Finançament :: Directori d'Enllaços\nDirectori d'Enllaços » Economia i empresa » Serveis » Finançament\nEmprendelandia.es es una plataforma de crowdfunding donde los emprendedores pueden recaudar fondos para poner en marcha sus negocios gracias a microfinanciación colectiva. Aquí los futuros emprendedores que buscan vías de financiación diferentes a las tradicionales (crédito bancario, préstamos, capital riesgo) encuentran a micromecenas que aportan pequeñas cantidades de dinero. Estos mecenas reciben a cambio recompensas no monetarias como por ejemplo productos o servicios de la futura empresa. De esta manera se crean nuevos negocios y puestos de trabajo.\n(Clicks: 2; Enllaç afegit el 22/10/2012)\nHelpMyCash és el nou servei a Espanya que permet al consumidor avaluar i negociar les hipoteques amb els bancs, a partir d'una base de dades pròpia amb més de 3.400 hipoteques. És l'única web que recomana les 5 millors per les quals qualifica al consumidor.\nFinançament empreses, Caixa Catalunya\nBanca a distancia de la caixa d’estalvis Caixa Catalunya amb serveis per a clients com: banca online, previsions economiques, finançament a empreses, targetes de credit.\n(Clicks: 2; Enllaç afegit el 15/12/2008)\nFutur Finances. Tots els bancs a un click\nEmpresa independent que es dedica a la consultoria financera de persones fisiques i empreses. Obtenim les millors condicions possibles del mercat en prèstecs hipotecaris i personals. També el podem assesorar sobre la reunificació de deute i tot tipus de productes financers. Es pot estalviar molts de doblers en el pagament dels interessos si consulta als nostres professionals\n(Clicks: 3; Enllaç afegit el 03/02/2007)\nPortal web amb recursos de prestecs, credits, hipoteques, asegurances, diners extra.\n(Clicks: 3; Enllaç afegit el 18/09/2006)\nUsuaris online ara: 39


Vicent Sanchis: 'La desgràcia actual és que no som capaços de tornar a fer un Capitán Trueno'\nEls sis llibres de Carme Junyent i Xavier Antich per aquestes vacances\tEls sis llibres de Carme Junyent i Xavier Antich per aquestes vacances\nS'ha mort l'escriptor Víctor Mora, novel·lista i guionista del 'Capitán Trueno'\tS'ha mort l'escriptor Víctor Mora, novel·lista i guionista del 'Capitán Trueno'\nTroben a Bulgària l'objecte d'or que podria ser el més antic d'Europa\tTroben a Bulgària l'objecte d'or que podria ser el més antic d'Europa\nEls carrers de Gràcia tornen a guarnir-se de festa\tEls carrers de Gràcia tornen a guarnir-se de festa\nMor la rumbera catalana Dolores Vargas\tMor la rumbera catalana Dolores Vargas\nJosep Penadés: 'El sexe, no tots el veiem igual'\tJosep Penadés: 'El sexe, no tots el veiem igual'\nLa Coronela supera el vet de l'ajuntament i sortirà des de la Generalitat\tLa Coronela supera el vet de l'ajuntament i sortirà des de la Generalitat\nRecuperen la col·lecció de l'artista Montserrat Gudiol i en detenen els lladres\tRecuperen la col·lecció de l'artista Montserrat Gudiol i en detenen els lladres\nVídeo: mil músics interpreten 'Rebel Rebel' de David Bowie\tVídeo: mil músics interpreten 'Rebel Rebel' de David Bowie\nVicent Sanchis: ‘La desgràcia actual és que no som capaços de tornar a fer un Capitán Trueno’\nEntrevista a Vicent Sanchis, periodista i professor de comunicació a la Universitat Ramón Llull\nAquesta setmana s’ha mort, Víctor Mora, el creador d’un heroi que va ser capaç de marcar època. Els hàbils guions de Mora i els magnífics dibuixos d’Ambrós van aconseguir que el Capitán Trueno sobresortís enmig d’un univers fantàstic vinculat als tebeos i, en bona mesura, a l’Editorial Bruguera. Vicent Sanchis, professor a la Facultat de Comunicació de la Universitat Ramon Llull i autor de la tesi ‘Els assassins del Capitán Trueno’, és expert en el paper de la censura en la seva desaparició de les històries d’aventures. Recorda la duresa amb què el règim perseguia aquest passatemps però també el consum massiu que en feia la gent: ‘els xiquets els compraven però els llegia tot Déu’.\n—Per què és tan emblemàtic el Capitán Trueno per tota una generació?\n—El que era important per aquella generació eren els quaderns d’aventures, els tebeos. No se’n recorda ningú però quan no hi havia televisió i després de la guerra el poc entreteniment era car, els quaderns d’aventures van ser emblemàtics per a uns xiquets que amb poquíssims diners i sovint de segona mà tenien assegurada la diversió, l’escapisme, l’aventura i la fantasia. El Capitan Trueno és una peça més però és la que ha perviscut i, d’alguna manera, és la més important. Però formava part d’un univers de fantasia amb Roberto Alcázar, El Guerrero del Antifaz, El Pequeño Luchador, Apache o Aventuras del FBI.\n—I per què és el que encara avui recordem?\n—D’entrada, va ser l’últim i, per tant, les generacions que ara ho recorden són també les que han perviscut. Els lectors d’El Guerrero del Antifaz o del primer Roberto Alcázar tenien deu anys els anys 40, en canvi el Capitan Trueno va aparèixer l’any 1956. En segon lloc, perquè era molt bo: quan l’encertes, l’encertes. I amb el Capitán Trueno l’encerten Ambrós i Víctor Mora.\n—Amb perspectiva, es valora del Capitán Trueno l’element trencador amb els ideals del règim franquista. Quins eren els més importants?\n—En aquell moment el que començava a trencar-se era la societat. L’Espanya dels anys 58-64, quan el Capitán Truno es referma com a personatge, no és l’Espanya de l’any 40. D’una altra banda, l’heroi és amable, somriu en la batalla. A diferència del Guerrero del Antifaz, que duu un drama personal de fulletó de l’Espanya de la postguerra immediata, de l’imperi, de la seriositat i de la croada, el Capitán Trueno és un heroi modern. Això l’acosta molt a la gent. A més, la fórmula de buscar un acompanyant més jove i més intrèpid, que ja s’havia assajat en altres tebeos, es complementa amb Goliat, un altre heroi, i amb la nòvia, que també somriu i té vida pròpia.\n—Per alguns, un cavaller comunista.\n—Abandona ràpidament el dramatisme dels primers capítols. D’això no se’n recorda ningú, tothom diu que Víctor Mora era un guionista del PSUC, comunista, i va fer un personatge que lluitava contra el poder i contra les injustícies. Sí i no. Les primeres aventures no són així, estan molt més en la línia del Guerrero del Antifaz. La primera són les croades, el llenguatge encara és com en els tebeos anteriors i és un heroi que lluita per tornar un calze robat a una església d’Espanya.\n—En primer lloc el guionista es fa gran i madura. El règim també va cedint en moltes coses, mai en el nucli dur però sí en l’aparença. Espanya va canviant, la literatura va canviant i els personatges dels tebeos també. Els cervells també canvien i a poc a poc Víctor Mora va veient que pot permetre’s determinades llicències. Un capellà molt reaccionari que es deia Justo Pérez Urbiel, que havia estat el director de Flechas y Pelayos, durant els 40 i 50 intenta fer una nova revista anomenada Clarín. Per què fracassa i triomfa el Capitán Trueno? Doncs perquè el segon s’adequava perfectament a la mentalitat del país d’aleshores.\n—Li passava com a la Nova Cançó, que sense dir les coses explícitament ja aconseguia que la gent sentís allò que volia?\n—Molta gent ha volgut veure-ho així i el mateix Víctor Mora ho fomentava. Jo crec que no n’hi ha per tant. Aquestes lectures excessives que diuen que el Capitán Trueno lluitava contra el règim no són certes. El guionista estava interessat a escampar-les perquè el convertien a ell en un resistent en la seva feina. Però no va deixar de moure’s mai dins d’uns paràmetres bastant clàssics de la novel·la d’entregues i amb alguns punts bastant reaccionaris. Si a Víctor Mora algú li deia reaccionari s’enfadava moltíssim però també hi ha aquests elements.\n—També s’ha especulat amb l’escut que lluïa el Capitán Trueno al pit.\n—Hi ha lectures que diuen que les dues barres que portava el Capitán Trueno simbolitzaven la senyera perquè en aquella època no es podia pintar. Doncs no. Que ens expliquin el que vulguin però en les primeres aventures el Capitán Trueno crida ‘Santiago y cierra España’ i jo no sé si algú que diu això porta una senyera al pit. Potser sí, per la corona d’Aragó imperial, però no ho crec. [riu]\n—Un element que caracteritza aquest tebeo és el paper de les dones. No són submises com fins aleshores.\n—Són actives, però també cal fugir de les lectures superficials. Al Guerrero del Antifaz el paper de les dones ja és actiu, però només les dolentes, no la nòvia de l’heroi. En el Capitán Trueno una gran part dels malvats són dones, són magnífiques i fan d’home. I després passa com a El Pequeño Luchador, que dones índies actives s’enamoren de Fred però no poden estar junts per la diferència de religió o de raça. La que sempre era una mica fava o pàmfila era la nòvia, que entrava dins dels cànons del règim: es desmaiava, era fràgil, sempre esperava que la salvés l’heroi i que al final podia acabar com a màxim com una bona mestressa de casa. Això és veritat que el Capitán Trueno ho trenca un mica perquè Sigrid és bastant més activa. Es pot comparar a Aleta, que és el referent que té sempre al cap Víctor Mora i que és la dona del Príncipe de Oriente. Té gairebé el paper d’un home en les aventures. Sigrid s’hi acosta però no excessivament.\n—Com perjudica la censura a aquest element?\n—A partir de l’any 64 la censura ataca molt aquest front i demana ‘que les dones siguen dones’. Torna a la figura de dona complement i passiva. Tot és més complicat que com se sol explicar.\n—Tampoc no devien ser habituals les escenes amb els personatges gairebé nus com les del Capitán Trueno.\n—Ui, no! Només els homes. L’heroi, que per cert sempre estava fibrat i quadrat com el Capitán Trueno, sí que sortia moltes vegades de mig cos cap amunt ensenyant les carns. Les dones no, en algun moment les dolentes que volent fer-se seu l’heroi ensenyen una mica de cuixa però la resta mai. A més, a partir dels anys seixanta la censura també comença a posar-se molt amb això.\n—És conseqüència de l’arribada dels homes de Manuel Fraga al capdavant del Ministeri d’Informació i Turisme?\n—Exacte, quan arriba Fraga diposita la confiança de l’aparell de la censura dels tebeos en un teòric de la historieta, el capellà Jesús Maria Vázquez, que presideix una comissió de control de revistes infantils i juvenils i endureix molt els criteris. A més, Vázquez és el darrer responsable de la mort dels quaderns d’aventures. Els odiava profundament, considerava que era literatura completament nociva per les criatures.\n—Heu parlat dels ‘assassins del Capitán Trueno’ referint-te als censors d’aquests anys.\n—La nova censura és molt més dura, infantilitza, acaramel·la, domestica i converteix en suportables les aventures. Quan una aventura ja no és aventura perquè no hi ha violència, complicacions o sexualitat continguda, és avorridíssima. El responsable és Jesús Maria Vázquez.\n—Quins altres factors hi intervenen?\n—El nivell de vida del ciutadà mitjà augmenta i apareixen altres elements de distracció infantil, juvenil i, fins i tot, adulta que, com el cine, esdevenen barats. Entra la televisió a les cases i el món de la diversió, l’oci, l’escapisme i l’aventura comença a ser de les sèries televisives. El tebeo ha de competir amb una sèrie d’elements de distracció molt forts. També és veritat que la fórmula del quadern d’aventura, que neix l’any 40 amb moltíssima força, a poc a poc es va debilitant per esgotament del lector que sempre se li ofereixi el mateix.\n—A partir de la llei Fraga també creix l’autocensura.\n—Si portes un llibre a la censura prèvia, ratlles quatre línies, treus les línies de plom que calgui o, si has portat un original, n’elimines un tros. Però un tebeo ja el portaven dibuixat perquè el text no s’entendria i l’esbós del dibuix pot acabar sent diferent. Si la censura se’l carregava, l’editorial havia de demanar-li al dibuixant que el tornara a dibuixar i perdia la feina que havia fet. Per tant, els dibuixants i els guionistes ja no s’arriscaven. L’autocensura en el cas dels tebeos era molt més dura que en els llibres. Era molt autoexigent.\n—Avui dia costa d’imaginar que se censuressin fins i tot les imatges qüestionaven l’autoritat.\n—Això ho aplica Jesús Maria Vázquez. Abans ja estava prohibit qüestionar l’autoritat paterna. Es demanava des dels anys 50 però qui diu que cal complir-ho al 100% és Jesús Maria Vázquez. Una altra obsessió seva era la violència. Fins aleshores, les aventures contenien molta violència perquè era implícita en el franquisme, que s’havia imposat per la violència. La justificaven i la consideraven necessària per a restablir l’ordre social. Vázquez fa un canvi que pot semblar més progressista o més humà però que en definitiva va contra els tebeos. Què és el Capitán Trueno sense violència?\n—Recordeu casos concrets d’elements desapareguts per culpa de la censura al Capitán Trueno?\n—Treuen les fletxes, els monstres, les espases i fan que els herois no tinguin més remei que anar donant cops de puny perquè les armes i les morts estan prohibides. Imagina’t Tarantino sense violència! Quan treus tot el que implica l’aventura queden desdibuixats. L’efecte més bèstia de la censura es veu comparant les reedicions de Bruguera amb els quaderns originals. Els quaderns publicats del 58 fins als 70 es tornen a editar primer sota el nom Trueno Gigante i Jabato Gigante i, més tard, de Trueno Color i Jabato Color. Hi ha molts episodis que desapareixen completament perquè la censura no permet que es tornin a publicar.\n—Esmentàveu l’editorial Bruguera. Quin paper va jugar durant aquella època?\nEra la factoria del somni.\n—La Marvel d’aquí?\nBruguera inventa allò que Henry Ford va aplicar als cotxes, la cadena de muntatge, però aplicada als tebeos. Quan triomfava algun personatge hi havia molts dibuixants fent moltíssimes sèries per poder donar la màxima sortida de producte al carrer perquè la gent els consumia moltíssim. Sempre es va basar en dues línies, revistes d’humor i quaderns d’aventures, tot i que després ho van provar amb els llibres. A Bruguera també l’afecta, a partir dels 60, que hi hagi un altre tipus d’oci i una nova censura. Les revistes d’humor se salven perquè Bruguera troba un humor propi que no fa enfadar els censors, el de Mortadel·lo, però els tebeos desapareixen i encara en vivim les conseqüències.\n—Mentre en altres països que tenen una indústria del còmic molt potent hi ha premsa infantil i juvenil molt forta, a Espanya només queda el còmic adult. Fins i tot Mortadel·lo és pels que ja el llegien quan eren petits. Però tot el còmic per a infants i adolescents que hi ha és traducció de l’estranger perquè aquí la indústria i els creadors van fer fallida i no s’han recuperat mai.\n—Tot i això tenim un Saló del Còmic multitudinari any rere any.\n—Majoritàriament amb manga i superherois. I tot són traduccions, no hi ha producció catalana i això ve de totes les desgràcies i els errors que es van produir els anys 60 i 70.\n—Quin és el llegat del Capitán Trueno?\n—La capacitat per definir un personatge fort i que captivi als lectors, que no és gens fàcil. Ara pensem d’on són els personatges de les aventures, l’oci o l’entreteniment que consumim a Catalunya: la Guerra de les Galàxies, Shin Chan, els herois Marvel, els 4 Fantàstics, Spiderman, el Capità Amèrica. N’hi ha algun que hàgem estat capaços de definir-lo nosaltres? La gran lliçó és que es pot crear un món de fantasia solvent, multitudinari, celebrat i que captivi tothom i que es pot fer des d’aquí. Ho hauríem d’aprendre. Ara la majoria dels dibuixants valencians i catalans fan novel·la gràfica pensada per adults. I quan treballen per un consumidor massiu amb un producte que valgue la pena ho fan a Marvel o a DC. Ja no generen marca pròpia. Hem perdut el món de la fantasia. Algú dirà que és igual. A mi no m’ho sembla.\n—Més enllà de l’impacte econòmic que podria tenir una indústria pròpia, és una oportunitat perduda per crear un imaginari?\n—El Capitán Trueno explica, amb molta fantasia, una part de la història medieval: les croades a Jerusalem o el que significaven les relíquies pel cristianisme. Això no és només rendiment econòmic, això és poder interpretar la història i la realitat des dels teus propis ulls i des de la teva pròpia mentalitat. Quan una cultura no té un univers simbòlic propi és molt més fràgil i molt més dèbil, perquè són els altres els que li expliquen la història. Avui dia, un nano a Catalunya sap molt més de la història, la realitat o la mentalitat dels Estats Units i el Japó a través dels productes que consumeix que no de la seva pròpia realitat. I això no són diners, és entendre i interpretar el món des del punt que ocupes. Nosaltres hem cedit en tot això. I el Capitán Trueno, encara que es mirava la realitat des de l’Espanya dels anys 50 i 60, la interpretava d’una manera pròpia, perquè és la que es vivia.\n—No hi ha algun heroi que us faci tenir l’esperança en relleu per jugar aquest paper?\n—Ara no hi ha res que sigui tan solvent i tingui tant d’èxit que es miri el món des de la nostra pròpia realitat. Va passar una cosa curiosa, sobretot a Catalunya, a partir dels 60 i 70. Es reivindica moltíssim el còmic adult i té molt bona salut però s’abandona la reivindicació del còmic infantil i juvenil. Hi ha un buit i aquesta és la desgràcia actual, que no som capaços de tornar a fer un Capitán Trueno. No veig qui puga fer-ho i tingui prou eficàcia, audàcia i encert. Continuen havent-hi adolescents i a través de diferents suports com el cinema, els videojocs o el mòbil estan jugant amb Pokémon però no estan jugant amb un nou Capitán Trueno.


