Lauren Groff\nLying Low (William Abrahams Book) de Diane Johnson\nMembres amb els llibres de stellah\nAmics: Smethers, worldcupfever\nCol·leccionsLa teva biblioteca (645), Per llegir (18), Totes les col·leccions (645)\nEtiquetesto be read (18) — mostra totes les etiquetes\nSuportLlibre (645), Llibre en paper (616), Audiollibre (6), Llibre electrònic (3)\nGrups1001 Books to read before you die, 75 Books Challenge for 2012, What Are You Reading Now?\nAutors preferitsSarah Vowell, David Foster Wallace (Preferits compartits)\nLlibreries preferidesBookSmart Uptown, Elliott Bay Book Company (Seattle), Kramerbooks & Afterwords Cafe, Magers & Quinn Booksellers, Tattered Cover Book Store - Historic LoDo, The Dusty Bookshelf, The Raven Book Store - Lawrence KS\nURL /profile/stellah (perfil)\nstellah ha afegit:\nThe Engine of Reason, the Seat of the Soul: A Philosophical Journey into the Brain (Bradford Books) de Paul M. Churchland\nThe Naming of the Dead (Inspector Rebus) de Ian Rankin\nCrooked Letter, Crooked Letter: A Novel de Tom Franklin\nDead Souls: An Inspector Rebus Novel (Inspector Rebus Novels) de Ian Rankin\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 163,410,209 llibres! | Barra superior: Sempre visible


Montané Esteva, Eva - Resultados de la búsqueda - Depósito Digital de Documentos de la UAB\nPágina principal > Resultados de la búsqueda: Montané Esteva, Eva\n32 p, 192.8 KB Seguiment d'una cohort d'embarassades exposades a fàrmacs / Portabella i Purtí, Eva ; Costa Pagès, Joan ; Montané Esteva, Eva ; Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Farmacologia, de Terapèutica i de Toxicologia\n38 p, 401.2 KB Assaig Clínic aleatoritzat de fase I en voluntaris sans per avaluar la seguretat de la vacuna terapèutica antituberculosa RUTI / Barriocanal Barriocanal, Ana María ; Costa i Pagès, Joana ; Montané Esteva, Eva ; Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Farmacologia, de Terapèutica i de Toxicologia


Les Guilleries en imatges: El Riu és vida\nMalafogassa, Osona, Catalunya\n5 / Setembre / 2008\nMontseny, Osona, Catalunya\nLa riera Major neix al Montseny, al vessant septentrional del Matagalls, dins el terme de Viladrau, travessa les Guilleries i drena els termes de Sant Sadurní d'Osormort i de Vilanova de Sau, on desemboca, aigua avall del pantà de Sau. El cabal és d'1,75 m3/s de mitjana, o sia, 13 l/s • km2. Té aigües abundoses de tardor i d'hivern, i un fort eixut de juny a agost. El règim és essencialment pluvial. L’entorn de la riera es ideal per trobar amfibis, es per això que és força comú trobar granotes, gripaus, salamandres i en menor mesura tritons.\nPublicat per Albert Codina a 12:57\nEtiquetes de comentaris: Viladrau, Vilanova de Sau\nMagnífiques imatges, tot un tractat de Macànica de fluids.\nCom sempre m'encanta que em portis d'excursió per aquestes Guilleries que he estimat des de que era petit.\n1 de març de 2009, a les 16:45\nUltimament costava de veure els rius baixar amb alegria, s'havia de profitar aquestes pluges per retratar-los com haurien d'estar sempre :)\nÉs vida i bellesa!\n6 de març de 2009, a les 16:22\nUnas maravillosas imágenes y unos lugares de ensueño , me gustan mucho los HDR que tienes son espectaculares. Saludos, MªAngeles.\n12 de març de 2009, a les 20:13\nJa s'acosta el dia de la trobada... com ho tens per venir a Girona aquest dissabte 18? Seria genial poder comptar amb tu, un dels "pares" del Terrablog.\nEt deixo també un comentari a la teva galeria de Panoramio, espero que els llegeixis!\nVagi bé. David\n14 d’abril de 2009, a les 23:30\nOh! preciosos paratges!. MOlt boniques.\nQuina gràcia tinc un amic que es diu igual que tu!\n1 de maig de 2009, a les 13:34\n19 de juny de 2009, a les 9:46\nMoltes gràcies per els vostres comentaris! :D\nSent-ho el retard en contestar, però durant força temps he hagut de deixar força de banda la fotografia i per tant aquest blog. Esper-ho posar-me al dia i pujar nou material en els propers dies,\n29 de juny de 2009, a les 18:05\nMolt interessant aquest pont...\nAmb el reflexa, practicament sembla una rodona, no ho havia vist abans... Original!\nGracies per incloure el meu blog a la teva llista (fototossa).\n1 d’octubre de 2009, a les 22:02\nGràcies per el comentari. La veritat és que és un reflex molt curios. La foto però és ben fàcil d'aconseguir, ja que en aquesta part el riu baixa ben calmat i sempre ofereix aquest reflex.\nGràcies a tu també per compartir el meu blog.\n29 de desembre de 2009, a les 23:04


Els dos implicats en la baralla dels Camps Elisis de Lleida són dos joves de 18 i 20 anys\nLa Guàrdia Urbana va detenir un d'ells\nper Redacció 28/05/2018 15:10h\nEls dos joves implicats en una baralla el passat dissabte a les 6.00 hores de la matinada en el recinte dels Camps Elisis són un noi de divuit anys i un altre de vint. Segons han explicat des de la Guàrdia Urbana, els agents que realitzaven servei de seguretat ciutadana a la zona dels Camps Elisis van ser requerits per una baralla i en arribar al lloc uns vigilants de seguretat ja havien separat els joves implicats a la mateixa.\nAtès que la ferida del jove necessitava punts de sutura, els agents van detenir A.R.B. com a presumpte autor d’un delicte de lesions i van iniciar les diligències corresponents. Els serveis sanitaris van traslladar el jove ferit a l’hospital Arnau de Vilanova per tal de ser atès.\nFOTO: Pinten de groc l'aigua d'una altra font lleidatana


Thomann vendrà els cançoners de partitures de Joan Capafons per tot Europa | Joan Capafons, Musicoteràpia i Psicologia\nEts aquí: Inici1 / Blog2 / Llibres de Musicoteràpia3 / Thomann vendrà els cançoners de partitures de Joan Capafons per tot Eu...\nTags: Joan Capafons, Métodos de pedagogia musical, Partituras del arco iris, Rainbow songs, regenbogenlieder\nCopes d’aigua amb colorant com instrumetn musical + Partitures de l’arc... Article Revista Sapiens Febrer 2018 pàgina 91 Joan Capafons


CASAMENTS DE 1. 908 a 1.930\nEsmentaré tant sols els casaments de persones familiars o de families properes. Doncs la llista seria tant llarga que no tindria suficient espai.\nJAUME AYMAMI i MESTRE. De 28 anys, natural de Vilafranca del Penedès, fill de Jaume Aymamí i de Bárbara Mestre. Casat el 16 de maig de 1.908 amb VENANCIA MASDEU i AYMAMI, de 19 anys, natural de Vilaplana, filla de Joan Bta. Masdeu i Mestre i Francisca Aymamí i Borras. Rector : Miquel Saludes i Ciuret. Secretari : Domènec Bertràn i Rovira.\nSEBASTIÀ ARAGONES i FERRÉ, de 27 anys, natural de Vilaplana, fill de Josep Aragonés i Pellicé i Juliana Ferré Munté. Casat el 13 de gener de 1.909 amb DOLORES PELLICÉ i MESTRE, de 24 anys, natural de Vilaplana, filla de Pere Pellicé i Aymamí i Dolores Mestre i Inglés. Secretari : Domènec Bertràn i Rovira, Rector : Miquel Saludes i Ciuret. Jutge : Joan Mariné.\nFRANCESC AIXALÀ i FONT , de 25 anys, natutal de Vilaplana, fill de Ramon Aixelà i Minguella i de Josefa Font i Freixas. Casat el 23 de febrer de 1.911 amb MARIA SALVAT I BIGORRA, de 22 anys, natural de Vilaplana, filla de Francesc Salvat i Aymamí i de Maria Bigorra i Mariné. Secretari: Domènec Bertràn i Rovira. Rector : Niquel Saludes Ciuret. Jutge : Joan Mariné.\nMATEO SUGRAÑES I ANGUERA, de 38 anys, natural de Castellvell del Canp, fill de Mateo Sugrañes i Solé i Magdalena Anguera i Bofarull , de La Canonja. Casat el 25 de febrer de 1.911 amb MARIA CABRÉ i BIGORRA, de 25 anys, natural de Vilaplana, filla de Sebastià Cabre Aymamí i de Rita Bigorra i Mariné. Rector : Salvador Ferré i Munté. Jutge : Joan Mariné. Secretari : Domènec Bertràn Testimonis : Joan Sugrañes Balart i Rufino Salvat i Rubert. dD\nJOAN FERRE i MUNTÉ, de 26 años, natural de Vilaplana, fill de Josep Ferré Aymamí i Rosa Munté i Cabré, Casat el 25 de febrer de 1,911 amb ANGELA CABRÉ i BIGORRA, de 23 anys, natural de Vilaplana, filla de Sebastià Cabré Aymamí i Rita Bigorra Mariné. Rector : Salvador Ferré Munté. Jutge : Joan Mariné. Secretari : Domènec Bertràn.\nSEBASTIÁ FERRE I HUGUET, de 30 anys, natural de Vilaplana, fill de Salvador Ferré Mestre i Maria Huguet Ferré. Casat el 5 d'abril de 1.913 amb MARIA HUGUET I ARMENGOL, de 28 anys, natural de Vilaplana, filla de Anton Huguet Estivill, de La Mussara i de Teresa Armengol Aymamí. Rector : Miquel Saludes Ciuret. Jutge : Jaume Pamies , Secretari : Domènec Bertrán. Testimonis : Tomàs Bigorra Tost i Pau Aymamí Figuerola.\nJAUME MESTRE I BIGORRA, de 25 anys, natural de Vilaplana, fill de Francesc Mestre Besora i de Agustina Bigorra i LLusà. Casat el 30 d'octubre de 1.913 amb MARIA RIUS I RUBERT, de 2l anys, natural de Vilaplana, filla de Josep Rius Grau i de Maria Rubert i Fontanilles. Rector : Miquel Saludes Ciuret. Jutge : Jaume Pamies. Secretari : Domènec Bertràn . Testimonis : Dionís Martorell Juanpere i Joan Pellicé Mestre.\nTEODORO TOST I BIGORRA , de 27 anys, natural de Vilaplana, fill de Teodoro Tost Balañà i de Teresa Bigorra Llusà. Casat el 28 de novembre de 1.914 amb MARIA RUBERT I BALAÑÀ, de 24 anys, natural de La Mussara, filla de Joan Rubert Abelló, de La Mussara, i de Maria Balañà Corts, de Capafons. Rector : Miquel Saludes Ciuret. Jutge : Jaume Pamies. Secretari : Domènec Bertrán. Testimonis : Josep Anguera Mestre, de 'Aleixar i Pere Mariné Pamies.\nJOSEP CABRE I BIGORRA, de 32 anys, natural de Vilaplana, fill de Sebastià Cabré Aymamí i Rita Bigorra i Mariné. Casat el 4 de març de 1.916 amb MARIA SALVAT I RUBERT, de 24 anys, natural de Vilaplana, filla de Sebastià Salvat Revascall i Raimunda Rubert i Fontanilles. Rector : Jaume Sanromà. Jutge : Joan Mariné. Secretari : Domènec Bertrán. I com a Testimonis : Dionís Martorell Juanpere i Joan Pellicé Mestre.\nJOSEP MESTRE I SALVAT , de 29 anys, natural de Vilaplana, fill de Jaume Mestre Ferré i de Rufina Salvat Revascall. Casat el 30 de novembre de 1.916 amb CARME MUNTÉ i MARINÉ, de 28 anys, natural de Vilaplana, filla de Pere Munté Ferré i Carme Mariné Mestre. Rector : francesc de P. Rovira i Grifoll. Jutge : Joan Mariné. Secretari : Josep Hernández Costa. I com a Testimonis : Sebastià Jasan Bigorra i Josep Mª Martí Briansó.\nJOSEP Mª HUGUET I ARMENGOL , de 26 anys, natural de Vilaplana, filll de Anton Huguet Estivill, de La Mussara i de Teresa ARmengol Aymamí. Casat el 18 de gener de 1,917 amb RAIMUNDA RUBERT I TORRES. Rector : Francesc de P. Rovira Grifoll. Jutge : Joan Mariné. Secretari : Josep Hernández Costa. Testimonis : Pau Aymamí Figuerola i Jaume Mestre Munté.\nJOAN MASDEU I AYMAMI , de 25 anys, natural de Vilaplana, fill de Joan Bta. Masdeu i Francisca Aymamí Borras. Casat el 16 de gener de 1.919 amb IRENE CABRE I BIGORRA, de 28 anys, natural de Vilaplana, filla de Sebastià Cabré Aymamí i Rita Bigorra Mariné. Rector : Francesc de P. Rovira . Jutge : Joan Mariné. Secretari : Josep Hernández Costa. Testimonis : Rafel Huguet Armengol i Jaume Ferré Munté.\nAMADEO PORT I ADROHER, de 27 anys, oficial de Correos, natural de Puente Mayor , filla de Joan Port Carreras, de Serinyà ( Girona) i de Emilia Adroher Cortada , de Sant Juliá de Ramis ( Girona ). Casat 2l 2 d'abril de 1.921 amb ROSALIA MUNTE I MARINÉ, de 26 anys, natural de Vilaplana, filla de Pere Munté Ferré i Carme Mariné Mestre. Rector : Francesc de P. Rovira. Jutge : Joan Pellicé. Secretari : Josep Serres. Testimonis : Josep Mimvaca Guerbal, de L'Agullana i Mariano Toda Abizanda, de Barcelona.\nJAUME SALVAT I BIGORRA, de 33 anys, natural de Vilaplana, filll de Francesc Salvat Aymamí i Maria Bigorra Mariné. Casar el 18 de gener de 1.923 amb MARIA MUNTÉ i MARINÉ, de 25 anys, natural de Vilaplana, filla de Pere Munté Ferré i Carme Mariné Mestre. Rector : Francesc de P. Rovira. Jutge : Joan Pellicé Mestres . Secretari : Josep Serres de Sáez. I com Testimonis : Sebastiá Huguet Agustench i Sebastià Mainé Mariné.\nARTURO SERRA I MARINÉ, de 30 anys, natural d'Alforja, fill de Josep Serra Compte i Josefa Masriné Avila. Casat el 8 de febrer de 1.923 amb MARIA AIXALÀ I MESTRE, de 24 anys, natural de Vilaplana, filla de Josep Aixalà Cabré i Mª Francesca Mestre Munté. Rector : Joaquim Mariné Avila. Com a Jutge : Joan Pellicé. Testimonis : Agustí Grau Huguet, d'Alforja i Josep Domènech Domènech, de Ascó, i veí de Vilaplana.\nRAFEL HUGUET I ARMENGOL, de 35 anys, natural de Vilaplana, fill de Anton Huguet Estivill, de La Mussara, i de Teresa Armengol Aymamí. Casat el 24 de maig de 1.923 amb TERESA SALVAT I BIGORRA, de 30 anys, natural de Vilaplana, filla de Francesc Salvat Aymamí i Maria Bigorra Mariné. ELS MEUS PARES. Rector : Francesc de P. Rovira. Secretari : Josep Serres Sáez. Jutge : Joan Pellicé Mestre. Testimonis : Sebastià Besora Vall i Sebastià Bigorra Ferré, de Botarell.\nJOSEP SALVAT I LLEBARIA, de 30 anys, natural de Vilaplana, fill de Simón Salvat Revascall i Mercè LLebaria Figuerola. Casat el 30 de juny de 1.930 amb REMEI LLOVERA I GOMÂ, de 27 anys, natural de La Riba, filla de Josep LLovera Vila, merge, i Maria Gomà Solé. Rector : Francesc Rovira Grases. Jutge : Joan Pellicé Mestre. Secretari : Rafel Huguet Armengol ( ho era des de l.924 ). Testimonis : Jaume Mestre Munté i Josep LLovera Gomà, ebenista, La Riba.\nAcabaré en pensaments que molts dels matrimonis esmentats tingueren en el dia del seu casament : Avui brolla de les nostres ànimes un cant de felicitat. La melodia d'aquest cant la compon el nostre Amor.\nDonarem les nostres vides davant Déu, ùnic testimoni del profund sentiment que va nèixer entre els dos. I compartir aquest sentiment es convertir-lo en un amor perdurable . És lliurar-se totalment a la persona que s'estima i emprendre un viatge per a fer junts sense retorn.\nDiuent que amb l'edat madura l'amor. Veure dos ancians junts donant-se les mans es deliciós. Van en una barca que surca mars tranquils i a vegades embravits però reman en el mateix sentit.\nARA GAUDIU DE UNES NOCES ETERNES, SENSE FI. FELICITATS.\n31/12/2010 | Joan Port Gimeno\nHola soc fill de Joan Port Munte i Montserrat Gimeno Esteras, veig que per casualitat, he vist el enllaç matrimonial dels meus avis paterns. Avui el pare faria 89 anys. Per sempre en el record. Un plaer compartir, una abraçada.\n25/02/2011 | Carme Cabré Serra\nHe vist l''enllaç matrimonial dels meus avis materns, m''ha fet il.uisió llegir-ho, encara que per desgracia no els vaig coneixer. Jo soc filla de Maria Serra Aixalà que al Octubre haguès fet 80 anys. Peró sempre dintre al cor.\nPerdó m''he deixat els noms dels meus avis: Arturo Serra Marine i Maria Aixalà Mestre


