la càpsula - L’efecte curatiu de la paraula\nL’efecte curatiu de la paraula\nLa psicoteràpia en el tractament de trastorns mentals\nLluís Mauri. Psiquiatre i psicoterapeuta.\nCoordinador de formació, docència i recerca del departament de salut mental.\nLa psicoteràpia és una ciència relativament jove, tot i que la primera referència data del segle I. Fins al segle passat, aquesta disciplina no ha tingut una base científica sòlida. A dia d’avui, els resultats mostren com la psicoteràpia és un tractament molt efectiu en els trastorns mentals, a través de l’ús de la paraula.\na psicoteràpia és el tractament dels trastorns mentals a través de la paraula. Però no qualsevol paraula és curativa, darrera d’allò que diu un psicoterapeuta hi ha el saber de molts anys de formació i pràctica. La psicoteràpia es basa en el coneixement científic i el desenvolupament de teories i tècniques en què es basen els tractaments.\nLa psicoteràpia s’utilitza de forma eficaç per tractar tots els trastorns que constitueixen la pràctica clínica, tant en nens i adolescents com en pacients adults. Es pot administrar de forma individual o grupal, i com a tractament únic o complementant als tractaments farmacològics. En el nostre medi està reconeguda i forma part de la cartera de serveis que el Pla director de salut mental i addiccions del Departament de Salut ofereix a través de la xarxa pública de salut mental i addiccions.\nEn les darreres dècades s’ha treballat en el desenvolupament de tècniques per abreujar la durada de les psicoteràpies, focalitzant els problemes a tractar, definint més clarament els objectius i estimulant la recerca de resultats i de procés. A l’actualitat hi ha més de 250 tipus de psicoteràpia catalogats, encara que els models fonamentals continuen sent la psicoteràpia psicoanalítica, la teràpia cognitiu-conductual, les psicoteràpies humanistes-interpersonals i la teràpia sistèmica.\nActualment, gràcies a la investigació, tots els models mencionats han demostrat la seva eficàcia superior a la no intervenció. La pregunta a fer-se és, com deia Kazdin (1986): Quina intervenció és més efectiva, i aplicada per qui, es més efectiva per aquest pacient concret, amb quin problema específic, i en quina circumstància determinada?\nPer exercir la psicoteràpia es requereix una formació molt especialitzada en centres acreditats, consistent en nombroses hores de formació teòrica, de pràctica amb pacients sota supervisió d´un expert. Per a treballar amb determinats models, cal de realitzar un tractament psicoterapèutic del propi professional.\nQuin és l’origen de la psicoteràpia?\nLa psicoteràpia va néixer com a ciència al darrer quart del segle XIX. Aquesta disciplina és relativament jove i en continu procés d’expansió.\n"La primera referència a la psicoteràpia és del segle I, però no va néixer com a terapia fins a finals del segle XIX"\nFins arribar al seu reconeixement com a ciència ha passat per nombrosos avatars en la seva història: exorcismes, ritus xamànics o diferents rituals verbals han estat pràctiques habituals des dels inicis de la humanitat per a expulsar el malestar físic o mental, en correspondència a la causa amb què s’hagi relacionat aquest malestar (dimonis, desordres de les passions, maleficis, etc., segons el lloc i la època).\nLa primera referència escrita a la paraula psicoterapeusis s’atribueix al metge àrab Razés (865-925 d.E.), fundador del primer hospital amb un departament per a malalts mentals a Bagdad. El concepte no reapareix a la literatura científica fins a segles més tard, en què Frances Corbi va utilitzar el terme psicoterapèutic en un treball publicat el 1887 a la revista Contemporary Review, titulat Faith Healing and Fear Killing. En aquest article, l’autora criticava la consideració de les malalties mentals com a simples processos orgànics, defensant la introducció de procediments psicològics per a la seva curació.\nUn segle abans, el 1769, Cullen havia designat el terme neurosi per a referir-se a les alteracions del sistema nerviós en què els estudis dels teixits descartaven la presència de lesions orgàniques. La medicina de l’època va acabar reconeixent la naturalesa psicògena de les neurosis, i va sorgir la necessitat d´implementar tractaments de tipus psicològic per a la seva curació.\nSigmund Freud va desenvolupar el que està considerat com el primer mètode sistemàtic de psicoteràpia: la psicoanàlisi. El neuròleg austríac va desenvolupar models explicatius dels trastorns i de les causes de les malalties mentals, distingint entre ment conscient i inconscient, i fent de la presa de consciència el seu objectiu terapèutic. D’aquí van sorgir les psicoteràpies psicoanalítiques (Ferenczi, Balint, Alexander), que suposaven algunes modificacions tècniques respecte al tractament psicoanalític original, i que permetien la seva aplicació a un major nombre de pacients.\nEn la dècada dels quaranta del segle passat van sorgir, des de la psicologia experimental, un altre tipus de tractaments psicològics: els que es basaven en la modificació de conducta, la premissa dels quals era, partint dels treballs d’Skinner, que els trastorns mentals eren trastorns de l’aprenentatge i que podien desaprendre’s emprant mètodes de condicionament i reforç.\nDècades més tard, als 60 i 70 del segle passat, aquestes teories serien la base per al desenvolupament de les teràpies cognitives o cognitiu-conductuals (Ellis, Beck), amb impacte significatiu en l’escena psicoterapèutica contemporània. En els 50 s’havien originat les psicoteràpies humanistes (Rogers, Maslow) com a tècniques promotores de l’autorrealització, que eren la base d’on van derivar la psicoteràpia interpersonal (Klerman) i les actuals tècniques de counselling. També per aquesta època es van iniciar els models sistèmics de psicoteràpia (Bateson, Haley), aplicant la teoria general de sistemes i la cibernètica com a marc de la seva aplicació clínica, especialment en el camp de la teràpia familiar.


Bloc d´un Metge de Família: Quan sol·licitar una tomografia en casos de cefalea?\nQuan sol·licitar una tomografia en casos de cefalea?\nL'abús de la tomografia computarizada per cefalea en pacients ambulatoris és preocupant.\nA causa que l'exposició a la radiació comporta el risc de càncer s'ha d'evitar quan les probabilitats de malaltia greu són escasses.\nArticle: Dres. You J, Gladstone J, Symons S The American Journal of Medicine\n1.- Aquest estudi va trobar que la major part de les TC (TAC cranial) van ser indicades per metges d'atenció primària, escasses TC van revelar anomalies que podrien ser causa de la cefalea i la majoria dels pacients no van ser derivats a un especialista.\n2.- La dada que només el 2% de les TC de pacients ambulatoris indicades per cefalea va revelar anomalies que podrien ser la causa de la cefalea concorda amb estudis previs que van comprovar l'escassa utilitat de la TC en aquestes circumstàncies.\n3.- Durant el seguiment d'un any, els autors van comprovar que el diagnòstic d'un tumor maligne i els procediments neuroquirúrgics van ser molt rars. Va ser preocupant que, per a alguns pacients de l'estudi la TC índex per cefalea no va ser única, sinó que va ser una de diverses TC del cervell que van rebre, sovint indicada per un altre metge que no era qui va ordenar la primera i amb una mitjana de temps des de la primera de només 106 dies.\n4.- Hi ha creixent preocupació que l'exposició a la radiació durant una TC pugui ser un risc sanitari. Una única TC cerebral s'associa amb una dosi de radiació mitjana d'1-2 millisieverts (equivalent a 100-200 radiografies de tórax). El risc de càncer atribuïble a una sola TC cerebral és del 0,005% (1/20.000) per a una persona de 45 anys.\n5.- El risc és major entre els pacients més joves i entre els quals reben majors dosis acumulades de radiació com a resultat de múltiples proves radiodiagnóstiques.\n6.- Desafortunadament, fins a la data no s'han identificat característiques clíniques útils per descartar causes greus de cefalea.\n7.- Un estudi clínic aleatori va trobar que l'ansietat disminuïa als 3 mesos entre pacients a els qui se'ls havia efectuat TC.\n9.- És probable que les TC repetides, amb poc valor diagnòstic i el curs clínic favorable de la majoria dels pacients en els qui s'efectua una TC per cefalea continuïn causant preocupació per l'abús de les TC per a aquesta indicació. Atès que es coneix el risc de càncer per exposició a la radiació durant la TC, és necessari que els metges s'assegurin que no s'indiquen TC per a aquells pacients que és improbable que es beneficiïn amb ella. La creació de regles de pronòstic clínic de gran sensibilitat que puguin eliminar la necessitat d'estudis per imatges per als pacients amb cefalea seria molt útil per als metges d'atenció primària que són els qui reben la major part dels pacients amb aquest símptoma tan freqüent.\nComentarios y resumen objetivo: Dr. Ricardo Ferreira


Confessió inesperada de Jorge Javier Vázquez sobre el nom del seu gos Confessió inesperada de Jorge Javier Vázquez sobre el nom del seu gos – El Món\nConfessió inesperada de Jorge Javier Vázquez sobre el nom del seu gos\nLi ha posat de nom 'Tom', pel participant de 'La Isla de las Tentaciones', Tom Brusse\nRedacció 12/05/2021 4:31 pm\nJorge Javier Vázquez ha sorprès a tothom confessant per quin motiu un dels seus gossos es diu Tom. “Porten a ‘Sálvame’ un gos amb mirada tristíssima. Ho veig abans que l’entrin al plató amb Hugo, la persona que s’encarrega de conduir la secció del programa en la qual fomentem l’adopció. Quan ho vaig veure no vaig tenir cap dubte: el gos venia amb mi a casa meva. Almenys aquella nit. Després ja veuríem, però tenia clar que no volia que tornés a la protectora”, comença escrivint el presentador en el seu blog de la revista ‘Lecturas’.\n“Aquell dia em vaig adonar que són els gossos els que ens trien a nosaltres. En mirar-me, em va demanar que no l’abandonés. Es deia Koke, però el nom no m’agradava gens, així que li he posat Tom per Tom Brusse. Els meus altres gossos han acceptat la seva arribada amb alegria. Estic molt orgullós d’ells. Són bons gossos. Molt generosos, accepten sense problemes a nous membres perquè entenen que vénen de llocs on no sobrava precisament l’afecte”, afirma Jorge Javier, orgullós.\nSeguidament, el presentador badaloní explica la història del gos: “Tom vivia amb una família de Granada que el maltractava. El feien fora de casa sense miraments i ell sempre tornava, encara que l’única cosa que li esperaven eren pals i males paraules. Jo el veig preciós, amb un cap poderós i una mirada que t’atrapa l’ànima. El dijous a la nit la senyora que treballa a casa m’adverteix que vagi amb compte en arribar de ‘Supervivientes’ perquè Tom està dormint en el saló i té por que s’escapi en obrir la porta”, relata.\n“En arribar em reben Lima i Luna esvalotades i felices, com de costum. I això que són dos quarts de tres de la matinada. Encenc una llum per a veure a Tom i el trobo mirant-me fixament des d’un racó del saló assegut. L’acaricio i s’escapoleix amagant-se darrere d’un sofà. Aconsegueixo acariciar-li el cap i em vaig al llit pletòric”, explica Jorge Javier.\nFinalment, recorda: “Quan Lima va arribar a casa només estava Cartago, el meu primer llebrer. Lima es va passar tres mesos bordant sense parar, donant voltes al jardí des del matí fins a la nit. Inquieta, intranquil·la, nerviosa. Un dia va venir a casa una persona i em va dir: ‘Ja se li passarà. Cartago segur que li està dient que aquí pot estar tranquil·la, que la tractaran bé’. I Lima és avui una gossa feliç. En això es convertirà Tom. En un gos feliç. Perquè cap gos es mereix no ser-ho”.\nTeix 13/05/2021 7:42 am\nCony, quina notícia! Els de "Redacció" feu-s'ho mirar\nQuè hi pinta tota la xurma aquesta del país del costat en un digital català ?


| WORLD PRESS PHOTO 2020Institut Fort Pius\nConeix el centre, Filosofia | 28/11/2020 by admin | 0 Comments\nDes del 13 de novembre al 20 de desembre se celebra a Barcelona el WORLD PRESS PHOTO 2020, possiblement el certamen internacional de fotoperiodisme més important de l’actualitat, que presenta un retrat objectiu, impactant (i a vegades cru) dels conflictes del món actual.\nAquí teniu el recull fotogràfic de la visita que hi van fer el dilluns 23 de novembre els i les alumnes 1r de batxillerat B que cursen l’assignatura de Sociologia. Sota el tema «Allò personal és polític», va ser una bona ocasió per reflexionar sobre els problemes del món contemporani, quins són els valors ètics i polítics necessaris per abordar-los i quin paper hi juguen les imatges i els mitjans de comunicació. Val la pena que tampoc us la perdeu!\n« Feminista havies de ser!\nVisites d’empresaris i empresàries a les classes d’economia de 4t d’ESO i Batxillerat »