Custodia documental Puig | Custodia de documentos, archivos y gestión documental Puig SEO - Custodia documental - Custòdia documental, gestió d'arxius i digitalització\nPor ejemplo, una documentación que por razones legales puede ser destruida en 5 años y que seguramente no se tendrá que consultar, no sería conveniente digitalizar pero sí sería altamente recomendable la custodia documental Puig.\nLa custodia documental Puig es necesaria en determinadas series documentales. Te ayudamos a definir cuales y en qué casos merece la pena mantener el archivo físico en papel sin la necesidad de digitalizarlo.


Gasthof Wilhelm- Tell Zirndorf Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 10 allotjaments a Zirndorf.\nGasthof Wilhelm- TellAm Achterplätzchen 6, Zirndorf, Zirndorf, Alemanya - Veure al mapaNotable7,5Basada en68comentarisGasthof Wilhelm- TellVeure més fotosRestaurantVeure més fotosVeure totes les 16 fotosMolt bona ubicació 7,4Veure al mapa7,4UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsWi-Fi gratuït en totes les habitacionsjardíRestaurantsaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Zirndorf, Gasthof Wilhelm- Tell és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Zirndorf. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar, restaurant. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com parc infantil, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Gasthof Wilhelm- Tell la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Zirndorf.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Àpats, begudes i refrigeriRestaurants Serveis i comoditatszona de fumadors Per als nenshabitació familiarParc Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaservei de despertadorarticles de tocadorescriptoritelevisió de pantalla planacalefaccióplat de dutxaTV satèl•lit/cableMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that if you book your stay more than 6 months in advance, 40% of the total price will be charged at least 1 month before the arrival to secure your booking. Comentaris recents de clients


Activitat - LOOP Festival 2018 | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nLOOP Festival 2018 Produir, produir, produir\nL’edició del Festival LOOP d’aquest any se centrarà en la producció com un procés obert de creació, que determina i afecta simultàniament la pràctica dels artistes i també les formes de distribució i circulació de l’art.\nParticipants: Sander Breure, Witte van Hulzen, Marianna Simnett, Claude Adijl i Hans Ulrich Obrist.\nSander Breure i Witte van Hulzen viuen i treballen a Amsterdam. Breure va estudiar composició al Royal Conservatoire de La Haia (Països Baixos), i Hulzen es va graduar a l’Artez d’Arnhem. La seva pràctica multidisciplinària es basa en la investigació del llenguatge corporal i la seva interpretació. La seva obra s’ha presentat, individualment o en mostres col·lectives, als Països Baixos i en l’àmbit internacional; entre d’altres, a l’Stedelijk Museum Amsterdam (2014) o a la Contour 7 Biennial for the Moving Image de Mechelen (2015). Han estat artistes residents a la Platform Garanti d’Istanbul (2009); Hangar Barcelona (2010); Foundation of the Arts NYFA de Nova York (2012); CCA Zamek Ujazdowski de Varsòvia (2015); i Dordtyart de Dordrecht (2018). Durant el 2016-2017 van participar en el programa de residència de la Rijksakademie van Beeldende Kunsten, Amsterdam. El 2019 se’n presentarà una mostra individual a Marres, House for Contemporary Culture de Maastricht.\nMarianna Simnett (1986) viu i treballa a Londres. Ha treballat i ha presentat la seva obra en mostres individuals al Museum für Modern Kunst de Frankfurt (2018) i a l’E-Werk de Friburg, Alemanya (properament, 2019), així com al New Museum, Nova York (2018); Art on the Underground, Londres (2017); Matt's Gallery, Londres (2017); Seventeen Gallery, Nova York i Londres (2016); Serpentine Pavilion, Londres (2015); i Comar, Illa de Mull, Escòcia (2015). També ha estat inclosa en exposicions i projeccions col·lectives com la Biennal d’Atenes (2018); Walker Art Center, Minneapolis (2018); Sadie Coles, Londres (2018); l’exposició itinerant Transitional States, Lincoln, UK, Londres, Barcelona i Bolonya (2018); Bergen Kunsthall, Bergen, Noruega (2017); Whitechapel Gallery, Londres (2017); Contemporary Art Centre, Vílnius (2016); FACT i Bluecoat, Liverpool (2016); i Chronus Art Center, Shanghai (2015). Simnett ha estat guardonada amb el Jerwood/FVU Award (2014), l’Adrian Carruthers Studio Award (2013) i el William Coldstream Memorial Prize (2013), i va ser finalista al Jarman Award i el Paul Hamlyn Foundation Award el 2017.\nDILLUNS 19 DE NOVEMBRE DE 2018, a les 18 h\n- 18 h: In a Flickering Light. Projecte de performance de Sander Breure i Witte van Hulzen\nUna col·laboració entre Mondriaan Fonds, tegenboschvanvreden i LOOP\nComissariat per Marta Ramos-Yzquierdo\nUn retrat de «l’ésser rere la pantalla». Un teatre, quatre actors, llum i so. Una preformance sobre el comportament del cos exposat als aparells que ens envolten. Els artistes holandesos Sander Breure i Witte van Hulzen ofereixen una reflexió sobre la nostra societat «fluida», en la qual la tecnologia ha esdevingut una condició de l’existència. La investigació va començar a la Fira LOOP de fa dos anys, on es van dedicar a observar el comportament del públic a les habitacions d’hotel, els cossos escampats pels llits i els sofàs en un estat de somni o hipnosi, il·luminats pel pampallugueig de les pantalles i les projeccions. En la seva obra, la pantalla ‒com a interfície contemporània de les relacions amb l’altre i amb el món‒ es converteix alhora en el rostre i la seva màscara. La imatge en moviment és el territori idoni per analitzar els efectes neuroplàstics del món digital en la nostra percepció de la realitat.\n- 19 h: Squeak, Squeak. Selecció d'obres de Marianna Simnett\nUna col·laboració entre LOOP i Serpentine Galleries\nComissariat per Claude Adijl\nA través de la performance, el vídeo, l’aquarel·la i la instal·lació, Marianna Simnett desafia la manera en què els cossos són percebuts i imaginats. Simnett construeix unes narratives sorprenents que mostren el cos com un camp de batalla, on s’executen des d’intervencions quirúrgiques fins a gestos que van del col·lapse a l’èxtasi.\nBlood in My Milk, 2018 (extracte)\nLa projecció anirà seguida d’una conversa entre l’artista Marianna Simnett, Claude Adijl (curador associat, Live Programmes, Serpentine Galleries, Londres) i Hans Ulrich Obrist (director artístic, Serpentine Galleries, Londres).


EL PETIT DE CAL ERIL NUEVO SINGLE, ‘‘COM QUAN DORMIM’’ - revistaindie.com\n«Com quan dormim» está disponible en todas las plataformas digitales y en vinilo de 7 pulgadas con una edición limitada.\nTras casi 60 conciertos, El Petit de Cal Eril anuncia las últimas fechas que pondrán fin a su gira ‘Energia Fosca’.\nEl Petit de Cal Eril estrena su nuevo single, “Com quan dormim”, que ya está disponible en todas las plataformas digitales. Además, esta nueva canción se publica en vinilo de 7 pulgadas con una edición limitada y numerada.