“Muerte con pingüino” d’Andrei Kurkov | La Finestra Digital\n“Muerte con pingüino” d’Andrei Kurkov\nAndrei Kurkov va ser traductor de japonès per a la KGB i la policia, i vigilant de presons a Odessa mentre escrivia contes infantils. I com ell, peculiar, és la trama de crims que ens porta a “Muerte con pingüino” amb un escriptor arruïnat i el seu company de pis, un pingüí tristot i deprimit, Misha.\nEn Viktor, és un escriptor sense ni un euro, l’ha deixat la seva nòvia, té fred. Imagineu si se sent sol que decideix adoptar a un pingüí. No sap que aquest nou company de pis, Misha, també està deprimit: deixa anar sospirs melancòlics quan xipolleja a la banyera d’aigua gelada i es tanca a l’habitació com un adolescent. Ara Viktor no només està trist, sinó que ha de consolar el seu amic. I a més alimentar-lo. Tot es complica quan un gran diari li encarrega escriure esqueles -esteles, com diuen al llibre- de personatges públics que encara estan vius. Sembla una tasca fàcil. Però no ho és: els protagonistes de les seves necrològiques comencen a morir en estranyes circumstàncies poc després que escrigui sobre ells. Misha i Viktor es veuen atrapats en una trama absurda i violenta.\nLa novel·la explica la història de Viktor, un tipus que tracta de sobreviure en la realitat postsoviètica. Voldria escriure una novel·la però el full en blanc pot amb ell i acaba escrivint “esteles” de personatges públics encara vius que, curiosament, comencen a morir a poc a poc. El seu pingüí, Misha, és el seu únic vincle sentimental amb la realitat.\nQuan l’URSS va col·lapsar, ho va fer també la forma de vida de milions de persones. La gent va començar a evitar als seus amics perquè no els demanessin res. La moralitat va ser la segona víctima d’això. Tothom estava disposat a fer coses il·legals per sobreviure, l’únic problema era el límit que es posava cada un i aquest és el drama de Viktor. Ell prefereix no donar-se per assabentat de qui està darrere d’aquestes morts que comencen amb una necrològica seva. Sap que quan sàpiga la veritat també arribarà el seu final.\n“Muerte con pingüino” és una novel·la policial peculiar que s’allunya de tòpics. Té una pàtina gris, melancòlica que ho envolta tot, però a la vegada amb una tendresa que contrasta amb la facilitat que apareix la mort, un cop i un altre, en la trama. I el de menys és resoldre els crims, en el fons ja se sap què passa, és conviure amb dos personatges (en Viktor i el seu pingüí) que són tan iguals, que arrosseguen tant les seves vides, que l’un no pot viure sense l’altre. I al seu costat una desfilada d’acompanyants amb peculiaritats marcades, també amb el seu punt de tendresa, que mostren una societat que malviu com pot i que busca la companyia de manera desesperada.\nLa presència de la mort és tan habitual que, vist d’un punt de vista occidental, és el que resulta més curiós, més xocant. Mor gent d’una manera o d’una altra i ningú no s’immuta i el més normal és contractar un pingüí per al funeral. Per això resulta tan important localitzar aquesta novel·la en una època fosca i corrupta. Amb mitjans de comunicació parlant de crims a tort a dret mentre la resta de societat s’ho mirava com si no anés amb ells, com el Viktor fa, que no vol pensar. I el llegir-ho ara ficcionat sembla impossible i atrapa al lector en una mena de món inventat, surrealista fins i tot, que resulta que va ser real. I com sempre la realitat supera la ficció.\nAndrei KurkovBlackie Books\n“Amor se escribe sin hache” d’Enrique Jardiel Poncela\n“Tres hombres en una barca” de Jerome K. Jerome


Pisos y casas en Sant Miquel de Fluvià, Girona. Pisos y casas de bancos al mejor precio.\nLocalidad Alp Amer Anglès Arbúcies Banyoles Bàscara Begur Besalú Bescanó Blanes Bordils Breda Caldes de Malavella Calonge Campdevànol Cassà de la Selva Castelló D`empúries Castell-platja D`aro Celrà Cervià de Ter Esponellà Figueres Fornells de la Selva Girona Hostalric L` Escala La Bisbal D`empordà La Cellera de Ter La Jonquera Les Planes D`hostoles Lladó Llagostera Llançà Llers Lloret de Mar Maçanet de Cabrenys Maçanet de la Selva Meranges Navata Olot Palafrugell Palamós Palau-saverdera Parlavà Porqueres Puigcerdà Quart Regencós Ribes de Freser Riells I Viabrea Ripoll Riudarenes Riudellots de la Selva Roses Salt Sant Feliu de Guíxols Sant Hilari Sacalm Sant Joan de Les Abadesses Sant Joan Les Fonts Sant Julià de Ramis Sant Julià del Llor I Bonmatí Sant Miquel de Fluvià Sant Pere Pescador Santa Coloma de Farners Santa Cristina D`aro Santa Llogaia D`àlguema Sarrià de Ter Sils Terrades Torroella de Montgrí Tossa de Mar Vidreres Vilabertran Viladrau Vilafant Vilamalla Vilaür Vilobí D`onyar Vilopriu\nZona Sant Miquel de Fluvià\n2 Viviendas en Venta en Sant Miquel de Fluvià (Girona)\n176.800€ 3 hab 2 ba 147,1 m2 Sant Miquel de Fluvià Calle Canigo\n238.400€ 4 hab 2 ba 240 m2 Sant Miquel de Fluvià, Sant Miquel de Fluvià Calle Figueres


OEM 100% Resistència a la flama Bomber uniforme de retardants contra incendis Roba de treball Roba resistent a la calor Fabricants i proveïdors - Fàbrica de la Xina - Goldjade\nCasa > producte > Uniformes > Uniforme de bomba de gasolina\nOEM 100% Resistència a la flama Bombeta Roba uniforme contra incendis Retardant de foc Roba resistent a la calor\nOEM 100% resistència a la flama bomber uniforme retardant contra incendis roba de treball roba resistent a la calor 1. Productes Introducció S'adapta a les normes ANSI 107-Class 3, Level 2 hi-vis ASTM F1506-10a; OSHA 1910.269; CSA Z462-15; NFPA 70E; CAT 3; EBT 33 cal / cm2 2. Descripció dels productes Els punys de polsera es mantenen ...\nOEM 100% resistència a la flama bomber uniforme retardant contra incendis roba de treball roba resistent a la calor\nCompleix els requisits d'alta fidelitat ANSI 107-Class 3, Level 2\nEls punys de les barres de rosca mantenen les mànigues en el seu lloc quan usen roba exterior de protecció interior\nPatent pendent d'acció de nou disseny per millorar el rang de moviment horitzontal\nButxaca interior d'emmagatzematge de pegats a la part dreta amb tancament de velcro\nPestanya de clip de llaç al pit esquerre per a la comunicació de ràdio mic\nLa versió d'accés a la corda de seguretat permet accedir a un arnès de seguretat\n3. detalls dels productes\n7 oz. Capa exterior repel·lent a la humitat i aïllament extremadament còmode, transpirable i humit\n7 oz. Llençol embuatat per a la humitat propietària\nCisalla exterior: 80% modacrílic / 15% cotó / 5% para aramida\nLiner: 83% modacrílic / 8% cotó / 9% polièster\nEmbalatge: 1pcs / PE bolso, 80 peces / cartró\n4. fotos de productes\n5. Certificacions i fàbrica i exposicions\nA: La nostra cotització és FOB preu de Shenzhen. Si els clients tenen el seu propi transitari, poden venir a la nostra empresa per rebre el lliurament o ens podem transportar al lloc designat. Si els clients no tenen reenviadors, el nostre reenviador prendria, però el nostre client haurà de pagar el flux al pagament final.\nHot Tags: OEM 100% resistència a la flama bomber uniforme retardant contra incendis roba de treball roba resistent a la calor, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, personalitzat\nUn parell de: vestit de pacient\nSegüent: Parka de luxe\nNúvia Chaqueta suau Chaqueta ocasional amb jaqueta C...\nRoba de l'Exèrcit Uniformes de vestir militar Exèrci...\nEquip de vestimenta de trànsit Equip Real Policia Un...