Biblioteca Joan Coromines: d’abril 2014\nNadia Ghulam ens visita per a explicar-nos els contes que la van curar\nAhir dimarts vam tenir el goig de rebre a la biblioteca la Nadia Ghulam, que va venir a presentar el seu llibre Contes que em van curar, escrit en col·laboració amb Joan Soler. La rpesentació va córrer a càrrec de Gisa Mohr, i l'acte es feu en col·laboració amb l'Associació UNESCO del Masnou.\nLa Nadia (Kabul, 1985) ve de l’Afganistan, un país i una cultura rics d’una saviesa que s’expressa en els contes al voltant d’un braser, on parlar i escoltar continua sent important. A El secret del meu turbant (Premi Prudenci Bertrana 2010) va narrar –amb la col·laboració d’Agnès Rotger– els avatars de la seva vida, i ara –amb la col·laboració de Joan Soler– explica els contes que la seva mare li contaba a l’hospital on va estar ingressada a conseqüència d’una bomba. Per això els anomena Contes que em van curar. Gràcies a ella arriben, de viva veu, al nostre país i a la nostra cultura, on, de viva lletra, són escrits i publicats per primera vegada, en català.\n«Jo ja no els he vist, els paisatges dels contes, però encara existeixen en la meva fantasia. Quan vaig néixer, el meu país ja feia catorze anys que estava en guerra. Ni cérvols, ni guineus, ni boscos he vist al meu entorn. Tot és terra cremada. Però els contes de la mare potser eren la seva manera d'explicar-me com era el meu país, el meu paisatge, abans de la desolació... De fer-me aprendre sense llibres la història del meu poble, trepitjada i perduda. Perquè jo, aquells contes, els tinc sempre presents. Em fan companyia, i més ara, que sóc lluny del meu país. Gràcies als contes, quan em sento perduda, veig allà al lluny la llumeta de la cabana del bosc. Són la dimensió emotiva de la meva identitat».\nLa biblioteca estrena el primer biblioLAB\nLa princesa, Sant Jordi i el drac, amics secrets, és el primer biblioLAB o laboratori de lectura que vam presentar a la biblioteca.\nEl biblioLAB és un taller creatiu i participatiu al voltant d'una lectura escollida; i aquest es va realitzar al voltant del conte La princesa, Sant Jordi i el drac, amics secrets, en què es combina L’Hora del Conte i el teatre.\nEl biblioLAB va córrer a càrrec d'una col·laboradora i usuària habitual de la biblioteca, la Noemí Fernández.\nEtiquetes de comentaris: biblioLAB, laboratoris de lectura\nNadia Ghulam ens visita per a explicar-nos els con...


L'autoretrat més car de Warhol\nReapareix un Rothko que fins ara havia pertanyut a una col·lecció privada\nLa peça s'ha adjudicat per 38,4 milions de dòlars en una subhasta a Christie's; alguns especialistes consideren que es tracta del primer autoretrat de l'artista\nReuters Nova York 12/05/2011 10:47\nEls autoretrats d'Andy Warhol han estat els protagonistes de la subhasta d'art contemporani de Christie's. Una de les obres s'ha venut per 38,4 milions de dòlars, fet que la converteix en l'autoretrat més car mai subhastat de l'artista.\nEl quadre, que data de 1964, està elaborat amb fotografies de diferents variacions de blau i segons alguns especialistes es tracta de la primera obra feta pel pare del pop art. El cabell clar de l'artista contrasta amb els tons del fons i les ulleres de sol fosques; Warhol hi apareix en quatre postures diferents, molt inexpressives. "És un dels treballs més icònics de Warhol", explicava el responsable d'art de la postguerra i contemporani de Christie's, Kohi Inoue.\nL'altre autoretrat subhastat, i pel qual s'han pagat 27,5 milions de dòlars, correspon a l'últim que Warhol va pintar abans de morir. L'obra, de mides gegants, data de 1986; està feta en negre i vermell i l'artista hi apareix mirant frontalment el públic.\nL'expressionisme abstracte ha estat un altre dels reclams de la jornada: s'ha venut el treball Untitled No. 17 de Mark Rothko, una peça de tons grocs i roses que "la seva propietària va adquirir directament de l'artista el 1965 i que des de llavors havia estat en una col·lecció privada".


setembre de 2014 – LASILVIACUINA\nArchives : set.-2014\nRESTAURANT DON GIOVANNI A LES CORTS\nPosted in : Restaurants a Barcelona on 24 setembre 2014 by : Sílvia Molina\nEl restaurant Don Giovanni està situat al carrer Déu i Mata, a les Corts. Concretament dins l’hotel NH Costanza i al capdemunt està el chef sicilià Andrea Tumbarello, referent gastronòmic de la cuina italiana. Després de l’èxit a Madrid i a Marbella, el cuiner conegut com “el rei de la trufa” ha\nSOPAR AMB AMICS AL PIS NOU\nPosted in : Decoració de taules on 21 setembre 2014 by : Sílvia Molina\nMenu Cassoletes de Philadelphia i melmelada de tomàquet Amanida de patata i barreja d’enciams Filet de porc amb ceba caramelitzada, patates i formatge de cabra Got de iogurt amb galetes i xocolata Vi Blanc Gessamí, Gramona Vi Blanc Subur Vi Merian Negre, D.O. Terra Alta\nRESTAURANT EL CASTELL A SITGES\nPosted in : Restaurants a Barcelona on 21 setembre 2014 by : Sílvia Molina\nEl Castell, situat al carrer Carreta està situat al casc antic de Sitges, un lloc amb encant i a escassos metres de la platja. El restaurant ens ofereix una proposta gastronòmica basada en lo millor de la cuina mediterrània en conceptes nous i renovats, també opcions vegetarianes.


Low Meadow Kirby Lonsdale Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Low Meadow\nSituat a Kirkby Lonsdale, Low Meadow és el lloc perfecte per gaudir de Kirby Lonsdale i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Low Meadow és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina coberta, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Low Meadow no troba competidors en cap categoria.


Contacte - Bioespais\nHe llegit i accepto la Declaració de Privacitat *\n1 + 2 = ? Per una major seguretat, respon la següent pregunta *\nAv. Catalunya, 3, 1er, 1a\n977 42 05 41\n640 52 56 79


Creen una plataforma per controlar la gestió de dades dels pacients del sector de la salut - MetaData\nCreen una plataforma per controlar la gestió de dades dels pacients del sector de la salut\nL’eina genera l’informe necessari a partir de preguntes binàries i específiques que tenen en compte l’ús de noves tecnologies\nRedacció Divendres, 11 de febrer de 2022 | 11:29h\nEntitats com l'Institut Català de la Salut ja estan emprant la nova versió de la plataforma | Aleix Freixas (ACN)\nLa recerca científica del sector de la salut requereix sovint la participació de pacients per testejar nous productes o metodologies, però aquest fet també comporta una gestió de dades personals que cal manejar amb rigor. Per tal d’avaluar quin ús s’està fent d’aquesta informació i quins riscos es poden evitar, l’Observatori de Bioètica i Dret de la Universitat de Barcelona (UB) i la fundació Tic Salut Social han creat una plataforma en línia que analitza tots els aspectes que s’han de tenir en compte i ofereix solucions automatitzades.\nLa metodologia per a l’avaluació de l’impacte relativa a la protecció de dades (AIPD) és una obligació legal que va entrar en vigor amb el Reglament General de Protecció de Dades (RGPD) el 2016, que s’aplica des del 2018, i s’encarrega de regular l’ús que s’ha de fer de la informació personal de què disposen les empreses i les administracions. “La nostra funció és acompanyar les entitats en la responsabilitat del tractament de dades”, explica a MetaData per telèfon el cap de l’Oficina del Delegat de Protecció de Dades (DPD) de la fundació Tic Salut Social, Robert Rubió. “Ens vam adonar que no hi havia eines específiques per als professionals de la salut, així que des de la fundació en vam crear una de pròpia”, afegeix.\nEl projecte va néixer el 2021 amb una adaptació a full de càlcul de la guia de l'APDCat, però enguany l'han convertit en una plataforma web amb més funcionalitats\nEl projecte es va presentar inicialment el 2021, quan es va publicar una adaptació a full de càlcul de la guia elaborada per l’Autoritat Catalana de Protecció de Dades (APDCat) per als professionals de la salut. “Hem fet servir aquest any l’eina Excel amb entitats tant públiques com privades, i amb tota aquesta experiència s’ha decidit fer una plataforma web més intuitiva, més visual, que permeti el treball col·laboratiu i la creació de diversos perfils”, apunta el responsable de DPD. Per facilitar les gestions, la plataforma fa preguntes de resposta binària als responsables de les dades i consultes com el flux de dades, la seva destinació, quant de temps les necessitaran o per a què les empraran, i acaba donant als professionals un informe final. L’eina també té en compte l’ús de noves tecnologies, com la intel·ligència artificial (IA), en el tractament de les dades personals, a les quals dedica un apartat específic.\nLa nova plataforma es troba, ara per ara, disponible en dues versions. Per una banda, la simplificada, oberta a qualsevol persona com a convidat i que permet a l’usuari fer la seva avaluació d’impacte i descarregar-la d’una manera més guiada i còmode que amb el full de càlcul. L’altra versió, de moment reservada per a les entitats públiques de salut, incorpora funcionalitats ampliades, com poder tenir un registre de tots els informes elaborats, editar-los de manera col·laborativa i actualitzada i incorporar-hi tota mena de variants. Tot i que acaba de llançar-se, el nou sistema ja s’està fent servir a l’Institut Català de la Salut (ICS). “És una versió beta encara, volem rebre més inputs“, assenyala Rubió.


B&B I Giardini di Venere Santa Venerina Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Stabilimenti 208, Santa Venerina, Santa Venerina, Itàlia, 95010 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, B & B I Giardini Di Venere és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Santa Venerina. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix B & B I Giardini Di Venere asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes, magatzem d'equipatge, servei de bugaderia, s'admeten animals de companyia, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a B & B I Giardini Di Venere.


Enviat per @marcsic el Ds, 06/02/2010 - 20:46\nImagineu-vos, per un moment, que us encarreguen fer un article en relació a la situació en què es troba l'esperada reforma integral del Mercat Municipal d' Arenys de Mar (la nova web del qual, creada i dinamitzada per Arenys.org us suggereixo per a les vostres adreces d'interès).\nMés enllà del segell personal amb què cadascú tractarà aquest assumpte, segur que en la consulta a les fonts d'informació, tothom s'adreçarà com a mínim, a la regidoria que té les competències del Mercat Municipal delegades i al col·lectiu de paradistes. Segur que alguns aniríeu més enllà i us plantejaríeu recollir informació d'altres mercats municipals, dels representants del comerç local i dels mateixos usuaris, o altres. Però sospito que, com a mínim, parlaríeu amb l'ajuntament i els paradistes.\nL'agenda d'aquest mes de febrer, en la seva pàgina 5, publica un article de la Mar Sánchez i l' Enric Sierra amb aquest titular: Aparcada la reforma del mercat dos mesos després de presentar-la.\nD'entrada, sorprèn que L'agenda escrigui un article sobre aquesta qüestió prescindint de l'àrea (font d'informació) que promou la reforma. Cap trucada. Cap consulta. Cap pregunta per escrit. Res de res. Per molt que en l'article, inclouen suposades afirmacions meves que transcriuen entre cometes, ningú de L'agenda no m'ha preguntat res sobre aquesta qüestió.\nNo és estrany doncs que l'article estigui ple d'afirmacions que no s'ajusten a la veritat. Comencem pel títol:\n"Aparcada la reforma del mercat dos mesos després de presentar-la."\nFals. No s'ha aparcat.\n"Tan sols dos mesos després de que el govern municipal d’Arenys presentés públicament el projecte de remodelació del mercat i que la mateixa revista municipal A tocar ratlla dediqués a aquesta obra tota la portada i un especial informatiu interior sota el títol “Reforma total del Mercat Municipal”, l’Ajuntament ha decidit no donar més voltes. Ha reconegut que es van precipitar en la presentació donada la dolenta conjuntura econòmica que fa impossible abordar el projecte ara i ha anunciat que aparca la reforma sine die a l’espera que vinguin temps millors. Per tant, la remodelació del mercat torna al calaix per enèssima vegada."\nFals. No hi hagut reconeixement de precipitació en la presentació com afirma l'anterior paràgraf. No s'aparca "sine die" la reforma, com també s'afirma en el paràgraf anterior. El proper pas, indispensable, és disposar d'un projecte bàsic i executiu, i és aquí on hi estem esmerçant el temps i recursos. Res no torna al calaix com novament s'afirma incorrectament en el paràgraf anterior.\nEn la pàgina 14, a l'espai de semàfors, L' agenda m'atorga (novament) el vermell i afirma:\n"El regidor de la Promoció Local ha decebut els paradistes del mercat ajornant la reforma de la instal·lació tan sols dos mesos després de presentar el projecte. La crisi econòmica i l’espectativa de tirar endavant el projecte pintaven igual de negres ara que fa 90 dies."\nJo em pregunto si aquestes persones que s'autoanomenen "informadors" realment es llegeixen les publicacions a les que es refereixen. En l' ATR novembre'2009, pàgina 5, es diu clarament (en forma de text ressaltat) Calendari d'obres i cost sense concretar. I a la pàgina 6, en el darrer paràgraf abans de parlar del web del mercat, es diu textualment:\n"Aquest fet condiciona l'inici dels treballs a una data encara sense fixar a l'espera de disposar dels recursos necessaris."\nEl tractament periodístic? que ha fet L'agenda d'aquest tema el trobo decebedor perquè precisament el President de L'AIA, editora de la revista, en la seva condició de director del programa de Ràdio Arenys "El Dominical" va tenir accés a aquesta informació:\nIntervenció a Tribuna Política - El Dominical\nPensava que m'escoltava, però ja veig que no.\nTot el que dieu sembla força\nEnviat per Rosana el Dll, 08/02/2010 - 19:42\nTot el que dieu sembla força evident. Al marge de si la gestió que feu de les vostres responsabilitats sigui millor o pitjor o mes discutible, es evident que els de l'Agenda no han fet bé la feina. A l'Agenda se li nota que hi temes que els agraden i els hi tenen ganes. Ara els ha agafat pel tema de defensar la platja i es fan venir les explicacions al seu molí.