AENOR Ascensors i els seus components de seguretat\nEts a: Home>Certificació>Marcatge CE>Ascensors\nAccés al mercat europeu d'ascensors i els seus components de seguretat\nA la Unió Europea i a l'espai econòmic europeu els components de seguretat d'ascensors i els ascensors instal·lats han de complir els criteris tècnics que recull la Directiva 2014/33/UE. És aplicable als fabricants de components de seguretat, o els seus representants autoritzats, i als instal·ladors d'ascensors, que són els responsables de la conformitat amb els seus requisits.\nLa instal·lació d'ascensors i la comercialització dels seus components de seguretat exigeixen que es disposi d'un organisme notificat, com ara AENOR, que certifiqui els mòduls relacionats amb sistemes d'assegurament de la qualitat. Els instal·ladors d'ascensors poden optar entre els mòduls D, E i H1. Els fabricants de components de seguretat entre els mòduls E i H.\nAENOR està notificat pel Ministeri d'Indústria, Comerç i Turisme i acreditat per l' Entitat Nacional d'Acreditació (ENAC) per a aquesta certificació.\nÉs aplicable als components de seguretat llistats en l'annex III de la Directiva: dispositius de bloqueig de portes de passadís, paracaigudes, limitadors de velocitat, amortidors, dispositius electrònics de seguretat funcional, etc.\nTambé és aplicable als ascensors, definits a l'article I de la Directiva.\nHi ha més de 20 normes harmonitzades de la sèrie UNE-EN 81 relatives a diferents aplicacions d'ascensors. Les normes bàsiques són UNE-EN 81-1/2, UNE-EN 81-20 i UNE-EN 81-50.\nPer als fabricants de components de seguretat o els instal·ladors, el marcatge CE els permet accedir sense restriccions al mercat europeu, la qual cosa evita barreres tècniques. El marcatge CE també es reconeix en altres mercats a escala global.\nPer al consumidor, el marcatge CE li assegura que el producte no compromet la seva seguretat i li garanteix uns graus de seguretat comuns a Europa.\nEls esquemes de certificació estan descrits en la Directiva 2014/33/UE.\nPel que fa a l'activitat d'AENOR, se centra en l'avaluació dels sistemes de gestió de la qualitat segons els mòduls D, E, H i H1.\nL'avaluació documental i les auditories s'integren de manera senzilla en les auditories clàssiques ISO 9001 i estan certificades per AENOR o altres organismes.\nEmpreses conservadores d'ascensors\nLa marca certifica la qualitat dels serveis d'empreses conservadores d'ascensors fixos o auxiliars


Conèixer el Maresme a través dels seus camins i senders | Costa de Barcelona Maresme\nConèixer el Maresme a través dels seus camins i senders\nCada cop més gent recorre la comarca a través dels camins i senders que travessen el Maresme, ja sigui a peu o en bicicleta, caminant o corrent. El Maresme ens ofereix molts espais naturals a l’abast per realitzar aquestes opcions esportives i de lleure. Tot seguit t’expliquem quines són i et fem algunes propostes perquè en puguis gaudir de totes les seves qualitats beneficioses.\nSegons destaquen els estudis més recents, un percentatge molt elevat de persones acostuma a practicar l’esport a l’aire lliure, més que les que ho fan en espais tancats. Fer-ho és molt satisfactori per a la salut. Els experts, a més, opinen que l’esport en el medi natural aporta nombrosos beneficis a nivell personal i social.\nD’altra banda, la pràctica esportiva en l’entorn natural també contribueix a trencar amb la monotonia, a trobar-se a un mateix i relaxar-se, oblidant-se de les tensions que ens generen la vida diària i les seves obligacions i àmbits més funcionals.\nSi una dieta adequada i l’activitat esportiva són essencials per a una vida sana que permetrà una existència molt millor i més llarga, practicar esport en un entorn natural encara aporta molts més avantatges.\nEl Maresme ens ofereix molts espais naturals a l’abast per realitzar aquestes opcions esportives i de lleure. Tot seguit t’expliquem quines són i et fem algunes propostes perquè en puguis gaudir de totes les seves qualitats beneficioses.\nELS REFERENTS NATURALS I PATRIMONIALS\nDEL MARESME, A L’ABAST DE TOTHOM\nLes rutes i el senderisme\nEl Maresme és una comarca plena de referents pel que fa al patrimoni natural i històric. Disposa d’una àmplia xarxa de camins, rutes i senders que uneixen les seves localitats i permeten, alhora, descobrir un entorn natural amb singulars atractius, enmig de la presència de la mar i les serralades de la costa.\nEn el desplegament d’aquest ampli paisatge pel territori es poden fer atractius passejos entre vinyes, trekkings per parcs com el de Montnegre i el Corredor o rutes per descobrir indrets tan bonics com el Castell Burriac, les Fonts d’Argentona, el Santuari del Corredor o Hortsavinyà. A través d’aquestes excursions pels senders comarcals es pot descobrir la riquesa patrimonial del Maresme, tant a peu com en bicicleta.\nTotes les possibilitats del ciclisme\nSi més que caminar ets dels que els agrada anar en bicicleta, la comarca t’ho posa ben fàcil. I combinar uns dies de vacances amb la pràctica del teu esport preferit ho tens ben a l’abast de la mà. Al Maresme hi trobaràs un ampli ventall d’experiències que s’ajusten a les teves necessitats. Tant si vols fer-ho sol i anant per lliure, com amb un grup d’amics o en família, la comarca t’ofereix la més gran oferta de propostes per practicar el ciclisme.\nPrecisament, al Maresme i sobre dues rodes, podràs fer sortides per carretera o per camins de muntanya en BTT als parcs de la Serralada de Marina, la Serralada Litoral i del Montnegre i el Corredor, alhora que gaudiràs d’unes magnífiques vistes al mar. No en va, a la comarca hi ha dues poblacions certificades per l'Agència Catalana de Turisme com a destinacions de turisme esportiu: Calella i Santa Susanna, on hi trobaràs allotjaments especialitzats amb serveis per a ciclistes com rutes, venda, lloguers i reparació de bicicletes.\nD’altra banda, habitualment també s’ofereixen propostes d’estades combinades amb rutes guiades o que es poden fer per lliure, lloguer de bicicletes (elèctriques, de passeig, de carretera o BTT), rutes culturals amb visites incloses o propostes gastronòmiques que combinen ciclisme i degustacions de productes locals. En aquest sentit, al web del Consorci de Promoció Turística Costa de Barcelona Maresme hi trobaràs informació actualitzada de manera permanent: www.turismemaresme.cat.\nLa Via Marina del Camí de Sant Jaume t’espera\nDes del Consorci també s’ha impulsat en els darrers anys la Via Marina del Camí de Sant Jaume. Aquest és un nou tram de l'entramat de camins de Sant Jaume a Catalunya que uneix la ciutat de Girona amb la de Barcelona, resseguint l'antiga Via Marina de la Via Augusta.\nSobre el mapa, la Via Marina inicia el seu recorregut a Sarrià de Ter, tot i que el punt inicial es pot considerar la Catedral de Girona, municipi en el qual es desdobla del camí ja existent que va de la Jonquera i el Monestir de Sant Pere de Rodes a Montserrat. I el camí continua pels municipis de Girona, Fornells de la Selva, Riudellots de la Selva, Caldes de Malavella, Vidreres, Lloret de Mar, Blanes, Malgrat de Mar, Santa Susanna, Pineda de Mar, Calella, Sant Pol de Mar, Canet de Mar, Arenys de Mar, Caldes d'Estrac, Sant Vicenç de Montalt, Sant Andreu de Llavaneres, Mataró, Cabrera de Mar, Vilassar de Mar, Premià de Mar, El Masnou, Montgat, Badalona, Sant Adrià de Besòs i Barcelona.\nDeixa’t perdre per la Xarxa de Camins del Maresme\nUna altra de les actuacions del Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme, en aquest cas amb el suport de la Diputació de Barcelona, ha consistit en senyalitzar una xarxa de camins i senders que uneixen totes les poblacions de la comarca i que facilita la mobilitat a peu, en bicicleta o a cavall.\nDe mar a muntanya i de nord a sud, el Maresme disposa de més de 500 quilòmetres de pistes, camins i senders practicables a peu, en bicicleta i a cavall. Però el que és més important és que disposa d’una potent xarxa de comunicació que permet traslladar-se de municipi a municipi descobrint atractius paratges naturals i llocs d'interès per a caminants, ciclistes o genets i que permet, també, complementar l'oferta de turisme de sol i platja i familiar, amb el de natura.\nA partir d'aquesta actuació, els amants d'aquest tipus de turisme ho tenen més fàcil per planificar i realitzar les seves rutes pel Maresme, gràcies a la xarxa de camins que faciliten el turisme actiu a totes les poblacions de la comarca.\nEls Parcs del Maresme\nEl Maresme és un espai tan privilegiat com cobejat per venir-hi a viure i gaudir del seu paisatge, territori i atractius. La costa és la cara, però la seva columna vertebral, que la separa de les comarques del Vallès, de La Selva i El Barcelonès, la constitueixen les muntanyes, les valls, els boscos i les planes suaus de la meitat oriental de la serralada litoral catalana.\nMés de 20.000 hectàrees es troben protegides i incloses en el Parc del Montnegre i el Corredor, el de la Serralada Litoral i el de la Serralada de Marina. I més de vuit-centes espècies vegetals i prop de dues-centes vint de vertebrats en fan una zona de gran riquesa natural i de fauna marcada per la biodiversitat. A més d’oferir racons de gran bellesa i magnífiques vistes de la comarca.\nEl Parc del Montnegre i el Corredor, el Parc de la Serralada Litoral i el Parc de la Serralada de Marina, veritables punts de referència, mostren al visitant tota la potencialitat del paisatge i el medi ambient maresmenc.\nAccedeix al territori amb Wikiloc\nQui vulgui tenir el màxim coneixement del territori, pot utilitzar una eina digital que contribueix a facilitar aquests recorreguts, el perfil del Consorci de Promoció Turística Costa de Barcelona Maresme a Wikiloc.\nEs pot accedir al perfil de Wikiloc amb el següent enllaç: http://bit.ly/Wikiloc_Maresme. I consultar-lo també a través de la pàgina web del Consorci: www.turismemaresme.cat, i amb l’aplicació mòbil de Wikiloc, des d’on també es poden seguir els itineraris amb el GPS, gratuïtament, o bé, els més experimentats podeu descarregar-los a fi d’incorporar-los al vostre navegador GPS o ciclocomputador.\nLa comarca del Maresme gaudeix d’una destinació compromesa amb la sostenibilitat, ja que aplica les directrius per al desenvolupament sostenible del turisme, permetent fer-ne una gestió de totes les formes de turisme presents al territori.\nEnguany, la destinació gaudeix del distintiu en qualitat turística sostenible “Compromís per la Sostenibilitat Biosphere 2019”, adquirit per primera vegada l’any 2018 i actualment en procés de renovació. Garanteix que la destinació es gestiona mitjançant unes bones pràctiques i que treballa alineada amb els criteris de sostenibilitat, fet que es tradueix amb un mínim impacte a l’entorn.\nI finalment, tot seguit us fem una proposta amb itineraris de senderisme per fer a peu, bicicleta de carretera, bicicleta BTT i el Camí de Sant Jaume, al seu pas per la comarca.\nSenderisme: Ruta de l'Esquirol (SLC-112) https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/ruta-de-lesquirol-slc-112-50670026\nEl Dolmen de Ca l'Arenes (SLC-80) https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/el-dolmen-de-ca-larenes-slc-80-5...\nBicicleta de Carretera: Ports del Maresme https://ca.wikiloc.com/rutes-bicicleta-de-carretera/road-2-ports-del-mar...\nSanta Susanna - Mataró (Per la carretera de Mata) https://ca.wikiloc.com/rutes-bicicleta-de-carretera/road-14-santa-susann...\nBicicleta BTT: De Mataró a Santa Coloma de Gramenet https://ca.wikiloc.com/rutes-btt/btt-5-de-mataro-a-santa-coloma-de-grame...\nEntre el Montnegre i la Costa https://ca.wikiloc.com/rutes-btt/btt-15-entre-el-montnegre-i-la-costa-48...\nCamí de Sant Jaume: https://ca.wikiloc.com/wikiloc/map.do?sw=41.29270742476282%2C2.132110577...


Crystal Suites Houston (TX) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nCrystal Suites12962 South Freeway 288 South Almeda Genova, Ciutat de Missouri, Houston (TX), Estats Units - Veure al mapaBé6,3Basada en 7 comentarisCrystal SuitesVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosBanyVeure més fotosPuntuació de la ubicació 6,1Veure el mapaVeure totes les 31 fotos6,1UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionataparcament de cotxes\nOpcions d'habitacióVeure les fotosKing Room with Spa Bath- Smoking25 m21 llit extragran súperFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Doble amb 2 llits dobles (Double Ro...25 m22 llits doblesFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació King - Fumadors (King Room - Smokin...275 m21 llit extragran súperFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació King amb Bany Spa - No Fumador (Kin...325 m21 llit extragran súperFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació King - No Fumadors (King Room - Non...25 m21 llit extragran súperFixa les dates per veure preus\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop13 kmAeroport William P Hobby (HOU)26 kmSugar Land Regional Airport (SGR)hospitals i clíniques11 kmCentre Mèdic de Houstonfarmàcies2,9 kmKroger PharmacyRetirada d'efectiu300 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Crystal Suites està situat idealment a Ciutat de Missouri; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Houston (TX). Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, màquina venedora. L'ambient de Crystal Suites es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Crystal Suites és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Houston (TX).Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Àpats, begudes i refrigerimàquina venedora Serveis i comoditatszona de fumadors Accésinstal.lacions per a minusvàl.lidsrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyiaDisponible a totes les habitacionsaire condicionatforn microonestelevisió de pantalla planacalefacciónevera empolles d'aigua de cortesiaservei de planxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar una targeta de crèdit i un document d'identitat amb fotografia vàlids durant el registre d'entrada. Les peticions especials no es poden garantir, estan subjectes a la disponibilitat durant el registre d'entrada i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més


Revista by Dani Cortes - issuu\nUn somni fet realitat! “Volíem que tothom sabés que teníem moltes ganes de fer un viatge”\nDiccionari Català-Francesitos/ Francesitos-Català Heu d’anar a França i trobeu que la gent d’allà parla “raro”? De la mà dels nostres millors experts traductors, mims, i demés fauna del batxillerat humanístic, us presentem el millor diccionari fins al moment per a entendre aquests sons afrancesats! Pronúncia\tBonchur, comon sa va?\nCatalà Hola, què tal?\nÚs Salutació informal\nFrancesito Bonjour, comment ça va? Vous etês d’oû?\nCherché bu la bi\nChercher vous la vie\nLiteralment: Busca’t la vida, no et penso ajudar..! Quina hora és?\nKeske vu vulé? O rebuá\nQu’est ce que vous voulez? Au revoir\nQuè voldreu (per menjar)? Adéu\nHo preguntarà tothom, només per mirar-te per sobre l’espatlla quan per fi et facis entendre.. Això t’ho diran els francesitos quan els preguntis alguna cosa Aqusta pregunta simple l’entenen la majoria de Francesitos, seràs tu, qui no entendràs la resposta..! Frase del cambrer n.1\nUn pu d’ó\nUn pou d’eau\nSil vu plé\nYe ne compré pá\nJe ne comprenéz pas\nNo entenc re del que m’estàs dient, tio. (Si ho dius enfadat) Que no vull pa, carai!!\nAl separar-se del guia, per exemple. Demanar aigua (és gratis) Dir sempre després de qualsevol petició SEMPRE!! És obligatori!\nEl dia havia arribat! Tots estàvem al col·legi a les 0:00. Ja estàvem preparats. Ens haviem acomiadat de les families. No pensàvem en les vint hores que ens quedàven de camí. Només esperàvem impacientment a que l’autocar es posés en marxa.\nTeníem tanta són ...\na o que n podíem esperar re seu\nQué subordinadament extrany!\nParís! Carla Sola: “Vull conseguir un autògraf de la Minnie”\n26/3 Alex Rovira: “Explicaré històries de por cada nit.”\nMaria Diego: “Em fa molta il·lusió fer un viatge amb l’escola.”\nAlex Esteban: “Llençaré la Mònica Degracia: “Anar a Natalia Benages: “Vull canya a totes les franceses.” París és el somni de tota la veure el capvespre a París meva vida.” amb el Justin.” Marta Gené: “Viurem una experiència inoblidable amb els amics.”\nClaudia Nogales: “Veuré la Campaneta volant per Eurodisney.”\nMarc Duque: “Menjaré moltes creps!”\nDani Cortés: “Vull tornar a veure les nits màgiques de Disneyland.”\nSi vols saber què vam fer durant les vint hores de viatge, ves a la pàgina següent!\npassar el viatge s a v m o C\nCinema a l’autocar Argument de la Wikipedia: Amélie no és una noia com les altres. Ha vist com el seu peix de colors desapareixia per la claveguera, com la seva mare moria a la plaça de Notre-Dame i com el seu pare li dedicava tot el seu afecte a un follet de jardí. De sobte, als seus vint-i-dos anys, descobreix el seu objectiu a la vida: arreglar la vida dels altres. El NOSTRE argument: És una noia que viu a París i que la seva mare mor perque li cau una persona a sobre quan surt de Notre Dame.\nEt va agradar Amelie?\nArgument de la Wikipedia: Guido troba i sedueix la seva futura dona, Dora. Vas plorar amb la pel·lícula? Anys més tard, tenen un fill anomenat Josué i, pel fet de ser jueus, són deportats a un camp de concentració alemany. Allà, fa creure al seu fill que els treballs del camp són en realitat un joc, l’objectiu del qual seria guanyar un tanc. El NOSTRE argument: Tracta d’un home que és molt graciós, però també és jueu. Per això el porten a un camp de concentració amb el seu fill. Al final es mor i el fill torna amb la seva mare. Llavors és quan tothom comença a plorar. L’argument de la Wikipedia: Aquesta pel·lícula és un sèrie de 18 curtmetratges sobre 18 dels 20 districtes de París. Tracta de l’amor efímer. Cadascun dels curtmetratges és dirigit per un realitzador i és interpretat per diferents actors. Els curtmetratges consagrats als districtes 11è i 15è van ser rodats però no integrats a la pel·lícula final per raons d’encadenament de les històries. El NOSTRE argument: És una pel·lícula mot extranya...\n26/3 ed riduag i talpmetnoc redop mav on ,sesnemmi nere síraP a rabirra’d senag sertson seL :aloS alraC .aixierem se tnemelbissop moc segruoB\nDesprés d’unes quantes hores de viatge, era el moment de dinar, però abans haviem de visitar una ciutat meravellosa i plena de coses interessants anomenada BOURGES.\nBouges: LA GRAN DECEPCIÓ Carla Sola: Les nostres ganes d’arribar a París eren immenses, no vam poder contemplar i gaudir de Bourges.\nM. Duque: Vam estar poc temps, i estàvem molt cansats. A més tot era molt aburrit...\n: ández n r e F Sergio ien pocs hi hav quatre i a n a g ls més e rts de o a s m é m m Estàve menjar, i a íssims! r ar e llocs p avien eren c h que hi\nEl via tg i el qu e amb aut Claud o e mata desitjàve car ha esta ia Marín: m era làs! t dorm molt llarg ir en u ... n bon\nPREMI a la pitjor ciutat que s’ha visitat!\nEl racó del turista! El nom de Bourges prové del gàl·lic, Biturgies. Es sitúa al centre de França amb aproximadament 72000 habitants i bàsicament es caracteritza pel seu edifici més emblemàtic, la catedral gòtica. Ja des de fa 2000 anys ha estat una ciutat admirarada. Era definida com “la ciutat més bella de tota la Gàl·lia”. Avui en dia segueix sent un lloc agradable on hi predomina una vida pacífica i dolça, plena d’art i història.\nÉs sense cap dubte l’emblema de Bourges. Una obra arquitectònica amb gran elegància i altura, envoltat de cases baixes i jardins amplis. La catedral representa el signe de poder reial francés de fa moltíssims d’anys. Respecte les parets, es poden veure molts vitralls on hi abunden escenes del “judici final”, vida de la Verge, vida de San Etienne...\nArribada a París La primera vista de la Tour Eiffel va ser molt emotiva,. i, malgrat haver dormit tant poc, vam posar la nostra millor cara per sortir guapos a les fotos. També va ajudar a despertar-nos els crits generalitzats de tota la gent que ja estava desperta de l’autocar (segur que el conductor també estava cridant!!)...\nDesprés de dotze hores i de l’avorrida Bourges, ja estàvem a París!! Estavem tots entusiasmats pensant en tots els monuments que es podien contemplar amb un cop d’ull (i ni un sol lavabo!), i se’ns van passar les ganes de dormir de cop.\nJa era un nou dia, el primer a París. El primer que vam fer el dimarts va ser anar a la Torre Eifel. Quan vam arribar hi havia tanta gent que ena vam veure obligats a pujar per les escales!\nLa Torre Eiffel és una torre d’aproximadament 330 m d’alçada. Aquest monstre de ferro va ser construït per Gustave Eiffel.\nUna mica d’història... Es volia commemorar el centenari de la Revolució Francesa , i entre molts dels projectes presentats hi figurava un del Sr. Eiffel. El seu projecte consistia en construir una immensa estructura metàl·lica amb forma de torre que seria vista des de molta distància. La Torre es va inaugurar l’any 1889 però en comptes d’enamorar als ciutadans, va tenir un gran rebuig social, i la gent demanava la demolició amb data 1900. La gent la veia com un “armament de ferro”.\nVa arribar el 1900 i tot semblava indicar que seria destruïda, però no va ser així. La minoria de gent que els agradava aquesta torre van buscar un ús pràctic per a què no fos demolida. I finalment l’armada francesa fou qui va argumentar que rere unes proves de l’exèrcit amb equips de transmissions... es va arribar a la conclusió que era un lloc privilegiat, on es podia instal·lar antenes i equips de ràdio. I d’aquesta manera es va “salvar”\nEl dimarts 27 pel matí vam sortir a primera hora de l’hotel. Quan vam arribar hi havia tanta gent que ens vam veure obligats a pujar per les escales! Des de dalt la vista era meravellosa!\n“És genial, el que més em va agradar va ser quan la torre parpellejava a en punt”\n“És impactant, fantàstic, sobretot quan era de nit”\n“És un lloc que tothom hauria de conèixer, simplement impressionant”\nEsglésia de Domo i la tomba de Napoleó Història Es va construir en l’interior del Palau Nacional dels Invàlids, a partir del 1677, sota la direcció de l’arquitecte Jules Hardouin. Consta d’una cúpula, on per sota hi trobem un gran fresc pintat per Charles del Hoyo. A més a més, la cúpula està re- coberta per 12 kg d’or. Amb el pas del temps s’ha convertit en un recull de tombes de diferents emperadors, militars... Entre aquestes tombes hi trobem la de Turenne, Vauban, Foch, Lyautey, José y Jérôme Bonaparte. Però tot i així la tomba més rellevant és la de Napoleó I, que es situa al centre de l’església.\nTomba del germà petit de Napoleó (Jérôme)\nDesprés de dinar vam visitar la tomba de Napoleó. Era un temple molt imponent amb grans escultures i pintures!\nTomba de Napoleó\n27/3 París 2012\nEls Bateaux Mouches són uns vaixells que ens mostren una vista diferent de París. Despres d’un dia molt esgotador vam descansar ealitzant un recorregut que ens va portar al voltant dels monuments més importants de París com la Torre Eiffel, Note Dame, l’Arc del Triomf o el Louvre vistos des del riu Sena.\nLa gran quantitat de ponts que atravessen el Sena són un dels principals atractius del recorregut pel riu.\nL’Arc del Triomf és un dels tres arcs que troben al llarg dels Camps Elisis. Es troba a la plaça de l’Etoile, que en català significa plaça de l’Estrella. S’anomena així ja que és una rotonda que dóna pas a dotze avingudes.\nUs ha ag Enia N. Jo li poso un 9!\nLes vistes i tot són genials, però les escales per pujar no ho són tant!\nNeus P. Les vistes des de d’alt\n27/3 Napoleó I va manar que es construís aquest arc de 50 m d’alçària i 45 m d’amplada, com a conmemoració dels seus triomfs militars. El va encarregar a l’arquitecte Chalgrin, i aquest va fer l’Arc més gran del món. Malauradament, l’obra de Chalgrin es veu aturada el 1814 amb la derrota de Napoleó per les forces russes, austríaques i prussianes. Però va ser acabada finalment entre el 1832 i el 1836 per el rei Lluís Felip I. Actualment té una força connotació històrica, ja que sota l’Arc de Triomf es troba una tomba d’un soldat desconegut, de la 1ª Guerra Mundial.\nt són genials! Es veu tot París!\nDes de fora també és bonic. Jo li posaria un 8!\nMontmartre El dia 26 va començar amb la visita al barii de Montmrtre. Montmartre és un turó que es troba al nord de París. i és un dels barris més encantadors de la ciutat. Hi trobem la Basílica del Sacre-Coeur i la Place du Tertre. Molts vam aprofitar per comprar records i alguns van menjar una crep en un dels molts restaurants de la place du Tertre\nBASÍLICA DEL SACRE-COEUR La basílica està en el punt més al del barri. Els seus orígens daten de 1870. En aquella època França e trobava en guerra amb Alemanya i gairebé tota França estava ocupa da per l’enemic. La gent creia qu aquesta situació era deguda pe un càstig de Déu, en lloc de pensa que podrien ser “diferències polí tiques” entre els països. D’aquest manera en el 1872, el Cardena Guibert, dóna l’ordre de construi la basílica, com a acte de penedi ment i finalment serà construïda e 1919. Place du Tertre Es sitúa rere la basílica i es carac teritza per la gran animació que h predomina. És una plaça plena d restaurants, tendes de records... i e que més la caracteritza és la gran quantitat de pintors que hi trobem i per això moltes vegades es coneix aquesta plaça com el “Barri de Pin tors”.\n28/3 Place du Tetre\nVitralls de la basĂlica\nUna mica d’història... La catedral de Notre-Dame de París\nEnnia N. Jo li poso\nun 9! Les vistes i tot són genials, però les escales per pujar no tant !\nIsmael Collado - Concurs de París 22\nes va manar construir l’any 1163 per l’arquebisbe Maurici de Sully i es va acabar de construir el 1345. És una catedral d’estil gòtic rodejada per immensos jardins, i que arriba a una altura de 69 metres, 48 metres d’amplada i 130 metres de llargada. A la façana es presenta tres grans portals: El Portal del Judici Final, el Portal de la Verge Maria i l’últim portal és dedicat a la mare de Maria, Santa Ana. Notre-Dame és una de les moltes joies de París que tothom recordem per la pel·lícula El Geperut de Notre-Dame.\nDesprés de visitar Montmartre vam baixar en autocar cap al Notre Dame. Un cop vam haver dinat vam entrar a la catedral.\nNatàlia B. “Ens recorda a la nostra infància per la pel·lícula”\nClàudia M. “És el millor que he vist. Em va fer molta llàstima per que volia veure geperut de Notre-Dame”\nRutes gastronòmiques La nostra ruta gastronòmica per França va començar amb un boníssim bocata calent en el millor dels casos, mentre passejàvem, carregats amb vàries hores de son, per els petits carrers de Bourges.\nSort que a partir de llavors to ts vam menjar de fàbula, e h?\nCom que a les nostres enquestes vau contestar que no us va agradar rian de rian ni l’esmorzar ni el sopar (naturalment), hem decidit preguntar-vos pels llocs on vau dinar, i si ho vau trobar bo:\nQuin àpat us va agradar més?\nMarc Duque:Va ser genial. Vam demanar tres fondues pels set que érem, per tant no ens va sortir gaire car, estava boníssim i no ens va quedar gens de gana!\nEnia: El segon dia a París vam anar a un lloc de menjar ràpid i ens van oferir un cartró gegant de pasta i un somriure, per un preu molt baix! Boníssim!!!\nPaola: A la zona de la torre Eiffel, hi havia un italià molt ben decorat on feien una pasta boníssima! Vull tornaar!!\nque estava oi que sí?\nEls autors recomanen...: A la zona dels Invalides i de la Torre Eiffel hi ha un fantàstic restaurant tradicional italià, anomenat Comptoir de Sept. En un ambient molt recollit i agradable, un cambrer mig espanyol et serveix, per preus raonables, enormes plats del seu ampli assortit de pastes. Tant nosaltres com el grup de la Paola vam anar, i vam quedar enamorats. Us ho recomanem de veritat.\nEn canvi, per Mont Martre i el pont dels cadenats, si busqueu un racó tranquil ambientat suaument per un acordeó tocat ininterrumpudament a la llunyania, heu d’acudir al restaurant Sens’o. Un local de dues plantes amb una exquisida decoració i pastes quasi tan abundants com la quantitat de salsa amb que les acompanyen.\nUn altre dels menjars típics de París són les Creps. Trobaràs una Creperia a cada cantonada i els preus no variaran gaire (uns 5 euros). Pots trobar-ne de dolçes amb xocolata, nata, vainilla,... , salades amb formatge o pernil dolç i fins i tot de més extranyes amb llimona, mango i maduixa!\nA on NO dormir! Hi han molts bons hotels a París, i com que seria massa llarg anomenar-los a tots preferim anar per feina i dir-vos l’hotel al qual NO heu d’anar:\nEuroHotel París Creteil Avís important a la població: No us dirigiu a : 12 Avenue Fernand Pouillon 94000 Créteil, Francia Ni truqueu al: 01 49 80 01 63 Ni entreu a la pàgina web: www.eurohotel.fr/\nEs tracta d’un hotel: -Ideal per a parelles -Per a sortides en família -Aprop de París -En una zona molt bonica -Amb meravelloses vistes des del les habitacions -Amb lavabos nets i amples -Amb llits còmodes -Amb televisors d’última generació -Amb un esmorzar digne d’un hotel de cinc estrelles -... Et va agradar l’hotel?\nQuè era el pitjor de l’hotel?\nDisneyland París El dia 29 pel matí vam deixar París per anar a la ciutat de la fantasia. Tots vam quedar meravellats en veure el castell de la Bella Dorment, els personatges Disney i les emocionants atraccions del parc.\nFotos amb els personatges\nLes tres millors atraccions Segons les nostres enquestes realizades als alumnes que van anar a Par铆s, aquestes s贸n les tres millors atraccions del parc:\n1: Tower of Terror (Hotel) 2:SpaceMountain 3: Aerosmith\nParlem amb la Laia, una noia d’Alacant que treballa una botiga de Disneyland. -Què fa una noia d'Alacant treballant a EuroDisnsney? Doncs la veritat és que tenia moltes ganes de provar alguna cosa nova i em van parlar molt bé d’aquesta feina i vaig decidir de provar-ho. -I ara que ja ho has provat, que en penses? És una experiència inoblidable. EuroDisney és un lloc preciós per a treballar!\n-I com ho vas fer per a que et donessin el lloc de treball? Va ser facilísim, només s’ha d’enviar el curriculum per internet a la pàgina web de Disneyland. Només miren si saps parlar francès i anglès.\nEl Viatge de Tornada Divendres 30, 11 de la nit. No voliem marxar. Erem concients que estavem a punt de tornar a la monòtona vida escolar. Encara no ens crèiem el que ens havia passat durant aquella setmana. Eren masses emocions juntes. Ens ho haviem passat tan bé! Però encara quedava una última nit on board per aconseguir tants records com puguéssim. Acudits, fotos, cançons, xous...\nEnquestes Ja hem tornat de París. Ara es moment de saber què pensem els alumnes sobre el viatge que van realitzar.\nConcurs de Fotos del Viatge En primera posici贸...\nEn segona posici贸...\nEls altres Finalistes...\ns e i c Ă r G


El malestar dels joves en una taula rodona - Fundació SER.GI\nDimarts 7 de juny vam organitzar al Centre Cultural La Mercè de Girona la taula rodona “L’ascensor no funciona: el malestar dels joves”. Les aportacions dels ponents van permetre analitzar des de diferents perspectives la situació en què es troben molts joves i també recollir experiències de treball amb aquest col·lectiu. S’hi va tractar el fenomen dels indignats, l’atur juvenil, el fracàs escolar i les polítiques socials que s’adrecen a la part d’aquest col·lectiu amb menys possibilitats de desenvolupar-se\nD’entrada, Carles Serra –antropòleg i coordinador dels estudis de pedagogia de la UdG– va oferir una visió més acadèmica en què va posar de relleu que la situació de precarietat en què es troben molts joves els impedeix l’ascensió social, que per primera vegada en les darreres generacions es trenca i sovint els fa recular en el seu procés d’emancipació. Per Serra “la nostra societat sempre prometia un futur millor als joves però el món per al que els preparàvem ara és totalment diferent”. També va explicar que “les formes de protesta i expressió de malestar també poden prendre formes més absurdes i poc organitzades” referint-se a fenòmens com els “botellons”, que no canalitzen el malestar com les acampades però que també s’han de tenir en compte.\nPer Mercè Traveset –psicopedagoga d’un IES de secundària i directora de l’àrea de pedagogia sistèmica de l‘Institut Gestalt de Barcelona–, “una part dels joves indignats pensen que els canvis han de venir de fora, però cada vegada n’hi ha més que pensen que els canvis s’han de promoure activament i en xarxa”. Travesset creu que “cal tornar a aprendre a viure en xarxa, ja que hi ha molts joves desubicats i desconnectats”. Per aquesta mestra i psicòloga juvenil “totes les generacions han hagut de resoldre coses, i aquesta no és una excepció, però no es parteix de zero”.\nJosep Torrico –director de la Fundació Marianao de Sant Boi de Llobregat– va afirmar que “estem massa acostumats a criminalitzar els joves”, però en canvi, fruit del seu treball en el camp social, pot afirmar que l’experiència demostra que això no és així. Per Torrico “cal proporcionar experiències de participació real que impliquin els joves en el seu propi procés”.\nFinalment Susanna Vilalta –tutora coordinadora del projecte Suma’t de l’Ajuntament de Salt i orientadora laboral– va aportar una visió des de la pràctica quotidiana en tasques de capacitació i inserció laboral. Per Vilalta “hem passat d’una situació en que el mercat laboral ofertava places en que no s’exigia res en quant a formació o habilitats, a una altra en que es demanen perfils alts per als mateixos llocs de treball”. Això ha provocat que molts joves vegin la necessitat de formació per poder accedir al mercat de treball. En quant als motius per voler accedir a aquest mercat, va explicar que molts joves ara ho volen fer per les urgències econòmiques familiars que la crisi els provoca.\nLa taula rodona va ser moderada per Marta Serra, coordinadora del Projecte Dispositius d’ACCÉS a Salt, Fundació SER.GI.


N O C T I L U C A S: de març 2010\nEntre flocs de neu...\nEls moixons són animals increïbles. Tan menuts, resisteixen els moments durs, quan la neu cobreix tots els racons, quan el fred congela l'ambient, quan sembla que el sol s'hagi fos, desafiant i sobrevivint al mal temps.\nPerò en períodes especialment difícils, com en aquest hivern tan llarg que estem tenint enguany, els ajudem una mica tenint-hi sempre un plat a taula (les menjadores plenes). Ells ho agraeixen molt i a canvi, ens regalen moments com aquests...\nCanon EOS 50d, ISO 400, 100-400mm, f/6,3\nPublicat per Noctilucas en 22:24 4 comentaris Enllaços a aquesta entrada


2 comentarios en «El fin no justifica los medios. Artículo de Mario Calvo (Alicante)»\nVicent el 17 de septiembre de 2013 a las 17:46\nMario molt bé per `l’escrit molt acertat , pero donemse compte dels escons que ha perdut el P.P. iels pocs que ha guanyat el nostre partit P.S.O.E. , i tot es culpa de que el nostre partit fa falta regenerarlo amb gent jove i noves idees\nJuanvi Fornés el 17 de septiembre de 2013 a las 13:08\nMario, enhorabona! Gran article, aproximant la política a la base, al poble. Si ho perdem de vista, probablement, perdrem més coses. Ànim!


10 | abril | 2019 | Fiestadeportiva.com\nCronica IIIª Div : RCD.MALLORCA B 3 – 0 CD. MANACOR\nRCD.Mallorca “B”: Boison Wynney De, Raul Parra, Marc Llinares, Francisco M Gonzalez, Pablo Ramon, Stephen Kwabena, Adrian Montalban, Samuel Alex, Victor C De, Sergio Perello y Pablo Avila.\nTarjetas: Oscar Oliver (amarilla, min 41), Pere M Amer (amarilla, min 54) y Xavier Bordoy (amarilla, min 72) para el Manacor. Sigue leyendo →\nEn la tarde del martes en las instalaciones del Penya Arrabal , a iniciativa del entrenador del Benjamín A, Óscar Vich , tuvo lugar una charla impartida por el árbitro Ramón Mulet titulada el V.A.R. Emocional : Ver, Aceptar , Respetar. Sigue leyendo →\nCita internacional d’envergadura a Hyeres i Gènova pels germans Ponsetí\nSetmana mogudeta la que els ve als germans Ponsetí, Pere i David, del Club Nàutic Ciutadella. Aquest dimecres mateix el menor de la saga, en David, parteix cap a Hyeres amb la Federació Balear de Vela a representar a les Illes a l’Europa Cup Laser 4.7, un campionat del circuit europeu. Per David Ponsetí (CNC) serà el seu primer campionat internacional, amb uns 420 barcos i una experiència per ell fantàstica. Hi va amb moltes ganes i a veure el camp de regates, a on el mes de maig es farà el Campionat d’Europa, en el que hi anirà amb la Selecció Espanyola de la RFEV.\nPer la seva banda el seu germà major, Pere, també sortint del CN Ciutadella, surt dijous cap a la World Cup de Gènova (Itàlia). Ara mateix el ciutadellenc està el tercer sub-21 del Ranquing Nacional i en aigües italianes, molts dels participants seran els que eren ja en el dur Trofeu Princesa Sofia Iberostar, així que hi haurà molt de nivell. Ja amb la sang freda, valoren des del seu entorn el paper de Pere al Sofia aquests passats dies: “No va anar tant malament com pugui semblar, ja que va fer tercer sub-21 espanyol i 18è sub-21 abssolut. Hem de pensar que està fent el primer any amb aquesta classe olímpica i el nivell mundial és altíssim”.\nErika Capó, Noemí Hidalgo, Queralt Capó, Seby Vatamaniuc, Lucas Tobajas, Mateu Ruesca i Marc Jaume, són els seleccionats per la Federació Balear de Karate. Tots ells participaran en la modalitat de kúmite (combat) en el XLI Campionat d’Espanya infantil que es celebrarà a Albacete durant tot el cap de setmana. Des de Físics donam la enhorabona als set seleccionats així com a la resta de convocats de Menorca i la resta del arxipèlag Balear a la fita nacional. Ànims i molta sort a tota l’expedició Balear\nXIII Adalmo Mitja Marató de Pollença


Relat "SANTA CREU DE MONTCLAR. EL BERGUEDA"\nInici > detall del relat: SANTA CREU DE MONTCLAR. EL BERGUEDA\nSANTA CREU DE MONTCLAR. EL BERGUEDA\n- 2795 Lectures


(S'ha redirigit des de: L'hora del pati)\nJosep Puntí i Fàbregas\n13 de juny de 1963 (1963-06-13) (55 anys)\nAdrià Puntí (Salt, el Gironès, el 13 de juny del 1963) és un músic i artista multidisciplinari (productor, pintor, actor...).\nEn TV intervé amb un paper principal a la telesèrie Laberint d’ombres, en un dels fils argumentals troncals.\nParticipa en el concert d'homenatge al cantant de Sau, Carles Sabater. Adrià Puntí versiona el tema "Només ho faig per tu" en aquest magnífic esdeveniment que se celebra al Palau Sant Jordi de Barcelona, amb la participació de 25 “colegues” y amics.\n2001. Cantaralejas, poesia musicada amb Txe Arana. Es tracta d’un espectacle suggestiu i divertit que neix de la fusió entre la música, la poesia i el teatre. Està inspirat en les obres de poetes com ara Alberti, Machado, Baudelaire o Pesoa. El suport musical (guitarra i piano) proporciona una perspectiva diferent, un còctel de paraules, jocs de veu, emocions i música.\n2010-2011. Després d'una llarga absència torna als escenaris amb la gira “Viatge d’un Savi Vilatrista” amb la qual recorre tota la geografia catalana. Interpreta en solitari, en petits i grans escenaris, les cançons que l'han acompanyat durant tota la seva carrera.\nComença a treballar en un dels projectes més ambiciosos de la seva carrera. La pel·lícula que es titularà “Viatge d’un savi vilatrista cap enlloc”.\n2013. Publica el llibre Incompletament Puntí que està format per reculls de poemes, textos, cançons, il·lustrtat amb dibuixos propis i també una part de l'obra del seu pare. Durant un silenci discogràfic de deu anys, Adrià Puntí mai ha parat de crear. Incompletament es tracta d’una proposta artística que va més enllà de la música i que inclou art, pintura, fotografia, delicadesa, música, homenatges, històries i aventures.\nAcompanyat de la seva banda The Fellaction on the Rocks Band Bang Bang – Lluís Costa, Pere Martínez i Dani Pujol – i les cordes del Taller d’Orquestra, un total de 12 músics a l'escenari, presenta les cançons mudes d'Incompletament Puntí. Un repàs de temes tan emblemàtics com "Ull per ull", adaptacions que renoven temes com "Jeu" o temes inèdits com "Prohibit", "Cor Emigrant"… Totes conformen un espectacle musical de primer nivell. Durant aquest any presenta l'espectacle en grans escenaris com el Palau de la Musica Catalana a Barcelona.\nSota el títol Girona Jazz Project fa Puntí, la formació gironina Girona Jazz Project (especialitzada a dur al seu terreny les músiques de diversos creadors contemporanis) adapta algunes de les peces més emblemàtiques de l'artista, com "Ull per ull", "Viatge d’un savi vilatrista cap enlloc", "Mmm quin fàstic, eeecs que bo!", "Muriel i Coral·í", entre d’altres. Per primera vegada, la GJP actua sense director, amb material generat pels mateixos membres de la banda i amb música original de casa nostra.\n2015. Adrià Puntí Band Bang Bang. Es presenta al MMVV al capdavant d’una formació renovada, la Band Bang Bang, per desgranar alguns dels seus grans clàssics i també un grapat de les noves composicions que formen part del seu l'imminent nou disc.\nPujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5, planes 232-233.\nAdrià Puntí - Lloc web oficial\nAdrià Puntí a Facebook\nAdrià Puntí a Twitter\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Adrià_Puntí&oldid=19986068»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 juny 2018 a les 06:21.


24 Juliol 2016 – No cal que en facis gaire cas\nAhir vaig estar veient l’arribada d’alguns dels participants en diferents curses de muntanya, amb distàncies i desnivells acumulats ben diferents, però tots d’una extraordinària complexitat. Ahir mateix, una colla d’esportistes havien sortit a punta de dia per enllestir la seva competició a mitja tarda, però segons les previsions, ara mateix, quan escric aquestes ratlles, encara hi haurà corredors en cursa i la previsió és que en segueixi havent fins a migdia.\nAquestes competicions sempre em plantegen el mateix dubte: què hi ha prou fort que justifiqui un esforç físic i mental tan gros com el que cal per superar aquestes reptes? Per què? Llavors, i a manca de respostes convincents, penso que potser caldria demanar el mateix, a l’escala corresponent, per a tot allò que fem i que suposa sortir de la nostra íntima i personal zona de confort. Per què volem sortir de casa a la recerca de coses noves? Per què aspirem a un coneixement més ampli, a més estudis? Per què volem una feina més satisfactòria? o, fins i tot, per què volem tenir fills? o per què busquem diversificar el nostre cercle de relació social? De fet, tot plegat, són iniciatives, a priori, prescindibles, però que sempre ens acaben atraient.\nPotser és que la vida, en el fons, és una successió de nous reptes, enormes o minúsculs, que ens fan sentir vius, útils d’alguna manera o altra, que contribueixen a alimentar el nostre ego o que, simplement, ens satisfan. I igual com en les grans curses de muntanya, podem arribar-hi els primers o els últims, o abandonar el repte en qualsevol moment. I no passa res. Mai no passa res perquè sempre hi haurà un nou desafiament, uns nous companys de cursa i un nou espai que en convidi a abandonar la seguretat del confort.\nAh! i encara que molt de passada, ahir vaig constatar, un cop més, que el català, en una activitat multitudinària feta a una localitat catalana, és residual. Espanyol sobretot, una bona presència d’anglès, i tema enllestit. Un altre repte per superar, si a algú encara li interessa.


Dissabte vaig comprar un ordinador nou i ara el vaig a buscar. Porta de tot: gravadora de DVD, impressora, escaner .... Em va sorprendre que a la botiga em preguntessin si volia un Windows legal ( que hauria de pagar ) o si em posaven una copia pirata gratuïta. S’ha de pagar per Windows? No en tenia ni idea. Com ja m’havia gastat tots els sous amb l’ordinador, els hi vaig dir que no volia pagar res més.\nBé, ja estic a casa. Vaig a posar l’ordinador en marxa. Eh, que passa? On està el Word? I el Nero per gravar CD’s? I el Photoshop, per les fotos? Si no porta res!! Els ordinadors que he utilitzat, sempre estaven plens de programes.\nBé, vaig a parlar amb en Miquel, que d’això en sap molt.\nJa hi he parlat. Diu que tots aquests programes s’han de comprar apart. I do si que anem bé!. Menys mal que m’ha dit que ell té copies pirates de tot i m’ho deixarà.\nHa vengut també en Joan a veure l'ordinador nou, i diu que per què no poso Linux, que es gratuït i millor que Windows, i que a demés no agafa virus. I que resulta que hi ha un munt programes que fan de tot i que també son gratuïts.\nAra si que estic fet un bon embolic. I que és Linux? De veritat és millor? I quins són aquests programes gratuïts? Bé, per que no investiguem una mica? Si ells saben tot això, jo també ho vull saber.\nA veure si m’estic perdent alguna cosa interessant!!.


Les convocatòries per obtenir un preu de Bitcoin molt més alt han estat menys freqüents aquest any. Tot i que l’any passat va ser fàcil trobar bous de Bitcoin, el 2018 ha estat difícil per als optimistes en criptografia amb un horitzó temporal a curt termini. Thomas Lee, de Fundstrat Global Advisors, encara fa una crida molt més alt Preus de Bitcoin i creu que el seu “valor raonable” se situa al voltant dels 13.800 i 14.800 dòlars.\nSegons Thomas Lee, el nombre d’adreces actives de la cartera de Bitcoin significa que els preus actuals de Bitcoin són massa baixos. També pensa que hi ha factors macroeconòmics que mantenen el preu de Bitcoin baix, inclosa la ressaca de la febre especulativa dels darrers anys i les vendes del tresor durant les ofertes inicials de monedes (ICO).\nBloomberg va citar l’analista com a tal,\n“De fet, si treballem cap enrere, per solucionar el preu actual de Bitcoin, això implica que les carteres criptogràfiques haurien de caure a 17 milions dels 50 milions actuals”.\nTambé creu que l’augment de l’adopció de Bitcoin ajudaria a augmentar el seu preu. Lee especula que si Bitcoin s’adoptés àmpliament com a classe d’actius, el preu podria pujar a 150.000 dòlars per Bitcoin.\n1 Les taxes d’ús caigudes podrien retenir Bitcoin\n2 Arguments raonables\n3 Encara obert per a empreses!\n4 No està malament durant una dècada\nLes taxes d’ús caigudes podrien retenir Bitcoin\nInvestigacions recents suggereixen que l’ús de Bitcoin com a plataforma de pagaments ha disminuït substancialment aquest any. Com que el preu ha caigut durant el 2018, l’ús de Bitcoin per a transaccions comercials ha caigut fins a un 80%. Dades compilades per Chainalysis va examinar 17 processadors de pagaments per saber quant ha caigut l’ús de Bitcoin aquest any i sembla que altres estudis arriben a la mateixa conclusió.\nLa firma canadenca Coinpayments estima que el valor de les transaccions de Bitcoin entre gener i octubre d’aquest any d’aquest any s’ha reduït a la meitat. De moment, sembla que l’ús de Bitcoin en el món real sembla baixar, cosa que podria fer que la criptografia més valuosa del món sigui vulnerable a més disminucions a curt termini.\nChainalysis informa que el valor global dels pagaments de Bitcoin ha caigut de 427 milions de dòlars al desembre del passat, a 96 milions de dòlars al setembre d’aquest any. No hi ha un conjunt de dades complet per al mercat de Bitcoin, perquè les transaccions es distribueixen en nombrosos intercanvis que poden no compartir les seves dades lliurement.\nHi va haver molts comentaris negatius que van sortir de la comunitat financera principal, ja que els cryptos van augmentar l’any passat, i alguns contenien arguments fonamentats. Probablement Bitcoin no va ser dissenyat per substituir el sistema financer mundial i probablement mai no podrà desafiar una plataforma com la de Visa.\nBitcoin també va ser la primera criptomoneda. Va inspirar altres plataformes, com Ethereum, Dash i Ripple, que podrien desafiar l’actual sistema dirigit pels bancs centrals. Altres programes com el cripto-rublo de Rússia també són potencialment revolucionaris i no hauria passat sense Bitcoin.\nEncara obert per a empreses!\nMalgrat la caiguda dels preus i la volatilitat del mercat, sí encara nombrosos venedors qui acceptarà Bitcoin com a pagament.\nOverstock.com segueix sent una de les empreses més grans que acceptarà Bitcoin, tot i que el fundador Patrick Byrne podria vendre el negoci minorista en línia per centrar-se en blockchain. Un excés d’explotació pot canviar la seva política de pagaments amb Bitcoin un cop finalitzada la venda, però, de moment, encara estan contents de prendre Bitcoin.\nIgual que Overstock, BitPlaza ofereix una gamma de productes i està obert a nous proveïdors que vulguin utilitzar la seva plataforma. Newegg.com també acceptarà Bitcoin per a equips informàtics i gairebé qualsevol altra cosa en l’àmbit de l’electrònica personal o comercial.\nHi ha una sèrie d’altres opcions per als pagaments de Bitcoin, com CheapAir.com, que també permetrà als usuaris de Bitcoin comprar habitacions d’hotel i una sèrie d’altres serveis relacionats amb els viatges..\nTot i que una xarxa mundial de caixers automàtics criptogràfics encara està probablement lluny en el futur, hi ha serveis com Uquid, Xapo i Bitpay que permeten als usuaris de criptografia finançar comptes que funcionaran als caixers automàtics de tot el planeta..\nNo està malament durant una dècada\nÉs fàcil oblidar que Bitcoin continua sent un nou invent. En una dècada ha passat d’un actiu fosc a una sensació internacional, que ha inspirat nombrosos altres cryptos. Ara els criptos ofereixen alternatives per a persones de països com Veneçuela, on la seva moneda nacional fiduciària ha esdevingut inútil.\nBitcoin pot ser o no un dels cryptos que finalment es converteix en un lloc comú per als assentaments personals i comercials. Hi ha problemes d’escalabilitat i altres criptos que, sens dubte, s’adapten millor al comerç global. Independentment d’això, és probable que el seu valor a llarg termini sigui superior a l’actual.


Josh Bridges Valor net, alçada, esposa, biografia, wiki, edat, fills i segell de la marina - Persones Famoses Als Eua\nJosh Bridges Valor net, alçada, esposa, biografia, wiki, edat, fills i segell de la marina\nQui és Josh Bridges ?, Biografia i wiki de Josh Bridges\nJosh Bridges és un atleta professional de CrossFit, instructor de fitness i competidor que va néixer i va créixer a Califòrnia, Estats Units. Anteriorment, va ser un segell de la Marina dels Estats Units i un lluitador col·legial que va guanyar tres de les cinc competicions regionals que va competir.\nEdat de Josh Bridges\nEls ponts tenen 37 anys d’edat a partir del 2020 , ell era nascut el 4 de juliol de 1982 , a Califòrnia, Estats Units d'Amèrica. Celebra la seva aniversari el 4 de juliol cada any. Tindrà 38 anys el 4 de juliol de 2020.\nJosh Bridges Alçada\nPontses troba a una alçada de5 peus 5 polzades (1,65 metres). És un home d’alçada mitjana, a més a més, sembla que té una estatura força alta a les seves fotos. També té un pes massiu de 77 kg (170 lliures).\nFamília Josh Bridges\nPonts era nascut i criat pel seu pares dins Califòrnia , Estats Units . Els nostres esforços per obtenir més informació sobre la seva família no va tenir resultat, ja que aquesta informació no està disponible públicament. Per tant, la identitat de Els pares de Josh encara no està clar. Tampoc no se sap si té germans. No obstant això, aquesta secció s'actualitzarà tan aviat com estigui disponible.\nJosh Bridges College\nCitant la seva formació educativa, se sap que va anar a BridgesUniversitat de Lindenwood on va estudiar i es va graduar. Mentre era aquí, se sap que també era un lluitador col·legiat. Actualment s’està revisant més informació sobre la seva formació detallada i s’actualitzarà tan aviat com estigui disponible.\nJosh Bridges, dona, està casat?\nPontsli agrada mantenir la seva vida personal privada, de manera que s’està investigant informació sobre la seva vida matrimonial o matrimonial. Tot i això, té dos fills preciosos anomenats Jack i Nox.Actualment s’està revisant més informació sobre el seu estat civil en detall i s’actualitzarà tan aviat com estigui disponible.\nJosh Bridges Sons, nens\nBridges és un pare orgullós i dedicat a dos nois increïbles. El seu fill gran és conegut com Jack, de 7 anys, mentre que el més petit anomenat Nox té 5 anys. El més destacable és que se sap que els dos nens estan actius i els encanta practicar esport.Citant això, Jack actualment s’està entrenant i fent béisbol i lluita lliure. Nox, en canvi, encara no fa cap esport organitzat, però li agrada jugar per casa i divertir-se a la seva rampa de monopatí.\nA més, s’uneix al seu pare quan s’està entrenant al garatge i al pati que hi ha darrere de la casa. Segons Josh, el seu fill petit seguirà els passos dels seus germans grans i començarà a lluitar aviat.\nValor net de Josh Bridges\nBridges té un valor net estimat de 42.500 milions de dòlars a partir del 2020. Això inclou els seus actius, diners i ingressos. La seva principal font d’ingressos és la seva carrera com a atleta CrossFit, instructora de fitness i competidora. A través de les seves diverses fonts d’ingressos, Josh ha pogut acumular una bona fortuna, però prefereix portar un estil de vida modest.\nJosh BridgesMesures i fets\nAquests són alguns fets i mesures corporals interessants que hauríeu de conèixer sobre Josh.\nFoto de l'atleta de CrossFit Josh Bridges\nJosh Bridges Bio i Wiki\nNoms complets: Josh Bridges.\nPopular com: F ormer U.S. Segell de la Marina.\nOcupació / professió: Atleta CrossFit, instructor de fitness i competidor.\nEducació: Universitat de Lindenwood.\nAniversari de Josh Bridges\nSigne del zodíac: Càncer.\nData de naixement: 4 de juliol de 1982.\nLloc de naixement: Califòrnia, Estats Units.\nAniversari: 4 de juliol.\nJosh Bridges Mesures corporals\nMesures corporals: Per actualitzar.\nColor d'ulls: Gris fosc.\nColor de cabell: Gris fosc.\nAlçada: 5 peus 5 polzades (1,65 metres).\nPes: 170 lliures (77 kg).\nTipus de carrosseria: Endomòrfics.\nJosh BridgesFamília i relació\nPare (pare): Senyor Ponts.\nMare: Senyora Bridges.\nEsposa / cònjuge: Per actualitzar.\nNens: Dos fills anomenatsJack i Nox.\nJennifer Tomazic Patrimoni net iSou\nPatrimoni net : 42.500 milions de dòlars.\nFont d'ingressos : La seva carrera com a atleta de CrossFit, instructora de fitness i competidora.\nJennifer Tomazic House and Cars\nLloc de residència :San Diego.\nBridges és quatre vegades veterà de CrossFit Games com a atleta de CrossFit des de l'any 2005. El més destacable és que també se sap que també era un antic segell de la Marina dels Estats Units i lluitador col·legiat. Citant això, ha guanyat tres de les cinc competicions regionals en què ha participat.\nA més d'això, Josh va acabar al podi o a prop del seu podi en tres de les seves quatre aparicions en els Jocs, amb un millor segon lloc en la carrera el 2011. A més, va devastar els aficionats quan no va aconseguir classificar-se per als Reebok CrossFit Games del 2015.\nNo obstant això, Bridges va tornar a la seva tornada el 2016 després de retirar-se de l'exèrcit, aconseguint la 13a posició com a més antiga.\nSegell de Marina de Josh Bridges\nA més, Bridges va fer telemàrqueting aviat quan va acabar després de l'escola secundària. Cada dia, es preguntava cap a on anava la seva vida. Per tant, va sortir d’això i va treballar com a oficial de préstecs, igual que els nois de The Big Short.\nA més, afirma que va ser un d'aquests idiotes que parlaven de préstecs subprime enmig d'un desastre econòmic. Al cap de dos anys després, Josh va conèixer un noi que passava a ser un altre oficial; en aquells dies, els homes entraven i sortien cada setmana.\nCom a resultat, va esmentar com el seu objectiu de tota la vida era ser un Navy SEAL. En aquell moment, es trobava a Saint Louis, Missouri, sense sortida al mar, i en el camí els dos es van fer amics. A més d'això, la idea de convertir-se en armada va començar a agradar-me i, finalment, va començar a investigar.\nEl més destacable va ser alguns anys més amb els SEAL i diversos desplegaments més a l'Iraq i l'Afganistan. Durant aquest temps, els dos fills de Josh van néixer els dos anys de desplegament i va haver d’arribar a casa per néixer el seu primer fill.\nVa romandre amb ell els primers set dies de la seva vida, i després vaig estar quatre mesos més al país.\nPreguntes més freqüents sobre Josh Bridges\nQui és Josh Bridges?\nBridges és un atleta professional CrossFit, instructor de fitness i competidorque va néixer i va criar Califòrnia, Estats Units. Anteriorment, era unNavy Seal dels Estats Units i un lluitador col·legial que va guanyar tres de les cinc competicions regionals en què ha participat.\nQuina edat té Josh Bridges CrossFit?\nBridges té 37 anys a partir del 2020 i en tindrà 38 el 4 de juliol del 2020.\nQuina altura té Josh Bridges?\nBridges és un home d’alçada mitjana, a més, sembla que té una estatura força alta a les seves fotos. Es troba a una alçada de 5 peus i 5 polzades (1,65 metres).\nEstà casat Josh Bridges?\nQuant val Josh Bridges?\nBridges té un valor net aproximat de 42.500 milions de dòlars. Aquesta quantitat s'ha acumulat a partir dels seus papers principals com a atleta de CrossFit, instructor de forma física, competidor, antic segell de la Marina dels Estats Units i lluitador col·legiat.\nJosh Bridges era un Navy SEAL?\nBridges, antic lluitador col·legial i Navy Seal dels Estats Units, ha guanyat tres de les cinc competicions regionals en què ha participat i ha acabat al podi o a prop seu en tres de les seves quatre aparicions en els Jocs, amb una millor carrera professional en segon lloc el 2011.\nQuè fa per guanyar-se la vida Josh Bridges?\nÉs reconegut pel seu humor carismàtic, la seva forma física fantàstica, l’ètica laboral del troià i la seva duresa mental excepcional. Els ponts combinen el talent amb la formació intel·ligent i el treball de recuperació d’una manera que li ha permès operar a nivell d’elit en formació funcional durant molts anys.\nQuant guanya Josh Bridges?\nNo es proporciona informació sobre la quantitat de diners que Josh guanya detalladament, ja que encara no ho ha divulgat al públic. Tanmateix, aquesta informació es troba actualment en revisió i s’actualitzarà tan aviat com estigui disponible.\nQuè li va passar a Josh Bridges?\nBridges va patir una ferida catastròfica al genoll a l'estranger el passat mes d'abril, cosa que va provocar llàgrimes completes de ACL, PCL, MCL i menisc. Després de la cirurgia reconstructiva, Bridges es va veure obligat a desconnectar de la majoria dels moviments de CrossFit\nJosh té un garatge i un gimnàs a l'aire lliure a casa seva a San Diego i té un parell de companys d'entrenament que se li acompanyen de vegades. Penjarem imatges de casa seva tan bon punt les tinguem.\nJosh viu i té bona salut. No s’ha informat que estigués malalt o que tingués problemes relacionats amb la salut.\nActualment, Josh és atleta de CrossFit, instructor de fitness i competidor. Té un garatge i un gimnàs a l’aire lliure a casa seva a San Diego i té un parell de companys d’entrenament que se li acompanyen de vegades.\nJosh Bridges Contactes de xarxes socials\nquè fa ara Harry Smith?


Biblioteca de l'Orfeó Català. Col·leccions digitals. La biblioteca de l'Orfeó Català es va formar a l'any 1891 i és una de les principals biblioteques musicals creades per una entitat civil privada a Catalunya. Algunes de les sues col·leccions són de marcat interès per a la comunitat musicològica internacional, a la vegada que conserva un patrimoni singular per a reconstruir la història de la música catalana. Aquest fons en particular, conserva documents amb fotografíes, cartells, música manuscrita i impresa, obres d'art i curiositats com caricatures, etc.\nFons digitalitzats de la Universidad de Sevilla. Projecte mamprés en coordinació amb el Servici d'Informàtica i Comunicacions de la Universitat de Sevilla, finançat pel Banc de Santander-Central Hispà i que ha comptat amb la col.laboració de la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes. Conté més de 1.900 obres amb un total de 18.960 gravats en continu creixement.\nGUÍA DE ARCHIVOS DE LA IGLESIA. Instruments informàtics de consulta dels arxius de l'Església a Espanya, Vol. I.


Telecomunicaciones y Periodismo: Agraïment pel premi de la premsa comarcal\nUs mostro la notícia sobre la guardonada investigació portada a terme amb el títol "L'ús de la tecnologia als diaris de l'ACPC: fórmules de millora de rendibilitat a través d'Internet”:\n“La relació entre mitjans de comunicació i operadors de telecomunicacions és necessària, dinamitzarà la Societat de la Banda Ampla i reforçarà els comptes d’explotació dels dos actors de la simbiosi”. Així sintetitza davant la Convenció de la Premsa Comarcal (al Palau d’Anglesola, Lleida) els resultats de la seva investigació el Dr. Joan Francesc Fondevila Gascón, VII Premi de Recerca Universitària de Premsa Comarcal (ACPC) i la Xarxa Vives d’Universitats (amb suport de la Generalitat de Catalunya i La Caixa) per la investigació “L’ús de la tecnologia als diaris de l’ACPC: fórmules de millora de rendibilitat a través d’Internet”.\nLa recerca, que segueix metodologia quantitativa amb suport qualitatiu, i amb caràcter prospectiu, es va realitzar amb mitjans de l’ACPC amb versió digital i en paper des del setembre de 2013 fins al gener de 2014.\n“La relació entre els mitjans de comunicació i els operadors de telecomunicacions és creixent, però millorable”, sosté Fondevila, degà de la Facultat de Ciències Socials, vicerector d’Ordenació Acadèmica i Professorat i director del Departament de Ciències de la Comunicació de la Universitat Abat Oliba CEU (UAO CEU), i director del Centre d’Estudis sobre el Cable (CECABLE).\nMovistar (69,23%) lidera la contractació dels mitjans comarcals i locals catalans. Altres operadors amb què compten les publicacions de proximitat són Ono, Vodafone, Acom, Cyberneticos i Adamo.\nQuant a velocitat dels operadors de la premsa comarcal i local de Catalunya, la mitjana de pujada de dades (upload) és de 6,38 Mbps, i de baixada de dades (download) 8,11 Mbps, xifres correctes tenint en compte les mitjanes catalana i espanyola. La major part de mitjans no han canviat mai d’operador, tot i que el 10,77% sí que ho han fet. “Això reflecteix una vocació pel contrast d’ofertes, una anàlisi constant de rendiments i una postura no tan conservadora com la d’altres segments empresarials”, afirma Fondevila.\nNo obstant això, els mitjans de premsa comarcal i local catalana no són conscients de la importància del CIR (Committed Information Rate), que garanteix flux de banda ampla en un entorn de social journalism commerce, de relació entre continguts dels mitjans de comunicació i aplicacions de comerç electrònic.\nLa majoria de mitjans comarcals i locals (84,62%) no han establert cap SLA (Service Level Agreement o acord de nivell de servei) amb els operadors de telecomunicacions. “Això denota una manca de consciència sobre la rellevància d’aquest punt, i alhora sobre el concepte holístic de social journalism commerce. El lector no es limita a llegir, sinó que esdevé membre d’una comunitat virtual i pot consumir productes i serveis en tant que membre d’aquesta comunitat. És per això que disposar d’SLA és necessari. Els mitjans catalans han de reaccionar”, aconsella Fondevila. Si la quantitat d’SLA establert amb l’operador és escassa, el mateix ocorre amb les indemnitzacions pactades per minuts o per hores fora de servei. Igualment, els mitjans de premsa comarcal i local catalana estableixen pocs intercanvis amb l'operador de telecomunicacions utilitzant publicitat.\nEn tot cas, l’autopercepció sobre la tecnologia disponible és positiva. Els percentatges que prevalen són els que consideren bona i regular la tecnologia disponible. Les empreses informatives comarcals i locals catalanes no es plantegen de moment el servei de quadruple play (televisió, Internet, telefonia fixa, telefonia mòbil) i quintuple play (televisió, Internet fix, Internet mòbil, telefonia fixa, telefonia mòbil), tot i que és probable que algun d’ells els estiguin utilitzant sense ser-ne del tot conscients.\nQuan es qüestiona els mitjans sobre si han pensat a introduir SLA en el cas d'un seguiment de notícia en línia, de mutu acord amb l'operador, la resposta és majoritàriament negativa. En canvi, pel que fa a la introducció dels micropagaments per llegir segons quins comentaris, els resultats canvien i són més proactius.\nAixí, els mitjans catalans de premsa comarcal i local contemplen la introducció de micropagaments per seccions i per a retransmissions online. Igualment, pretenen obtenir rendiment de les xarxes socials i no tant dels blocs, i no descarten una diversificació de la font d'ingressos mitjançant informes o estudis per a empreses i l’opció de fer pagar per articles de referència o blocs, introduir-se en comerç electrònic, i no tant SMS, MMS o avisos. Tanmateix, els mitjans catalans de premsa comarcal i local consideren que no disposen d’una comunitat de lectors prou homogènia per impulsar el comerç electrònic.\nEl desenvolupament de versions per a telefonia i tauleta dels mitjans catalans de premsa comarcal i local és moderat. Tanmateix, aquests mitjans aposten per introduir promocions amb botigues del municipi i amb grans superfícies comercials, per introduir continguts lligats a pagament i descompte, llibres digitals de pagament i promocions per acudir a esdeveniments esportius i espectacles, però no tant cursos online de pagament i cursos MooC gratuïts per crear lligam amb el lector.\nEls mitjans catalans de premsa comarcal i local es plantegen introduir el crowdfunding i combinar publicitat en paper i digital, tot i que prefereixen vendre paquets de publicitat paper-digital per separat. Els mitjans catalans observen moltes amenaces per a l’estratègia de micropagaments. En tot cas, la predisposició general vers la digitalització i les sinergies amb els operadors és en general elevada, “i això sempre és positiu”, rebla Fondevila.\nCom a propostes de futur per obtenir ingressos, Fondevila considera que cal innovar i que la web sigui dinàmica; cal apostar pel multimèdia i per acords amb les cadenes de televisió local; cal analitzar les possibles fórmules de pagament a establir i impulsar-les; cal crear continguts crossmèdia; cal plantejar-se les edicions adaptades als terminals; cal afrontar els desafiaments i les recomanacions digitals de la Unió Europea; cal impulsar acords amb operadors de telecomunicacions; cal apostar pel comerç electrònic; cal apostar per accions comunicatives diversificadores (formació, esdeveniments); i cal posicionar-se en l’escenari de mobilitat (SoLoMo: social, local i mòbil). En tot cas, “no existeixen receptes miraculoses, però essent metòdics i alhora imaginatius els mitjans catalans de premsa comarcal i local poden obtenir molt rendiment del màxim tresor de què disposen: la comunitat de lectors”.\nPublicado por Joan Francesc Fondevila en 13:23\nEtiquetas: Internet, periodisme, premsa, premsa digital, rendibilitat, Societat de la Banda Ampla, tecnologia, telecomunicacions, VII Premi de Recerca Universitària, Xarxa Vives d’Universitats\nJoan, Gerard i Joan Francesc Fondevila 17 de mayo de 2014, 13:54\nVíctor Fondevila 17 de mayo de 2014, 14:03\nClàssiques 17 de mayo de 2014, 14:15\nJoan Fondevila Carreras 17 de mayo de 2014, 14:18\nMaría Teresa Gascón Frago 17 de mayo de 2014, 14:25\nJoan Francesc Fondevila 18 de mayo de 2014, 5:18\nJoan, Gerard i Joan Francesc Fondevila 21 de mayo de 2014, 0:02\nUnknown 21 de mayo de 2014, 6:51\nCarles Martí 29 de mayo de 2014, 23:18


10 novetats musicals destacades del 2018 | betevé Web\nRedacció btvnotícies dissabte 6 de gener, 2018 , 11.03\nRoger Mas, El Petit de Cal Eril, Gorillaz o Franz Ferdinand treuran nou disc al llarg de l’any\nEl 2018 ens esperen moltes novetats discogràfiques. Entre els discos més esperats hi ha els nous treballs de Roger Mas, Joan Dausà, El Petit de Cal Eril o Manolo García. D'artistes internacionals també destaquen les publicacions de Bruce Springsteen, Franz Ferdinand o Gorillaz.\nEl cantautor de Solsona ja ha anunciat el llançament a la primavera del nou disc 'Parnàs', un treball on, explica, no ha fet cap lletra i que comptarà amb col·laboracions de Núria Graham o Bikimel . Les noves cançons es podran escoltar en directe el 16 de març a l'Auditori.\nJoan Pons, o el que és el mateix, El Petit de Cal Eril, presentarà nou disc en tres fases que marquen els tres llocs on a gravat les noves cançons, Olot, Guissona i Nova York. El 22 de març actuarà a la Sala Apolo junt amb Ferran Palau, que també tindrà nou disc sota el braç.\nEl cantant barceloní presentarà també a la primavera el seu setè disc, un treball de producció internacional que s'ha gravat entre els Estats Units i Espanya. No serà fins al 20 d'octubre que l'excantant de El Último de la Fila actuarà a la ciutat, serà al Palau Sant Jordi.\nEl nou disc de Joan Dausà ja té títol, 'Ara som gegants', i s'estrenarà en un entorn insòlit, a la plaça dels Somnis del Tibidabo el 13 d'abril.\nEl grup liderat per l'excantant de Blur, Damon Albarn, passa per un molt bon moment creatiu. Després del 'Humanz' de l'any passat Gorillaz tornaran a treure nou disc. Algunes de les noves composicions i també els clàssics de sempre es podran sentir al concert que faran al Sónar a mitjans de juny.\nFeia cinc anys que els Arctic Monkeys no publicaven noves cançons. El disc sortirà abans de l'estiu tot i que aquest mes trauran un primer single. Encara no han anunciat les dates de la gira de presentació.\nL'incombustible Bruce Springsteen presentarà un nou disc en què s'acostarà a la música californiana dels anys setanta, amb autors com Jimmy Webb, Burt Bacharach i la música californiana dels setanta. En els pròxims mesos, però, estarà presentant l'espectacle 'Springsteen on Broadway' a Nova York.\n'Always ascending' és el títol del cinquè disc de la banda escocesa. Serà el primer treball després dels canvis que hi ha hagut a la banda amb la baixa de Nick McCarthy i la incorporació de Dino Bardot i Robert Hardy. De moment no tenen previst actuar a Barcelona.\nVan trigar 22 anys a treure nou disc i ara en només cinc anys ja presentaran nou material. Veurem si hi ha una evolució de l'estil des d'aquell 'Loveless' amb èxits com 'Only shallow'. No tenen concerts a l'agenda.\nOjo de Buen Cubero estrena el seu disc ‘Ingovernable’\n“Sangria” i “mamacita” a la cançó que Ed Sheeran dedica a Barcelona\nDiscos Revólver fa 25 anys\nJamie Lidell presenta a la Sala Razzmatazz el seu setè disc ‘Building a Beginning’\nElvis Presley, el rei de la XXI edició de la Fira del Disc\nManel lidera la llista de vendes de discos a Espanya amb ‘Jo competeixo’


REUNIONS AMB ELS CLUBS PER EXPLICAR LES NOVES NORMATIVES | Sports de ca Nostra\nEscrito por lorenzo el 25/06/15 • En la Categoría FFIB\nLa Federació está fent reunions amb els clubs per posar-los al dia de la Llei d’Emprenedors.\nLes reunions se fan en el saló d’actes de la seu de la FFIB, on els clubs hi assisteixen per torns, segons la seva categoria. Així, dimarts hi ha haver reunions amb els representants dels clubs de categoria nacional; dimecres i dijous és el torn dels clubs amb equips de categoria Regional i Futbol Base. Dilluns estan convocats els clubs de Futbol Sala.\nPosteriorment se faran convocatòries per als clubs de Menorca i Eivissa a cada illa.\nEl president Miquel Bestard introdueix la trobada, explicant que la normativa fins ara vigent s’ha modificat amb les noves lleis, com la d’Emprenedors, i que la Federació va crear una Comissió de Relacions Institucionals per assessorar els clubs.\nPep Sansó, membre d’aquesta Comissió, ha estat l’encarregat d’exposar els detalls de la nova normativa i la forma que tenen els clubs d’adaptar-s’hi.\nTambé s’explica la Llei del Voluntariat, i la possible aplicació en alguns casos dels col·laboradors del futbol no professional.


Joaquim Paladella Blog: LES MENTIDES DE PINOTXO\nPublicat per Joaquim Paladella a 3:12\nEn este conte de Pinotxo mos falta saber qui és que fa lo paper de Gepeto.\nEn qualsevol cas, la Terra Alta necessita més unitat d'acció.\nM'ha agradat saber de l'existència d'este bloc, que penso anar seguint regularment.\n21 d’abril de 2009, a les 23:47\nBona nit jo no he fet aquest comentari.jo vull venir a parlar amb vostè pq m'he trobat en una situació similar a la seva quan a la Generalitat. M'agradaria k em dónes hora de visita.gracies el meu tel es 648563627 em dic Gemma. Espero la seva resposta.\n15 de gener de 2019, a les 16:06