AVÍS LEGAL I CONDICIONS D’ÚS – Aytecogestio\nwww.aytecogestio.es en compliment de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i del Comerç Electrònic, s’indiquen les dades d’informació general del lloc web:\n• Denominació social: AYTECO GESTIO SL\n• NIF/CIF: B-60854502\n• Domicili social: C/. Aragó 383 – 6ª Planta – 08013 – BARCELONA\n• Activitat social: Serveis Gestió Administrativa\nAYTECO GESTIO SL es reserva el dret d’efectuar sense previ avís les modificacions que consideri oportunes en el seu lloc web, podent canviar, suprimir o afegir tant els continguts i serveis que es prestin a través de la mateixa com la forma en la qual aquests apareguin presentats o localitzats en el seu lloc web.\nEl mer accés a aquest Lloc web no suposa entaular cap tipus de relació de caràcter comercial entre AYTECO GESTIO SL i l’Usuari.\nTampoc es responsabilitza o garanteix que el contingut o programari al que pugui accedir-se a través d’aquest Lloc web, estigui lliure d’error o causi un dany al sistema informàtic (programari i maquinari) de l’Usuari. En cap cas el Prestador serà responsable per les pèrdues, danys o perjudicis de qualsevol tipus que sorgeixin per l’accés, navegació i l’ús del Lloc web, incloent-se, però no limitant-se, als ocasionats als sistemes informàtics o els provocats per la introducció de virus.\nEl Lloc web està dirigit principalment a Usuaris residents a Espanya. El Prestador no assegura que el Lloc web compleixi amb legislacions d’altres països, ja sigui total o parcialment. Si l’Usuari resideix o té el seu domiciliat en un altre lloc i decideix accedir i/o navegar en el Lloc web ho farà sota la seva pròpia responsabilitat, haurà d’assegurar-se que tal accés i navegació compleix amb la legislació local que li és aplicable, no assumint el Prestador responsabilitat alguna que es pugui derivar d’aquest accés.\nDe conformitat amb el que estableix la Llei Orgànica 15/1999 de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD), i amb el Reial decret 1720/2007, de 21 de desembre, pel qual s’aprova el Reglament de desenvolupament de la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (RDLOPD), el Prestador es compromet a adoptar les mesures tècniques i organitzatives necessàries, segons el nivell de seguretat de les dades recaptades, de manera que garanteixin la seguretat de les dades de caràcter personal i evitin la seva alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat.\nConforme al previst en l’article 5 de la LOPD, s’informa a l’Usuari que les dades personals recaptades pel Prestador, mitjançant els formularis estesos a les seves pàgines, seran introduïts en un fitxer automatitzat sota la responsabilitat de AYTECO GESTIO SL, i degudament declarat i inscrit en el Registre General de l’Agència de Protecció de Dades, amb la finalitat de poder facilitar, agilitar i complir els compromisos establerts entre ambdues parts o el manteniment de la relació que s’estableixi en els formularis que subscrigui o per atendre una sol·licitud o consulta.\nMentre l’Usuari no comuniqui el contrari al Prestador, s’entendrà que les seves dades no han estat modificats, que l’Usuari es compromet a notificar qualsevol variació i que té el consentiment per utilitzar-los per a les finalitats determinades, explícites i legítimes per les quals s’hagin obtingut. Podent fins i tot ser, a més, utilitzats amb una finalitat comercial de personalització, operativa i estadística, i activitats pròpies del seu objecte social, autoritzant expressament a AYTECO GESTO SL per a l’extracció, emmagatzematge de dades i estudis de màrqueting per adequar el Contingut ofert a l’Usuari, i així millorar la qualitat, funcionament i navegació pel Lloc web.\nD’igual forma, l’Usuari té accés a tot moment a modificar, editar o eliminar la informació proporcionada, així com gestionar la seva baixa directament, o mitjançant sol·licitud dirigida al contacte mostrat en la secció d’adreces de contacte o mitjançant escrit dirigit a AYTECOGESTIO SL juntament amb còpia del seu DNI o document acreditatiu equivalent.\nEl prestador reconeix a favor dels seus titulars els corresponents drets de propietat industrial o intel·lectual, no implicant el seu sol esment o aparició en el lloc web l’existència de drets o responsabilitat alguna del prestador sobre els mateixos, com tampoc respatller, patrocini o recomanació per part del mateix.\nPer realitzar qualsevol tipus d’observació respecte a possibles incompliments dels drets de propietat intel·lectual o industrial, així com sobre qualsevol dels continguts del lloc web, pot fer-ho a través del següent correu electrònic:


“El recurso del PP contra el Estatuto es la agresión más grave contra Cataluña” « La Voz de Barcelona\nMartes, 17 de noviembre de 2009 | 13:17\nJosé Zaragoza, secretario de organización del PSC, el 16 de noviembre de 2009 en rueda de prensa:\n“El recurso del PP contra el Estatuto es la agresión más grave contra Cataluña. ¿Cómo puede decir Convergència que este recurso no es un obstáculo para pactar con el Partido Popular?. [Nosotros] nunca, nunca, nunca pactaremos con ellos [con el PP].\n[…] Estaría bien que el PP aprendiera a respetar a Cataluña como nosotros siempre hemos respetado a todo el mundo”.\n56 Comments en ““El recurso del PP contra el Estatuto es la agresión más grave contra Cataluña””\nVitoo - Domingo, 22 de noviembre de 2009 a las 23:50\nLo lógico hubiera sido decir [al català] la lengua “primitiva” o “vernácula”. .\nEn realidad no creo que sean tan analfabetos como para no saber que estas palabras son más adecuadas al propósito que se pretende.\nEfectivament, sabem perfectament per què un nacionalista ètnic que té la barra de sostenir que la seva llengua és “muy, muy superior” a la nostra, prefereix qualificar a la llengua pròpia d`’allà on viu com “primitiva”, (es veu que la seva no ho és) o “vernàcula” (del llatí, verna, esclau domèstic nascut a la casa).\nL’espanyolisme fa segles que es pensa que els demès ens hem de sotmetre a la seva “superioritat”, per seguir sent els seus “verna”.\nAixí els ha anat, i així els anirà.\nPer yo: el castellà que es parla a Catalunya és tan català com el amazigh que es parla a Catalunya: són llengües importades per persones que han immigrat, són llengües de catalans (hi ha milers). Però nomès una minoria de colons s’atreveixen a imposar-nos la seva llengua com a “pròpia”.\nandres - Lunes, 23 de noviembre de 2009 a las 00:11\nPues ya ves como cambia la cosa. El llemosí, que ahora llamamos catalán fué nuestra lengua principal y hoy lo es el español.\nLa gente tiene la fea costumbre de hablar lo que le viene en gana. Y eso no lo podéis multar porque os verían el plumero en Bruselas y adiós invento.\nfanderubianes - Lunes, 23 de noviembre de 2009 a las 00:45\nQue el català sigui propi, no implica que el castellà sigui “impropi”, sino que és propi d’altres llocs.\nQue algú sigui natural de Calafell, no vol dir que sigui “antinatural o innatural” de Tarragona.\nFixa’t un exemple, que s’entén molt bé. Si en una habitació barreges Gent de Barcelona, de Lleida i de Girona i els haguéssis de distinguir a partir d’escoltar com conten de l’u al deu. Tothom podria saber d’on venen els que conten en català, però els que contessin en castellà no.\nAixò és una realitat, un fet, digas-li com vulguis.\nHi ha un català de Lleida i un de Girona, però no hi ha castellà particular de Girona ni de Lleida.\nAixò és universal, passaria en qualsevol idioma. És tan absurd com preguntar-se com és “l’arab barceloní”. Doncs, el marroquins parlen diferent del algerians i aquests dels sirians. Depèn d’on ha vingut cadascú i amb qui s’ha fet en el tracte.\nPatri - Viernes, 27 de noviembre de 2009 a las 13:49\n¿Porqué no os dejáis de tonterías y que cada uno hable lo que quiera? Soy catalana y soy bilingue. Yo me preocuparía más de ser feliz y estar bien que no preocupándonos de qué lengua es más superior a la otra. Me parece auténticamente rídiculo.\nJoan - Miércoles, 11 de agosto de 2010 a las 20:11\nA mi el que em sembla ridícul és que l’únic idioma que s’ensenya a l’escola és el català, d’aquí a mig segle es hi haurà exterminat el castellà\nvito - Martes, 4 de enero de 2011 a las 10:36\n“d’aquí a mig segle es hi haurà exterminat el castellà”\nVet aquí com funcionen alguns traductors automàtics. Grácies a les seves carències podem desemmascarar com un tal “joan”, que ignora profundament el català, ha posat la seva frase “se habrá exterminado el castellano” al traductor i ens ha enganxat el que li ha surtit.\nTambé és una mentida. Són els que ignoren la llengua de la societat que els acull els que la voldrien morta, en contra de la nostra voluntat expresada democràticament a les urnes.