El Girona B es queda sol en la caça del 'perfecte' Peralada - FutbolCatalunya\nPublicat per: redaccio 13 d'octubre de 2013\nJoel, del Martinenc, en acció contra l'EFAC Almacelles // FOTO: fcmartinenc.cat\nSis de sis i pujant. El Peralada manté el seu compte de victòries i es consolida al capdavant del grup primer de Primera Catalana. No obstant això, el Mollet no ho ha posat gens fàcil. La rematada de cap d’Àxel Vizuete al minut 55 ha estat suficient per als de Nacho Castro, que ja només tenen a prop al Girona B.\nEl filial gironí ha estat el guanyador del que a la prèvia qualificàvem com la ‘batalla de Vilablareix’. Batalla esportiva, que quedi clar, que ha acabat 3-1. El Banyoles ha vist com els d’Arnau Sala s’enduien els tres punts i allunyaven als de l’Estany del líder. Ha estat un partit amb tres penaltis, dos transformats per Gumbau i Arjona per part local i el tercer, pel veterà Xavi Banal a les acaballes, en el que ha estat el gol de l’honor dels de Marc Matamala. Per cert, el tècnic del Banyoles ha estat expulsat per protestar després que Rodríguez Abadal xiulés el segon penalti. Dembo Batchilly ha marcat el gol restant del Girona B.\nEl Banyoles perd pistonada, com també ho fa un Sabadell B que s’ha hagut de conformar amb un empat a un gol al Josep Suñer. El filial arlequinat s’ha avançat gràcies a Marçal Lladó, però Xavi Mora ha empatat pel Guíxols poc després. Els ganxons segueixen cuers i sense guanyar ni un partit.\nBona jornada pel Montcada. Els de Salvanyà han frenat la ratxa de dues victòries del Granollers, amb un 0-2 al Carrer Girona signat a la segona part per Oriol Vila i l’ex jugador del Sants Edu Alliaume, des del punt de penalti. I el partit boig de la jornada s’ha viscut a Pomar. S’enfrontaven, en duel barceloní, Canyelles i Júpiter. Un espectacular 3-4 que suposa la segona victòria com a visitant d’un conjunt grisgrana invicte lluny de La Verneda. La vermella directa a Manolo Bueno al minut 21 ha donat ales a un equip local on Kañi ha vist porta per primer cop aquesta temporada. Però el ‘killer’ del Canyelles ha estat expulsat a la segona part i, amb igualtat numèrica, els jupiteristes han passat del 2-1 al 2-4. Silver, bigolejador aquest diumenge, ha rubricat el 3-4 final.\nQui ha recuperat el somriure és la Unificació Llefià. Jordi Souto, des de la grada, ha pogut veure com el seu equip guanyava el segon partit de la temporada –no ho feia des del 12 de setembre a l’exili de Sant Adrià contra el Guíxols- gràcies a un gol de Juan Pedro a Vic (0-1). Els badalonins superen a la classificació a un Lloret que va veure com el Farners estrenava el seu compte de victòries com a visitant. 1-2 per als de Triadú. I a Les Forques, repartiment de punts sense gols entre La Jonquera i Avià. Gràcies a aquest punt, l’equip avianenc que dirigeix Víctor Vera evita el fanalet vermell.\nI per acabar, menció especial a la victòria del Vilassar Dalt a Ca n’Anglada. Els de Pedro Quijada jugaven amb 10 per la doble groga a Moha, però tres minuts després, en inferioritat, Edu Marcel els donava un gol que ha estat decisiu davant un San Cristóbal que també ha acabat amb 10 per la vermella directa a José Sánchez als darrers instants del partit.\nGOLS DE LA JORNADA: 21 (9 locals i 12 visitants)\nEXPULSATS: Kañi (Canyelles), Manolo Bueno i Sergio Pereira (Júpiter), Miguel Donoso (Mollet), José Sánchez (San Cristóbal), Moha (Vilassar Dalt), Pinadella (Granollers) i Marc Matamala (ent. Banyoles).\nCOMPLEIX CICLE D’AMONESTACIONS: Israel (Júpiter).\nMÀXIM GOLEJADOR DEL GRUP: Coro (Banyoles), 7 gols (2 de penalti).\nPORTER MENYS GOLEJAT: Toni Montero (Peralada), 1 gols en 6 partits (0,16 gpp).\nCINC EQUIPS EN UN PUNY\nS’apreten les coses a la zona alta del grup segon. En un matí mogut a Tarragona per la celebració d’una beatificació massiva, El Catllar ha aconseguit un punt que el permet encara liderar en solitari la classificació. Els d’Angel García havien de passar una dura prova contra una Cultural Torreforta que s’ha avançat en el marcador amb un gol de Xavi Guaita, però un ‘ex’ del conjunt tarragoní, Àlex González, ha tornat l’empat dos minuts després. A la represa, Pol Ferrer ha capgirat la truita però David Molina ha restablert en els darrers minuts un empat que ja seria definitiu.\nL’empat d’El Catllar permet a Martinenc, Viladecans, Tàrrega i Horta –per ordre classificatori- esgarrapar distància al líder del grup. Al Guinardó, els de Manel Moya han pogut dedicar un triomf a la memòria de Paco García Llamas, present avui a molts camps que l’han recordat amb un sentit minut de silenci. Javi Ruiz ha avançat al Martinenc en els primers minuts i no ha estat fins als instants finals quan Céspedes i Joel han arrodonit el triomf contra l’EFAC Almacelles.\nA Can Vinader, el Viladecans ha dominat el duel de proximitat contra un Vista Alegre que segueix sense conèixer la victòria. Edgar Doblas, pels visitants i Gerard Brinquis, pels locals, han establert un empat a un gol que només ha desfet l’exjugador del Martinenc Aaron Adams amb una xilena només un minut després d’entrar al camp en el lloc de Rulo. Arribar i moldre. Alegria pels de Juan Camilo Vázquez i tristor per l’equip de Xavi Moro, en altres èpoques acostumat a inicis millors.\nTambé el Tàrrega ha fet els deures contra un altre equip sense victòries, l’At. Alpicat. 3-0 al Joan Capdevila per als d’Edu March, que ha celebrat el seu sant amb un triomf amb gols de Rafa Delgado, Esteve i Amorós. Els visitants han acabat amb 10 per vermella directa a Jordi Francés. I no gaire lluny de Tàrrega, al Municipal de Balaguer, l’Horta d’Archi s’ha endut tres punts d’or. José Javier i Miguel Rubio han certificat la victòria dels del Feliu i Codina, que no guanyaven fora des del 14 de setembre a Torredembarra.\nA banda del viscut a Tarragona, els altres dos empats de la jornada es van produïr a Torredembarra i Vilanova. Els torrencs van igualar gràcies a Pepo el gol amb què l’Igualada es va avançar a la primera part, obra de Palet, mentre que a l’Alumnes Obrers Vilanova i Marianao Poblet han signat taules sense gols i es mantenen a la zona tèbia de la classificació. Qui ha agafat aire en aquesta jornada és l’Amposta. 2-1 a casa contra un Tecnofutbol que havia igualat ràpidament el gol inicial d’Albert Arnau, gràcies a Sebas Galles. Però als darrers instants, Josep Ramon va donar l’alegria als de Nacho Pérez.\nAquesta sisena jornada no ha quedat tancada en aquest grup segon. Recordem que el partit Andorra-Jesus i Maria, ajornat per compromisos internacionals de futbolistes del conjunt andorrà, es jugarà el 7 de desembre. Encara ha de ploure molt...\nGOLS DE LA JORNADA: 20 (12 locals i 8 visitants)\nEXPULSAT: Jordi Francés (At. Alpicat).\nCOMPLEIX CICLE D’AMONESTACIONS: Lavilla (Viladecans).\nMÀXIMS GOLEJADORS DEL GRUP: Sergi Arranz (Horta), Edgar Doblas (Viladecans) i Aleix Robert -2 de penalti- (Amposta), amb 5 gols.\nPORTER MENYS GOLEJAT: Joel Mur (Tàrrega), 3 gols en 6 partits (0,5 gpp).


Bicicletada de la Ribera per a reclamar la recuperació útil del pont de Fortaleny – RiberaTV\nLa plataforma anuncia noves accions en cas que l’administració no establisca terminis per a la instal·lació de la passarel·la\nLa Ribera Baixa, 7 de maig.- Poc més de 200 persones s’aplegaren ahir diumenge a Fortaleny (la Ribera Baixa) per a reivindicar la recuperació integra per a ciclistes i vianants del pont centenari que uneix aquesta població amb Sueca per damunt del Xúquer. La resposta a la convocatòria de la Plataforma Pont de Ferro sota els eslògans “Celebrem les obres del pont” i “Exigim la passarel·la” tornà a ser una festa lúdica de ciclistes i vianants i va concloure amb un esmorzar dins el poble de Fortaleny i la interpretació de la cançó ‘Els ponts’ a càrrec del grup Els Ullals.\nEls assistents acudiren als voltants del pont on la Diputació escomet en aquests moments la primera fase d’una obra que va haver d’iniciar en 2010 i que “encara no sabem qui i quan acabarà el projecte de la passarel·la”, segons manifesten des de la plataforma. Tant en el pont com dins del poble desplegaren una pancarta en la qual es podia llegir “Per a grans i menuts, la passarel·la és el camí més curt i segur”.\nCal recordar que quan es va fer l’obra de l’autovia A-38 ja es van deixar a punt els anclatges de l’esmentada passarel·la i dos túnels curts per accedir-hi. Ara que les obres de restauració patrimonial del pont (inaugurat el maig de 1916) es troben pràcticament en el seu equador, res se sap de l’esmentada passarel·la que, per damunt l’autovia A-38, ha d’unir Sueca i Fortaleny per a ciclistes i vianants pel vell pont com les administracions públiques superiors als ajuntaments van anunciar i prometre en aquell moment.\n“Si la Diputació no posa remei, amb la finalització de les actuals obres tindrem un meravellós pont restaurat pel qual no es podrà passar”, observaren des de la plataforma. El pas a vianants pel vell pont va ser barrat al públic a finals del segle passat atés l’avançat estat de deteriorament dels corredors habilitats per a eixa finalitat quan es va dissenyar el pont.\nA l’esdeveniment s’havien adherit Amics de la Muntanya de Llaurí, Voluntariat Mediambiental de Corbera, València en bici, Interpreta Natura, La Ribera en bici, Ecologistes en Acció, Muntanyeta dels Sants – AE Agró de Sueca i Xúquer Viu.\nLa Plataforma Pont de Ferro es va constituir per a reclamar la recuperació íntegra de l’estructura. La del diumenge va ser la segona acció reivindicativa duta a terme (la primera bicicletada fou en octubre de 2015). Ahir anunciaren noves accions en cas que no s’habilite la partida pressupostària necessària i terminis per a l’execució.\nBicicletada de la Ribera per a reclamar la recuperació útil del pont de Fortaleny added by Ribera Televisió on 7 Maig, 2018


Barcelona Clàssica: Last 'Elektra' in Barcelona (i l'últim homenatge a Patrice Chéreau)\nTant Evelyn Herlitzius (la cantant que interpreta Elektra) com Waltraud Meier (el personatge de Klytaemnestra) han manifestat així mateix la seva gran estima cap a Chéreau i han destacat d'ell "seu fantàstic sentit de l'humor, la seva humanitat i el seu nivell cultural, ja que era dominador de totes les disciplines de l'art i gran actor, així com posseïdor del sentit del ritme musical i de la vida". I, com a anècdota, ambdues van relatar que estava sempre present en totes i cadascuna de les funcions de les òperes en què ell era el director d'escena. Tot l'equip s'ha mostrat molt content de tornar a actuar junts, ja que es consideren "gairebé una família".\nEl repartiment al Liceu l'encapçalen, en el paper d'Elektra, la soprano Evelyn Harlitzius; la mezzosoprano Waltraud Meier com a Klytaemnestra (mare d'Elektra i esposa d'Agamemnon); la soprano Adrianne Pieczonka en el paper de Chrysothemis (germana d'Elektra); el tenor Thomas Randle com a Aegisth (amant de Klytaemnestra i assassí d'Agamemnon); el baix-baríton Alan Held en el paper de Orest (germà d'Elektra) i la llegenda Franz Mazura, baix- baríton de 92 anys, com preceptor d'Orest. Aquest últim va debutar al Gran Teatre del Liceu el 1968 a l'òpera Salomé. O sigui, fa, ni més ni menys, que 48 anys.\nEs tracta d'una coproducció del Gran Teatre del Liceu, el Teatre alla Scala de Milano, el Metropolitan Opera House de New York, el Festival d'Aix-en-Provence, la Staatsoper Unter den Lindende Berlin i la Finnish National Opera d'Hèlsinki.\nTant el repartiment com la posada en escena han entusiasmat a la crítica d'Aix-en-Provence, Nova York i Berlin, com ho corroboren afirmacions com ara "terriblement convincent" (Financial Times), "intensitat efervescent" (New York Times) o "una vetllada d'una grandesa històrica" (RBB Kulturradio).\nUn viatge a Grècia de Sòfocles\nElektra és una òpera d'un sol acte, fruit de la col·laboració entre el compositor alemany Richard Strauss i el poeta i llibretista Hugo von Hoffmannsthal i basada en el drama grec de Sòfocles del segle V a. de C. Es va estrenar al Teatre de l'Òpera de Dresden el 25 de gener de l1905. Va trigar 40 anys a estrenar-se a Espanya i va ser al Gran Teatre del Liceu de Barcelona el 15 de febrer del 1949\nLa trama ens situa en Micenas (Grècia), en un temps inconcret: Elektra i Chrysothemis són les filles de la reina Klytaemnestra, qui ha assassinat al seu marit, el rei Agamèmnon, amb la complicitat del seu amant Aegisth. Mentre les dues filles planegen la seva revenja, apareix el seu germà Orest, a qui tots creien mort. Quan aquest coneix els fets, assassina la seva mare al costat del seu amant. Al final de l'obra, Elektra inicia una dansa triomfal i delirant fins que cau fulminada per un atac de cor.\nConsiderem interessant destacar la gran dificultat tècnica de la partitura, especialment de la part musical. L'Orquestra del Liceu i el seu director Josep Pons hauran de fer un veritable tour de force per afrontar la gran densitat i l'enorme dramatisme de la música. Per a això, la formació compta aquest cop amb 87 músics i una secció de corda reforçada, amb tres seccions de violí, tres de violes i dues de violoncels. Es dóna particularitat que les dues primeres, en dos moments diferents, intercanvien les seves funcions, el que suposa una dificultat afegida per als músics.\nEn iniciar aquest article, hem dit que es tracta de l'última possibilitat de veure aquesta producció de Patrice Chereau sobre Elektra. No obstant això, en els últims dies ha sorgit una petició, encara no concretada, des de l'òpera de Seattle per tornar a reposar-la. Per tant, potser també hauríem de finalitzar aquest escrit amb un altre títol amb referències cinematogràfiques: Never Say Never Again (Mai no Diguis Mai Més).\nRosa 8 de desembre de 2016 a les 14:41\nFelicitats Xavier!Un article molt interessant i molt ben documentat.\nAmb moltes ganes de veure aquesta particular Elektra.


Noticias en Atlanta\nManchester Orchestra anuncia nuevo disco para 2014\nNuevo trabajo tras 'Simple Math' en 2011\nDesconocemos todavía el nombre del nuevo disco y su fecha de lanzamiento, pero la banda de Atlanta asegura que estará listo para 2014.\nAdelanto del nuevo disco de The Black Lips\n“Boys in the Wood” es el adelanto de 'Underneath the Rainbow', previsto para marzo\nLos de Atlanta presentan el single de su nuevo disco, previsto para marzo de 2014. Cuentan con la colaboración de The Black Keys.


Anem a l’Auditori – Jesús Maria Tamarit\nEls nens de P3, P4 i P5 hem anat a l’Auditori per explorar l’univers musical del pintor Pablo Picasso a través d’un muntatge molt colorista.\nAl llarg del concert hem escoltat músiques de la seva vida que ens han acostat al flamenc, les músiques de la Barcelona Modernista, als ballets russos, la sardana i fins i tot al cuplet i la Chanson francesa.\nEl joc de les llums, la dansa aèria, el moviment coordinat dels músics i les acrobàcies ens han acompanyat al llarg de tot l’espectacle.\nHem gaudit molt del concert PICA-SO!!\nP4 visita Can Rigol Carnestoltes 2019


Creat el Dijous, 05 Octubre 2017 20:41\nCreat el Dijous, 05 Octubre 2017 20:28\nTORNA LA SUPERLLIGA!!!!!!\nArranquem aquesta nova temporada a la màxima categoria amb tots vosaltres! Tornem a la Superlliga i comencem a casa...ens acompanyeu?\nEns visitarà el Mediterráneo Castellón, equip valencià que l'any passat ja va militar a primera divisió.\nJa tenim de nou l'espectacle del millor voleibol Nacional a casa nostra i no volem que us el perdeu! US ESPEREM A TOTS I TOTES aquest DISSABTE 7 d'Octubre per viure un any més la màgia del VOLEIBOL!\nI ja sabeu.... NO US HO PERDEU!!!\nNO DEIXEU QUE US HO EXPLIQUIN!!!\nVUELVE LA SUPERLIGA !!!!!!\nArrancamos esta nueva temporada en la máxima categoría con todos vosotros! Volvemos a la Superliga y empezamos en casa ... nos acompañáis?\nNos visitará el Mediterráneo Castellón, equipo valenciano que el año pasado ya militó en primera división.\nYa tenemos de nuevo el espectáculo del mejor voleibol Nacional en nuestra casa y no queremos que te lo pierdas! OS ESPERAMOS A TODOS Y TODAS este SÁBADO 7 de Octubre para vivir un año más la magia del VOLEIBOL!\nY ya sabéis .... NO OS LO PERDÁIS !!!\nNO DEJÉIS QUE OS LO CUENTEN !!!\nHORARIS DE LA PROPERA JORNADA\nCreat el Dimarts, 03 Octubre 2017 21:38\nAquest proper dissabte dia 7 t'esperem al pavelló per estrenar la temporada de les seccions masculines del club.\nTARRAGONA 2018 SPSP- CV MEDITERANEO dia 7 d' octubre a las 20:00h\nTARRAGONA 2018 SPSP- ESCOLA ORLANDAI dia 7 d'octubre a las 10:00h\nTARRAGONA 2018 SPSP- VALLBONA dia 7 d'octubre a las 11:45h\nLa secció femenina del club es desplaça aquesta setmana:\nALPICAT VÒLEI ASSOCIACIÓ-TARRAGONA 2018 SPSP dia 8 d'octubre a les 12,30h al Pavelló Antoni Roure Alpicat\nDSV CV SANT CUGAT-TARRAGONA 2018 SPSP dia 7 d'octubre a les 19,45h al Pavelló de Vòlei Valldoreix\nDSV CV SANT CUGAT-TARRGONA 2018 SPSP dia 7 d'octubre a les 18,00h al Pavelló de Vòlei Valldoreix\nEIC SPORT CLUB-TARRAGONA 2018 SPSP dia 7 d'octubre a les 10,00h al Pavelló EIC ( Salou)\nPREMIS AVRIGA FVSCVS 2017\nCreat el Dimarts, 03 Octubre 2017 21:08\nL'equip Juvenil masculí (Campió d'Espanya) i els equips Cadet i Juvenil femení (Ascens a la Primera Divisió Catalana) han estat guardonats amb els PREMIS AVRIGA FVSCVS 2017, en les següents categories:\n- L’equip masculí en edat escolar, pertanyent a un club o associació esportiva, que hagi destacat pels seus mèrits esportius i la seva trajectòria i per la\nprojecció de la imatge de la comarca fora del nostre àmbit.\nEQUIP JUVENIL DE VOLEIBOL CLUB VOLEIBOL SANT PERE I SANT PAU\n- L’equip femení en edat escolar, pertanyent a un club o associació esportiva, que hagi destacat pels seus mèrits esportius i la seva trajectòria i per la\nEQUIPS CADET I JUVENIL VOLEIBOL CLUB VOLEIBOL SANT PERE i SANT PAU\nL'entrega dels Premis tindrà lloc aquest proper divendres dia 6 d'octubre a les 18,30h al Teatre Casino Municipal de Roda de Barà.\nEl equipo Juvenil masculino (Campeón de España) y los equipos Cadete y Juvenil femenino ( Ascenso a la Primera División Catalana) han sido galardonados con los PREMIS AVRIGA FVSCVS 2017, en las siguientes categorias:\n- El equipo masculino en edad escolar, pertenecientes a un club o asociación deportiva, que haya destacado por sus méritos y su trayectoria y por la proyección de la imagen de la comarca fuera de nuestro ámbito.\nEQUIPO JUVENIL DE VOLEIBOL CLUB VOLEIBOL SANT PERE I SANT PAU\n-El equipo femenino en edad escolar, perteneciente a un club o asociación deportiva, que haya destacado por sus méritos y su trayectoria y por la proyección de la imagen de la comarca fuera de nuestro ámbito.\nEQUIPOS CADETE Y JUVENIL VOLEIBOL CLUB VOLEIBOL SANT PERE I SANT PAU\nCreat el Dimarts, 03 Octubre 2017 20:21\nVols col·laborar amb el Club?? Fes-te soci!!\nQuieres colaborar con el Club? Hazte socio!!\nPàgina 76 de 100


Grandvalira celebra el setmana la Copa Pirineus d’esquí i snowboard freestyle - Esports - AndorraDirecte\nDimarts, 21 de setembre de 2021 13:38 h\nCanillo, Encamp » Dimarts, 29.1.2013. 22:46 h\nGrandvalira acull aquest cap de setmana la primera edició de la Copa Pirineus d’esquí i snowboard al Sunset Park Peretol, ubicat al sector Grau Roig de Grandvalira.\nAquest campionat internacional de freestyle constarà d’una prova de slopestyle i una altra de big air que tindran lloc dissabte 2 de febrer a partir de les 15h i diumenge 3 de febrer a les 10h, respectivament.\n8858 lectures Cap comentari


Post subject: Re: My TOP-TEN filmmakers of all-time [FZ #10]!!!Posted: Sat Apr 30, 2011 6:35 pm Joined: Sun Aug 31, 2003 2:41 pmPosts: 16045\nPost subject: Re: My TOP-TEN filmmakers of all-time [FZ #10]!!!Posted: Sun May 01, 2011 3:52 pm Joined: Sat Feb 24, 2007 7:14 amPosts: 23882Location: Kitchener, Ontario, CANADA\nPost subject: Re: My TOP-TEN filmmakers of all-time [FZ #10]!!!Posted: Wed May 04, 2011 7:27 pm Joined: Sun Aug 31, 2003 2:41 pmPosts: 16045


L’apocalipsi immersiu de La Fura dels Baus\nCarlus Padrissa estrena a l’Òpera de Colònia una brillant producció de ‘Die Soldaten’, de Zimmermann\nL’escenari és una plataforma elevada i rodona amb una pantalla de 360 graus. PAUL LECLAIRE\nColòniaUna experiència sensorial immersiva, un espectacle total en 360 graus: aquestes són dues maneres possibles de descriure amb poques paraules la nova producció de Die Soldaten [Els soldats], de Zimmermann, que diumenge va estrenar a Colònia La Fura dels Baus, encarnada per Carlus Pedrissa, la meitat del duopoli operístic furero que es passeja amb èxit pels escenaris de mig Europa. El muntatge fa justícia a una història despietada de degradació i brutalitat, alhora que suposa una plasmació escènica brillant dels postulats estètics del compositor alemany.\nTotes les grans obres clàssiques són d’actualitat perenne. Potser el subratllat que fa Padrissa en forma d’activistes feministes pot semblar redundant, però, tenint en compte la recent sentència de la Manada, els integrants de la qual segurament tenen la mateixa consideració menyspreable de les dones que els soldats de l’òpera (“Una puta serà sempre una puta”), queda clar que des de l’estrena de Die Soldaten no hem avançat prou com a societat.