Desmuntem Tabàrnia! Construïm Marènia!! (4-3-2018) - Cartes de Marènia/Ibèria\nDesmuntem Tabàrnia! Construïm Marènia!! (4-3-2018)\nPublicat el 5 de març de 2018 per Joanjo Aguar Matoses. De Sueca, País Valencià, Marènia/Ibèria.\nDesmuntem Tabàrnia! Construïm Marènia!! (4-3-2018).\nJa està bé de Tabàrnia!\nMarènia, xe, Marènia (o Països Catalans)!!\nSueca, País Valencià, Marènia. Diumenge 4 de març del 2018.\nLlegiu als enllaços la proposta alternativa per rebatejar el nostre Estat: MARÈNIA (Territoris Catalanoparlants o Països Catalans).\nDesmuntem Tabàrnia! Construïm Marènia!!\nDes de Sueca, el vídeo de Maemeua…..\n“Marènia No a Tabàrnia”, “Marènia No Tabàrnia”, “Marènia xe!”, “No a Tabàrnia”, “No Tabàrnia”, “Països Catalans”, acceptar, Alternativa, canvi, català, conflicte, convivència, debat, diàleg, esKKaÑÑa, Espanya, gent, iber, Ibèria, ibers, Marènia, nom, noms, oberta, ofega, proposta, públic, solució, Tabàrnia, transigir, valencià,\nPublicat dins de General i etiquetada amb "Marènia No a Tabàrnia", "Marènia No Tabàrnia", "Marènia xe!", "No a Tabàrnia", "No Tabàrnia", "Països Catalans", acceptar, Alternativa, canvi, català, conflicte, convivència, debat, diàleg, esKKaÑÑa, Espanya, gent, iber, Ibèria, ibers, Marènia, nom, noms, oberta, ofega, proposta, públic, solució, Tabàrnia, transigir, valencià | Deixa un comentari\nCARTES A EVELYN D.__(10-2-2019)__(17-6-2019) 10 de gener de 2021\nQuerida Larsen… (“EL ASTADERO”). Jaques y Jeques. AMAZING (28-07-2020) 10 de gener de 2021\nExtremista Equidistant. Supervivència. Nazi ON-OFF. València Herria. Referèndum 1-O__(3-12-2017) 10 de gener de 2021\nPicabaralla entre Mónica Oltra i Carles Puigdemont. Polaritats. Cicatriu Incurable (2019-02-11) 17 de febrer de 2019\nPodeu empresonar Rapers i Tuiters, però no Dones. “La Manada”. 29-4-2018 29 d'abril de 2018\nNo són la MANADA. Són la PIARA. (Masclisme/Feminisme. Espanyolisme/Catalanisme). 29-4-2018 29 d'abril de 2018\nDesmuntem Tabàrnia! Construïm Marènia!! (4-3-2018) 5 de març de 2018\nIgualtat: Català. Castellà. (El Meló Lingüístic). 18-02-2018. 22 de febrer de 2018\nInformació i Tertúlia Política en À PUNT. ÉS de [Ñ]. (Fina Ironia….) 22 de febrer de 2018\nCallosa de Segura, cadascú duu la seua Creu (Franquista). (“La Ley es la Ley, però la Llei no és la Llei…….”) 30-1-2018. 31 de gener de 2018\nÀ Punt per reviure Canal 9………. (22-1-2018) 22 de gener de 2018\nContinuem vius. Continuem lluitant. Valencians, Illencs i Catalans. 12-1-2018 12 de gener de 2018\nCarta d’Oriol Junqueras i Vies (Vicepresident de Catalunya) a Mariano Rajoy Brey (President d’Espanya). 13-12-2017 14 de desembre de 2017\nNo eliminem la Federació de Muixerangues original. Vot de Joanjo Aguar (2-12-2017) 2 de desembre de 2017\nClamem Llibertat!! LliberCAT!!!! IMATGES (19-11-2017) 20 de novembre de 2017\nRESPOSTES ESTÈRILS DE LA GENERALITAT VALENCIANA (7-11-2017) 8 de novembre de 2017\nEspanya, Iugoslàvia. Castella, Sèrbia. Referèndum 1-O__(17-10-2017) 17 d'octubre de 2017\nPP. Partit Popular. PsicòPates. PsicóPatas. Psychopaths. Referèndum 1-O__(16-10-2017) 17 d'octubre de 2017\nA Espanya no s’hi viu en Democràcia. Referèndum 1-O__(11-10-2017) 15 d'octubre de 2017\nAgressions Feixistes a València. 9 d’Octubre 2017. Dia del País Valencià. Referèndum 1-O__(9-10-2017) 9 d'octubre de 2017\nEls Castellans odien el Català, i menyspreen l’Asturllionés. Referèndum 1-O__(5-10-2017) 5 d'octubre de 2017\nEra una queixa sense importància…. Independència catalana. (28-1-2017) (RESCATAT. 4-10-2017) 4 d'octubre de 2017\nCatalans vora la Independència. Valencians vora el Caos. (2-2-2017) (RESCATAT. 4-10-2017) 4 d'octubre de 2017\nTanquen CANAL 9 – Radiotelevisió Valenciana. Raó més per la Independència catalana. (5-11-2013) (RESCATAT. 4-10-2017) 4 d'octubre de 2017\nLa ‘Llei’ i la ‘Ley’. Valencià. Castellà. (29-1-2017) (RESCATAT. 4-10-2017). 4 d'octubre de 2017\nIdèntica diferència….. Paradoxa social. (18-1-2017) (RESCATAT. 4-10-2017) 4 d'octubre de 2017\nSpain is not a Democracy. It’s a Demon Crazy!! Referèndum 1-O__(2-10-2017) 3 d'octubre de 2017\nBall de xifres de policies espanyols ferits. Referèndum 1-O__(2-10-2017) 3 d'octubre de 2017\nAquesta Tardor, Primavera Catalana. Referèndum 1-O__(1-Octubre-2017)__28-9-2017 28 de setembre de 2017\n10.000 policies espanyols a Catalunya. Invasió. Referèndum 1-O__(1-Octubre-2017)__22-9-2017 23 de setembre de 2017\nMÉS per Mallorca i Compromís donen suport al poble català (Vilaweb. 20-9-2017) 21 de setembre de 2017\nValència. Covàrdia. Referèndum Català 1-O__(1-Octubre-2017)__Diumenge 17-9-2017 18 de setembre de 2017\nEsKKaÑÑÑÑaaaa……. EL TÚNEL DEL TERROR…………………. (15-Setembre-2017) 15 de setembre de 2017\nCompromís o Copro-Bis? Llibre Festes Sueca 2017 (25-8-2017) 1 de setembre de 2017\nSuport a les Víctimes de l’Atemptat Terrorista a la Rambla de Barcelona (17-8-2017) 17 d'agost de 2017\nRedifusió de “Soy una punky: hablo catalán”, de Marta Torres Molina (16-8-2017) 17 d'agost de 2017\nSi me hablas en japonés…. Discriminació del valencià a Ondara (País Valencià) el diumenge 13-8-2017 17 d'agost de 2017\nSalutacions a SuPPer Vicers (15-8-2017) 16 d'agost de 2017\nEls que defensen la “Constrictició EsKKaÑÑola”. Eliminar Autonomies. (14-8-2017) 15 d'agost de 2017\nLluita per la Dignitat Laboral. Suport a treballadors d’EULEN. Aeroport del Prat, Barcelona. (13-8-2017) 13 d'agost de 2017\nL’Escàndol LexNet i el Ministeri de Justícia espanyol (30-7-2017) 30 de juliol de 2017\nDiuen que Trump prohibeix els transsexuals (a les Forces Armades) 26-7-2017 26 de juliol de 2017\nRESULTAT DEL PARTIT CATALUNYA-ESPANYA: 1-O. COMPTES CATALANS. (23-7-2017) 23 de juliol de 2017\nQui nega els orígens, nega la identitat. Gràcies, Cèsar Navarro i Soler, mestre moixiganguer (23-7-2017). 23 de juliol de 2017\nLes parets ens escolten, Alfons. Murs de Facebook (28-4-2017) 28 d'abril de 2017\nVíctimes i Victimistes. Catalunya i Espanya (4-4-2017) 4 d'abril de 2017\nLa maquinària de l’Estat protegeix els terroristes espanyols (29-3-2017) 29 de març de 2017\nEliminen l’espanyol de la Casa Blanca. ¿I el català de la Moncloa? (25-1-2017) 25 de gener de 2017\n“Deberían matar a esos dos millones que han votado la Independencia”. (Frase d’un ex-company de treball a Sueca, un andalús de Sevilla). 18 de gener de 2017\n“Si en Zamora estamos en un pub y oímos hablar a alguien en catalán, lo echamos de allí a hostias” (Frase d’un ex-company de treball a Sueca, un castellà de Zamora). 18 de gener de 2017\nEn temps dels nazis, els alemanys que lluitaven contra HITLER eren “ANTISISTEMA” 17 de gener de 2017\nBon Any, Moixiganguers! (1-1-2017) 17 de gener de 2017\nCristina Pedroche i la Nit de Cap d’Any. ¿Sexisme? ¿Igualtat? (3-1-2017) 4 de gener de 2017\n‘Parla espanyol, catalana de merda!’, li etziben a una valenciana a Madrid. [A Nuria Moreno Amat]. 3 de gener de 2017\nTot el que diga Mónica Oltra ha d’anar a missa? (2-1-2017) 3 de gener de 2017\nVolem CANAL 9, TV3, IB3 al País Valencià!! 3 de gener de 2017\nFelip VI, el Breu. Felipe VIVA ESPAÑA. (26-12-2016) 30 de desembre de 2016\nAutonegació identitària de Compromís. (18-12-2016) 19 de desembre de 2016\nLa teua terra, Sueca. Comboi i Festa. (18-12-2016) 19 de desembre de 2016\nAberració lingüística: Estatut d’Autonomia valencià del 1982 en la web de la Generalitat 18 de desembre de 2016\n((El Cuervo)) Notícies relacionades amb Sueca (2012-2016) 24 de novembre de 2016\nRita se suma als altres 6 morts del cas Gürtel (23-11-2016) 24 de novembre de 2016\nDonald Trump i la Follia del Món Actual. 9-11-2016. 10 de novembre de 2016\nFrases Mítiques del Cinema. MÉS – Premsa Posidó. 26-10-2016. 10 de novembre de 2016\nComunicat del PSOE per fer president a Rajoy. Octubre 2016. 27 d'octubre de 2016\nEntrevista en la ràdio: Un cas d’assetjament laboral per la llengua i el pensament polític. (RÀDIO TERRA. Dimarts 11-10-2016. 20:00 hores) 26 d'octubre de 2016\nEn referència a LAS PROVINCIAS i l’eliminació d’una notícia. (Any 2016) 18 d'octubre de 2016\nLAS PROVINCIAS elimina una notícia. (Any 2016) 16 d'octubre de 2016\nUn enfermo mental degüella a su madre tras huir de un psiquiátrico. (LAS PROVINCIAS. Dilluns. 13-2-2012) 13 d'octubre de 2016\nSeis años por violar a una enferma mental. DATA: Nit del dilluns 18 al dimarts 19-11-2013. (LEVANTE-EMV. Dimarts 10-3-2015) 13 d'octubre de 2016\nUn treballador d’una fundació de Sueca denuncia haver estat acomiadat per ‘catalanista’. (VILAWEB. Dissabte 8-10-2016) 13 d'octubre de 2016\nDespatxat de la feina per ‘catalanista’. (LA VEU PV. Divendres 7-10-2016) 13 d'octubre de 2016\nCensura i Llibertat d’Expressió en Internet (16-9-2016) 16 de setembre de 2016\nGuerra i Amor. Bandera i Sexe. Exèrcit de Terra. (17-8-2016) 18 d'agost de 2016\nCOMIENDO POLLAS. MENJANT PIUARROS. (Berzas i Demon) 21 de juny de 2016\nEsquerra Republicana no es presenta al País Valencià…. 17 de juny de 2016\nLes paraules de COMPROMÍS són molt boniques…. 17 de maig de 2016\nSolidaris d’Ànima Fosca (Un grapat de gent sense cor) 13 de maig de 2016\nGuerra i Seguretat 21 d'abril de 2016\nLa Guspira i la Foguera. València, Cuenca, Albacete. (“Convivència entre un castellà i un valencià”) 19 d'abril de 2016\nPerletes de Violència. (“Convivència entre un castellà i un valencià”) 19 d'abril de 2016\nNi un fill a València. I MÉS. (“Convivència entre un castellà i un valencià”) 19 d'abril de 2016\nA Mónica Oltra i més polítics acomplexats: El clam dels valencians. Elegia dels catalanoparlants. 18 d'abril de 2016\nAversió contra Castella o els castellans (“Convivència entre un castellà i un valencià”) 12 d'abril de 2016\nMónica Oltra i la normalització del valencià. 10 d'abril de 2016\nEspanya i Cultura, conceptes antagònics. Mónica Oltra i l’accent obert o tancat. 8 d'abril de 2016\nLa llengua de l’amo i la de l’esclau. (“Convivència entre un castellà i un valencià”) 6 d'abril de 2016\nAny 2016: L’Europa feixista i els refugiats de la guerra de Síria. 5 d'abril de 2016\nCanal 9 vist per un andalús i un castellà. (“Convivència entre un castellà i un valencià”) 5 d'abril de 2016\n¿Un arxiu públic de diaris electrònics? (La memòria dels valencians) 1 d'abril de 2016\nTrabajo con un andaluz anticatalanista…. 1 d'abril de 2016\nConvivència entre un castellà i un valencià. 31 de març de 2016\nIbèria: Alternativa al nom de Marènia o Països Catalans. 31 de març de 2016\n¿I si anomenem Marènia als Països Catalans? Solució al conflicte dels noms. (15-3-2016) 30 de març de 2016\nVIOLACIÓ I REBEL·LIÓ. CASTELLA I VALÈNCIA. 30 de març de 2016\nTorrente. Tres nacionalitats. Violació i Rebel·lió. Ara bé…. el Futur. Marènia i Oceania, el Gentilici. Valèntia. Casalers. (9-3-2016) 30 de març de 2016\nRichard Stallman contra Linus Torvalds. GNU contra LINUX. // INFO – DiffMerge 4.2 – Compara Arxius i Carpetes. 30 de març de 2016\n¿Per què no veiem TV3 al País Valencià si ja no ens governa el Partit Popular? 9 de març de 2016\nRègnia i Marènia versus País Valencià i Països Catalans. (7-3-2016) 8 de març de 2016\nEn 4 dies, més de 4000 signatures pel País Valencià. [Rectificat!] 7 de març de 2016\nJoanjo Aguar Matoses. De Sueca, País Valencià, Marènia/Ibèria. en Marènia\nHola en Marènia\nRobert Rosello en Si me hablas en japonés…. Discriminació del valencià a Ondara (País Valencià) el diumenge 13-8-2017\nJoanjo Aguar Matoses. De Sueca, País Valencià, Marènia/Ibèria. en Spain is not a Democracy. It’s a Demon Crazy!! Referèndum 1-O__(2-10-2017)\nDaniel Bun en Spain is not a Democracy. It’s a Demon Crazy!! Referèndum 1-O__(2-10-2017)\nLAS PROVINCIAS elimina una notícia. (Any 2016) | Cartes de Marènia/Ibèria en Un enfermo mental degüella a su madre tras huir de un psiquiátrico. (LAS PROVINCIAS. Dilluns. 13-2-2012)\n((El Cuervo)) Notícies relacionades amb Sueca (2012-2016) | Cartes de Marènia/Ibèria en Entrevista en la ràdio: Un cas d’assetjament laboral per la llengua i el pensament polític. (RÀDIO TERRA. Dimarts 11-10-2016. 20:00 hores)\nAleix Coll i Abullé en Quant a mi….\nAquesta Tardor, Primavera Catalana. Referèndum 1-O__(1-Octubre-2017)__28-9-2017 | Cartes de Marènia/Ibèria en València. Covàrdia. Referèndum Català 1-O__(1-Octubre-2017)__Diumenge 17-9-2017\n10.000 policies espanyols a Catalunya. Invasió. Referèndum 1-O__(1-Octubre-2017)__22-9-2017 | Cartes de Marènia/Ibèria en València. Covàrdia. Referèndum Català 1-O__(1-Octubre-2017)__Diumenge 17-9-2017\nMÉS per Mallorca i Compromís donen suport al poble català (Vilaweb. 20-9-2017) | Cartes de Marènia/Ibèria en València. Covàrdia. Referèndum Català 1-O__(1-Octubre-2017)__Diumenge 17-9-2017\nLa maquinària de l’Estat protegeix els terroristes espanyols (29-3-2017) | Cartes de Marènia/Ibèria en Llei antiterrorista contra l’apologia del franquisme.\nJRRiudoms en LAS PROVINCIAS elimina una notícia. (Any 2016)\nJRRiudoms en Censura i Llibertat d’Expressió en Internet (16-9-2016)\nJoanjo Aguar Matoses. De Sueca, País Valencià, Marènia. en Ibèria: Alternativa al nom de Marènia o Països Catalans.\nVictor en Ibèria: Alternativa al nom de Marènia o Països Catalans.\nJoanjo Aguar Matoses. De Sueca, País Valencià, Marènia. en Heroi RIZAL — UNAMUNO versus MILLÁN-ASTRAY. Paraninf de la Universitat de Salamanca. 12 d’Octubre de 1936. “Día de la Raza”.\nJRRiudoms en Heroi RIZAL — UNAMUNO versus MILLÁN-ASTRAY. Paraninf de la Universitat de Salamanca. 12 d’Octubre de 1936. “Día de la Raza”.\nJRRiudoms en Un toll de merda mafiosa i popularista.\njuliol 2017 (4)\nmarç 2016 (14)\nfebrer 2016 (22)\n"León es Nación" "Llión ye Nación" "No Castella" "País Llionés" "País Valencià" "Valladolid Fachadolid" "Zamora Fachamora" asfixia castellanisme castellanismo castellano castellà Castile Castilian Castilla Catalogna Catalogne Catalonia Catalunya Cataluña català catalán Espagne Espanya espanyol espanyolisme España español españolismo fachadolid fachamora León Lleó Llionés Llión Madrid Spagna Spain spanish Sueca valencian valenciano valencià Valladolid Zamora\n16.10.2021 | 10:25 [EN DIRECTE] Catalunya ja s’acosta al llindar més baix del risc de rebrot\n16.10.2021 | 09:49 El batlle de Santa Susanna s’enfronta a catorze anys d’inhabilitació acusat de prevaricació en la contractació del bus urbà\n16.10.2021 | 09:20 [VÍDEO EN DIRECTE] S’obre una nova boca al volcà de la Palma, que intensifica l’activitat\n16.10.2021 | 09:13 Llibertat amb càrrecs pels quatre mossos detinguts per robatori i suborn\n16.10.2021 | 08:00 Les portades: “Tres de cada deu euros d’inversió pública no arriben a executar-se” i “València és la primera gran ciutat a baixar de 25 casos d’incidència”\nGrans magatzems, opció sostenible?\nHOMENATGES QUE NO HO ACABEN DE SER\nIlles – La generació literària dels 70 i l´antifranquisme\nParaula dels mèdia (9)


1r Dia – Volem a Malta\nPresentació a l’aeroport del Prat i sortida del vol a Frankfurt, on connectarem amb el vol a Malta. Aterrarem a mitja tarda i en ruta a l’hotel farem un petit recorregut panoràmic per La Valletta, capital d’aquest petit país insular. Finalment arribarem al nostre hotel, situat a la localitat de St. Julian’s. Sopar a l’hotel.\n2n Dia – Malta – Gozo – Malta.\nAvui agafarem el ferri fins a la veïna illa de Gozo. Quan arribem anirem a visitar el temple prehistòric de Ggantija, un dels més importants de l’arxipèlag. També veurem el molí de vent de Ta’Kola, l’església de Ta Pinu i la finestra d’Azur, un arc natural de pedra situat a la punta Dwejra. Dinarem i a la tarda passejarem per la ciutadella de Victòria, la capital de Gozo, on veurem la Catedral de Santa Maria. Finalment retornarem amb ferri a Malta.\n3r Dia – Malta – La Valletta i les tres ciutats.\nAvui ens traslladarem a la ciutat de La Valletta (UNESCO) per conèixer la capital de l’arxipèlag. Començarem el matí als jardins de l’Upper Barracca, on es gaudeix de magnífiques vistes del port i de Les tres ciutats. A continuació passejarem pel centre històric fins l’Alberg de Castella, la cocatedral de Sant Joan Baptista i el Palau del Gran Mestre. Dinarem i a la tarda anirem a visitar les ciutats de Cospicua i Senglea. Passejarem pel jardí Gardjola per gaudir de les vistes de la badia i les fortificacions del port i després anirem a Vittoriosa. Farem una passejada pel barri Collachio i veurem, entre d’altres edificis, l’Alberg dels Cavallers i el Palau de l’Inquisidor. Acabades les visites retornarem a l’hotel. Al vespre sortirem a sopar a un restaurant local.\n4t Dia – Malta – Mdina – Dingli\nAvui visitarem Mdina, l’antiga capital de l’illa. Durant la nostra passejada veurem les muralles, l’anomenada vil·la romana, la Catedral, el Museu d’Antiguitats i el Palau Falsson. Dinarem i a la tarda anirem a conèixer la zona dels espadats de Dingli. Gaudirem de les vistes sobre l’illa Filfla, els jardins Buskett, el Palau Verdala i l’església de Santa Maria Magdalena i després retornarem a l’hotel aturant-nos en ruta a visitar la famosa cúpula de l’església de Mosta, una de les més grans d’Europa.\n5è Dia – Malta – gruta Blava – Hagar Qim – Marsaxlokk – Barcelona.\nAvui començarem el matí navegant amb barca fins a la bonica gruta Blava. A continuació visitarem l’antic molí de vent de Xarolla, del segle XVII. Continuarem el matí visitant els importants conjunts megalítics de Hagar Qim i Mnajdra. Dinarem i a la tarda passejarem pel pintoresc port de pescadors de Marsaxlokk, famós per les seves boniques barques pintades. A mitja tarda ens traslladarem a l’aeroport per agafar el vol a Frankfurt, on connectarem amb el vol a Barcelona.\nData de sortida: 29 de març.\nPreu per persona en habitació doble: 1.725.- € (IVA inclòs).\nVisita dels espadats de Dingli.


Cada ondense podrà descarregar dos bons i canviar un per a compres superiors a 20 euros o dos en compres superiors a 40 euros\nL'Ajuntament d'Onda ha activat els bons descompte per a incentivar el consum i les compres en l'hostaleria i el comerç local. D'aquesta manera, tots els empadronats a Onda majors de 18 anys poden sol·licitar des de ja descarregar a través de la web bonos.onda.es, els dos bons descompte per valor de 10 euros que corresponen a cada veí per a canviar en els 76 establiments adherits a la campanya ‘Bono + comerç’.\nAixí, Onda posa a la disposició dels ciutadans 25.000 bons descompte que els ondenses podran usar per a comprar productes o serveis en els establiments locals fins al 31 de juliol.\nPer a això, el govern municipal inverteix un total de 250.000 euros en aquesta iniciativa l'objectiu de la qual és fer costat al comerç, hostaleria i sector serveis davant la crisi derivada de la pandèmia.\nEl ‘Bo + comerç’ arriba després d'escoltar als empresaris i autònoms de la ciutat en forma de 25.000 bons descompte.\nCom descarregar els bons\nDesprés d'iniciar sessió en la web bonos.onda.es, cada beneficiari podrà usar el bo de 10 euros per a compres superiors a 20 euros o, en cas d'aportar els dos bons, per més de 40 euros.\nPosteriorment, l'Ajuntament reintegrarà la quantia als establiments i, per a això, habilitarà cinc períodes per a justificar les ajudes durant els deu primers dies dels mesos de maig, juny, juliol, agost i setembre. Els bons són nominatius i intransferibles.\n“Hem escoltat al sector comercial i hostaler local i ens vam posar a treballar junts per a ajudar-los a alçar la persiana cada dia i superar aquesta crisi provocada per la pandèmia. D'ací naix el Bo + comerç, que compleix el doble objectiu de dinamitzar el teixit econòmic local i, alhora, aconseguir que les inversions dels ondenses es queden a Onda”, ha apuntat l'alcaldessa d'Onda, Carmina Ballester, qui aquest matí ha recorregut alguns dels comerços per a comprovar el funcionament de la iniciativa al costat de l'edil de Promoció Econòmica, Maria Baila.\nA més de la web habilitada, els interessats poden realitzar qualsevol consulta o resoldre dubtes a través del mail jpalbiol@onda.es o telèfon 664570034.\nQuatre línies d'ajuda\nEn paral·lel, l'equip de govern que lidera Carmina Ballester ha posat en marxa altres tres línies d'ajudes destinades al fet que empreses, comerços i autònoms locals puguen fer front a la crisi del Covid-19. En concret, a més del bo comerç, ja poden presentar les sol·licituds per al Pla Parèntesi, el Pla Supera i les ajudes a la contractació de persones desocupades. La inversió total és de 1,2 milions d'euros.


Manuel Castells: “Vides desnonades” – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > Manuel Castells: “Vides desnonades”\nTot d'una sona el timbre de la porta i el món s'acaba. O s'extingeix la vida quan la humiliació i la desesperació es fan insuportables.\nCom li va passar a en Pep a l'Hospitalet el novembre del 2010. O a Isabel, minusvàlida, a Màlaga el juliol passat. O el jove a Las Palmas fa un mes. O a José Miguel a Granada l'endemà passat. O a Amaia Egaña a Barakaldo fa una setmana, el suïcidi que més impacte, potser perquè era amiga de Patxi López. Reguitzell individual que fa un drama col · lectiu, de vides destrossades i nens al carrer.\nPer centenars de milers. Des del 2007 s'han produït unes 400.000 "execucions hipotecàries" (curiós terme). Actualment, 500 al dia. Com les conseqüències arriben també als que van avalar la hipoteca, s'avalua en dos milions els afectats i es podrien doblar en els dos pròxims anys. Expressió flagrant de la decisió d'un sistema immobiliari-financer: dos milions potencialment al carrer i un milió i mig d'habitatges buits. Però a més es tracta de culpar les víctimes: per què signar?, es diu. El llibre d'Ada Colau i Adrià Alemany "Vides hipotecades", que es troba a la xarxa, proporciona dades i explica el mecanisme.\nI com els lloguers eren cars i escassos, la gent va ser receptiva a la seducció dels financers en els que confiaven i que els van seguir col·locant, seguint ordres de dalt, hipoteques d'alt risc, accions preferents i altres perles properes a l'estafa. Tot se sostenia sobre la hipòtesi infundada de creixement etern, els preus d'habitatge pujarien sempre i la gent tindria feina per pagar. La meitat dels desnonats està a l'atur avui dia, i encara que el 36% té contracte laboral, un 30% no va poder assumir el pagament per l'augment de la quota, i un altre 20% atribueix el problema a una separació: danys col·laterals de vides que es programen financerament oblidant-se de la vida.\nLa iniquitat d'un model financer-immobiliari que succiona als seus clients i després els desnona s'accentua a Espanya en contrast amb Europa i EUA per una llei de 1909 que no es va canviar i que és una llei de préstec, no d'hipoteca en el sentit internacional. En altres països, quan no pots pagar perds la casa i punt. Però aquí et prenen la casa, la valoren en un 60% del preu, augmenten despeses legals i et endeutes per sempre. I es fa difícil trobar feina, llogar un pis o demanar crèdit.\nLa intransigència d'entitats financeres per condonar deutes i acceptar la dació com a pagament definitiu té explicació: la devaluació dels seus actius immobiliaris en una situació en què estan sent rescatats per les institucions europees. Escàndol: la fallida de part del sistema financer exigeix el rescatar els bancs dels seus deutes amb la condició de no perdonar les dels seus clients que ells van fer fallida. Però la societat no és un ramat aborregat.\nI contra la injustícia manifesta s'ha aixecat un clam que es concentra al voltant de les més de setanta plataformes d'afectats per les hipoteques que agrupen a milers de persones, afectats i solidaris, que usen mitjans legals i de pressió social per aturar desallotjaments i reclamar una modificació de la llei i una nova política d'habitatge. Proposen la conversió del parc d'habitatges hipotecats de primera residència en parc públic de lloguer social. L'Administració hauria d'obligar a les entitats financeres a assumir preus reals dels habitatges perquè l'Administració les compri a preu d'habitatge protegit i l'antic propietari pugui romandre en ella com inquilí d'habitatge protegit, amb els requisits establerts per a ser beneficiari d'aquesta. Així guanyaria tota la societat en augmentar el parc d'habitatge públic de lloguer.\nUna cosa així s'està aplicant al País Basc. Es podria pensar també en la bondat del banc dolent: com haurà de absorbir un patrimoni invendible en la seva majoria durant 15 anys, els pisos que no pugui col·locar al mercat podrien ser posats en lloguer social destinat a famílies desnonades, de fet rendibilitzant aquest patrimoni mentre troba comprador. Solucions legals i tècniques existeixen, encara que totes passen per una modificació de la llei hipotecària, amb mesures específiques de caràcter retroactiu. El que no soluciona el problema en cap cas és la moratòria extremadament restrictiva que ha promulgat el Govern. En això el PSOE té raó en buscar una solució estable, encara que hauria de reconèixer la seva responsabilitat i aplicar mesures pròpies en les comunitats que controla.\nPerò la reforma de l'habitatge dependrà en darrer terme del que passi en la societat, perquè només la pressió exercida des del carrer i des dels suïcidis ha obligat els polítics a fer alguna cosa, encara cosmètic. Les plataformes d'afectats no només són mobilitzacions defensives, estan apoderant la gent, prenent consciència dels seus drets i compartint les seves experiències.\nI el conjunt de la societat està entrant en competició: jutges, advocats, financers ètics, farmacèutics, metges, serrallers, policies estan negant-se a col·laborar en els desnonaments, mentre ofereixen ajuda legal. El Sindicat Unificat de Policia ha ofert suport legal a aquells policies que es neguin a intervenir en els desallotjaments. L'alcalde de Saragossa ha ordenat a la policia local que no actuï en desnonaments.\nL'alcalde de Vigo cancel.la contractes amb bancs que executin desnonaments.\nPotser aquesta indignació social pugui arribar fins als financers amb valors ètics, que n'hi ha. Que entenguin que aquest és el moment de decidir si volen recuperar confiança de la societat o acabar a l'abocador moral de la història.