TV3 estrena la quarta temporada de “Breaking Bad” | Núvol\nTV3 estrena la quarta temporada de “Breaking Bad”\nAquest dijous, a les 00.45, es podrà veure a TV3 l’apassionant i trepidant final de la tercera temporada de “Breaking Bad” i immediatament després l’estrena de la quarta. Aquesta sèrie va ser creada per Vince Gilligan i la protagonitza Bryan Cranston, que encarna magistralment aquest professor de Química que es transforma en un personatge important del món de les drogues.\nEls inicis de “Breaking Bad”\nAls cinquanta anys, la vida de Walter White (Bryan Cranston) és una lluita constant per superar obstacle rere obstacle. Si temps enrere s’havia dedicat, amb èxit, a la investigació química al prestigiós Los Alamos National Laboratory, ara en Walter compagina les classes a alumnes de secundària desganats a Nou Mèxic amb una feina de mitja jornada en un túnel de rentat de cotxes per poder arribar a final de mes. A banda d’això, ell i la seva esposa Skyler (Anna Gunn), una dona que es guanya la vida modestament comprant i venent objectes per a eBay, han de pujar en Walter Júnior (R.J. Mitte), un noi de 17 anys molt tossut amb paràlisi cerebral, fet que suposa un repte continu per a la família.\nL’endemà de la festa d’aniversari dels 50 anys, en Walter es desmaia al túnel de rentat. Quan a la sala d’emergències de l’hospital li diagnostiquen càncer i li donen dos anys de vida, opta per reservar-se la mala notícia.\nProcurar per al futur de la seva família es converteix en la seva màxima prioritat, i la millor ocasió per estrenar-se se li presenta quan el seu cunyat Hank (Dean Norris), que és un agent antidroga, li proposa unir-se al seu equip. Durant una batuda en un laboratori de metadona, Walter observa que un antic alumne seu, Jesse Lee Pinkman (Aaron Paul), se salva de quedar detingut. Aleshores en Walter decideix aprofitar la seva experiència com a químic i proposa a en Jesse de ser socis.\nAl voltant d’en Walter i en Jesse els espectador aniran trobant altres personatges: Saul Goodman, un advocat sense escrúpols de cap tipus (Bob Odenkirk); en Mike (Jonatahn Banks), un detectiu i assassí professional, al mateix temps que entranyable avi, i Gus Fring (Giancarlo Esposito), un traficant i respectat home de negocis amb tocs del “Padrino”.\nBreaking bad: com més va pitjor.\n“Breaking bad” és una expressió que vol dir “com més va pitjor”. Aquesta expressió és el resum perfecte de l’evolució del personatge de Walter White. Episodi rere episodi d’aquestes tres temporades, Walter White ha passat de ser un professor de Química amb mala sort i superat per les circumstàncies a un personatge fosc i perillós del món de les drogues. Un personatge dual: per una banda, el pare que mira que la seva família sobrevisqui sigui com sigui, i per l’altra, el peix gros del món fosc de les drogues. Abans en Walter mirava de sobreviure en un món perillós, però al final de la tercera temporada i en la quarta veurem com es converteix també en perillós. Per tant, la quarta temporada marca un punt d’inflexió per al personatge de Walter White. Però abans que tot això passi, els personatges hauran de fer front al que passa en l’últim episodi de la tercera temporada i que farà que en Jesse es trobi en una situació molt complicada. L’actor que l’interpreta, Aaron Paul, ja ha guanyat dos Emmys, 2012 i 2010, al millor secundari de drama. Bryan Cranston, per la seva interpretació de Walter White, ja n’acumula tres, recollits en anys consecutius, 2008, 2009 i 2010.\n“Tot o res”, últim capítol de la tercera temporada\nEn un flashback, setze anys enrere, el capítol mostrarà el dia que un agent immobiliari ensenya a en Walter i a l’Skyler (en aquest moment embarassada de Walter Jr.) la casa on viurà la família. En Walter, en aquell moment, treballa en uns prestigiosos laboratoris, té esperances en un gran futur, vol tenir tres fills i, algun dia, viure en un lloc millor.\nPerò en l’actualitat mostra un Jesse que viu amagat i en Mike, el detectiu i assassí professional, que mira de localitzar-lo, mentre en Walter negocia amb en Gus i acaba portant a terme un pla per garantir-se la seva seguretat i la d’en Jesse.\n“Cúter”, el primer de la quarta temporada\nLes vides d’en Walt i en Jesse pengen d’un fil mentre que en Gus pren mesures per garantir la continuïtat de la producció del seu producte. L’Skyler intenta saber on és en Walter i la Marie intenta tractar amb en Hank, que està deprimit.\nsilver account el 24 octubre 2012 a les 18:30 ha dit:\nTots els personatges estan ben perfilats des del minut zero, encapçalats per un Jeff Daniels més correcte del que un esperava i una Emily Mortimer absolutament histriònica però que quan els diàlegs -ràpids com fletxes- s’acosten a l’humor el personatge creix per moments. Notables tots els secundaris però especialment el personatge d’Olivia Munn, única en despullar verbalment a tot aquell que passa pel seu costat.


De l’aula a l’Audiència de BCN – CAU-IAC\nDe l’aula a l’Audiència de BCN\nEl passat dijous 30 de maig un nombrós grup d’estudiants s’han concentrat a les nou del matí a les portes de l’Audiència de Barcelona, com a mostra de suport i per a denunciar el el judici contra nou persones estudiantes universitaries, que van fer una asseguda davant la Secretaria d’Universitats i Recerca l’any 2017. La protesta es va fer al final d’una manifestació per a demanar que s’apliqués la rebaixa de taxes aprovada pel parlament l’abril del 2016.\nAsseguda davant la Sec. d’Universitats (2017)\nEls fets van passar al final d’un curs acadèmic amb moltes mobilitzacions estudiantils per a demanar al govern que apliqués el mandat del parlament sobre la rebaixa de taxes. Concretament, la moció parlamentària demanava de revertir la intensa pujada del 67% de l’any 2012 començant per una reducció del 30% el curs següent, el 2016-2017, que no es va aplicar.\nSegons fonts de les organitzacions estudiantils aquestes detencions i citacions es van fer d’acord amb uns informes de seguiments exhaustius i desmesurats, amb vídeos i fotografies dels domicilis, llocs de feina, comerços i més. Van anar a buscar gent que participava molt en el moviment estudiantil, força referencials (…). La repressió no és arbitrària ni casual, ni obeeix a uns poders judicials ni legislatius impecables, és un mecanisme de desmobilització i d’evasió de responsabilitats polítiques.\nDes dels CAU fem palès el malestar per la l’onada de repressió generalitzada contra tota la comunitat universitària del país, la més greu des de l’inici del règim del 78, i mostrem màxima solidaritat amb les persones injustament reprimides reprimides.\nLes persones encausades han acceptat un pacte amb la fiscalia per a rebaixar les penes de fins a quatre anys de presó (acusats de delictes de desordres públics, atemptat contra l’autoritat i lesions) a una condemna de tan sols entre sis i dotze mesos de presó. Aquest acord garanteix evitar l’entrada en presó de les persones acusades.\nAquesta concentració va provocar que la presència de l’estament d’estudiants al Claustre, convocat aquell mateix matí, fos molt baixa. Dues estudiantes van llegir un comunicat de suport. Des de diverses plataformes antirepressives s’han recollit signatures de suport.\nDes dels CAU-IAC seguim denunciant la deriva autoritària de l’Estat espanyol i demanem a tota la comunitat universitària, òrgans de representació i govern inclosos, compromís per a acabar amb la repressió que afecta al col·lectiu de persones de la comunitat universitària.\nTambé manifestem el nostre suport, no només a les rebaixes de taxes (aprovades pel Parlament) reivindicades, si no a una universitat pública gratuïta, de servei a la ciutadania, de qualitat, correctament fiançada i lliure de precarietat laboral i de discriminacions.\nInfo: ara.cat i representants estament estudiants


Avui la Universitat torna a recollir notícies de les que no poden fer-nos feliços. La Vanguardia li dedica un editorial que titula Mediocre Universitat. Es basa en el rànquing de Xangai, rànquing molt mal fet però que no amaga la situació que estem patint i que prové de defectes estructurals del sistema universitari. Podem dir que manquen diners, però la universitat no té mecanismes per fer rendir eficaçment els recursos que s’hi posen. També La Vanguardia publica entrevistes amb Cristina Nadal i Jordi Galí. Provenen de Medicina de la UB i d’Esade respectivament. Gràcies a les beques de La Caixa han “sortit” a EUA. Comparen les situacions i veuen que a Catalunya es podria fer recerca de qualitat.\nDemà El Mundo publicarà el seu particular rànquing de les carreres universitàries espanyoles. Tornarem a quedar bé. Barcelona i Madrid lideraran. Ara bé, a diferència dels rànquings que coneixem, aquí Madrid guanya. La veritat és que és un altre rànquing deficient. Una de les coses que puntua més és la densitat d’alumnes. Vull dir que ser demanada, una funció d ela proximitat, dóna punts.\nEl Punt diu que Montilla no ha convidat a la reunió de govern de la Generalitat a la comissionada Blanca Palmada. No s’està complint el que mana el Parlament. No deixa de ser un estil d’entendre el que és la democràcia. Tant El Punt com ABC expliquen que el text va estar a punt e ser manipulat afegint un “si s’escau” que no es va votar. Qüestions lingüístiques? No em feu riure.\nHi ha diners però manquen projectes empresarials. Els estudiants prefereixen assalariats que ser empresaris. Ho diu Expansión.


Bloc de l'Àngel Pagès.: Andrzej Stasiuk\nprenc nota doncs\nSincerament, de Bela Tarr no recordo haver vist res i de Tomasz Stanko, sabia que és un trompetista però tampoc havia escoltat res. Total, com sempre, ha fer deures.\nM’agraden les pelis lentes. El fragment de Satantango, bestial (no ho dic per les vaques) aparentment no passa res, però tu ja t’estàs muntant la pel·lícula.\nSobre Stanko: doncs que aquest jazz de tendències free m’agrada força.\nahhh!!! bela tarr...el geni de la lenta cadència. Ja anirem posant coses per aquí. Un tresor. Stanko, factoria ECM, garantia. Bona tarda\nMeravellós, aquest post! De l'Stasiuk no n'he llegit encara res (dic "encara" perquè tinc els contes de Galitzia a casa, però no m'hi he pogut posar). Pel que en dius, val molt la pena.\nD'en Bela Tarr me'n vaig enamorar després de veure Harmonies Werckmeister que deu ser una de les pel·lícules que més m'han impressionat a la meva vida.\nI d'en Roth ja no sé ni què dir-ne...\nParles d'uns artistes que mai no seran ni tan sols anomenats en àmbits de consum massiu perquè conèixer-los significa adonar-se (per comparació) del nivell de mediocritat interessada que impera arreu.\nja veus quina "afinitat" multiplicadora. Des de l'A.Stasiuk estirem el fil i arribem a Roth, li trobem atmosferes de Tarr, li posem la trompeta de Tomasz Stanko i desfermem uns universos que no ens podem acabar.\nI tant, Harmonies Werckmeister! Quina sort tenim amb Tarr -mira per on que ahir el van premiar en un festival- i quin "pack" més valuós el que recull tres dels seus treballs...afegirem "the man of london" (versió Tarr de Simenon) i la que encara no he vist i que podem tastar una mica en el clip de Satantango.\nTornant a Stasiuk, si els contes de Galitzia ja mereixen tota l'atenció dels "rothistes" del món i dels futurs i potencials "rothistes", afegiré que acabo de llegir "El mundo detrás de Dukla" i que l'admiració ha anat en augment:\nAquí hi ha molta teca i de la bona


Exili – Grup per la Recerca de la Memòria Històrica\n1 octubre 2021 31 març 2022 / Actes i conferències, Divulgació, Notícies, Publicacions, Recerca\nDijous 7 d’octubre a les 18:30 va tindre lloc la presentació del llibre «Cultura i exili. Estudis d’història i literatura» VV.AA. a la sala de Conferències de MENADOR espai cultural de la …\nPresentació de llibre «Cultura i exili. Estudis d’història i literatura» Llegir més\n25 juny 2021 11 novembre 2021 / Actes i conferències, Investigacions Franquisme i Repressió, Notícies\nTextos i activitats projecte educatiu. IES Castelló ciutat\n14 abril 2021 16 desembre 2021 / Projectes educatius\nCultura i exili 1. Introducció Alguns no hi tornaran mai, no van poder, altres, van poder i tampoc tornaren, altres sí, i van ser repressaliats. Més de 500.000 persones, moltes …\nTextos i activitats projecte educatiu. IES Castelló ciutat Llegir més\nTextos i activitats projecte educatiu IES Castelló ciutat. Enriqueta Agut Armer.\n12 abril 2021 17 gener 2022 / Projectes educatius\nEnriqueta Agut Armer, “la palometa del Front Popular” Enriqueta Agut Armer va ser una de les mestres amb major projecció pública durant els anys republicans, identificada plenament amb una pedagogia …\nTextos i activitats projecte educatiu IES Castelló ciutat. Enriqueta Agut Armer. Llegir més\nTextos i activitats projecte educatiu. IES Castelló ciutat. Josefina López Sanmartín\n11 març 2021 17 gener 2022 / Projectes educatius\nLluitadora antifranquista, comunista, socialista i feminista Josefina López va nàixer a Barcelona l’any 1919 i va morir al Grau de Castelló el 6 de gener de 1989. La seua vida …\nTextos i activitats projecte educatiu. IES Castelló ciutat. Josefina López Sanmartín Llegir més\n2 març 2021 17 gener 2022 / Projectes educatius\nTextos de “La platja d’Argelès” de F. Mezquita Broch, edit. Neopàtria, Alzira (Val.), 2019. Sobre el camp de refugiats d’Argelès En aquell lloc no hi havia res que valguera la …\nTextos i activitats projecte educatiu. IES Castelló ciutat. La Platja d’Argelès Llegir més\nTextos i activitats projecte educatiu. IES Castelló ciutat. Campo francés, de Max Aub\nMax Aub (2008): Campo francés editorial Castalia, Madrid. “Cataluña, 30 de enero de 1939. Noche. El Campo Un cobertizo. Llueve. Desde el alero caen gruesas gotas en un charco. El …\nTextos i activitats projecte educatiu. IES Castelló ciutat. Campo francés, de Max Aub Llegir més


Avui combinem una lectura de Dostoievski amb la música de Sibelius\nQuè tenien en comú Sibelius i Dostoievski? En les seues respectives societats, van haver de comprovar com el seu esperit no s'acompanyava amb la calma suficient per crear un espai confortable, i aquesta inquietud, amb els seus efectes secundaris, va derivar en la malaltia o en la tristesa. En tots dos casos, molts dels seus intents per donar curs al talent es van trobar amb la incomprensió, o directament el menyspreu. En el cas de Dostoievski, només la publicació d'Els germans Karamàzov va aconseguir doblegar als seus crítics, i ja va poder anar-se'n amb honors d'estendard nacional, quan ja havia escrit novel·les i relats suficients com per passar a l'Olimp.\nSibelius també és l'orgull de Finlàndia, però va haver de suportar ferotges crítiques a les seues formes suposadament antiquades, i un bon dia va deixar de compondre. L'epilèpsia en un cas, i l'alcohol en un altre, parlen de dues personalitats tímides, sensibles, amb vides (especialment la de l'escriptor rus) plenes d'infortunis. Rebels a la seua manera, inadaptats, lliures, precisos en la seua anàlisi de les emocions, Sibelius i Dostoievski es van refugiar en el silenci, en un profund aïllament, necessari en moltes ocasions per donar forma a l'obra, prendre distància amb el que es desitja modelar, la poètica de les entranyes. Els personatges tan nets, tan humans, però sense gens ni mica de moralitat o exhibicionisme de l'autor, ballen aquell vals trist, un punt intermedi on es frega la prosa i la música, i que sembla escrita per acompanyar al protagonista de L'idiota, que xoca, novament, amb uns costums i un sistema ferri que poc avantatge deixa a l'humanisme, a l'absència de dogmes, a la fi de la hipocresia. En ambdós casos, venien del mateix territori, la immensa Rússia imperialista, que va condicionar la seua producció, si bé per motius diferents.\nCap dels dos va guanyar massa diners amb les seues obres; no van buscar reconeixement, ni fama, ni qualsevol anhel de triomfar per sobre de tot... Més aviat van buscar plasmar als seus semblants, a tots els desposseïts i els diferents, i no a les opulències repressores de l'instint. La salut els va donar l'esquena unes quantes vegades, però no la mort, el perfil de la qual va aconseguir que avui se'ls recorde amb orgull.


ENLLAÇATS NO ACATEM: Les Illes també arribarem al punt on és ara Catalunya Google+ Google+\nLes Illes també arribarem al punt on és ara Catalunya\nEl president del Consell de Mallorca, Miquel Ensenyat (fotografia: Més per Mallorca).\nPer Pere Cardús Cardellach\nEl Consell de Mallorca va aprovar abans de Nadal el canvi de data de la diada. Deixarà de celebrar-se institucionalment el 12 de setembre per fer-ho el 31 de desembre. Avui encara no hi haurà actes oficials, però amb la Festa de l’Estendard ja s’escalfen els motors per a l’any que ve. N’hem volgut parlar amb Miquel Ensenyat, president del Consell de Mallorca, i hem aprofitat per demanar-li sobre l’estat del sobiranisme a les Illes i la seva expectativa sobre una possible Catalunya independent. Ensenyat espera que aviat les Illes i Catalunya puguin crear, juntament amb la resta de Països Catalans, una federació amb respecte per a les sobiranies de cada territori.\n—Què ha motivat el canvi de data de la diada de Mallorca?\n—Darrere de l’acord del ple del Consell hi ha la feina de mesos d’una comissió integrada per representants dels partits polítics. I neix a partir de constatar que la diada del 12 de setembre no acabava d’aferrar. S’havia reduït a una diada amb uns actes exclusivament polítics i una festivitat pels funcionaris del Consell. No tenia arrelament. Se la van treure un poc de la màniga. Durant molts d’anys hi van invertir molts recursos, però no ha acabat mai d’arrelar. Per altra part, hi havia la festa del 31 de desembre, la Festa de l’Estendard, que és la festa civil més antiga d’Europa i declarada Bé d’Interès Cultural. En aquest sentit, té un arrelament i una tradició que el 12 de setembre no ha tingut mai. La feina de la comissió ha passat per consultar universitat, entitats, associacions, experts… per veure quina seria la data més idònia. I gairebé tothom ha coincidit a assenyalar el 31 de desembre. Al final, és una decisió política fonamentada en una argumentació històrica.\n—No tenia sentit mantenir el 12 de setembre?\n—La data del 12 de setembre es va cercar perquè era acabat l’estiu, després de la de Catalunya… i era la data del lliurament de la Carta de franqueses i privilegis del Regne de Mallorca —la primera constitució com a tal. El dia 31 sempre ha tingut uns emperòs que són el final d’any i ajunta celebració de Cap d’Any amb la diada. Sempre he dit que el rei En Jaume hauria pogut tenir una setmana de paciència! Abans d’entrar a la Madina Mayurqa haguera pogut esperar una setmana o deu dies…\nA la sala de plens del Consell de Mallorca veuràs que les imatges i tota la iconografia fa referència als fets del 31 de desembre. Aquestes magnífiques vidrieres que hi ha d’en Faust Morell parlen de l’entrada del rei En Jaume a Madina Mayurqa i de la rendició del rei Abū Yahyà… Per tant, això que hem fet és retornar a la normalitat d’una cosa que havia estat sempre d’aquesta manera. El 31 de desembre i la Festa de l’Estendard sempre ha tingut una participació popular més elevada que en qualsevol dels actes que s’han fet el 12 de setembre.\n—Enguany encara no es fan actes institucionals perquè ja es van fer el setembre?\n—L’any que ve ja serà oficial el canvi. No hem preparat cap acte per la diada d’enguany. Es farà allò que s’ha fet els últims anys des de la societat civil i la Festa de l’Estendard.\n—Aquest canvi era una reivindicació sobiranista?\n—Bé, entorn del 31 de desembre hi ha el moviment sobiranista, però la diada és per a tots els mallorquins. Les diades han de ser de tothom. Allò que hem fet és tornar a la normalitat d’acord amb el sentit institucional i històric. Queda molta feina per fer. La consciència col·lectiva té encara molt recorregut per créixer. Cal recordar d’on venim i explorar cap a on volem anar com a poble.\n—S’avença en aquest sentit?\n—Hi ha un sector que està molt content amb la recuperació de la diada institucional pel 31 de desembre, però hi ha un sector majoritari que tant li és el dia 8 com el 80, el 12 o el 31. I en aquest sentit ens queda molta feina per fer i recórrer. Hem de treballar encara per a construir aquesta consciència col·lectiva de Mallorca com a poble. Molt conscient i orgullós d’allà on ve, però amb unes fites clares d’on vol anar.\n—El dret de decidir es podrà exercir en un horitzó clar?\n—A curt termini, no. Quan parlem del dret de decidir, parlem de moltes coses. Hi ha coses que per nosaltres són essencials i sobre les quals no tenim cap poder de decisió. Per exemple, no tenim cap control de la nostra porta d’entrada i sortida, que són els ports i aeroports. Hem de recordar contínuament que som una illa. La gent arriba per la mar o pel cel. Sobre això no tenim cap dret de decisió ara mateix. Imagina’t si parlem de coses encara més transcendentals com l’autodeterminació. Ens queda molt de camí per recórrer. Quan parlem del dret de decidir, ho hem de fer sobre les coses més bàsiques i de les coses més profundes com la decisió del futur polític d’un poble adult i madur.\n—Per avançar en aquesta direcció era imprescindible el canvi a les institucions per foragitar el PP. Com valoreu el primer any i mig?\n—El PP a Mallorca sempre havia ocupat un espai regionalista que en Bauzá va abandonar per situar-se en un espanyolisme ferotge. En Bauzá va causar una reacció sense precedents a Mallorca. Ningú no havia tret mai cent mil persones al carrer. I en Bauzá ho va aconseguir. És un mèrit que li hem de reconèixer. Supòs que el PP haurà vist el desgast que ha tingut en aquesta posició espanyolista i haurà après la lliçó. Mentrestant, nosaltres ens hem de situar en la perspectiva de ser molt ambiciosos. Hem de construir una societat integradora on tothom se senti bé.\n—Com influeix a Mallorca el procés d’independència del Principat?\n—Nosaltres sempre ens hem mirat Catalunya amb una certa nostàlgia. Vaig ser a Barcelona enguany per l’entrega del Premi d’Honor de les Lletres Catalanes a la Maria Antònia Oliver. Dins del Palau de la Música, cantant els Segadors, tothom dret cridant independència… se’m va posar la pell de gallina. Quina càrrega emotiva més forta! També nostàlgia pensant quin dia serà aquell que veurem el Teatre Principal de Palma ple de gent dreta cridant independència. Segurament, els processos de Catalunya i les Illes són diferents. I a nosaltres ens queda molta feina i camí per recórrer per arribar en el punt actual de Catalunya. Però no vol dir que no hi arribem. Jo crec que les Illes també hi arribarem. Les circumstàncies que hi han conduït Catalunya hi conduiran també les Illes.\n—Aquests canvis no sempre són tan lents. Catalunya fa 10 anys tampoc no s’ho hauria imaginat…\n—Quan et parlava abans del nul poder de decisió que tenen actualment els mallorquins sobre ports, aeroports, càrrega fiscal… Hi ha tota una sèrie de qüestions que són comunes i que aquí encara no han despertat aquesta consciència col·lectiva com a Catalunya, però ja veurem què passa. Aquí també sabrem dir que ja n’hi ha prou.\n—I què espereu a Mallorca d’una Catalunya independent?\n—Esper moltes coses. El primer és que sigui com més aviat millor. Això és el primer. Després, crec que tenim uns lligams històrics, geogràfics i estratègics que ens han de fer mirar el món des d’una perspectiva comuna i conjunta. Això sempre, amb independència o sense. Però quan Catalunya sigui independent, encara més.\n—Si la constitució del futur estat de Catalunya inclou una menció clara de l’àmbit nacional complet, els Països Catalans, serà positiu o contraproduent pels mallorquins?\n—Alguns sectors de mallorquins potser ho veurien com a contraproduent o com una actitud invasiva, però per altra gent seria satisfactori. Jo crec que cal tenir sempre en compte la realitat de cada lloc. I també la seva sobirania. Si no fos així, Catalunya estaria traint els seus propis principis. A nosaltres ens agrada parlar d’una federació on cada part és sobirana per administrar les seves coses. Aquest és el camí conjunt del futur. A Mallorca no s’entendria canviar un centralisme de Madrid a Barcelona. Haurem d’establir una relació entre iguals. Això és important.\nFont: Miquel Ensenyat: ‘Les Illes també arribarem al punt on és ara Catalunya’ | VilaWeb\nde juny ( 17 )\nCasa Pinet fa l’últim esforç per a no desaparèixer...\nL'STEI EXIGEIX AL GOVERN QUE COMPLEIXI EL PLA D'AC...\nLa PDaD davant la declaració del sindicat de metge...\nTorna el LAPAO | Viles i Gents\nPacte històric entre el País Valencià, Illes Balea...\nL'esborronador testimoni d'una supervivent del bom...\nEl Parlament Balear serà el primer a solidaritzar-...\nA qui voten els independentistes valencians?\nEL CATALÀ DEL S. XVI\nPuigdemont, Puig i Armengol junts a València per a...\nLes Illes també arribarem al punt on és ara Catalu...\n"Som un sol poble", per Antoni Infante i Cristòfol...\nHa mort l'escriptor nord-català Pere Verdaguer


Fiscalitat. Règim d´estimació objectiva. Mòduls | Assessoria SM Gestió BCN (Barcelona) Fiscal, laboral\nFiscalitat. Règim d´estimació objectiva. Mòduls\nAquells autònoms que hagin optat o vagin a optar pel mètode d'estimació objectiva- conegut també com a règim de mòduls- per al càlcul del rendiment net de l'activitat econòmica que desenvolupen, han de tenir en compte una sèrie de requisits o condicions que poden provocar la exclusió d'aquest règim i conèixer les carácterísticas generals d'aquest sistema de tributació.\nEl règim s'aplica exclusivament a empresaris i professionals que compleixin una sèrie de requisits, que passem a detallar.\nEn primer lloc, l'activitat que es vagi a desenvolupar ha d'estar inclosa en l'Ordre Ministerial d'Hisenda i Administracions Públiques que desarrrolla aquest règim.\nEn segon lloc, encara que l'activitat sí sigui susceptible de ser inclosa en el mètode d'estimació objectiva per trobar-se inclosa en l'Ordre esmentada en el paràgraf anterior, hi ha una sèrie de magnituds excloents que de ser superades provocaran la no aplicabilitat a partir de l'any següent. Aquests límits han anat disminuint en els últims exercicis i en l'actualitat són els següents:\nQue el volum de rendiments íntegres en l'any immediatament anterior no superi qualsevol dels imports següents:\n150.000 euros per al conjunt d'activitats econòmiques, excepte les agrícoles, ramaderes i forestals. Es computaran la totalitat de les operacions, hi hagi o no obligació d'expedir factura. Les operacions en què hi hagi obligació d'expedir factura quan el destinatari sigui empresari, no podran superar 75.000 euros.\n250.000 euros per al conjunt d'activitats agrícoles i ramaderes i forestals.\nDe manera transitòria per als anys 2016, 2017 i 2018, segons va establir la disposició transitòria trenta-dosena en la Llei 35/2006, de l'IRPF, les magnituds de 150.000 i 75.000 euros abans esmentades queden fixades en 250.000 i 125.000 euros, respectivament. La de 250.000 per a activitats agrícoles, ramaderes i forestals no varia.\nEn aquests límits s'inclouen les activitats idèntiques que realitzin el cònjuge, descendents, ascendents i socis en entitats en règim d'atribució de rendes compartint mitjans personals o materials. A més, també hi ha uns límits en el total d'indicadors utilitzats per calcular el rendiment net en funció de l'activitat desenvolupada.\nCreiem important destacar, que s'ha de tenir en compte la incompatibilitat existent entre el mètode d'estimació directa i el mètode d'estimació objectiva, de manera que si desenvolupem dues activitats diferenciades, ambdues s'han d'acollir al mateix règim d'estimació. Si bé quan, venint el contribuent desenvolupant una activitat econòmica en estimació objectiva, s'iniciï durant l'any una altra activitat no inclosa o per la qual es renunciï a estimació objectiva, la incompatibilitat produirà efectes a partir de l'any següent.\nEn aquest punt hem de tenir cura amb la realització del que creiem activitats accessòries a la principal que en realitat són considerades activitats diferenciades segons l'administració i poden provocar l'exclusió del règim d'estimació objectiva.\nA més, hi ha una correlació entre el mètode d'estimació objectiva de l'IRPF i el règim especial simplificat, el règim especial de l'agricultura, ramaderia i pesca o el del recàrrec d'equivalència de l'IVA, segons el tipus d'activitat desenvolupada, de manera que la renúncia o exclusió d'aquests règims d'IVA comporta no poder continuar amb el mètode d'estimació objectiva per determinar el rendiment net de l'activitat en l'IRPF.\nFins aquí arribarien les causes d'exclusió del mètode d'estimació objectiva, a part de la pròpia renúncia per part de l'autònom que es pot fer en realitzar la declaració censal d'inici de l'activitat o en el mes de desembre amb efectes per a l'any següent i que s'haurà de mantenir almenys durant tres anys.\nModel 232 – declaració informativa d’operacions vinculades\nEl Tribunal Suprem en data 3 d'octubre de 2018, va dictaminar en sentència 1462/2018 que…\nPer a comptabilitzar una subvenció prendrem com a base la Norma de Valoració 18 ª del…\n© 2018 Avís Legal


Relats des de Ponent: 2009\nPublicat per El Deixeble a 8:00 Cap comentari:\nEs fosca nit, la llum de la lluna és intensa i es reflecteix en el rellotge del tètric campanar del barri vell, on les manetes gòtiques marquen les sis del matí d'un dia que neix . Un home camine lentament per un carrer estret i brut, quasi un carreró; vesteix amb sabates negres, texans també negres i estripats, suportats per un cinturó cobert sota la samarreta roja de Ferrari que es va comprar ahir a les parades dels gitanos; l'home és alt, amb melena estil Beatle de color fosc, els ulls negres com la mateixa foscor del carrer, de complexió fibrada però prim.\nDavant d'ell, a només uns metres una noia camina decidida cap a casa seva després d'una nit d'alcohol i diversió, és decidida, no té cap por perquè es sent superior en un barri on la gent es pobra i inferior a ella, en un barri que per voluntat del destí ha anat a raure-hi i del que marxarà el més aviat possible; físicament és d'estatura petita, rossa amb uns ulls blaus a conjunt, uns llavis prims i curts, fisonomía bonica i uns pits ferms i segurs. En la seva roba predominen els colors blancs i rosa, és el que es coneix col.loquialment com una "pija", engalanada amb polseres i alguna que altra joia.\nPer fi arrive a la cantonada del seu carrer, obre la bossa, baixe el cap per buscar alguna cosa i sense temps per a res més, el noi de la camissa roja nota com alguna cosa travessa el seu estómac, aquest baixe la mirada a la part per on começa a dessagnar-se i veu un ganivet de cuina incrustat al seu estómac, que li penetra per la part frontal i li surt pel lateral; la ferida és greu i avanç de caure de dolor, veu la cara de la seva agressora: somriu, els seus bonics ulls blaus desprenen odi i alegria alhora que unes notes sàdiques li descobreixen com la noia n'està gaudint del moment.\nMesos després, després de molts dies al hospital guarint-se d'una ferida quasi mortal per la qual va estar a punt de morir, es troba davant d'un jutge, un advocat acusador i un d'ofici que algú li ha assignat; passeja la vista per la sala i per primer cop des de la ganivetada, torna a veure la cara de la noia bonica, amb els seus ulls blaus que ara deixen caure generoses llàgrimes. Tot va mol ràpid, ell és el jutjat i se l'acusa d'intent de violació, finalment i després de no gaires deliberacions del jutge i moltes llàgrimes de la noia bonica, és sentenciat a un any de presó per temptativa de violació; el seu relat dels fets no convenç a un mal jutge que influenciat per prejudicis, condemna al home que te davant amb trets facials foranis i morens, tampóc ajuda que l'acusat hagui de pasar el tràmit d'engolir la seva vergonya i acceptar davant de la sala que té nuvi i és gai.\nI la noia somriu, amb els mateixos ulls que van somriure aquella nit.\nPublicat per El Deixeble a 7:20 Cap comentari:\nPublicat per El Deixeble a 6:44 Cap comentari:\nEl toll de sang, solcat en el fang, començava a secar-se pel fred intens que abraçava el camp.\nLa sang roja, embrutada pel fang i l'ignomínia, per la més vergonyosa ignomínia de l'espècie humana, exaltada, elevada al màxim exponent pel totalitarisme del segle XX,\nque segà la vida de seixanta milions de persones, una dada inexacta, doncs no només\nles dels morts van tocar la fi.\nEl silenci de la nit era relatiu, no es sentia cap so, cap mot trencava el regnat silenciós acompasat per la mort.\nPerò era relatiu.\nL'activitat al camp aquell dia, no havia set especial, la rutina quotidiana, feia que aquella nit fóren un menys al block 32. Concretament faltava un jueu polonès, que trobà el seu destí cap al capvespre, en caure-li el sac de patates que duia al coll i que per avatars d'un casual horrorós i malauradament més que conegut, un dels Capos del camp decidí "castigar-lo" apallissant-lo fins que el pobre home morí dessagnat, en un toll de sang i fang.\nPerò aquella nit ningú sentia ja ni compassió, ni por, ni tristesa, tot i que ja feia temps que banalitzaven la mort, hom no podia deixar de sentir quelcom inexplicable cada cop que un els deixava. Era un sentiment heterogeni, una miscel.lània de tot el que una persona podia sentir, des de el més absolut terror fins l'alegria de pensar que s'esvaeix una gota del patiment i les misèries que eren la pròpia olor del camp, impregnada en tot i sempre.\nPerò aquella nit ja no, les informacions de l'exterior anunciaven el final, el front Rus era aprop i l'ambient al camp era nou, insòlit, doncs ells ho sabien, i els botxins també.\nPer això aquest silenci, ells no gosaven pronunciar un mot més alt del que es podia esperar del brunzit d'una mosca atrapada en el fred hivern, doncs la situació feia que qualsevol menudesa, més enllà de l'imaginable, podia comportar la descàrrega mortal de tota la por, frustració i ràbia dels que veien com tota la seva munificència, poc a poc, s'esvaïa i donava pas a un futur tenyit d'horror. La perspectiva, també imposava el silenci a les seves files, captius de la por i la desconfiança dels uns als altres.\nI el dematí va arribar, pesarós i lent, com si el sol es negués a acomplir la seva funció,\ni amb l'albada cap soroll, cap bèstia disfressada d'home va irrompre el falç descans dels presoners, que van comprendre que ja eren lliures, que les bèsties havien completat la seva covardia fugint durant la nit.\nUna suau onada d'alegria va anar despertant tots els homes lliures en un abrupte esclat de pació e incredulitat, banyats per l'aigua d'un nou temps i amarats per la sal de les seves llàgrimes, que molt, molt tímidament començava a guarir les ferides,\nque encara ara vessen sang i són infectades pel fang.\nPublicat per El Deixeble a 6:33 Cap comentari:


El Museu Valencià d’Etnologia transforma el llegat Carsí en un llibre infantil de croms - Valencia Noticias\n5 de diciembre de 2015 by Redacción\tNo Comments\tEl Museu Valencià d‘Etnologia inicia els tallers familiars i didàctics de l’exposició “Doctor Carsí, Supose?”. Des del diumenge 6 de desembre i fins a finals de gener el Museu Valencià d’Etnologia muntarà tallers sobre l’exposició dedicada al Doctor Mariano Carsí.\nLa mostra exhibeix el llegat donat per la seua vídua, María Londero, al Museu Valencià d’Etnologia que integra més de 800 peces atresorades durant quasi mig segle de treball com a metge en hospitals i companyies mineres del Congo (entre 1958 i 2001).\nPer a completar l’exposició, i com és habitual en la programació del Museu Valencià d’Etnologia, es desenvolupen una sèrie d’activitats paral·leles. En aquest cas s’han organitzat tres propostes, totes elles dirigides a públic familiar durant els diumenges: croms, taller de geometries i pentinats africans.\nCroms del col·leccionable Doctor Carsí\nTots els que visiten l’exposició i participen en els tallers rebran sobres de croms amb els quals completar un poster-àlbum col·leccionable, relatiu a la vida del Doctor Carsí en el Congo, a la problemàtica d’aquest país africà i als interessants motius decoratius desenvolupats pels congolesos.\nTaller de Geometries del Congo\nL’ètnia congolesa Kuba utilitza patrons geomètrics que estan presents en tota la seua vida quotidiana, des dels seus teixits fins als seus mobles. Els xiquets i xiquetes podran conèixer com inventaven els seus patrons de geometries, i desenvolupar amb aquestes tècniques les seues pròpies creacions\nTaller de Pentinats Africans\nLa trena és producte de la torsió de diverses fibres i utilitzada com a pentinat resulten molt benvolguts a Àfrica. Els participants podran trenar per a fer cordes, cistelles, i per descomptat, el cabell.\nEls tallers estan destinats a públic familiar i s’impartiran els diumenges 6,13 i 20 de desembre de 2015 i 10, 17, 24 i 30 de gener de 2016, en horari de 12:30 a 13:45.\nLes entrades es repartiran en el punt d’informació a partir de les 10.30. La persona encarregada dels tallers arreplegarà el públic en el punt d’informació a les 12.30. En cada sessió poden participar de 25 a 30 persones.\nValencia noticias , licencia Creative Commons\tAcceder - Diseño Jose Cuñat - Designed by Gabfire Themes Leer entrada anteriorDeportes presenta el XII Trofeo Internacional Castalia Castellón Costa AzaharEl concejal de Deportes, Enric Porcar, ha presentado otra de las actividades deportivas previstas para celebrarse este fin de semana....Cerrar


MATÉS DE CERCA. Libro en papel. 9788499800677 Librería La Pecera\nMATÉS DE CERCA\nVista previa: MATÉS DE CERCA


El Borussia Dortmund ho falla tot al camp de l'Hamburg, però pot treure un punt a l'últim minut\nSi demà el Leverkusen guanya, se situaria a 5 punts\nEls de Jürgen Klopp perdonen tot tipus de jugades i fallen ocasions claríssimes, però Jakub Blazszykowski marca a l'últim minut i rescata un punt clau\n2 min. Barcelona 09/04/2011 23:26\n651x366 Jürgen Klopp celebra el gol de l'empat del seu equip en el minut 91. / Martin Rose/Bongarts/GettyImages Jürgen Klopp celebra el gol de l'empat del seu equip en el minut 91. / Martin Rose/Bongarts/GettyImages\nEl Borussia Dortmund ha patit més del compte per sumar un punt, en la seva visita al camp de l'Hamburg. Els locals s'han avançat en el marcador a la primera part, amb un penal transformat per l'exmadridista Ruud Van Nistelrooy. A la segona part, els líders han tingut diverses oportunitats per empatar i guanyar el partit, però Gotze, Lucas Barrios i Nuri Sahin han fallat estrepitosament davant el porter. Tot i això, finalment han pogut rescatar un punt amb un gol de Blazszykowski en el minut 91 de partit, que ha fet embogir els jugadors i el cos tècnic dels visitants i líders de la competició.\nEl Bayern també ha empatat pel mateix marcador a domicili davant el Nuremberg, resultat que ha estat aprofitat pel Hannover 96 per -amb una victòria per 2-0 davant el Magúncia 05- desplaçar els bavaresos del tercer lloc, fet que dóna la classificació a la fase prèvia de la Lliga de Campions. Els bavaresos s'han avançat al minut 5, amb gol de Thomas Müller, però en el 61, Christian Eigler ha aconseguit l'empat després d'un error garrafal del porter Thomas Kraft.\nEl Hannover ha guanyat el seu partit amb claredat. Després d'un primer temps igualat, en el minut 45, un penal marcat per Didier Ja Konan ha posat el Hannover en avantatge i, a més, ha deixat el Magúncia amb deu homes per expulsió de Jan Nowetzki. En el segon temps, el Hannover ha estat clar dominador i Sergio Pinto ha fet el segon gol al minut 60.\nEl Schalke, de Raúl González i José Manuel Jurado, ha derrotat el Wolfsburg per 1-0, resultat que pràcticament assegura la permanència.\nEls altres resultats han estat els següents:\nFriburg 3-2 Hoffenheim


COLÒNIES. Ja han arribat !!!


Pensions - aula d'economia i empresa\nPosted on 16/09/2019 12/09/2019 Author Estudis d'Empresa 0\nSembla ser que els intents d’acord entre el PSOE de Pedro Sánchez i Unidas Podemos de Pablo Iglesias, per investir el candidat socialista, no van per bon camí i que les eleccions generals s’albiren en l’horitzó i es podrien repetir el proper 10 de novembre. El partit socialista ha elaborat un projecte de 370 mesures que es presenten com una declaració d’intencions del seu programa. Aquí s’hi pot llegir, entre altres, la voluntat de derogar la reforma de les pensions del 2013. Recordem que Zapatero, davant el desequilibri estructural dels comptes de la Seguretat Social, ja va implementar una reforma l’any 2011. L’edat de jubilació passa a ser de 67 anys i la base reguladora s’amplia als últims 25 anys de cotització. Rajoy, 2 anys més tard, hi afegeix la desindexació de les pensions a l’IPC i un factor de sostenibilitat que vincula l’import de la pensió a l’esperança de vida. Si Pedro Sánchez compleix el propòsit de derogar la reforma de Rajoy, la despesa anual en pensions incrementaria en 35.000 milions d’euros anuals. I com es pot finançar una despesa tan considerable? La introducció de nous impostos, des de les taxes Google i Tobin a recàrrecs mediambientals i societaris, no són suficients. Es cobrirà amb més deute públic aprofitant que el tipus d’interès fixat per les autoritats continua sent zero o negatiu?\nEls polítics estan practicant l’anomenada devaluació interna per lluitar contra la crisi. Bàsicament, això significa guanyar competitivitat mitjançant la reducció dels sous i l’empitjorament de les condicions laborals. Però sense adoptar altres mesures necessàries com la reducció de les càrregues socials i la liberalització de l’activitat econòmica, els resultats són agredolços. De fet, més agres que dolços. L’atur continua sent massa elevat i, malgrat que el nombre de cotitzants a la Seguretat Social supera els 19 milions, la ràtio de 2,2 treballadors per pensionista no és suficient per equilibrar els comptes. El dèficit anual de la Seguretat Social supera els 18.000 milions. En els darrers 10 anys, els sous mitjans han incrementat menys que la inflació (pèrdua de poder adquisitiu del treballador) i les cotitzacions socials en termes reals (considerant l’evolució dels preus) han disminuït. Llocs de treball poc qualificats i mal pagats no serveixen per finançar pensions cada vegada més elevades (els nous jubilats cobren un 40% més en comparació als de més edat). Que l’increment de les despeses per pensions dupliqui l’evolució dels ingressos per cotitzacions és una hemorràgia que només es pot parar amb la creació de llocs de treball estables i ben remunerats. Just el que no tenen els nostres joves. La Seguretat Social està en fallida tècnica. En altres paraules, el valor dels seus actius (dret d’apropiació d’una part dels salaris) és inferior al dels seus passius (obligació de pagament de les pensions). Per tant, les jubilacions ja depenen, pel seu cobrament mensual, dels impostos generals recaptats.\nA més, l’envelliment progressiu de la població espanyola i catalana transformarà l’economia en direcció contrària a la que es necessita. Una economia envellida és menys productiva que una de jove. Per comprovar-ho, només cal passejar-se per Ourense, una província amb més jubilats que treballadors. Els ancians no tenen capacitat per assumir riscos ni per crear negocis. Són els joves emprenedors els que ho fan. I els ancians, malgrat una dilatada experiència vital, no innoven. Són les empreses competitives les que ho fan. L’envelliment de la població debilita la productivitat i redueix els ingressos i salaris. La disminució de la població en edat de treballar també redueix, lògicament, la taxa d’activitat i d’ocupació, és a dir, el nombre de treballadors existents per cada 100 en edat de treballar. I la inversió també surt perjudicada amb l’envelliment. En conseqüència, el creixement del PIB disminueix sense que els poders públics tinguin marge per estimular l’economia pel cantó de la demanda amb polítiques expansives. Les partides de pensions, dependència i sanitat acapararan bona part dels pressupostos, mentre que l’educació i la inversió en seran els grans damnificats. Una part creixent de la despesa sanitària recau sobre els majors de 65 anys. Amb aquestes perspectives, el Banc d’Espanya recomana allargar la vida laboral dels treballadors. L’Estat del Benestar promet que les generacions joves viuran pitjor que les precedents. Especialment difícil ho tindrà l’anomenada generació millennial, nascuda després de l’any 2000, a causa de l’impacte de la crisi i de llocs de treball precaris i mal pagats. Però també, i que no ens enganyin, és virtualment impossible que els millennials puguin sostenir el sistema de pensions. Especialment quan, a partir del 2025, començaran a jubilar-se els primers baby boomers nascuts a la dècada de 1960.\nNext PostEls 7 pecats capitals de l’empresa familiar


Cádiz vs Sporting de Gijón en directe, Futbol en directe - Diari de Girona\nDiari de Girona » Esports » Futbol » LaLliga SmartBank » Cádiz - Sporting de Gijón\nPartit: Cádiz - Sporting de Gijón\nFinal del partit, Cádiz 3, Sporting de Gijón 1.\nFinal segona part, Cádiz 3, Sporting de Gijón 1.\nRematada fallada per Marc Valiente (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des de molt a prop que se?n va molt amunt i desviat per la dreta. Assistència de Carlos Carmona amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nRematada fallada per Carlos Carmona (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser. Assistència de Francisco Molinero.\nCórner, Cádiz. Córner comès per Marc Valiente.\nRematada fallada per Unai Medina (Sporting de Gijón) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea que es va alt i per l'esquerra. Assistència de Carlos Carmona.\nRematada fallada per Caye Quintana (Cádiz) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea que es va alt i per l'esquerra. Assistència de Salvi Sánchez.\nCanvi al Sporting de Gijón, entra al camp Carlos Carmona substituint Ismael Cerro.\nGoooool! Cádiz 3, Sporting de Gijón 1. Álex Fernández (Cádiz) va convertir el penal després del llançament amb la dreta pel costat dret de la porteria.\nPenal comès per Borja López (Sporting de Gijón) després d'una falta dins de l'àrea.\nPenal de el Cádiz. Caye Quintana ha patit falta dins l'àrea.\nRematada rebutjada de Ismael Cerro (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea.\nCórner, Sporting de Gijón. Córner comès per Alfonso Espino.\nCanvi al Cádiz, entra al camp Caye Quintana substituint Anthony Lozano.\nCanvi al Sporting de Gijón, entra al camp Pablo Pérez substituint Javi Fuego.\nCanvi al Cádiz, entra al camp Jon Ander Garrido substituint Edu Ramos.\nGooooool! Cádiz 2, Sporting de Gijón 1. Borja López (Sporting de Gijón) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea per baix, al costat del pal esquerre. Assistència de Javi Fuego després d'un servei de cantonada.\nRematada fallada per Marc Valiente (Sporting de Gijón) després d?un llançament amb el cap des del centre de l'àrea la pilota es perd pel costat esquerra de la porteria. Assistència de Manu García amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nGooooool! Cádiz 2, Sporting de Gijón 0. Álex Fernández (Cádiz) després del llançament amb la dreta molt escorat des de la dreta pel centre de la porteria. Assistència de Salvi Sánchez amb un centre a l'àrea.\nRematada fallada per Uros Djurdjevic (Sporting de Gijón) després d?un llançament amb el cap des de molt a prop que marxa molt per sobre el travesser. Assistència de Aitor García amb un centre a l'àrea.\nCórner, Cádiz. Córner comès per Francisco Molinero.\nRematada fallada per Álex Fernández (Cádiz) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea surt fregant l'esquadra dreta de lliure directe.\nCanvi al Cádiz, entra al camp Iván Alejo substituint Alberto Perea a causa d'una lesió.\nRematada fallada per Manu García (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea la pilota es perd pel costat dret de la porteria. Assistència de Uros Djurdjevic.\nComença segona part Cádiz 1, Sporting de Gijón 0.\nFinal primera part, Cádiz 1, Sporting de Gijón 0.\nRematada parada al costat del costat dret de la porteria. Anthony Lozano (Cádiz) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea. Assistència de José Mari.\nGooooool! Cádiz 1, Sporting de Gijón 0. Marcos Mauro (Cádiz) després d?un llançament amb el cap des del centre de l'àrea per baix, al costat del pal esquerre. Assistència de Álex Fernández amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nCórner, Cádiz. Córner comès per Borja López.\nRematada rebutjada de Álex Fernández (Cádiz) després del llançament amb la dreta molt escorat des de la dreta. Assistència de Salvi Sánchez.\nRematada fallada per Cristian Salvador (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des de la banda esquerra molt a prop del pal dret, ha marxat lleugerament desviat. Assistència de Ismael Cerro.\nRematada parada sota pals. Uros Djurdjevic (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea. Assistència de Manu García després d'una passada en profunditat.\nRematada parada a l'esquadra esquerra. Isaac Carcelén (Cádiz) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de José Mari.\n3' Targeta groga per a Uros Djurdjevic\n43' Targeta groga per a Edu Ramos\n48' Targeta groga per a Diego Mariño\n49' Targeta groga per a Aitor García\n50' Iván Alejo substitueix a Alberto Perea\n51' Targeta groga per a Marc Valiente\n64' Targeta groga per a Fali\n64' Jon Ander Garrido substitueix a Edu Ramos\n65' Pablo Pérez substitueix a Javi Fuego\n65' Álvaro Vázquez substitueix a Aitor García\n69' Caye Quintana substitueix a Anthony Lozano\n78' Carlos Carmona substitueix a Ismael Cerro\n85' Targeta groga per a José Mari\n174 Pilotes perdudes 162\n323 Passos totals 417