Arreplegats BTT: d’octubre 2013\nXXXV Cursa del Carrer Nou - 10Km\nEn totes les facetes de la vida, tenir un objectiu, ajuda.\nLa cursa del Carrer Nou, era per mi, el meu primer objectiu de la temporada. Objectiu que m'ha "forçat" a intensificar els "entrenaments", per tal de assolir el meu màxim rendiment i que me fos la meva referència.\nEn Dani, me va inscriure durant la setmana... quan me truca per demanar-me algunes dades personals, i me pregunta en quin temps pretenia fer-la, les dubtes s'apoderen del meu cap... És veu que hi ha "parrilla" i és surt ordenat en funció del temps previst... m'agrada, i li dono un interval de temps entre optimista i realista.\nDurant la setmana, intento fer un simulacre de cursa... me poso les bambes amb les que tinc previst córrer, i enfilo un recorregut relativament planer (simulant el recorregut de la cursa), i anar provant ritmes i veure la meva tolerància... decideixo que el meu ritme optim és 5:20 - 5:30 min/km, tot i que penso que, en cursa, i amb el factor "entorn" a favor, puc millorar aquest ritme.\nD'hora, arribem a Girona... veiem les curses infantils, i mentre es disputa la cursa de 5 km, nosaltres comencem a escalfar...\nUn cop acabada la cursa dels 5 km, ens demanen que ocupem el nostre lloc a parrilla, i els nervis comencen a notar-se a l'estòmac. El pulsòmetre no troba la senyal del GPS, poc espai per moure't que juntament amb les anades i vingudes dels companys de calaix, fan que els nervis encara comprimeixin més la panxa.\nSona la botzina i comencem a córrer... be, millor dit a caminar... fins al moment de sortir al carrer Jaume I, donada la gran quantitat de gent, fa que ens movem molt poca velocitat... a partir d'aquí, "maricón" l'últim...\nDurant els primers dos o tres quilòmetres avanço a moltísima gent, i veig al pulsòmetre que vaig rondant els 5:00 min/km... entre el quilòmetre 4 i el 5, tinc com un baixó... una barreja entre prudència per que ve la temuda pujada... perdo a corredors que han sigut la referència fins ara.\nHa sigut un veritable plaer, córrer per la part vella de Girona, amb tota aquella gent animant!!!\nI comença la pujada a la Catedral... a la ment m'ha vingut els últims consells d'en Paco dimarts passat... puja al teu ritme, passes curtes i respiració tranquil·la, no forcis, que ja veuràs com a la baixada avances a moltíssima gent... i així ha sigut... he pujat tranquil·lament, controlant les pulsacions màximes a les que arribava, i avançant moltíssima gent que es paraven rebentats... a la baixada, m'he deixat anar, i he recuperat moltíssimes posicions, retrobant-me amb alguns dels corredors que me van servir de referència durant els primers quilòmetres.\nJa queden 2 quilòmetres i mig, i me trobo, sorprenentment, molt be, amb moltes forces, i decideixo incrementar el ritme... perdent el dorsal totalment desfet per la suor, i agafant-lo al aire...\nVeig l'arc de meta, i intento incrementar el ritme.... hi ha gent amb ganes d'esprintar... ho trobo innecessari... per contra, els meus pensaments es centren en una persona que, malauradament, ens ha deixat aquesta setmana... i decideixo dedicar-li la meva cursa.... barber, allà on siguis, seguix vigilant-nos com fins ara!!\nTrigo un segons a parar el crono. Tot i això, el temps és molt bo, pel que jo pensava fer... increïble!!\nBusco als companys, trobo gent coneguda... molta cua per recollir l'avituallament final. Comentaris. Felicitacions. Feia temps que no gaudia d'aquestes emocions durant la cursa, i el post cursa!!!\nFelicitar als companys, pels seus temps, i agrair tots els consells que m'han fet obtenir un bon resultat.\nEtiquetes: Marxes - Curses, Run 1 comentaris\nPrimer objectiu de la temporada\nPublicat per Jordi Marina a les 21:21\nJa!? Us pregunteu.\nDons si. Després d'un temps d'apatia, de desmotivació i falta de ganes, he decidit marcar-me uns objectius per tal de seguir endavant.\nSi, tornaré a entrenar... Aquest any m'he proposat que sigui diferent, combinant dos dels esports que més m'agraden. Amb això pretenc trencar la rutina en que pot convertir-se un entreno monoesport.\nCorreré a peu i aniré en bici... així que ja us podeu imaginar de que anirà aquesta temporada...\nAquest any, a diferència de l'any passat, els objectius són individuals, amb això vull treure'm pressió en quant als entrenaments... crec que soc prou disciplinat per seguir la rutina establerta, però no vull que aquesta és converteixi en una cadena que no me permeti gaudir d'altres coses. També me converteixo en el meu entrenador, amb el que hauré d'estar molt atent en el que me va be, o malament. Com sempre dic, seguiré aprenent.\nAixí dons, el proper diumenge correré la XXXV Cursa del Carrer Nou, a Girona. Serà com un primer test per veure el meu estat, i poder seguir la meva evolució.\nÉs una "carrera" urbana, que contrasta molt amb els meus gustos a l'hora de córrer, però si he escollit aquesta cursa, és per que crec, que me pot donar dades objectives, independents d'una orografia escarpada, com pot ser una cursa de muntanya, on afecten altres factors com els desnivells més pronunciats, climatologia, etc. i que varien en cada traçat.\nLa veritat és que l'efecte motivador al marcar-te un repte hi és, i es nota a la activitat esportiva diaria. He superat la barrera psicològica per aixecar-me de matinada i anar a córrer (entrenar). Quan sona el despertador dissabte o diumenge per fer la sortida amb la bici de carretera o la de muntanya ja no és un "collons quina mandra", si no que és un "vinga, vinga a gaudir!!!".\nAixí dons, properament, la crònica.\nPublicat per Jordi Marina a les 22:27\nAhir el meu germà Albert, me truca, i me demana explicacions de que per que no actualitzo el bloc.\nSorprès, ja que mai havia parlat del bloc amb ell, m'adono que te raó, que no escric res de fa dies.\nAnalitzo la situació... amb la bici de carretera les sortides són rodadores, acompanyant a en Quim, que curiosament ja ha començat els entrenos, o sortint amb la colla dels dissabtes.\nAmb la de muntanya, les nocturnes s'han convertit en pujades d'adrenalina codejant-nos amb els senglars (de quatre potes), o corriolejades fent el circuit del pollastre o pedalant molt per la zona de Ridaura, que ja queda poc temps de gaudir-la.\nCorrent m'adono de la força de la ment... surto sol, i al quilòmetre 5 o 6, me desfondo, me desinflo, i baixo el ritme estrepitosament... per contra en grup o acompanyat dono tot el que puc.\nEntre aquesta sortida\ncorrent al mateix ritme, la meitat de distància, cinc vegades menys desnivell, i pitjors sensacions a la primera que a la segona... diríeu que només hi ha dos dies de diferència? Dons si... però a la segona hi anava acompanyat, gaudint d'un recorregut novedòs, i a la primera anava sol i fent el recorregut de sempre... conclussió: si surts acompanyat treus el màxim de tu... o si mes no, t'aproximes al teu màxim. Ah!!! I canvia de recorregut!!!\nDe totes maneres, la justificació de la meva poca activitat al bloc està aquí:\nL'activitat a baixat molt!!! És el que anomeno, període de desintoxicació!!!!\nApa. Ja pots llegir!!!\nEtiquetes: Run, Sortides btt, sortides carretera 2 comentaris


Projecte integral per a la cadena Au Pain Rustique food & beverage, | Instamat\nProjecte integral per a la cadena Au Pain Rustique food & beverage,\nA Instamat hem desenvolupat e implementat el nou projecte integral de franquícia per a la cadena Au Pain Rustique food & beverage, el primer local s'ha instal·lat a València.\nEl nostre equip de disseny, juntament amb la franquiciadora, ha creat des de zero el Bussines model i la imatge final de la franquícia.\nHem assessorat la marca en tots els aspectes per implementar aquest nou concepte de venda de pa i pastisseria amb degustació:\nPlànols de distribució, projecte d’interiorisme, imatges en 3D, manual corporatiu etc. Amb el nostre equip de tècnics i gremis, hem executat el 100% de l’obra i hem gestionat l’obtenció de les llicències a València.\nEl sistema de claus en mà optimitza els temps i costos dels treballs a realitzar pels diferents gremis que intervenen a l’obra.\nA més, us assessorem en la recerca d’un local, comercial i legalment viable, amb l’objectiu de crear un negoci eficient, còmode i rendible.\nDes d’Au Pain Rustique comenten: “Hem aconseguit conceptualitzar un model de negoci modern, acollidor, càlid, on cuidem el detall, per maximitzar l’experiència i el confort dels nostres clients. El suport i l’experiència d’Instamat ens ha permès inaugurar el primer local. Estem segurs que és l´inici d´una col·laboració d´èxit”.\nA INSTAMAT SOM FABRICANTS DE MOBLES I VITRINES A MIDA.\nEL TRACTE DIRECTE AMB EL FABRICANT OPTIMITZA ELS COSTOS DE LA INVERSIÓ.\nTruca’ns ara: 663 383 350


Organitzat per l’Acadèmia del Cinema Català amb la col·laboració de l’AADPC, Agència Catalana de la Joventut, Departament de Cultura de la Generalitat, GAC, Fundació AISGE i Fundació SGAE.\nPlaces limitades, per ordre d’inscripció. Ompliu el formulari


Presentem la capçalera. Avui la M | Món Paral·lel\n← Un diumenge de postal. L’aparador dels aperitius\nPosted in Disseny\t| Tagged abecadari, capçalera


llibres 9 trobats\nEl petit elefant passa un temps amb el seu oncle. La tristesa per l’absència dels seus pares es mitiga amb històries fantàstiques, cançons divertides i noves experiències. Un clàssic valuós i entranyable amb relats per a tots i per sempre.


Associació Els Amics de l'Alguer de Tarragona: d’abril 2012\nEs presenta oficialment l'aniversari de l'agermanament\nLa Sala d'Actes de l'Ajuntament de Tarragona va acollir, dijous passat, 12 d'abril, la presentació oficial dels actes de celebració del 40è aniversari de l'agermanament entre Tarragona i l'Alguer (1972-2012), en el marc general de Tarragona 2012, Capital de la Cultura Catalana. El cas és que, tot i que des del setembre de l'any passat ja s'han estat celebrant diferents activitats relacionades amb aquesta efemèride (el detall de les quals podeu seguir en els apunts d'aquest blog), la roda de premsa oficial va servir per escenificar el tret de sortida de la part més intensa de l'aniversari.\nAixí, les novetats més destacades que es van anunciar en aquesta presentació van ser les següents:\nFranca Masu, cantant algueresa de fama mundial, serà la pregonera de les festes de Santa Tecla d'enguany. Concretament, la cantant sarda llegirà el seu pregó el 21 de setembre, i ens consta que està agraïda i alhora il·lusionada amb aquest encàrrec. De fet, es tractarà de la segona persona de l’Alguer que llegirà el pregó de Santa Tecla, després que el 1976 ho fes el professor, també alguerès, Pasqual Scanu, integrant de la delegació oficial de la ciutat sarda que el 1972 es va desplaçar a Tarragona per signar el protocol d’agermanament. En aquella ocasió, al Parc del Miracle es va inaugurar la Glorieta de l’Alguer, on hi ha un monòlit amb una poesia (“Missatge de l’Alguer a Tarragona”) que el professor Scanu va escriure expressament per a l’efemèride i que avui dia encara podem llegir en aquest emplaçament.\nFranca Masu, flanquejada per A. Fortuny (el nostre president) i el conseller Francisco Zapater, a Luz de Gas, Barcelona, el 4 de febrer del 2012 (foto: JOAN MAYORAL).\nEl pintor i muralista tarragoní Pere J. Salas va presentar el cartell original que farà les funcions de logotip dels actes de l’aniversari de l’agermanament. L’artista tarragoní, que ha fet aquesta obra de manera desinteressada, va explicar que el blau de la pintura representa la Mar Mediterrània que agermana l’Alguer i Tarragona i a través de la qual els catalans vam arribar a Sardenya, mentre que el marró simbolitza la terra. D’altra banda, les quatre barres del quadre volen significar la llengua comuna, el català, que ens agermana. Finalment, en el centre de la composició hi ha un 40 en caràcters grossos fet de bocins de corall, un element molt característic de l’Alguer.\nPere J. Salas, amb el cartell commemoratiu del 40è aniversari de l'agermanament.\nEl Servei de Política Lingüística de l’Ajuntament de Tarragona (SPLAT) va presentar la pàgina web Sem gemel·los de Tarragona, que recull la informació sobre l’aniversari de l’agermanament i també sobre l’Alguer i l’alguerès. El web –pensat, coordinat i elaborat majoritàriament per la tècnica Marina Massaguer— és una excel·lent eina perquè els tarragonins coneguem millor la ciutat (i la seva llengua pròpia, l’alguerès, el català de l’Alguer) amb la qual fa 40 anys que estem agermanats. Així, la pàgina conté diversos apartats que parlen de les característiques de l’alguerès, de la música i les cançons, de la cuina, del rugbi (per la relació especial que hi ha, des de fa uns quants anys, entre el CR Tarragona i l’Amatori Rugby Alghero) i de la mateixa Barceloneta de Sardenya. De fet, l’apartat més vistós el conformen cinc vídeos que recullen sengles missatges d’algueresos a Tarragona i que són una excel·lent ocasió de sentir parlar alguerès. Els entrevistats són els rugbistes Luca Nurra, Salvador Marinaro i Tony Daga; el periodista Miquel Serra i l’activista cultural Miquel Canu. Ens consta que més d’una tarragoní s’ha emocionat ja sentint aquests amics parlant el català de l’Alguer.\nPer Sant Miquel d’enguany (finals de setembre) s’organitzarà un viatge a l’Alguer, obert a tota la ciutadania de Tarragona, que coincidirà amb la festa patronal de la ciutat sarda catalanoparlant i que serà una excel·lent oportunitat de conèixer-la per als tarragonins que encara no hi han estat mai o d’estrènyer-hi llaços d’amistat per als qui ja la coneguin.\nDurant la roda de premsa, també es van donar a conèixer altres activitats que es faran els pròxims mesos:\n18 de maig: Jornada “Coneguem l’Alguer i l’alguerès”, a l’Antiga Audiència, oberta a tothom. Xerrades, conferències, audiovisual, projecció del documental alguerès Vivim la llengua i concert de cançons de Pino Piras (Samuele Arba, Denise Guerschanik i Xavier Martin). Amb la participació de persones vingudes de l’Alguer. Amb la col·laboració de l’Ajuntament de Tarragona i el CNL Tarragona.\n19 de maig: Final del Trofeu Quatre Barres de Rugbi, al Camp del Complex Esportiu de Tarragona (antiga Universitat Laboral). Amb la participació dels equips CR Tarragona, Amatori Rugby Alghero, Químics i CN Poble Nou- Enginyers. Partits pel 3r i 4t lloc i gran final.\nL’acte comptarà amb l’actuació musical estel·lar del popular i entranyable cantautor alguerès Àngel Maresca, lo barber. Activitat coorganitzada amb el CR Tarragona i el Trofeu Quatre Barres de Rugbi.\nÀngel Maresca, lo barber, en una actuació a l'Alguer per Sant Joan del 2010.\nCom podeu comprovar, ens esperen uns mesos d’intensa activitat, i des de l’associació volem demanar a la ciutadania de Tarragona que s’impliqui en la celebració d’aquest aniversari de l’agermanament, entre d’altres coses perquè aquesta efemèride arriba en un moment en què a l’Alguer s’han desvetllat, de manera significativa, consciències per la preservació de l’alguerès, greument amenaçat per un avançat procés de substitució lingüística a favor de l’italià. I és clar que com més contacte, més relació i més intercanvi tinguin els germans algueresos amb els catalans, més presència pública tindrà l'alguerès a casa seva.\nPublicat per Xavier Brotons a 8:02 Cap comentari:\nVisitant l'Alguer (novembre 2011)\nMembres d'Els Amics de l'Alguer de Tarragona amb la cantant algueresa Franca Masu (la setena per l'esquerra), als carrers de l'Alguer Vella (novembre 2011).\nJuan Magre, vocal de Comunicació de l'associació\nHan passat quasi quaranta anys des que Tarragona es va agermanar institucionalment amb la ciutat de l’Alguer. El 22 de setembre del 1972 va tenir lloc a la nostra ciutat l’acte oficial de proclamació de Tarragona i l’Alguer com a ciutats agermanades, sent alcalde el Sr. Ricard Vilar Guix, i l’acte corresponent a l’Alguer es va fer el 9 d’octubre del 1976, sent síndic el Sr. Salvatore Piccioni.\nSovint els estaments públics duen a terme convenis o estableixen relacions institucionals, que s’emmarquen dins del quefer polític, però moltes vegades la societat civil queda fora de context.\nEls esculls per mantenir un alt grau en les relacions establertes entre ambdues ciutats al llarg dels anys neixen del mateix caràcter institucional i dels dirigents que les regeixen. Prioritats diferents, interessos contraposats, iniciatives noves... fan minvar sovint els objectius primers o els releguen a un segon pla.\nL’Associació Els Amics de l’Alguer de Tarragona neix per Santa Tecla del 2009 –promoguda per Antonio Fortuny, Raül Font-Quer i Miquel Borràs— amb el clar objectiu de potenciar les relacions en l’àmbit civil entre ambdues comunitats. Emergeix amb la voluntat de preservar les arrels històriques entre Tarragona i l’Alguer per a les noves generacions. En la colonització que es va produir en aquesta ciutat després de la conquesta de l’Alguer per part de Pere III el Cerimoniós, gran part dels catalans procedien de Tarragona, que no solament van aportar la seva parla, el català, sinó també la seva idiosincràsia.\nEl 4 de novembre passat, un grup d’Els Amics de l’Alguer de Tarragona vam visitar aquesta part de l’illa de Sardenya. En els encontres programats amb els Amics homònims d’allà, van comprovar durant quatre dies l’enorme interès que hi ha per potenciar les relacions amb la gent de la nostra ciutat, ateses les arrels que ens uneixen. El suport del nostre alcalde, Josep Fèlix Ballesteros, va propiciar l’encontre amb el vicesíndic de la ciutat, Mario Conoci, al qual vam entregar la carta que portàvem del nostre alcalde i vam expressar la satisfacció amb què érem acollits.\nDe molt cordial podem qualificar la reunió que vam tenir amb la cantant Franca Masu, que ha desenvolupat la seva trajectòria artística en llengua catalana i sarda, i a la qual vam fer entrega de l’encàrrec oficial de pregonera de les festes de Santa Tecla del 2012.\nAmb el vicesíndic alguerès, Mario Conoci (tercer per la dreta), al Municipi de l'Alguer (novembre 2011).\nLa labor que duu a terme l’Espai Llull, la delegació a l’Alguer de la Generalitat de Catalunya i el Govern de les Illes Balears, per la recuperació de la llengua va ser magníficament exposada pel seu representant, Joan-Elies Adell, en la visita que vam tenir a la seu de la delegació que es troba instal·lada a l’Alguer des de fa dos anys.\nEmotiva va ser l’assistència a la missa en alguerès que, com cada diumenge des de l’any 1980, celebra mossèn Antoni Nughes a la església de Sant Francesc. Incansable, la labor d’aquest capellà per mantenir viva la llengua dels seus avis i que manté activa a l’Escola de Alguerés “Pasqual Scanu”.\nLa visita turística que va planificar el nostre bon amic Angelo Gnani, amb la col·laboració de la guia Irene Coghene, va completar l’encontre de germanor d’aquesta nova pàgina de la història moderna de les dues ciutats del Mediterrani que miren l’una a ponent i l’altra, a llevant.\nPublicat per Xavier Brotons a 11:11 Cap comentari:\nJornada sobre l'alguerès a la Universitat\nD'esquerra a dreta: Joan-Elies Adell, director de l'Espai Llull; Jordi Ginebra, director del Departament de Filologia Catalana de la URV, i Carla Valentino, professoressa d'alguerès.\nLa Universitat Rovira i Virgili de Tarragona (URV) ha acollit, divendres passat, 30 de març, una jornada sobre l’alguerès amb el títol de “Realitat i ensenyament de la llengua catalana a l’Alguer”. La jornada és estada organitzada pel Departament de Filologia de la URV i també ha tengut la col·laboració de l’Associació Els Amics de l’Alguer de Tarragona. Tant los organitzadors com los assistents han valorat assai positivament la jornada, que ha fet veure per la primera volta la realtat de l’alguerès a tantes persones.\nLa primera activitat, presentada del Dr. Pere Navarro (URV), és estada la projecció del documentari Vivim la llengua, de l’alguerès Francesc Ballone, que és agradat assai al públic per la sua tendresa i la sua emoció. Lo documentari mostra un grup de minyons que visiten persones de l’Alguer amb oficis tradicionals: un pastor, un mestre de llenya, un vinyater, un calafato, un pescador i una tendera, i tots, grans i petits, ampren sempre l’alguerès.\nDesprés, Joan-Elies Adell, director de l’Espai Llull de l’Alguer, i Carla Valentino, professoressa d’alguerès, han fet una interessant conferència sobre la presència passada, present i futura de l’alguerès a les escoles de l’Alguer, i també han respost les preguntes del numerós públic.\nD'esquerra a dreta: Joan Martí, Miquel À. Pradilla, Margarida Aritzeta i Pere Navarro.\nFinalment, Xavier Brotons, secretari d'Els Amics de l’Alguer de Tarragona, ha fet una conferència sobre les causes de l’agermanament (gemel·latge) entre Tarragona i l’Alguer, del qual enguany se compleixen los 40 anys (1972-2012).\nDe fet, aqueix acte també se pot includir en la celebració d'aquest 40 aniversari de l'agermanament entre les dues ciutats.\nPublicat per Xavier Brotons a 2:48 Cap comentari:\nEs presenta oficialment l'aniversari de l'agermana...


TOT SON PUNTS DE VISTA: VOLTA EL MÓN I TORNA AL VENDRELL\nPau Casals, o , Pau Carles Salvador Casals i Defilló ( Vendrell , 29 desembre de 1876 - Sant Joan de Puerto Rico , 22 octubre de 1973 ). No va ser en vida profeta a la seva terra.\nLa derrota de la causa republicana a la mal dita guerra civil espanyola [ els feixistes s’alçaven en armes contra el GOBIERNO LEGITIMO DE LA II REPÚBLICA ESPAÑOLA ] , a la qual s'havia adherit, el va obligar a exiliar-se.\nEl 24 octubre de 1971 rep la Medalla de la Pau en un homenatge a la seu de l'Assemblea General de les Nacions Unides a Nova York, Casals va pronunciar un discurs en anglès i català, convertint-se en la primera persona que utilitzava la llengua catalana a l'Assemblea General de les Nacions Unides.\nLa seva mort a Sant Joan de Puerto Rico , el 22 octubre de 1973, quan encara estava viu el sàtrapa, l’obligarà a romandre exiliat fins l'any 1979, quan aparentment estaven garantides les llibertats democràtiques al nostre país, les restes mortals de Casals van ser traslladades al Vendrell.\nUn i altre – i tots els exiliats que tornaven, vius i/o morts - tenen clar que aquesta ‘democraciola’, no mereixia el sacrifici de tantes persones.


La primera notícia documental que fa referència al terme de Callús, és alhora el primer document que anomena el Castell 337 mts. 31T 398600 4627659. Data del 940 i l'anomena "de Gotmar". Tan mateix aquest document no s'ha conservat i tan sols se'n té notícia a través d'un regest del segle XVIII que pertany a l'antic monestir de Sant Benet de Bages. (TORRAS, M. GALERA, A. 2000). No és fins el 947 que trobem el primer document sencer conservat i original que anomena el Castell. En aquesta ocasió els esposos Salomó i Goberta van vendre a Ermernric i la seva dona Preciosa una casa i un hort que tenien en aprisió al terme del Castell de Gotmar tal i com s'anomenava aleshores. No es coneixen massa dades que permetin esbrinar qui era aquest personatge que donava nom al castell però es probable que fos el primer senyor aloer del terme representat del comte al territori, ja que amb posterioritat es té constància d'un document datat del 992 pel qual el comte Borrell havia obtingut per compra un alou al terme. Curiosament els seus límits coincidien amb els del terme del castell i de la parròquia. D'aquesta manera és possible que el comprès a un hereu de Gotmar (TORRAS, M. GALERA, A. 2000). Però el topònim que fa referència a un nucli fora del mateix castell no apareix fins a partir de finals del segle X, concretament el 980, quan es cita el nom de "Castellet" que es troba al costat del Castell de Gotmar i ja ben entrat el segle XI que es documenten els topònims que fan referència al terme de Callús amb diverses variants: Castllús, Casteluç, Catellús, etc. (TORRAS, M. GALERA, A. 2000).\nEl Servei Arquitectònic Local de la Diputació de Barcelona ha realitzat diverses intervencions arqueològiques des del 1998. Des d'aleshores s'han posat al descobert noves estructures que fins al moment no eren visibles. En el moment d'iniciar la intervenció només s'observava les restes d'una torre circular de 7m de diàmetre exterior i 4,80 de diàmetre interior. Amb una alçada conservada d'1,50m. Les intervencions realitzades permeten establir l'inici de l'activitat d'aquesta fortificació entorn als segles IX i X amb la construcció d'una torre circular i posteriorment folrada amb un segon parament. Ja al segles XII-XIII, es construí a l'oest un nova estança de planta rectangular, ja al segle XIII es construeix una nova porta principal d?accés amb la seva rampa i un marxapeu. Alhora es construí una segona estança a llevant de la torre destinada a usos domèstics. Durant la Baixa Edat Mitjana es modifica l'articulació interna del Castell. Es construeix una nova habitació destinada a cavallerissa o corral, es reforcen els elements defensius, etc. La darrera fase d'ocupació ja no està relacionada amb l'ús militar del castell, sinó que te a veure amb l'activitat agrícola que transforma el paisatge amb nombrosos murs de feixa i vinya del segle XIX.\nPublicado por Joan Escoda Prats en 11:59 Cap comentari:\nSant Sadurní de Callús (Antic) 334 mts. 31T 398707 4627701 església amb planta de tres naus, la central més ample que les laterals. Presenta un absis central de forma poligonal amb pilastres adossades que acaben en capitells compostos. Les naus laterals presenten una absidiola a la capçalera. La volta és de totxo amb llunetes i reforçada per arcs feixons. A l'oest hi ha el campanar de planta quadrada. Al mur nord es pot observar un petit absis. La façana presenta tres obertures tapiades amb totxo i la porta situada a migdia és de mig punt.\nL'església es documenta el 997 tot i que com a parròquia de Sant Sadurní està documentada des del segle XIII, època en què ja hi havia 4 preveres. De la primitiva església no en queda res. El campanar podria ser el primitiu ja que es veu molt diferent de la resta de l'església nova de l'any 1800. Quant a la rectoria, sobre la porta hi diu 1700. A la dècada dels 30 del s. XX, en construir-se l'església a baix al poble, l'antiga quedà sense culte i actualment és de propietat privada.\nPublicado por Joan Escoda Prats en 11:43 Cap comentari:\nSant Salvador de Torrabadal 453 mts. 31T 403279 4628749, anomenada en la documentació com de Torre-Abadal, va ser construïda dins una propietat del monestir de Sant Benet de Bages, alou que tenia cedit d´Udalart (1036-1077) Vescomte de Barcelona, casat amb Guisla, antiga Comtessa de Barcelona, vídua de Berenguer Ramon I, que era de la família Lluçà o Balsareny.\nSobre l´antic alou del monestir s´hi va edificar la torre que rebé el nom d´Abadal o del Abat, i que més tard aquest mas seria assignat a la dotació de l´ofici de la cambreria del monestir de Sant Benet.\nLa capella és una construcció petita, obra de finals del segle XI o principis del XII, dedicada a la transfiguració de Crist, que surt documentada en el segle XIV, l´any 1301, quant era regida per uns donats o ermitans, Esteve i Berenguer, els quals tenien alguns béns llegats degut a devots benefactors, tots sempre sota el domini del cambrer de Sant Benet.\nLa resta de notícies d´aquesta capella són força tardanes ja que corresponen a 1345, quan un sacerdot hi tenia un benefici que el 1462 va deixar de proveir-se per falta de rendes.\nEn 1686 es va modificar el Temple i probablement es construí el frontal on hi ha el portal modern; això desbaratà el conjunt primitiu que era d´una sola nau rectangular i absis semicircular cobert amb volta de canó, que conserva un arc toral al centre, encara que en el decurs dels anys va haver-se d´apuntalar amb uns contraforts exteriors que el reforcen.\nCaldria una neteja de l´enguixat interior per poder distingir sense error la part antiga de la moderna i suprimir l´ultima reparació feta fa pocs anys a la façana, que amb molt poc gust i encert, desfigura juntament amb el campanar, la bellesa d´ aquest edifici.\nDurant la revolta del 1936 fou profanada i destrossada interiorment i durant els anys de la Guerra Civil restà oberta i abandonada.\nPertanyia a la propietat de Planacoll que n´eren els protectors i conservadors.\nMolts anys passaren sense cap manteniment. El 1950 oferia un aspecte tràgic, amb una fossa oberta al centre de la capella, feta en el temps de la revolta.\nEntre els anys 1955-1960 fou venuda la propietat de Plana Coll i el nou propietari amb fons propis va restaurar i mantenir la capella sense tenir en compte, però, la conservació del Romànic.\nLa capella actual consta d´un altar amb l´imatge de Sant Salvador i en els dos laterals un petit quadre on hi ha els "Goigs de Sant Salvador" i en l´altre la Butlla del Dr. Ramon Masnou Boixeda, Bisbe de Vic, datada el 24 de Gener de 1964 després de la restauració, donant el nou permís de culte, per celebrar missa, excepte els dies de Pasqua de Resurrecció i Pasqua de Pentecostes.\nAl cap de poc temps la propietat de Planacoll fou venuda de nou, aquest cop a un industrial de Terrassa; el Sr. Felip Llosas Riu, passant a ser-ne el nou protector.\nEn el pla on se situa la capella hi ha un conjunt d´alzines i bancs de pedra artificial des d´on es pot contemplar la natura gaudint d´un entorn privilegiat.\nActualment s´hi celebren alguns bateigs, primeres comunions, casaments i també missa en festes senyalades, com succeeix a les Festes d´Estiu del Serrat.\nPublicado por Joan Escoda Prats en 11:10 Cap comentari:\nLa Vila d'Argençola 403 mts. 31T 399879 4634834 es troba situada al costat esquerra de la carretera BP-4313 que comunica Balsareny amb Súria.\nGran casal al voltant del qual s'organitzen diversos edificis i construccions inherents al llac artificial que es troba dins la propietat.\nEl casal és de planta baixa i dos pisos, que originalment constava d'una coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana principal, però que actualment la té plana. Disposa d'una torre de planta quadrada de tres nivells d'alçada adossada a la façana principal, de manera que és la part més elevada de la casa.\nLa casa de la Vila es va construir sobre una casa més antiga, de la qual es va conservar el portal d'accés de pedra carejada que veiem actualment. El perímetre de la planta baixa és superior al dels pisos superiors, pel que aquest volum sobresurt per la façana principal i posterior. A la façana principal, orientada a mestral, hi ha un gran arc rebaixat amb l'inscripció "La Vila 1922" al centre, que es troba suportat per pilars amb capitells d'ordre corinti. Des d'aquest punt comencen unes escales de pedra interrompudes al centre per un bloc de pedra rectangular, al final de les quals comencen tres arcs de mig punt de dimensions inferiors a l'anterior. Les escales porten cap al portal original de pedra carejada i llinda plana.\nTotes les obertures de la planta baixa tenen la llinda d'arc de mig punt amb relleu, excepte el portal lateral que és d'arc escarser, i es troben emmarcades amb ceràmica pintada de color roig. Corona aquest volum una terrassa transitable que s'estén per la resta de les façanes; en aquest, enretirat respecte el nivell que marca la façana de la planta baixa, comença l'altra part de la construcció. Aquesta es caracteritza per un volum de planta baixa i pis que consta d'una torre adossada a la part frontal del mur, amb un volum de planta baixa a l'altre lateral i un de posterior. Aquest primer volum, té en el mateix eix compositiu una obertura quadrigèmina de pedra carejada i llinda d'arc de mig punt, amb uns petits pilars de capitells d'ordre corinti. Sobre d'aquests hi ha dues finestres geminades senzilles, amb un pilar com els anteriors descrits, però emmarcada amb ceràmica. A l'altre eix compositiu, hi ha una finestra geminada en cada pis, amb els mateixos pilars i llinda d'arc de mig punt, però emmarcades amb pedra que a la llinda circular s'hi ha afegit un motiu decoratiu circular. El ràfec d'aquest volum es troba decorat amb fileres de rajols ceràmics disposats alternativament de forma vertical i horitzontal. Es troba coronat per uns merlets ceràmics que als eixos són de majors dimensions. Pel que fa a la torre, és d'un nivell superior en alçada que la resta de la construcció, amb tres nivells i terrat superior, i que s'inicia en aquest nivell.\nPresenta una obertura en cada un dels pisos i de les cares visibles dels seus murs. Així, al primer nivell, hi ha dues finestres ceràmiques de llinda plana als laterals, i una finestra ceràmica de llinda d'arc de mig punt a la part frontal. Al segon nivell, hi ha dues finestres ceràmiques de llinda plana tapiades als laterals, i a la part frontal hi ha una finestra trigèmina de pedra amb llindes d'arc de mig punt amb dos pilars i capitells com els descrits anteriorment. Al tercer nivell, hi ha dues petites obertures cràmiques de llinda plan , i a la part frontal hi ha una imatge de ceràmica vidrada blava i de temàtica religiosa. Més concretament, la imatge és de la Verge de Montserrat portada pels escolans, amb la muntanya de Montserrat al fons i la inscripcció "La perla de Catalunya".\nCom a coronament, la torre té un terrat amb barana de balustrada i pilars ceràmics al primer nivell, i una línia de ceràmica vidrada amb motius florals al segon nivell i sota el ràfec.\nEl volum adosat al costat de la torre és d'un sol nivell, i presenta una altra finestra geminada i una galeria d'un pòrtic d'arc rebaixat a la façana principal, i un altre a la lateral, de manera que queda semi obert.\nTot sembla indicar que la casa de la Vila que actualment veiem fou construïda sobre una antiga masia, de la qual tant sols en queda la planta baixa. Al fogatge de 1553, hi apareix el nom de "Joan Vila de Argensola", el mateix nom que encara rep actualment la casa. No fou fins a principis del segle XX, quan Manuel Saladrigas Freixa, en un moment de gran prosperitat econòmica, començà a reformar la casa i tots els seus voltants, creant els Llacs escalonats amb les seves preses, el pont per acceder-hi, les fonts i els colomars, i les creus de terme.\nEntre la font de la Vila i la riera del Tordell, trobem dos colomars separats entre ells uns 20 metres. Tots dos són de planta circular i d'un nivell, amb la coberta cònica. Sota de la coberta, hi ha dues fileres circulars d'espais rectangulars a mode de nínxols, que és l'espai per on hi accedeixen els coloms. Sota d'aquests, el mur que els conforma és de ceràmica col·locada a plec de llibre. El colomar més proper a la font consta d'una placa a la part inferior on hi consta la inscripcció "MSF-1926". A l'altre costat de la riera, és visible una altra filera de nínxols, construïts sobre la roca natural.\nLa font d'Argençola 397 mts. 31T 399716 4634670 forma part del conjunt de la Vila d'Argençola, davant de la riera del Tordell. Consisteix en un cos construït sota el nivell natural del sol, pel que per accedir-hi s'han de baixar unes escales de rajols ceràmics. A banda i banda d'aquestes hi ha les parets de maó que suporten les terres naturals, i al final de les escales hi ha, coberta amb una volta de carreus, la font. Aquesta consisteix en un brollador metàl·lic que surt de la paret, la qual té un raig continu d'aigua que cau directament sobre el terra.\nManuel Saladrigas era propietari de la Vila durant la primera meitat del segle XX. Tenia dues filles, a les qui feu construïr una font per cada una. Aquesta font és la que corresponia a la Núria.\nLa font del Lleó 398 mts. 31T 399785 4634595 es troba dins el marc de la Vila d'Argençola, davant de la riera de Tordell. La construcció que l'alberga es troba situada dins un marge, pel que la font es troba empotrada. Aquest cos consisteix en dos murs laterals de mamposteria que es tanquen de forma obtusa cap a la paret posterior, que és on s'emplaça la font. Cobreix el cos una volta de carreus plans que segueix el mateix angle que els murs. A les dues parets laterals hi ha dos bancs de pedra que es tanquen cap a la font. Aquesta, es troba esculpida en pedra, amb un marc rectangular vertical que s'estén fins al terra. Alhora, en aquest marc hi ha un altre rectangle amb gravat ornamental, amb una placa metàl·lica a la part inferior on hi posa "MARIA DEL CARMEN/DIA 31 ENERO AÑO 1931". Sota d'aquesta hi ha el brollador, que consisteix en un altrelleu del cap d'un lleó, que escup l'aigua per la boca. L'aigua cau en una petita pica circular.\nSaladrigas va construïr aquesta font, per la seva filla Maria del Carmen.\nEl pont fou construït per travessar la riera del Tordell cap a la zona dels Llacs i les fonts dins el nucli de la Vila d'Argençola. És de dos trams, i es troba construït amb grans carreus de pedra regular als extrems, i de pedra i argamassa a la resta. El conformen dos arcs rebaixats, que presenten grans carreus disposats verticalment als seus extrems. El pilar central queda cobert, a banda i banda, per un mateix esperó semicircular que té la funció de tallar el corrent de la riera al seu pas per sota el pont. No presenta cap ampit, i la zona de pas queda anivellada amb el nivell del terreny. Al costat de ponent, sobre l'esperó, hi ha una placa quadrangular amb la inscripcció "MSF/1917". Des del camí que ve de la Vila hi ha un portal amb murs laterals i pilars ceràmics, que dona pas al pont.\nL'embassament de la Vila d'Argençola es va crear artificialment a partir d'un conjunt de preses i rescloses fetes a la riera del Tordell. La presa principal del conjunt és de volta, tenint una alçada aproximada d'uns cinc metres. El parament de la presa està fet per grans carreus de pedra regulars amb morter de calç, i baixa de forma escalonada aigua avall.\nCentrats amb el parament hi ha tres grans contraforts que s'estenen en tot el seu recorregut. El sobreixidor queda al descobert per la part de l'embassament, a causa del baix nivell de les aigües que presenta.\nLa segona resclosa que trobem és de menors dimensions que la principal, amb uns dos metres i mig d'alçada, aproximadament. Es troba parcialment assentada sobre la roca natural que caracteritza aquesta riera. Com l'anterior, el parament és fet amb carreus de pedra i morter de calç. Al centre del mur sobresurt un sobreeixidos amb caiguda lliure, que facilita el descens de l'aigua. La tercera resclosa que trobem és de dimensions similars a la segona, amb uns dos metres i mig d'alçada, aproximadament. Es troba parcialment assentada sobre la roca natural que caracteritza aquesta riera. Com l'anterior, el parament és fet amb carreus de pedra i morter de calç. Al centre del mur sobresurt un sobreeixidor amb caiguda lliure. El parament de l'aigua amunt queda visible a causa del poc cabal d'aigua de la riera. La presa té, en cadascun dels marges laterals de la riera, així com s'ha pavimentat la zona de caiguda aigües avall.\nPer la construcció de les preses, es va contractar un gran nombre de personal, que venia de tots els indrets de la comarca.\nEl Llac d'Argençola és un embassament d'una hectàrea i mitja creat de forma artificial tot aprofitant el pas de la riera d'Argençola per la zona, que és una tributària del riu Cardener. La presa principal es va construïr durant els anys vint del segle XX, a partir dels quals la riera ha acumulat sediments fins a provocar una notable reducció de la superficie estanyada. El nivell de l'aigua ha minvat molt amb el pas del temps, que ha provocat que el canyissar s'està convertint en un ecosistema pràcticament terrestre. El canyissar constitueix un hàbitat propici per a aus aquàtiques, com són l'ànec collverd (Anas platyrhyncos), el bernat pescaire (Ardea cinerea) i la fotja (Ciconia ciconia) i l'agró roig (Ardea purpurea). El bosc de la ribera, però, és pràcticament inexistent. També hi ha signes evidents del pas de senglers per la zona. Els llacs i el bosc d'Argençola constitueixen un corredor ecològic entorn de les zones humides destacat, essent l'hàbitat de diverses espècies tant autòctones com estacionàries.\n(M.S.F.) Manuel Saladrigas Freixa, fill d'una família d'industrials dedicats al blanqueig i l'estampació de teixits de cotó va esdevenir, a partir del 1903, el principal propietari del complex industrial situat al barri del Poblenou (Joncar, 27-33), els antecedents del qual daten de l'any 1858. L'any 1913 abandona el sector tèxtil i funda la Sociedad Anónima de Servicios Industriales Saladrigas Freixa, dedicada a llogar a altres empresaris els locals industrials de Can Saladrigas i a subministrar energia elèctrica i força motriu. El 1933, en col·laboració amb el seu gendre Alfredo Ferrán Casals, es fa càrrec de la secció que l'industrial Juan Llovera tenia en el mateix complex i fa una nova incursió en el món de la manufactura tèxtil, aquest cop amb teixits de seda i cotó. El 1949, la seva filla , Teresa Saladrigas Saladrigas, hereta el patrimoni patern, i el seu marit Alfredo Ferrán Casals i la seva filla Núria Ferrán Saladrigas es converteixen en els gerents de l'empresa. Afectat per l'aprovació del PERI de la paperera (1985), una part del complex fabril ha estat preservat com a testimoni del patrimoni industrial i equipament municipal guanyat per la lluita veïnal.\nPublicado por Joan Escoda Prats en 23:06 8 comentaris: