Charles Francis Jenkins - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n22 agost 1867\n6 juny 1934 (66 anys)\nCharles Francis Jenkins (22 d'agost de 1867 - 6 de juny de 1934) fou un pioner nord-americà dels inicis de la història del cinema i un dels inventors de la televisió, tot i que ell emprava més la tecnologia mecànica que la tecnologia electrònica. Entre les seves empreses, s'inclouen Charles Jenkins Laboratories i Jenkins Television Corporation (una societat anònima que es va fundar el 1928, l'any en què a Charles Jenkins Laboratories se'ls va concedir la primera llicència comercial televisiva als Estats Units).\nJenkins va néixer a Dayton, Ohio. Es va criar a prop de Richmond, Indiana, on va anar al col·legi. L'any 1890 se'n va anar a Washington DC, on va treballar com a escenògraf. Va començar a fer experiments amb pel·lícules l'any 1891 i va acabar deixant la seva feina per involucrar-se completament en el desenvolupament del seu propi projector cinematogràfic, el Phantascopi.\nA Bliss School of Electricity, a Washington DC, va conèixer al seu company Thomas Armat, amb el qual va millorar el disseny del Phantascopi. El 1895 van fer una emissió pública a la Cotton States and International Exposition, a Atlanta, i posteriorment van començar a discutir sobre els drets d'aquella emissió. Armat va acabar guanyant el cas judicial, en el qual Jenkins havia intentat reclamar tots els drets. Armat es va unir més endavant a Thomas Edison, a qui li va vendre els drets per comercialitzar el projector sota el nom de Vitascopi.\nJenkins va passar a treballar a la televisió. Va publicar un article a "Motion Pictures by Wireless" l'any 1913, però no va ser fins al 1923 quan va emetre imatges de siluetes en moviment per a uns pocs presents. El 13 de juny de 1925 va ser quan finalment va retransmetre públicament una emissió sincronitzada d'imatges i sons.\nLa seva tecnologia mecànica (que també va fer pionera John Logie Baird) va ser substituïda posteriorment per la tecnologia electrònica creada per Vladimir Zworykin i Philo Farnsworth.\nL'any 1928, la Jenkins Television Corporation va obrir el primer canal d'emissió als Estats Units, que es va anomenar W3XK i es va emetre en directe el dia 2 de juliol. Va ser retrasmitida des dels laboratoris Jenkins a Washington i a partir de 1929 des de Wheaton, Maryland, durant cinc nits a la setmana. Al principi, el canal només podia emetre imatges de siluetes a causa de la seva amplada de banda analògica, però aviat van ser rectificades i es van retransmetre imatges reals en blanc i negre.\nEl març de 1932, la Jenkins Television Corporation va ser liquidada i els seus béns van ser adquirits per Lee DeForest Ràdio Corporation. Al cap d'uns mesos, la companyia de DeForest va caure en fallida i els béns els va adquirir RCA, que va detenir tot el treball realitzat a través de la tecnologia electromecànica que s'havia emprat fins llavors.\nCharles Francis Jenkins va morir a l'edat de 66 anys a Washington DC, ciutat on hi va ser també enterrat, concretament al Rock Creek Cemetery.\nC. Francis Jenkins' 1897 Franklin Award inclou informació científica sobre el Phantoscope de Jenkins i la disputa entre Thomas Armat i Thomas Edison sobre aquest invent.\nBiography remarca el desenvolupament del seu projector cinematogràfic.\nBiography ressalta els seus esforços televisius.*W3XK\n C. F. Jenkins a "Find a grave".\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Charles_Francis_Jenkins&oldid=22677136»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 gen 2020 a les 21:27.


TIC TAC PATXIGU | Reflexions\nPosts tagged Reflexions\nDites de La Guerra de les Galàxies.-\nper Patxigu a El Rebost, General, Humor, Lleis, Opinió\nAvui enllaço i transcric un article d’un company de la “Blogosfera”.Algunes d’aquestes dites emmirallen “ferpectament” o son”ferpectament” aplicables a la política d’aquest País, i per ende a altres d’aquest món,mundial.(Algunes afegides de la meva colllita personal)\n*“Una cosa era certa mestre, la negociació ha estat curta”. Obi-Wan Kenobi\n* “Por, la por ataca al temorós, al fort, el feble, l’innocent, al corrupte. La por, la por és el meu aliat” Darth Maul\n* “La por és el camí cap al Costat Fosc, la por porta a la ira, la ira porta a l’odi, l’odi porta al patiment. Percebo molta por en tu” Yoda a Anakin al Consell Jedi\n* “Sempre hi ha un peix més gran.” Qui-Gon Jinn a Obi-Wan Kenobi i Jar Jar Binks mentre travessen el oceànic nucli del planeta Naboo\n* “La capacitat de parlar no et fa intel·ligent” Qui-Gon Jinn a Jar Jar Binks\nEpisodi II: L’Atac dels Clones\n* “Sóc presoner del petó que mai hauries d’haver-me donat” Anakin Skywalker\n* C3PO mentre R2D2 arrossega el seu cap per la terra per intentar tornar-la a unir el seu cos: «Estic que m’arrossego […] No, estic fora de mi.»\nEpisodi III: La venjança dels Sith\n* “La por a la pèrdua un camí cap al costat fosc és” Yoda\n* “He esperat molt per aquest moment, el meu petit amic verd” Darth Sidious a Yoda\n* “Difícil de veure el futur és” Mestre Yoda a Anakin Skywalker\nEpisodi IV: Una Nova Esperança\n* “La seva manca de fe resulta molesta.” Darth Vader\n* “La Força és el que li dóna al Jedi seu poder, és un camp d’energia creat per totes les coses vivents, ens envolta, penetra en nosaltres i manté unida a la galàxia.” Obi-Wan Kenobi parlant de la Força a Luke Skywalker.\n* “La Força estigui amb tu. Que la Força t’acompanyi.”\n* “Els teus ulls et poden enganyar, no confiïs en ells.” Obi-Wan a Luke\n*”Vol algú llevar-me de davant aquest pelfut amb potes?” – Leia Organa\n*”Qui és més boig, el boig o el boig que segueix al boig?”.Obi-Wan Kenobi\nEpisodi V: L’imperi contraataca\n* “No No ho intentis. Fes-ho, o no ho facis, però no ho intentis.” Mestre Yoda\n* “La mida no importa. Mira’m a mi. Em jutjàs per la meva mida, eh? I no hauries, perquè la meva aliada és la força, i una poderosa aliada és … La vida la crea, la fa créixer, ens penetra i ens envolta … ¡ éssers lluminosos som! No aquesta crua matèria! ” Mestre Yoda\n*”T’estimo.” – Leia. “Ho sé”. – Han Solo\n*”Una noia excel·lent o acabaré matant-la o acabarà caient-me bé”.Han Solo\n* Luke Skywalker: “És Darth Vader el meu pare?” Yoda: “El teu pare és.”\n* Luke Skywalker: “Mestre Yoda, vostè no pot morir.” Yoda: “Poderós sóc per la Força, però no tant.”\n* Luke Skywalker: “La teva presumpció és la teva debilitat.” Palpatine: “La teva fe en els teus amics és la teva.”\n*”El que et vaig dir és veritat… segons cert punt de vista”.Obi-Wan Kenobi\n*”Només per una vegada, deixa’m mirar-te amb els meus propis ulls.” – Darth Vader\nFont(Algunes frases):Viquidites.-Star-Wars.-Moltes Gràcies!!\nde andar por casa Dites Ètica Humor Política 2.0 Reflexionar Reflexions Starwars Wikidites\n47 consultes en 0,14 segons (7.29M)


Peter Binsfeld - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1598 (52/53 anys)\nPeter Binsfeld (1545-1598) va ser un teòleg alemany famós per la seva classificació dels dimonis i la seva persecució de la bruixeria, que creia molt present a la via quotidiana. Va intentar fixar els límits per a la condemna de bruixes, així acceptava la tortura però no els penats infantils; acceptava els encanteris i el vol màgic com a prova però no les metamorfosis en monstres al·legades pels vilatans.\nEn demonologia, associava cada dimoni a un pecat capital, indicant així que eren la personificació del mal i els inductors principals dels mals instints. Tot i tenir un diable amb nom propi per a cada pecat, admetia que altres dimonis poguessin influir en els actes pecaminosos de les persones, ja que els servidors malèfics eren molt nombrosos.\nNomenat bisbe de Trier i Azotus, va destacar per la defensa del catolicisme en un entorn creixentment protestant.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Peter_Binsfeld&oldid=17924663»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 des 2016 a les 12:28.


Colomer afirma que la previsió d'una ocupació mitjana al setembre del 80% en el litoral 'marca la senda de la desestacionalització' - Invattur\nColomer afirma que la previsió d'una ocupació mitjana al setembre del 80% en el litoral 'marca la senda de la desestacionalització'\nEl secretari autonòmic de l’Agència Valenciana del Turisme (AVT), Francesc Colomer, ha avançat que «els hotels del litoral de la Comunitat Valenciana preveuen una ocupació mitjana del 80% al setembre», segons els resultats de l’Enquesta d’Ocupació en Temporada d’Estiu, realitzada per l’AVT. Per a Colomer, «aquesta previsió per a un mes estratègic per a la Comunitat com és setembre, marca la senda de la desestacionalització» i ha recalcat que «consolida el dinamisme turístic del primer semestre de l’any».\nNo obstant això, el titular de Turisme no ha volgut realitzar una valoració convencional en termes numèrics, ja que al seu entendre «fer gala de xifres positives i rècord en turisme és una tendència generalitzada i ens situaria en una zona mental de confort que no podem permetre’ns estar».\nPer a Francesc Colomer, «aquestes xifres ens han d’estimular per a saber que hem d’avançar en el camí de la renovació, la qualitat i la professionalització». «És un temps de xifres quantitativament solvents però cal definir i dissenyar estratègia», ha afegit.\nAixí mateix, ha atribuït els bons resultats de la campanya estival «exclusivament al sector professional, a empresaris xicotets, mitjans i grans, així com a totes aquelles administracions públiques que han sabut mostrar al conjunt de l’economia com cal reaccionar, innovar i canviar».\nColomer ha realitzat aquestes declaracions a València, després de reunir-se amb l’alcaldessa de Gandia, Diana Morant, a qui ha felicitat pels bons resultats del turisme en la seua ciutat i ha assenyalat que «volem que Gandia forme part estratègica de mostra política turística per la seua aposta per la diversificació: la cultura, la història i la tradició».\n«Gandia expressa d’una forma extraordinària la voluntat i convicció de canviar i avançar» i ha indicat que «en les destinacions madures hem d’agafar el millor del passat i del futur i definir i dissenyar una estratègia que aposte per un model turístic que enaltisca la nostra cultura i la nostra identitat», ha assenyalat.\nA més, Colomer ha destacat la col·laboració de Gandia en la lluita contra l’intrusisme, «per formar part d’una experiència pilot contra un problema global», al mateix temps que ha reiterat el «compromís del govern valencià per a seguir col·laborant en aquesta lluita coral i col·lectiva».\nPer la seua banda, l’alcaldessa de Gandia, Diana Morant, ha destacat que «Gandia és una destinació vacacional de sol i platja que vol evolucionar cap a altres espais que faça que els turistes ens visiten durant tot l’any». D’aquesta forma, ha ressaltat la seua ferma aposta per la qualitat a través del SICTED i per un producte complementari al sol i platja: la cultura.\n«La cultura fa a Gandia única», ha assenyalat, al mateix temps que ha parlat dels principals recursos culturals de la ciutat, com és la cova del Parpalló, les falles, els Borgia i la seu dels tres escriptors del Segle d’Or de la literatura valenciana: Ausiàs March, Joan Roís de Corella i Joanot Martorell ajuste en el qual es «aquesta treballant en un nou projecte turístic que permetrà conéixer l’atmosfera literària d’aquests escriptors».\nSegons els resultats de l’Enquesta d’Ocupació en Temporada d’Estiu, realitzada per l’Agència Valenciana del Turisme, Benidorm espera una ocupació hotelera mitjana del 92%, mentre que el litoral de Castelló preveu ocupar el 73% de les seues places i el litoral d’Alacant parteix ja de previsions d’ocupació que superen el 72,5%».


Nova Guia d'Activitats Escolars sobre el Dret a la Salut - Notícies - Coordinadora d'ONG Solidàries\nNova Guia d'Activitats Escolars sobre el Dret a la Salut\nGUIA ACTIVITATS ESCOLARS DRET SALUT PDF (399,7KB)\nL'equip CeDRe ha editat una Guia d'Activitats per inspirar les obres literàries que optin als primers Premis de Narrativa i Poesia Antònia Adroher. Es tracta d'un recull d'una vintena d'activitats educatives per a infantil, primària, secundària i adults, sobre el Dret a la Salut, eix principal d'aquest concurs literari.\nEn aquesta primera edició dels premis literaris s’ha escollit com a tema inspirador de les obres literàries el 3r Objectiu de Desenvolupament Sostenible, dedicat al Dret Humà de la Salut. Aquest, a l’Agenda 2030 que marca els ODS, queda definit de la següent manera: “Salut i Benestar; garantir una vida saludable i promoure el benestar per a totes les persones a totes les edats”.\nA més dels hàbits saludables (alimentació sana, activitat física... ) la salut inclou molts altres aspectes que caldria tenir en compte com el benestar mental o emocional, el benestar social o relacional, i/o el benestar espiritual descrit també com el sentit que cadascú dona a la seva vida i persona. Per aquest motiu, la guia inclou propostes que engloben “la salut” en aquest mateix sentit holístic del terme. Hi trobareu tallers i jocs d’educació emocional, de bons hàbits saludables i d’anàlisi crítica dels sistemes de salut i l'accés als recursos sanitaris arreu del planeta i a casa nostra.\nLa Guia d'Activitats Escolars sobre el Dret a la Salut s'adreça a totes les escoles i centres educatius que volen participar en el concurs, aportant-los propostes educatives i sensibilitzadores, que poden ser el punt de partida de poemes i textos literaris. Les inscripcions als primers Premis de Narrativa i Poesia Antònia Adroher ja estan obertes i s'hi poden presentar obres fins a l'11 de febrer del 2021. Aquesta convocatòria és una proposta conjunta de la Coordinadora d’ONG Solidàries, Òmnium Gironès i el Gremi de Llibreters de Catalunya a Girona i té com a objectiu la sensibilització en temes socials i la promoció de l’ús literari del català als centres educatius de les comarques gironines.\nUna de les personalitats que volem destacar com a activista i pedagoga que vetllava per la salut del cos i l’ànima del seu alumnat és l’Antònia Adroher i Pascual. Una gironina poc coneguda a casa nostra i que volem rescatar de la memòria de la ciutat per oferir un exemple tan a l’alumnat com als equips docents i les famílies que participeu d’aquesta nova proposta literària.


Una sentencia pone en jaque la Medalla de Oro de Franco de Castelló - Levante-EMV\nUna sentencia pone en jaque la Medalla de Oro de Franco de Castelló\nUn juzgado de Valencia desmonta los argumentos del PP para rechazar la retirada de este honor\nUna sentencia de un juzgado de lo Contencioso Administrativo de Valencia ha puesto en jaque la pervivencia de los títulos honoríficos del Ayuntamiento de Castelló que mantienen el dictador Francisco Franco y su ministro de Exteriores, Ramón Serrano Súñer.\nLa resolución da la razón al grupo Compromís de Valencia, que recurrió la negativa del ejecutivo de Rita Barberá de eliminar la distinción de Franco, e insta al consistorio de la capital del Turia a "llevar a cabo las actuaciones necesarias para retirar el título de alcalde honorario". El fallo se circunscribe a Valencia pero la titular del juzgado tumba los argumentos que ha utilizado el PP de Castelló para rechazar la eliminación de estos honores. Tanto los munícipes populares de Valencia como los de Castelló se han escudado en que con la"muerte del dictador se extingue totalmente su personalidad civil y el derecho honorífico que se le concedió".\nLa titular de lo Contencioso de Valencia explica que "es bien sabido que los títulos honoríficos también vienen concediéndose por las administraciones públicas a personas ya fallecidas" y recuerda que mantener la distinción a Franco contraviene la Ley de Memoria Histórica por tratarse de una mención que exalta la sublevación militar.\nDe esta manera, esta sentencia abre la puerta a que los grupos de la oposición en Castelló puedan conseguir por la vía judicial lo que no han logrado a través de una moción plenaria. El Ayuntamiento de Castelló concedió al dictador la Medalla de Oro de la ciudad en junio de 1958, con motivo de una visita que realizó el propio caudillo a la ciudad para conmemorar el 20 aniversario de la entrada a la misma de las tropas golpistas. Serrano Súñer dispone de los cargos de Hijo Adoptivo y Alcalde Perpetuo. PSPV, Bloc y EU han intentado en diversas ocasiones, en virtud de la Ley de Memoria Histórica, finiquitar los honores de Franco, pero el PP se ha negado con el argumento de que los perdió tras su muerte. El portavoz popular, Miguel Ángel Mulet, reiteró ayer que ya no lo mantiene al haber fallecido.\nEl secretario de organización de Iniciativa-Compromís en Castelló, Pepe Cueva, sostuvo que la sentencia "desmonta el argumento del PP de la ciudad y reclamó a la formación castellonense que "aplique un criterio de racionalidad" y "retire inmediatamente este vergonzoso distintivo", de modo que "no espere a que la oposición vuelva a llevar al pleno la propuesta".


guàrdies | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / guàrdies\nEl secretari general del Sindicat d’Ensenyament Públic, David Garcia, al centre.\nDv., 08/03/2019 - 03:35\nSuport del SEP a la demanda pel sistema de compensació de guàrdies\nEl Sindicat d’Ensenyament Públic (SEP) va manifestar ahir el seu suport a la demanda judicial presentada pels inspectors de treball amb relació al sistema de compensació de les guàrdies, a la qual s’han adherit altres col·lectius de funcionaris en un comunicat.\nLlegir més sobre Suport del SEP a la demanda pel sistema de compensació de guàrdies\nLes instal·lacions del servei d’Inspecció de Treball.\nDj., 07/02/2019 - 03:30\nEls inspectors de treball porten a la Batllia la prima per les guàrdies\nEls inspectors de treball han portat a la justícia el nou sistema de compensació de les guàrdies que ha incrementat les primes dels forenses, una mesura que consideren discriminatòria.\nLlegir més sobre Els inspectors de treball porten a la Batllia la prima per les guàrdies\nLes oficines del departament d'Ocupació del Govern.\nDc., 06/02/2019 - 13:50\nEls inspectors del departament de Treball han presentat una demanda a la Batllia contra el Govern en relació als canvis al Reglament de sistemes de compensació aprovades el mes de juliol passat. Les modificacions fetes buscaven millorar la compensació econòmica dels metges forenses, tenint en compte que han d'estar disponibles i fer guàrdies els 365 dies les 24 hores de l'any.\nLlegir més sobre Els inspectors de Treball porten el Govern a la justícia per les compensacions de les guàrdies\nLa direcció del SAAS es planteja un canvi en el sistema de guàrdies de totes les especialitats mèdiques a l’hospital. L’objectiu és homogeneïtzar el què es fa, qui ho fa i quan es cobrarà per guàrdia, per tots els metges.\nLlegir més sobre El SAAS vol homogeneïtzar el model de guàrdies a totes les especialitats\nDotacions de bombers en una intervenció.\nDc., 24/01/2018 - 22:47\nEls bombers hauran de fer un mínim de dotze guàrdies operatives a l'any\nEl consell de ministres ha aprovat el Decret del reglament regulador de la jornada i l'horari de treball dels membres del Cos de Prevenció i Extinció d'Incendis i Salvaments, que manté la jornada laboral però flexibilitza el sistema de guàrdies i s'adapta a les especificitats de cada membre del cos.\nLlegir més sobre Els bombers hauran de fer un mínim de dotze guàrdies operatives a l'any\nDv., 27/10/2017 - 03:40\nEls parts es monitoraran perquè la xifra de cesàries sigui “la que toqui”\nL’Hospital vol reestructurar el servei de ginecologia amb una millora en el sistema de guàrdies\nLlegir més sobre Els parts es monitoraran perquè la xifra de cesàries sigui “la que toqui”


Carretero…torna! | Catalans reaccionem ( Carpe diem)\nfebrer 2, 2010 a 9:26 pm\nCrec que a partí d’ara ja no serà necessari esperar que vingui el circ per veure pallassos, ja que amb el desgrupament i el reagrupament tenim funció assegurada.\nfebrer 2, 2010 a 10:42 pm\nDona molta inseguratet aaixo que are plego, ara torno, tornem tots aqut no, es una falta de respecte pels posibles votans, dona la sensacio, que no son serios i que devant de qualsevol cosa plegan sensa plega, aixo no es bo per un partit, la gent no s’en refiaran.\nfebrer 3, 2010 a 7:50 am\nHa estat una estratègia per a desempallegar-se dels que tan sols volien escalfar cadires, ja els han fotut fora……\nfebrer 3, 2010 a 4:47 pm\nAVIS a RCAT : Les mostres de desafecció i rebuig envers Espanya es multipliquen dia a dia per una qüestió de justicia social. Els catalans som gent noble i alegre que no mereixem aquesta situació; per aixó l`espectable de les lluites internes dels partits és font de descrèdit d`efectes demolidors. Els electors eviten dipositar confiança de govern en aquells partits que demostren no saber governar-se.\nÉs un tint que deixa,son coses que no agraden. Jo crec que no som una “anomalia” no som un cas estrany,som el resultat “normal”de segles d`ocupació i repressió.\n« Queixa’t i actua pel cinema en català!\nLiders en l´Atur !!! »


Permanència 24 Mesos\n4 MB - 10 €7 MB - 17 €15 MB - 25 €\nVull contractar la telefonia fixa amb bonÀrea Telecom. No vull contractar telefonia fixa.\nVull mantenir el meu número actual i realitza la portabilitat a bonÀrea Telecom.\nSeleccionar Factura …\n* Has d'adjuntar la factura del teu operador actual.\nVull una numeració nova.\n* T'enviarem el número assignat al correu electrònic.\nHe llegit i accepto les condicions del Contracte de bonÀrea Telecom.


BLOC DE CINQUÈ: d’abril 2020\nMoltes gràcies a tots els autors i autores que heu col·laborat en la creació d'aquest recull de poemes! Ara podeu gaudir dels reculls.\nA banda de les tasques proposades a l'Edmodo, seguim creatius i entretinguts, així que comencem un nou àlbum on recollir-ho.\n- La Sira ens ensenya moltíssimes activitats divertides que fa a casa amb la seva família.\n- El Bel ens dóna idees d'esport en família.


EBS Consulting | Registre de jornada\nPost 165 of 244‹‹››\njuliol 12, 2017EbsLaboral\nUna recent sentència contradiu la Inspecció de Treball.\nFins ara la Inspecció de Treball considerava que les empreses havien de portar un registre de jornada de tots els empleats, amb independència que fessin o no hores extres i que el seu contracte fos a temps complet o a temps parcial. No obstant això, una recent sentència ha modificat aquest criteri i ha declarat que no hi ha obligació de registrar la jornada dels treballadors contractats a temps complet.\nPer tant, a partir d’ara les empreses hauran d’actuar de la manera següent:\nA temps parcial. Les empreses sí han de seguir registrant la jornada de treball dels empleats que tingui contractats a temps parcial.\nA temps complet. Pel que fa als empleats contractats a temps complet, únicament s’ha de portar el registre de les hores extres que realitzen cada mes.\nAquests registres s’han de lliurar a final de mes a l’empleat o empleats afectats. I els representants dels treballadors han de rebre també informació sobre el nombre d’hores extres realitzades (si s’han efectuat).\nSi la seva empresa va ser advertida per la Inspecció de Treball perquè realitzés aquest registre -la Inspecció de Treball pot realitzar aquestes “advertències” abans d’imposar sancions-, cal entendre que no farà seguiment sobre aquests requeriments.\nI si la seva empresa ha estat recentment sancionada per aquest motiu, verificarem amb vostè si encara es pot interposar un recurs contra aquesta sanció.\nI si el sancionen? Si la seva empresa ja va ser sancionada per no portar el registre de jornada i va impugnar la sanció, aquesta serà revocada. Però si no la va impugnar i la sanció ja és ferma, no podrà recuperar els seus diners, ja que l’aparició d’una nova sentència no permet revisar situacions que ja són fermes.


L'Espanya-Israel de waterpolo no es farà a Barcelona | betevé\nL’Espanya-Israel de waterpolo finalment es juga a Sant Cugat\nEntitats pro Palestina i la CUP han fet pressió perquè el partit no es disputés\nClara Soteras | David Bertran | Roger Torres i Liñán | divendres, 9 de nov. del 2018, a les 12.56\nEl partit Espanya-Israel de waterpolo femení finalment no s’ha jugat a Barcelona. Aquest dilluns la CUP va demanar a l’Ajuntament que impedís el partit entre la selecció espanyola i la israeliana. El duel s’havia de disputar a la Piscina Sant Jordi de Barcelona, de titularitat municipal.\nDesprés de reunions d’última hora entre les federacions espanyola, israeliana i internacional de natació, s’ha decidit que el partit es disputés a les instal·lacions del CAR de Sant Cugat. L’enfrontament s’ha jugat a porta oberta malgrat la piscina no està preparada per tenir espectadors.\nSant Cugat, el pla C\nLa primera opció per jugar el partit de les seleccions femenines de waterpolo era una piscina de Molins de Rei, però la pressió d’algunes entitats pro Palestina va fer que l’organització es desdigués. En un comunicat, van mencionar raons de seguretat.\nDonar arguments per promoure el respecte del dret internacional i dels DDHH i convocar una cassolada contra el racisme i l’apartheid, fan canviar d’idea a la Lliga Mundial de waterpolo! Això és una VICTÒRIA indubtable. Moltes gràcies #BaixLlobregat per la vostra determinació! pic.twitter.com/z08c6O96OZ\n— ProuComplicitat (@proucomplicitat) 4 de novembre de 2018\nDavant d’aquest escenari, la Federació Catalana de Natació va proposar un lloc alternatiu: la piscina Sant Jordi. La gestiona la mateixa federació i és de titularitat municipal. Per això, la CUP va reclamar dilluns al govern Colau que aturés la cessió de l’equipament.\nLes entitats jueves hi veuen racisme\nEl portaveu de l’ACAI (l’Associació d’amics d’Israel), Toni Florida, veu en el rebombori polític del partit una qüestió de “racisme absolut i incomprensible” per part de la CUP. A més, ha lamentat que les raons de seguretat esmentades per cancel·lar el matx a Molins de Rei i Barcelona són “una excusa molt tronada”. L’ambaixada d’Israel a Espanya també ha fet una piulada per lamentar que es trenquin “els ponts” que construeix l’esport.\nL’esport és un pont entre pobles i països. Qui ho politiza trenca ponts.\nAvui els esportistes israelians competeixen als països àrabs, però no poden fer-ho a Espanya#waterpolo #Israel #Barcelona #MolinsdeRei pic.twitter.com/1aZt9xywBv\n— Israel en España 🇮🇱 (@IsraelinSpain) 6 de novembre de 2018\n— Israel — Palestina — selecció espanyola


Cerquen tres vaixells que poden dur armes de destrucció massiva d'Iraq\n05 març 2021 05:43\nAgències | 20 febrer 2003\nEls serveis d'intel·ligència dels Estats Units i britànics estan intentant localitzar tres vaixells de càrrega que es troben viatjant per tot el món i que podrien portar al seu interior armes de destrucció massiva iraquianes que estarien sent traslladades d'un costat a altre per evitar que siguin detectades pels inspectors de l'ONU, segons va indicar en la seva edició d'ahir el diari britànic The Independent.\nAquestes embarcacions, d'entre 35.000 i 40.000 tones cada una, haurien estat navegant pels oceans de tot el món al llarg dels últims tres mesos, però mantindrien apagada la seva ràdio des del primer dia, en una clara violació de les lleis marítimes internacionals, per evitar ser detectats, segons fonts de la indústria naviliera citades pel diari.\nEl viatge d'aquests vaixells de càrrega va començar a finals de novembre, només alguns dies després que els inspectors de l'ONU dirigits per Hans Blix començassin a cercar l'arsenal iraquià a la seva tornada al país.\nL'esmentat diari afirma que la localització d'aquests vaixells donaria al president dels Estats Units, George W. Bush, i al primer ministre britànic, Tony Blair, la informació necessària per justificar un atac contra el règim de Saddam Hussein, davant de la gran oposició de l'opinió pública al començament de la guerra.\nEls vaixells, que van ser noliejats per un agent amb seu a Egipte i porten pavellons de tres països diferents, duen la ràdio apagada des que van abandonar port, la qual cosa, sumat al fet que els capitans no han donat informació sobre les seves destinacions, suposa un clar incompliment de les lleis marítimes internacionals. Encara que no se sap on han passat tot aquest temps els vaixells, sembla que han estat fonamentalment en aigües de l'Índic.


La fascinació de ‘L'home que camina’, icona universal del segle XX - VilaWeb\nLa fascinació de ‘L’home que camina’, icona universal del segle XX\nFotograma del documentari 'Les heures chaudes de Montparnasse - Un homme parmi les hommes'.\n‘Per què és tan fascinant l’escultura L’home que camina de Giacometti? Per què ens emociona tant aquesta representació?’, es demana Franck Maubert a l’inici d’aquest breu i lluminós assaig. ‘Perquè és el nostre mirall’, es respon ell mateix, que de ben jove va quedar hipnotitzat, fascinat, atrapat per aquesta obra d’art que l’ha obsessionat tota la vida. ‘Ens representa a nosaltres, amb la nostra precarietat, el nostre dolor, la nostra soledat’, continua l’autor. ‘Giacometti aconsegueix fer-nos compartir la tèrbola sensació de l’humà. Aquesta imatge de fragilitat és la nostra, és la imatge de qualsevol ésser, i també la de l’artista que va i ve pel taller. Caminar és ésser, és existir. L’home que camina representa tots els qui el contemplen. La seva marxa el projecta cap a una meta desconeguda.’\nL’assaig de Franck Maubert és una reflexió en moltes direccions sobre aquesta escultura, l’artista i el seu temps, que s’endinsa també en el misteri de la ment creativa de Giacometti, l’home que un dia va dir: ‘Intento atrapar a les palpentes en el buit el fil blanc del meravellós’. Ser iniciat en l’enigma Giacometti i arribar a intuir, o imaginar-se, l’impuls més profund del seu art, del seu alè vital és una experiència que marca i no et deixa indiferent.\nA la recerca de la representació de l’essència de l’ésser humà\nFranck Maubert, autor del llibre (fotografia cedida per Acantilado).\nGiacometti treballava aïllat, sol, incansable, obsedit, hores i hores, al seu petit taller de Montparnasse. Pintava retrats i modelava escultures, que feia i desfeia i que molt sovint destruïa, perquè no el convencien o perquè les considerava fracassades. Creava i destruïa, febril, permanentment insatisfet. Havia begut dels clàssics grecollatins i de l’art egipci, de Tintoretto i Rodin, passà pel grup surrealista, hi féu amistat amb els més grans, però durant la Segona Guerra Mundial es va retirar al seu país natal, Suïssa, es va tancar en un hotel i començà a fer unes escultures minúscules que cabien en una capsa de llumins. Ell explicava que només així era capaç de representar l’home.\nAcabat el conflicte, es va instal·lar a París i allà va començar les noves escultures i els retrats. Unes altres dimensions, unes altres obsessions. Ell negava, però, que les seves figures esprimatxades, fibroses, etèries, tristes, s’inspiressin en els desastres de la guerra d’Europa i les brutals imatges dels espectres humans que havien sobreviscut als camps. Ell ho negava, sí. Ell cercava l’essència. El nervi.\nJean-Paul Sartre, amb qui compartia llargues hores de conversa al Café de Flore, va escriure que les seves escultures estaven entre l’ésser i el no-res. En el text del catàleg de la primera exposició novaiorquesa de Giacometti, Sartre escriu: ‘Entre l’escultura i la pintura existeix la mateixa relació d’antítesi que entre l’ésser i el no-res, la matèria i la distància, la proximitat i la soledat.’\nGiacometti connecta amb l’antic Egipte, amb els etruscs, amb Rodin, també amb el surrealisme i l’existencialisme, sense inscriure’s en cap corrent. Giacometti és Giacometti. És lliure. Treballa sol, incansablement. Ell deia que la base de tot era el dibuix. Feia esbossos i més esbossos, estripava i tornava a començar. Quan passejava pels bulevards o s’asseia als cafès, gargotejava figuretes a llapis a les tovalloletes de paper, als marges dels fulls del diari o l’interior dels paquets de cigarretes. Gest que veia, gest que necessitava plasmar.\nNo va ser Paul Klee, qui va dir que un dibuix no és res més que una línia que ha sortit a passejar?\nConstantment observava i dibuixava, mirava i esborrava, veia i pensava. Com un caminar en solitari cap al centre del misteri. Giacometti es podria haver fet seu un pensament de Ramon Llull de molts segles enrere: ‘És tan fosca la semblança que només la semblança entén allò que l’enteniment no entén.’ Segons Franck Maubert: ‘Ell intenta captar l’expressió de la cara i la seva part invisible, és a dir, descobrir l’impossible: aconseguir la síntesi de la presència.’\nGiacometti pateix perquè està convençut que mai no aconsegueix de traduir totalment al paper l’agudesa de la seva percepció. Com atrapar el moviment en la immobilitat, per exemple? És l’eterna paradoxa que el martiritza, una paradoxa que es reflecteix potser també en el misteriós alè vital que tenen moltes de les seves peces. L’aura. I és per això que sempre va haver de conviure amb una sensació de fracàs constant que no el va abandonar mai.\nQuan el seu admirat Auguste Rodin feia una escultura –també té un Home que camina– extreia la figura d’un gran bloc de marbre, li arrencava l’escultura a la roca a cops d’escarpa i martell. Alberto Giacometti només tenia les seves mans i el buit. Amb filferros i cordills, i el guix o l’argila que modelava amb els dits, anava creant un personatge del no-res, el qual, algun dia, i després de milers de proves, es fondria en bronze. Guanyava terreny a l’aire, a l’espai. És com si els personatges de Rodin ja existissin dins la pedra, i els de Giacometti, dins de l’aire. Els de Rodin eren ocults al cor de la roca. Els de Giacometti naixien davant dels seus ulls, en el buit, en l’aire, sota el seu ull que vigilava atentament els moviments nerviosos de la punta dels dits, de les ungles, del palmell de les mans, que semblava com si treballessin soles.\nEsboç de ‘L’home que camina’, del 1950 (fotografia cedida per Acantilado).\nFeia una vida monàstica, com si visqués ‘la soledat col·lectiva’, tancat al seu taller, només sortia al migdia per menjar alguna cosa i comprar cigarretes. I de matinada, a passejar, xerrar als cafès amb els amics o freqüentar els prostíbuls. Li agradaven molt les putes. Una d’elles va ser amant i model seva durant molts anys. Ell li va regalar un descapotable vermell i, de tant en tant, li demanava que el portés al Bois de Boulogne, sobretot a la tardor, per observar els arbres del bosc i les seves branques despullades.\nEl gran pintor irlandès Francis Bacon, en conversa amb l’autor del llibre, lloa Giacometti amb aquestes paraules: ‘Sé que, per a ell, la gran aventura és veure com cada dia en un mateix rostre alguna cosa desconeguda pren forma. Em sembla molt encertat… L’home que camina és una cosa seriosa. Ningú abans que ell no havia aconseguit res de semblant. És el més gran.’\nL’escultura més cara de la història de l’art de tots els temps\nGiacometti és l’home modest, sense vanitat, tot al contrari de Picasso, que tenia un ego exuberant i encarna la imatge del triomf. Ell va viure tota la vida aïllat al seu petit estudi de Montparnasse, a París. Per a ell, treballar i viure eren la mateixa cosa. Com l’ull i la mà. Com l’artista i la model. Com pensar i somniar. Com mirar i veure. O escriure. Dibuixar. Passejar.\nEn unes fotografies que li va fer Cartier-Bresson al seu barri, Giacometti travessa el pas de vianants i es cobreix el cap amb la gavardina perquè plou. És l’encarnació de l’home que camina. Tenia molts models pel carrer per a estudiar-ne el moviment, la gravetat, el gest, però l’interior que millor podia explorar i plasmar era el seu jo més íntim, el seu jo que vibrava en sintonia amb els seus contemporanis i amb l’home de totes les èpoques.\n‘Tinc la impressió de ser un personatge esmorteït, una mica borrós, mal situat’, va escriure Giacometti l’any 1963.\nNo va viatjar pas a Nova York el 1956 quan el Chase Manhattan Bank li va encarregar una escultura per a l’esplanada de la torre de seixanta pisos que acabava d’edificar. Era el primer encàrrec públic que acceptava a la vida i no se sap exactament per què no va reeixir. Ell no coneixia Nova York i no havia vist mai un gratacel. Va fer desenes d’esbossos i provatures de L’home que camina, però cap no el satisfeia. No se’n sortia. I ho va deixar estar. Tampoc no es posava d’acord amb l’arquitecte. Finalment, va acabar renunciant al projecte.\nLa paradoxa és que, si bé l’humil i fràgil L’home que camina no va acabar davant un dels bancs més importants del món, el 2010 va batre tots els rècords de venda en subhasta a Sotheby’s, arribant a la xifra de 74,2 milions d’euros que va pagar un milionari anònim. Una quantitat, explica Maubert, setze vegades més gran que el pressupost anual d’adquisicions del Centre Georges Pompidou. Era també la primera vegada que una escultura superava el preu d’una pintura.\nEncara avui és l’escultura més cara del món. A banda de l’especulació del mercat de l’art, podria ser perquè és l’obra que millor simbolitza el segle XX, apunta l’autor. Curiosament, per si volem més paradoxes, també il·lustra els bitllets de cent francs suïssos, la terra natal de l’artista.\nQuan el 1965, finalment, Giacometti va visitar Nova York per a una retrospectiva que li organitzava el MoMA, es va acostar a l’esplanada del Chase Manhattan Bank, va prendre mides del terreny, mirant, imaginant, caminant amunt i avall, com fan els massais per a reconèixer i posseir el seu territori. Tot d’una, va decidir que hi faria una dona dreta de vuit metres. No hi va ser a temps. Alberto Giacometti morí a Coira (Suïssa) l’11 de gener de 1966, a 65 anys.\nL’art d’extreure del buit el fràgil home que camina i fa camí\nEn el seu excel·lent Caminar (1851), un cant d’amor a la natura i a l’esperit lliure de l’ésser humà, Henry David Thoreau fa, d’entrada, una declaració radical: ‘Vull dir unes paraules a favor de la Naturalesa, de la llibertat absoluta i de l’estat salvatge, en contrast amb una llibertat i una cultura només civils; vull considerar l’home com un habitant, o com una part essencial de la Naturalesa, més que no pas com un membre de la societat.’\n‘Només he conegut, al llarg de la meva vida, una o dues persones que entenguessin què era l’art de caminar, és a dir, l’art de fer camí.’ Thoreau (Massachusetts, 1817-1862) no va conèixer Giacometti, amb qui haurien compartit idees i secrets en silenci, com també amb Beckett, de qui l’artista suís deia que compartien ‘una amistat feta de silencis’.\nDes de Giacometti i L’home que camina es pot afirmar, ampliant la idea de Thoreau, que: hi ha l’art de caminar, l’art de fer camí, i l’art d’extreure del buit el fràgil home que camina i fa camí.\nThoreau va treballar el text de Caminar com Giacometti l’escultura de L’home que camina. Era inicialment una conferència que va anar llegint i reescrivint, corregint i perfilant, durant nou anys. Una de les moltes idees brillants que Thoreau expressa en el seu text, fet de múltiples proves i afegits, crec que la podria subscriure perfectament l’escultor i, fins i tot, l’esperit de l’home que camina:\n‘No ens és indiferent la direcció en la qual caminem. N’hi ha una de bona; però som molt propensos, perquè perdem el cap o perquè som estúpids, a agafar la dolenta. Ja ens agradaria agafar aquell camí que no hem agafat mai encara en aquest món, que simbolitza de manera exacta el camí que ens agradaria fer en el nostre món interior i ideal; però moltes vegades, sens dubte, ens costa molt triar l’orientació, perquè encara no existeix de manera clara dins del cap’.\nDeixà la seva petjada a la pedra i continuà el camí\nDe sempre m’ha impressionat un refrany lamba de Zàmbia que diu: ‘Deixà la seva petjada a la pedra i continuà el camí’. Sempre continuem el nostre camí, sempre deixem petjada, encara que pugui semblar que la nostra lleugeresa i fragilitat passen inadvertides en aquest món de pedra.\nAlberto Giacometti va deixar inscrita en el buit la seva petjada, la va modelar en el no-res i del no-res. Amb les seves mans, que il·luminen i guien el camí, com els peus dels mestres del caminar.\nA L’home que camina Giacometti es va crear, ens va crear. Ens hem vist. Ens hem reconegut. No tenim identitat. Som un i tots. D’avui, d’ahir i de totes les èpoques. No anem vestits ni despullats. No tenim sexe, país ni història. Estem sols. Mirem endavant. Els ulls fixos. Concentrats. Ens aguantem drets, fràgils, a punt d’esvair-nos. Impassibles i silenciosos. Ferms i decidits. Inestables. Tenim un objectiu. Un somni. Instint. Inquietud. Estem quiets i alhora en moviment. Sense passat, ni futur. En un present fugaç. Obstinats, avui. Invisibles, demà.\nCaminem. Mentre penetrem en el paisatge i el paisatge ens penetra, descobrim qui som. Naixem. Posem al descobert el més íntim de la nostra feblesa. Avancem. Vivim. Morim. Després de treballar una vida sencera esgarrapant el buit per capturar en un instant fugaç i fugitiu –com un haiku bell, lluminós– l’essència de l’ésser humà, la vibració de la matèria, l’artista fa mitja volta i se’n va caminant, escrutant els carrers, la gent i el seu interior. I un dia es mor. Per continuar, així, ben despert, atent, amatent, el seu camí.


LA VEU DEL ROURE: 'UN HOME A LES FOSQUES', de PAUL AUSTER\nPublicat per Sílvia Tarragó Castrillón a 14:38\nonatge 14 de juny de 2010 a les 22:42\nSílvia amb aquesta descripció del llibre em poses la mel a la boca. Els llibres i la lectura són el meu "vici...". Comparteixo la frase, de vegades la realitat -propera- super la ficció, lamentablement.\nSílvia Tarragó Castrillón 15 de juny de 2010 a les 13:01\nOnatge, és un llibre molt descarnat. Al començament no tant, però cap al final impressiona, com a mínim a mi.\nS'hi està bé al far?\nonatge 15 de juny de 2010 a les 23:26\nHola Sílvia, no es que visqui en un far, però sí que el veig des de casa, quan m'assec a taula o em poso a llegir a la terrassa. I passejar pel seu petit jardí ran de mar, és vida...\nTornant a llegir el teu escrit, penso que hi ha milions d'homes a les fosques i alguns ells mateixos són la foscor...\nSílvia Tarragó Castrillón 16 de juny de 2010 a les 9:11\nJa m'ho imaginava que no vivies en un far, Onatge, era una pregunta una mica en broma perquè encara que sigui virtualment o en la imaginació, si s'hi està bé me'n hi vaig :)\nI estic d'accord amb tu en que moltes persones són a les fosques i d'atres són la mateixa foscor. És una cosa que em sobta que siguem tan diferents, que hi hagi qui ho dona tot pels altres i que hi hagi qui els ho prengui tot. Com si no fossin de la mateixa espècie.\nSílvia Tarragó Castrillón 16 de juny de 2010 a les 9:12


STEELCRAFT KWAIKEN CARBON INLAY\n€ 399,00 inkl. ges. MwSt. 19%\nSTEELCRAFT MINI GLIMPSE SILVER & GOLD CARBON INLAY\n€ 449,00 inkl. ges. MwSt. 19%\n€ 259,00 inkl. ges. MwSt. 19%\n€ 189,00 inkl. ges. MwSt. 19%\nBENCHMADE PROPER 319DLC-1801\n€ 175,00 inkl. ges. MwSt. 19%\nPOHL FORCE ALPHA TWO X - KYDEX® SET\n€ 199,00 inkl. ges. MwSt. 19%\nSPYDERCO PARA 3 C223GPDGY G-10 GRAU MAXAMET\n€ 207,00 inkl. ges. MwSt. 19%\nSPYDERCO SHAMAN C229GPBK\n€ 219,00 inkl. ges. MwSt. 19%\nAb 50 EUR liefern wir versandkostenfrei!


Bosch | PLE‑1MExx0‑xx Mixer amplifier | PA, Commercial Sound and Emergency Sound\nProduct No. F.01U.213.774\nMixer amplifier, 120W\nProduct No. F.01U.213.777\nMixer amplifier, 240W\nProduct No. F.01U.213.780


Porreres i Felanitx tenen nous col·lectius\nA Porreres s’ha constituït una assemblea popular i a Felanitx, un ateneu autogestionat\nG.M. Palma 20/04/2014 00:00\nFelanitx i Porreres han coincidit en el temps pel que fa a la concreció de grups de joves amb un vessant polític. El fet s’uneix a situacions semblants en altres viles de la Part Forana que viuen processos similars. La diferència entre un cas i l’altre és el grau d’enfrontament amb el consistori.\nUna assemblea recent a Porreres\nA Porreres fa mig any un grup de joves partidaris del dret a decidir pensava constituir una entitat de caire polític. Després de diverses reunions, decidiren ampliar els objectius cap a altres temes, com la qualitat democràtica o l’ecologisme, i el desembre es formà l’Assemblea Popular de Porreres. Encara que està constituïda sobretot per joves, no tanquen la porta a persones d’altres edats. Malgrat això, existeixen al poble entitats polítiques i culturals que recullen ja el públic adult.\nTià Lliteres és un dels membres i pensa que “els joves d’avui en dia veim en els partits polítics i altres entitats la continuació de les maneres que ens han portat a la crisi actual. Necessitam un canvi de paradigma en el teixit associatiu, que entri aire fresc i la formació de nous col·lectius respon aquestes ànsies”.\nAl gener, l’Assemblea Popular de Porreres va fer la presentació pública amb un fogueró de Sant Antoni i actuacions musicals. També va rebre el suport de representants de col·lectius d’un perfil similar d’altres pobles. El dissabte 12 d’abril portaren a terme una Marxa per la Memòria Històrica per després unir-se a l’acte institucional de recordança que es dugué a terme darrere de l’oratori de la Santa Creu de Porreres. També han organitzat recollides de signatures contra les prospeccions petrolíferes al mercat de la localitat amb una important participació. La propera activitat prevista és una fideuada diumenge que ve per autofinançar-se coincidint amb el pancaritat a Monti-sion.\nRecuperant l’esperit ateneista\nDes de fa poques setmanes, Felanitx ha recuperat l’esperit ateneista popular del segle XIX i disposa d’un ateneu autogestionat per diversos col·lectius. La nova entitat té uns estatuts en què es declara anticapitalista, feminista, ecologista i a favor del dret a decidir dels pobles. Els grups que el gestionen són la Comissió de Festes Alternatives de Felanitx, el Puput Cultural i Felanitx en Moviment. Aquest darrer havia estat el que fins ara havia agombolat les inquietuds d’aquests joves, molts antics estudiants a fora. Algunes actuacions que havien portat a terme són l’organització del lipdub Felanitx m’agrada, les protestes contra la política lingüística del Govern de José Ramon Bauzá i la pujada al puig de Sant Salvador dins la campanya Som Països Catalans.\nMaria Pizà fa part de l’Ateneu i atribueix el naixement a la manca de suport institucional cap a iniciatives de participació per part de l’Ajuntament. Pizà diu que “aquestes traves ens han portat a decidir-nos per una forma d’organització autònoma i lliure de les institucions públiques. Es tracta de treballar des de la base per acomplir l’objectiu de disposar d’un teixit associatiu fort”.\nS’han fet iniciatives com un grup de consum de productes ecològics i locals, xerrades d’informació alternativa i un taller de defensa jurídica L’espai és obert a altres col·lectius de la localitat.


Durant la setmana, amb l’objectiu de facilitar l’elecció de l’itinerari a partir del curs vinent, hem fet diverses xerrades informatives sobre el Batxillerat i els Cicles Formatius. En aquestes xerrades han participat tant els professors de l’institut com alumnes de batxillerat i exalumnes.\nAixí mateix, els seus fills/es ha elaborat un dossier amb l’objectiu de facilitar la seva orientació acadèmica i professional, i han fet una exposició oral en la que han hagut de planificar el seu perfil professional i l’itinerari per aconseguir-ho.\nActe commemoratiu del bombardeig del 31 de maig\nEl passat dimecres 13 d’abril, els nostres alumnes de 2n de batxillerat van assistir al teatre-auditori a l’acte commemoratiu del bombardeig de Granollers.\nL’historiador Joan Garriga va presentar l’acte, i després de la projecció d’una filmació sobre el bombardeig, els alumnes de la Escola Pia ens van oferir un musical sobre el bombardeig del 31 de maig de 1938.\nDescoberta de l'entorn natural de Can Cabanyes - 1er ESO\nSelecció dels alumnes per viatjar a Croàcia el mes de maig\nla impossibilitat que tindran alguns alumnes de viatjar el proper curs a Itàlia. Per això, tal i com s'ha comentat a la reunió, s'han prioritzat els finals de cicle (4ESO i 2SMX) i el fet que els de 1er de Batxillerat d'enguany estaran realitzant la selectivitat el proper curs.\nPàgina 93 de 119


Comitè de competició | Federació Catalana de Ciclisme\nLa Federació Catalana de Ciclisme exerceix la potestat disciplinària sobre totes les persones que formen part de la seva pròpia estructura orgànica; sobre els clubs, les associacions, agrupacions, entitats privades sense afany de lucre, els ciclistes, persones tècniques, directives i dirigents, sobre àrbitres i, en general, sobre totes aquelles persones o entitats que, estant-hi adscrites, desenvolupin funcions o exerceixin càrrecs en l’àmbit federatiu català, sense perjudici dels recursos que corresponguin davant el Tribunal Català de l’Esport de la Generalitat o davant l’autoritat judicial corresponent.\nL’exercici de la potestat jurisdiccional, competitiva i disciplinària esportiva, correspon a les persones següents:\na) Als àrbitres durant el desenvolupament de la prova o competició, amb subjecció a les regles establertes a les disposicions de cada disciplina o a les específiques aprovades per a la competició de què es tracti.\nb) Al jutge únic, designada per la junta directiva de la Federació Catalana de Ciclisme, que haurà de ser necessàriament llicenciat en Dret, amb experiència en matèria jurídica-esportiva, la qual resoldrà els assumptes de la seva competència en matèria competitiva i disciplinària esportiva i estarà assistida per un secretari amb veu i sense vot. El seu mandat serà com a màxim de quatre anys, podent-se renovar quantes vegades es consideri per la junta directiva de la Federació Catalana de Ciclisme.\nEl jutge únic podrà ser substituït, d’acord amb les previsions legals, per un Comitè de Competició i Disciplina esportiva.\nc) Al comitè d’apel•lació li correspon resoldre en segona instància i per majoria els recursos interposats contra els acords del jutge únic i els altres recursos dels quals també sigui competent segons els presents estatuts.\nEl comitè d’apel•lació és un òrgan col•legiat constituït per un nombre de persones membres no inferior a tres ni superior a set, una de les quals ha de ser necessàriament llicenciada en Dret, designades per la junta directiva de la Federació, d’entre les persones membres del qual cal nomenar una persona presidenta i una persona secretària.\nEl seu mandat serà com a màxim de quatre anys, podent-se renovar quantes vegades es consideri per la junta directiva de la Federació Catalana de Ciclisme. Per decisió de la junta directiva de la Federació Catalana de Ciclisme el comitè d’apel•lació es podrà substituir per un jutge únic designat per la junta directiva de la Federació Catalana de Ciclisme, que haurà de ser necessàriament llicenciat en Dret, amb experiència en matèria jurídica-esportiva


El primer emperador i la reina Lluna | Jordi Cussà Balaguer · Editorial Comanegra\nPremi L’illa dels llibres (2021)\nPremi Crítica Serra d’Or (2021)\nFinalista del Premi Òmnium\nEs tracta d’una novel·la d’aventures sobre una figura magnètica, i gairebé mítica, de la cultura xinesa: l’emperador Qin Shi Huangdi (259 aC – 210 aC). La cobdícia humana, la lleialtat, l’amor, les relacions culturals i socials d’aquell imperi llunyà són els ingredients essencials d’aquesta història trepidant en la qual es capbussa el lector.\nPVP 22,90 €\n999. Les primeres dones d’Auschwitz | Heather Dune Macadam | Editorial Comanegra\nLa narració impressionant sobre les dones oblidades de l’Holocaust. Aquest llibre narra de manera insòlita el testimoni coral de la comunitat femenina d’Auschwitz, amb un relat travessat per moltes veus, partint d’entrevistes a les supervivents i tota mena d’arxius sobre el dia a dia en el camp d’extermini.\nEl libro Negro de las horas | Eva García Sáenz de Urturi |Editorial Planeta\nEn pensar en la reeixida carrera literària d’Eva García Sáenz d’Urturi, és impossible no analitzar de manera paral·lela a Kraken, el personatge literari protagonista de les seves obres més importants i que ha portat a l’escriptora a convertir-se en una de les figures literàries més importants d’Espanya en els últims anys. Aquesta nova novel·la es converteix, per tant, en la quarta que porta entre les seves pàgines aquest peculiar inspector. Disponible a FNAC i Llibres Idees\nEl Mentalista | Camilla Läckberg i Henrik Fexeus | Editorial Planeta\nEn un parc d’atraccions als afores d’Estocolm apareix el cos d’una jove assassinada d’una forma macabra. L’agent de policia d’Estocolm Mina Dabiri serà part de l’equip de recerca que portarà el cas, però quan Mina esgota totes les possibles pistes, recorre al conegut mentalista Vincent Walder perquè l’ajudi a desxifrar els indicis que semblen connectar l’assassinat amb el món de l’il·lusionisme. Disponible a FNAC\nEl castillo de Barbazul |Javier Cercas | TusQuets Editors\nEl castillo de Barbazul és el títol que tanca la trilogia Terra Alta de l’escriptor Javier Cercas. Trilogia que comença amb l’obra del mateix títol, amb la qual l’autor va guanyar el Premi Planeta l’any 2019 i a la qual seguiria Independència. Amb el llibre El castell de Barbazul, Javier Cercas aprofita per denunciar les agressions masclistes i, sobretot, els abusos i la corrupció que moltes vegades s’amaguen després de la immunitat que normalment atorga els diners. Disponible a FNAC i Llibres Idees\nRoma soy yo: la verdadera historia de Julio César | Santiago Posteguillo | Ediciones B\nSi alguna vegada va haver-hi un home nascut per canviar el curs de la Història, aquest va ser Julio Cèsar. La seva llegenda, vint segles després, continua més viva que mai. Combinant amb mestratge un exhaustiu rigor històric i una capacitat narrativa extraordinària, Santiago Posteguillo aconsegueix submergir al lector en el fragor de les batalles, fent-lo caminar pels carrers més perillosos mentre els sicaris dels senadors aguaiten en qualsevol cantonada, també el convida a viure la gran història d’amor de Julio Cèsar amb Cornelia, la seva primera esposa, i a comprendre, en definitiva, com van ser els orígens de l’home després del mite. Disponible a Llibres Idees\nVioleta | Isabel Allende | Plaza & Janés\nEs tracta de la divuitena novel·la de l’escriptora sud-americana, Isabel Allende. A través d’aquesta publicació, Violeta, la protagonista de la novel·la rememora devastadors desenganys amorosos i romanços apassionats, moments de pobresa i també de prosperitat, pèrdues terribles i immenses alegries. Modelaran la seva vida alguns dels grans successos de la història: la lluita pels drets de la dona, l’auge i caiguda de tirans i, en última instància, no una, sinó dues pandèmies. Disponible a Llibres Idees\nLa Mirada Quieta de Pérez Galdós | Mario Vargas Llosa | Editorial ALFAGUARA\nEn aquest assaig, a partir de l’anàlisi de les seves novel·les, de les seves obres teatrals i dels Episodis nacionals, Mario Vargas Llosa crea un perfil complet, personal i suggeridor de l’escriptor espanyol Pérez Galdós. Disponible a Llibres Idees\nAltres novetats a Llibres Idees\nEncuentra tu persona Vitamin\nLa mirada del ángel | Thomas Wolfe · Trotalibros\nL’aposta més ambiciosa fins al moment d’aquest projecte editorial. Aquest llibre és una proesa literària de més de 700 pàgines que narra la història d’una família nombrosa de Carolina del Nord. És un dels clàssics cabdals de la literatura americana.\nCares enmig de l’aigua | Janet Frame | Trotalibros\nAquesta escriptora va viure a Andorra un temps, escapant del seu traumàtic pas per diferents centres psiquiàtrics a la seva Nova Zelanda natal. La protagonista de Cares enmig de l’aigua està ingressada en un manicomi. Poc importa el que hagi fet per acabar allà, ara està sotmesa a un sistema que l’humilia i la maltracta.\nLos chicos |Toni Sala | Trotalibros\nEl tràgic accident de cotxe que posa fi a la vida dels dos joves germans molt coneguts al poble, és el punt de partida d’aquesta novel·la que explora l’ona expansiva d’aquesta desgràcia a través de quatre personatges.\nAltres recomanacions de Trotalibros:\nSoledad de Víctor Català:\nVera d’Elizabeth von Arnim\nEl Violí de la llibertat | Canòlich Prats | L’Albí edicions\nEl llibre aplega les experiències i les vivències de l’autora, Canòlich Prats, en el seu voluntariat com a professora de violí d’alumnes privats de llibertat.  Gràcies a aquest recull de relats sobre les seves classes, al Centre Penitenciari de Joves i al Centre Penitenciari de Lledoners, podràs veure i viure com, a través de la música i el violí, es pot aconseguir la llibertat serena dins de la presó. Disponible a La Trenca llibreria\nFronteres | Vicent Pardal | Editorial Comanegra\nEl llibre sintetitza la trajectòria de l’escriptor com a periodista internacional i reflexiona sobre el concepte sociològic de frontera. En l’assaig, s’hi apleguen un total de 37 fronteres, ordenades alfabèticament, descrites en un punt precís i concret de la història. Disponible a La Trenca llibreria\nYo, vieja | Anna Freixes | Editorial Capitán Swing\nAquest és un recorregut pels drets humans en la vellesa i, concretament, pels drets de les dones, sintetitzats en tres principis que a Anna Freixas li semblen fonamentals en l’edat adulta: la llibertat, la justícia i la dignitat. Disponible a La Trenca llibreria\nAltres lectures recomanades per La Trenca\nLa noche en que Frankenstein leyó el Quijote\nLa caputxeta forçuda\nL’estabilitat del precipici\nEl misteri de la màscara d’or\nandorraEspecial Sant JordiLiteraturallibresNovetats 2022


Ripoll tornarà a tenir hereu | NacióRipollès\nRipoll tornarà a tenir hereu\nRedacció | 09/09/2010 a les 08:50h\nArxivat a: Fires i festes, Onze de Setembre, Diada Nacional, pubilla, hereu\nLa vila escollirà la pubilla que substituirà Míriam Sáez (foto) i l'hereu la tarda de la Diada | Al matí, ofrena a la tomba del Comte Guifré | - Galeria de fotos 2009\nAquesta notícia es va publicar originalment el 09/09/2010 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nMíriam Sáez és la pubilla sortint. Foto: Pep Ribal Sr\nRipoll tornarà a tenir hereu després d'un any sense. Serà Arnau Buxadé, l'únic noi que s'ha presentat de candidat. L'acompanyarà a la representació de la vila o bé Carla Escarrà o Estefenia Espona les dues candidates que han presentat l'Agrupació Sardanista i l'Associació de Veïns Ripoll 60 respectivament. Escarrà o Espona substituiran a Míriam Sáez que ha estat pubilla els darrers dotze mesos.\nLa proclamació de l'hereu i la pubilla es farà la tarda de la Diada Nacional. L'acte començarà a les sis de la tarda a la plaça de l'Ajuntament i comptarà amb les havaneres del grup Norai.\nAl migdia (11:30) hi haurà l'acte central al Monestir de Ripoll amb un recital de poesia i de cançó “La veu en vers” a càrrec de Mònica Bargalló i Jordi Ballesteros. Posteriorment es realitzarà la tradicional ofrena floral a la tomba del Comte Guifré, el cant dels Segadors i una ballada de sardanes amb la cobla Rossinyolets.\n- Programa Diada Nacional 2010 a Ripoll\n- Galeria de fotos 2009 (Arnau Urgell)\nAnònim, 09/09/2010 a les 09:41\nAquesta vegada no apareixerà al ultim moment un contrincant agafat per les orelles?............\nCharito, 09/09/2010 a les 14:24\njajaj, pels que van una mica despistats amb això de l'hereu i la pubilla, mireu el dia 11 la gent de pubillatge d'arreu del país que vindran acomiadar a la Míriam!


La Central - programa sencer 23/11/2020 en La Central en mp3(23/11 a las 11:03:38) 03:00:10 60789999 - iVoox\nA continuación: Entrevista a Olga Aymerich 24/11/2020 Cancelar 10\nDescripción de La Central - programa sencer 23/11/2020\nAvui és dilluns 23 de novembre del 2020, de seguida fem un repàs a l’actualitat del Bages, el Solsonès i el Moianès; i a l’entrevista parlarem amb el president de PIMEC Catalunya Central, Esteve Pintó.\nA partir d’1/4 de 10, Esports amb el Pol Rodriguez que entrevistarà la Mireia Badia, subcampiona del món d’enduro, i la Marta Garcia, entrenadora dels equips de Copa de Competició del Club Rítmica Manresa.\nA les 10, Històries amb Sordina amb el Marc Segués que ens parlarà de l’alcohol; i acabarem el programa amb el Roger Junyent i un nou cas a l’Expedient Central.


El Consorci participa en un innovador projecte europeu de gestió de residus, que té Manresa i Sabadell com a ciutats pilot\nUrbanWINS, un nou projecte europeu finançat pel programa de Recerca i Innovació Horizon 2020, avaluarà com les ciutats consumeixen recursos i productes i com n’eliminen els residus que generen. L’objectiu del projecte, en què Manresa i Sabadell seran ciutats pilot, i en el qual participa el Consorci del Bages per a la gestió de residus, és desenvolupar i aplicar plans i solucions innovadores que millorin la prevenció dels residus a les ciutats així com la seva correcta gestió. El projecte, amb una durada de tres anys, està coordinat per la ciutat italiana de Cremona, en col·laboració amb 26 institucions d’arreu d’Europa. A Catalunya, Eurecat-CTM lidera la iniciativa, que compta amb la participació dels ajuntaments de Manresa i Sabadell i del Consorci.\nPresentació del projecte, ahir a Manresa


Solidança fa 20 anys | SOLIDANÇA Treball EI, S.L.\nSolidança fa 20 anys\nPublicat el 24 Abril 2017 per mariarusi\nL’Associació SOLIDANÇA va començar a caminar ara fa vint anys; era difícil d’imaginar quins esculls hauríem de superar, amb quins suports comptaríem, i el més important, com aniríem trobant les persones que ens ajudarien a tirar endavant el projecte per fer-lo gran.\nVam acceptar el repte amb il·lusió i amb ganes, i després d’uns primers anys apassionants i durs, el projecte va anar agafant força i vam professionalitzar la gestió del residu tèxtil en el marc del programa Roba Amiga, comptant amb el reconeixement i suport de les Administracions Locals, la Generalitat de Catalunya, el Programa Incorpora de L’Obra Social de la Caixa, així com altres institucions que en el seu dia també van apostar pel nostre projecte.\nEl creixement i la consolidació de SOLIDANÇA no hauria estat possibleni viable sense la implicació personal i professional de l’equip de responsables que, al llarg dels anys, han gestionat i gestionen el dia a dia de les diverses activitats, i que són l’ànima i l’encaix del conjunt de SOLIDANÇA. Aquest equip multidisciplinar treballa amb una visió holística de la persona per la INSERCIÓ SOCIOLABORAL de centenars de dones i homes que han trobat el recurs per refer la seva vida personal, laboral i professional a la nostra entitat. Ells i elles formen avui un equip cohesionat i implicat. I compten i comptaran per sempre amb el suport, col·laboració i agraïment de tota l’AssociacióSOLIDANÇA i amics/gues i simpatitzants.\nL’activitat desenvolupada els darrers 20 anys es resumeix en el lema de Solidança: UN COMPROMÍS AMB LES PERSONES, UNA APOSTA PEL MEDI AMBIENT. Aquests 20 anys han fet de Solidança una empresa d’economia social i solidària de referència en els municipis de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, així com el Bages, el Vallés occidental i el Baix Empordà. Estem molt satisfets i satisfetes dels resultats, i continuarem treballant amb nous reptes i creant noves oportunitats per afavorir la inclusió social de persones en situació de vulnerabilitat.\n4 pensaments sobre “Solidança fa 20 anys”\nMaria josé el 25 Abril 2017 a les 21:01 va dir:\nAra 20 anys més. Endavant!!\nMj de sjs\nMontse Tomás Montolio el 27 Abril 2017 a les 09:30 va dir:\nFelicidades por el trabajo hecho¡¡¡¡¡ Con vuestro esfuerzo hacéis posible que este mundo sea un poquito mejor\nRamon Altadill Colominas el 27 Abril 2017 a les 11:47 va dir:\nFelicitats a tots/es, per els 20 anys!!\nJoan Sendra el 28 Abril 2017 a les 08:31 va dir:\nMoltes Felicitats……..és un goig conèixer una realitat com Solidança, fa creure en la utopia.


El Obelisco desde un Motorola Moto G8 Plus - Bahía César\nEl Obelisco desde un Motorola Moto G8 Plus\nBy César Dergarabedian20 diciembre, 2019No Comments\nProbé durante noviembre de 2019 un teléfono móvil Motorola Moto G8 Plus, un celular que tiene tres cámaras posteriores, que incluyen una que ofrece un gran angular de 117° con un sensor de 16MP, una cámara principal de 48MP con «visión nocturna» y una de profundidad de 5MP para realizar el efecto «bokeh».\nTe comparto una galería de fotografías que tomé con este equipo el 22 de noviembre en el Obelisco de Buenos Aires, desde el mirador que se encuentra en la Diagonal Norte al 1100. Puedes ampliar las imágenes haciendo clic sobre ellas.\nbokehBuenos AiresDiagonal NorteMoto G8 PlusMotorolaMotorola Moto G8 PlusObeliscoObelisco de Buenos Aires\nPrevious PostCerro Aconcagua, Mendoza, Argentina


Entre el celler i la taverna: un recorregut per les bodegues de barri de la ciutat de Barcelona – Etnologia.cat\n19 març 2018 21 març 2018 Dir. General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural2 Comments\nACTES DE PRESENTACIÓ: dissabte 7 d’abril de 2018, a les 12.00 h, al Bar-Bodega Can Massana, c. d’Horta, 1, Barcelona. Hi intervindran M. Àngels Blasco, directora general de Cultura Popular i Associacionisme Cultural, i els autors del llibre, Bernat Fàbregas, Joan Roura-Expósito, Albert Marín, Olga Llobet i Laura Camps.\nantropologia urbana, recerca etnològica, vida quotidiana\n2 thoughts on “Entre el celler i la taverna: un recorregut per les bodegues de barri de la ciutat de Barcelona”\nFatima Morraja ha dit:\n20 març 2018 a les 2:51 pm\nBodega en català és l’espai d’una nau per a posar-hi la càrrega. No un lloc que es serveixen begudes.\nDir. General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural ha dit:\n21 març 2018 a les 8:48 am\nEls autors del llibre són perfectament conscients que el terme “bodega” no és normatiu en català per referir-se a un establiment de venda de begudes. Tanmateix, a les pàgines 20 i 21 de la monografia justifiquen la utilització del terme perquè és la paraula amb què normalment es refereixen les comunitats estudiades a aquest tipus de locals. És el que, en l’argot antropològic, es coneix com una categoria “emic”.\nRespon a Dir. General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural\tCancel·la les respostes


Airbnb celebra la sentència del TUE i es compromet a col·laborar amb alcaldes europeus\nPublicat 19/12/2019 18:44:26 +01:00CET\nAirbnb ha rebut amb satisfacció aquest dijous la sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TUE), que ha dictaminat que no se li pot exigir regular-se segons les normes que s'apliquen als agents immobiliaris, i s'ha compromès a col·laborar amb alcaldes europeus per continuar amb la gestió.\nUn dels fundadors de la plataforma, Nathan Blecharczyk, en una missiva dirigida a l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, que també ha enviat als alcaldes de Madrid i València, així com a altres governants municipals de grans ciutats europees, ha defensat el 'home-sharing' i ha sostingut que volen ser bons socis per a totes les urbs.\n"Volem ser bons socis per a totes les ciutats i localitats en què operem, motiu pel qual acollim i defensem les regulacions que són justes, i creiem que unes normatives clares són bones notícies per a tothom", ha afirmat la plataforma.\nPer Airbnb, no hi ha dubte que el seu cas sempre ha consistit en "com s'hauria de regular" la seva plataforma, i no de si s'hauria de regular.\n"Les ciutats poden i han de tenir les seves pròpies normes sobre 'home-sharing', sent clares i d'acord amb els temps actuals", ha sostingut, i ha recordat que han treballat amb governs i autoritats de tot el món en mesures que ajudin als amfitrions a compartir les seves cases, complir amb les normes existents i afrontar les seves obligacions tributàries.\nLa plataforma ha defensat que ja han treballat amb més de 500 governs i autoritats en àmbit global i han aconseguit acords per recaptar més de 2.000 milions de dòlars en taxes turístiques per als amfitrions i els viatgers.\nAirbnb ha assegurat que la seva plataforma i la comunitat de viatgers i amfitrions han aportat "significants beneficis" per a Barcelona i Catalunya, perquè el 2018 aquests van crear més de 1.672 milions d'euros d'impacte econòmic directe a la comunitat autònoma, dels quals 1.046 van ser per a Barcelona.\nA més, ha recordat que el juny del 2018 van presentar una eina tecnològica per ajudar als amfitrions a complir amb la regulació turística a Barcelona i Catalunya: "Seguim desitjosos de continuar amb aquesta estreta relació amb les autoritats a Barcelona i Catalunya".\n"Volem assegurar-nos que la nostra plataforma serveix per a tothom i que continuarem col·laborant de manera estreta en solucions innovadores davant els reptes als quals s'enfronten actualment les ciutats, alhora que continuem treballant per crear noves fonts d'ingressos per a les famílies, els comerços i les comunitats locals", ha afegit.\nLa sentència del TUE també ha qualificat la plataforma com a "servei de la societat de la informació", que recull la Directiva 2000/31 sobre el comerç electrònic.\nLa sentència prové d'una demanda de l'Associació per a l'Allotjament i el Turisme Professional de França (Ahtop) contra Airbnb Ireland en assenyalar que la llei immobiliària francesa (Loi Hoguet), s'havia d'aplicar als serveis de la plataforma, a la qual considera un "agent immobiliari".\nL'Ahtop sostenia que aquesta societat no es limitava a posar en contacte a dues parts gràcies a la plataforma, sinó que exercia una activitat d'agent immobiliari sense estar en possessió d'una targeta professional, infringint d'aquesta manera la 'Llei Hoguet', aplicable a França a les activitats dels professionals del sector immobiliari.


Nou propostes culturals per a Setmana Santa - À Punt\nNou propostes culturals per a Setmana Santa\nAquests dies de vacances es poden aprofitar per descobrir nous racons i tradicions del nostre territori.\nQualsevol destinació sempre serà bon lloc per a gaudir de la gastronomia local\n30 de març 2018 - 09:25\nAquest cap de setmana és dels llargs. Divendres Sant i Dilluns de Pasqua fan que hi haja gent afortunada que tinga quatre dies lliures per poder trencar la rutina. Per a qui encara no té pla, ací fem un recull de bones propostes culturals per tal de gaudir al nord o al sud, a la costa o a l'interior.\nFoto: Festival de Titelles Portsxinel.la\nPobles dels Ports\nEl divendres 30 comença a Villores i Vilafranca la segona edició del Festival PortsXinel·la, un esdeveniment que aprofita el teatre de titelles com a excusa per a interconnectar deu municipis de la comarca. Durant tota la setmana, representacions, tallers i exposicions ompliran els carrers d'aquests pobles de l'interior de Castelló. Tota la programació està detallada en el Facebook del Festival.\nA l'agost de 1976, quan el MACVAC encara es deia Museu Popular d'Art Contemporani de Vilafamés, s'inaugurava una exposició d'estètica pop als carrers del poble per tal de posar l'art a l'abast de tot el món. 42 anys després, el centre reviu aquella exposició amb el títol "Records d'un temps passat: exposició a l'aire lliure d'art kitsch", la qual s'inaugura el divendres 30 i romandrà fins al 12 d'abril.\nFoto: Luis Tormo (Flickr)\nAmb menys de 300 habitants, aquest xicotet poble a 30 quilòmetres de Castelló de la Plana ha sabut fer-se lloc en el món en una disciplina tan moderna com l'street art. El MIAU, és a dir, el Museu Inacabat d'Art Urbà, va començar en 2014 gràcies a la cessió dels murs en blanc dels edificis del poble. Aquests murals han portat enginy i color a Fanzara, convertint-lo en un museu a l'aire lliure i obert tot l'any.\nAquest xicotet poble de la comarca del Serrans té molt a oferir. Enclavat en un preciós paisatge muntanyós, ha sabut posar en valor la seua història: des dels dinosaures que habitaren la regió, fins a la història més recent. El Museu Paleontològic, muralles i masmorres medievals i el nou Museu Etnològic són alguns punts a visitar, tots inclosos en la ruta "La Taifa d'Alpont", que organitza l'Oficina d'Informació i Turisme.\nFoto: Bombas Gens\nÉs segurament la gran novetat cultural de l'últim any a València. La renovació d'aquesta antiga fàbrica de material industrial ha suposat per a la ciutat una finestra oberta a l'art i, en menys d'un any d'activitat, presenta una agenda plena de propostes. A més de les exposicions actuals, el centre organitza visites guiades per a conéixer el passat industrial de l'edifici, el refugi de la Guerra Civil i la bodega medieval.\nFoto: Ecomuseu de Bicorb\nL'Ecomuseu de Bicorb ofereix "sessió doble" durant la Setmana Santa. A banda de les rutes rurals de la zona, l'Ecomuseu roman obert aquests dies i organitza visites a les coves de l'Aranya de matí i vesprada. Una oportunitat perfecta per a descobrir pintures amb 10.000 anys d'antiguitat, com ara l'única representació rupestre al món d'una recol·lectora de mel.\nFoto: M.Prinke (Flickr)\nUn agradable passeig de cinc quilòmetres a través del Parc Natural de la Serra Gelada ens permet respirar la brisa marina fins a arribar al penya-segat on hi ha el far de l'Albir. El centre d'interpretació, que només obri de matí, ofereix informació sobre la naturalesa i la història de la zona, amb protagonistes com pirates i corsaris. Una excursió perfecta per a combinar amb una escapada a la platja.\nLa capital del Baix Vinalopó té una agenda repleta durant aquests dies. Més enllà de la tradicional Setmana Santa, el Museu Arqueològic i d'Història d'Elx (MAHE) és una bona opció per a conéixer en profunditat l'esdevenidor del territori il·licità. A més de la interessant mostra permanent, des de dissabte passat fins a l'1 de juliol el centre ofereix una amena exposició titulada "Prehistòria i còmic", on es connecta la història antiga amb la narració gràfica més popular.\nLa Setmana Santa oriolana està declarada Festa d'Interés Turístic Internacional. Visitar la capital del Baix Segura pot ser també una bona oportunitat per a conéixer millor la figura d'un dels nostres poetes més representatius, Miguel Hernández. A la Casa Museu del poeta, la ciutat li ret homenatge amb una exposició que mostra amb detall com era la seua vida i tot allò que el va inspirar. Dilluns, tancat.


At. Madrid vs Real Betis en directe, Futbol en directe - Empordà\nEmpordà » Esports » Futbol » LaLliga Santander » At. Madrid - Real Betis\nPartit: At. Madrid - Real Betis\nPrèvia del At. Madrid-Real Betis\nNahuel (Real Betis) ha rebut una falta a la banda dreta.\nCanvi al Atlético de Madrid, entra al camp José Giménez substituint Antoine Griezmann.\nRematada fallada per Gabi (Atlético de Madrid) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea que se?n va molt amunt i desviat per la dreta després d'un servei de cantonada.\nCórner, Atlético de Madrid. Córner comès per Ryan Donk.\nFora de joc, Atlético de Madrid. Koke ha intentat una passada en profunditat però Yannick Carrasco estava en posició de fora de joc.\nCórner, Atlético de Madrid. Córner comès per Antonio Adán.\nÁlex Alegría (Real Betis) ha estat amonestat amb targeta groga per joc perillós.\nCanvi al Real Betis, entra al camp Nahuel substituint José Carlos.\nSime Vrsaljko (Atlético de Madrid) ha estat amonestat amb targeta groga.\nRematada parada sota pals. Yannick Carrasco (Atlético de Madrid) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea. Assistència de Antoine Griezmann.\nRematada parada a l'esquadra esquerra. Rubén Castro (Real Betis) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de Joaquín.\nCanvi al Atlético de Madrid, entra al camp Yannick Carrasco substituint Nicolás Gaitán.\nRematada parada per baix a l'esquerra. Fernando Torres (Atlético de Madrid) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea. Assistència de Koke.\nJoc perillós de Filipe Luis (Atlético de Madrid).\nRematada fallada per Álex Alegría (Real Betis) després de llançament amb l'esquerra des de la banda esquerra de l'interior de l'àrea la pilota es perd pel costat dret de la porteria. Assistència de Cristiano Piccini amb un centre a l'àrea.\nCórner, Atlético de Madrid. Córner comès per Riza Durmisi.\nComença segona part Atlético de Madrid 1, Real Betis 0.\nFinal primera part, Atlético de Madrid 1, Real Betis 0.\nRematada parada al costat del costat dret de la porteria. Jonas Martin (Real Betis) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea. Assistència de Darko Brasanac.\nRematada parada per baix a l'esquerra. Rubén Castro (Real Betis) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de Riza Durmisi.\nRematada fallada per Cristiano Piccini (Real Betis) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea que es va alt i per l'esquerra. Assistència de Germán Pezzella.\nRematada parada al costat del costat dret de la porteria. Rubén Castro (Real Betis) després del llançament amb la dreta des de la banda esquerra. Assistència de Jonas Martin.\nRematada rebutjada de Álex Alegría (Real Betis) després de llançament amb l'esquerra des del costat dret de l'interior de l'àrea.\nRematada fallada per Álex Alegría (Real Betis) després d?un llançament amb el cap des del centre de l'àrea molt a prop del pal esquerre, però es ha marxat lleugerament desviat. Assistència de Jonas Martin amb un centre a l'àrea.\nRematada fallada per Diego Godín (Atlético de Madrid) després d?un llançament amb el cap des del centre de l'àrea que se?n va molt amunt i desviat per la dreta. Assistència de Gabi amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nCórner, Atlético de Madrid. Córner comès per José Carlos.\nRematada fallada per Antoine Griezmann (Atlético de Madrid) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea surt fregant l'esquadra dreta.\nGooooool! Atlético de Madrid 1, Real Betis 0. Nicolás Gaitán (Atlético de Madrid) després de llançament amb l'esquerra a boca de canó des del costat esquerre per baix, al costat del pal esquerre.\nCórner, Real Betis. Córner comès per Sime Vrsaljko.\n60' Targeta groga per a Cristiano Piccini\n62' Yannick Carrasco substitueix a Nicolás Gaitán\n65' Joaquín substitueix a Darko Brasanac\n68' Targeta groga per a Sime Vrsaljko\n69' Kevin Gameiro substitueix a Fernando Torres\n69' Nahuel substitueix a José Carlos\n78' Targeta groga per a Álex\n81' Roman Zozulia substitueix a Álex\n90' Giménez substitueix a Antoine Griezmann\n477 Passos totals 451\nNicolás Gaitán 1 Álex 3\nGabi 1 Jonas Martin 1\nFernando Torres 1 Cristiano Piccini 1\nDiego Godín 1 Álvaro Cejudo 0\nAntoine Griezmann 1 Álex Martínez 0\nÁngel Correa 0 Ryan Donk 0\nNicolás Gaitán 1 Jonas Martin 1\nFernando Torres 1 Álvaro Cejudo 0\nÁngel Correa 0 Álex Martínez 0\nStefan Savic 0 Álex 0\nSime Vrsaljko 0 Ryan Donk 0\nSaúl Ñíguez 0 Roman Zozulia 0\nKoke 1 Jonas Martin 2\nGabi 1 Riza Durmisi 1\nAntoine Griezmann 1 Joaquín 1\nÁngel Correa 0 Germán Pezzella 1\nYannick Carrasco 0 Darko Brasanac 1\nStefan Savic 0 Dani Ceballos 1\nSime Vrsaljko 0 Cristiano Piccini 1\nNicolás Gaitán 2 Dani Ceballos 2\nKoke 2 Álvaro Cejudo 0\nStefan Savic 1 Álex 0\nFilipe Luis 1 Ryan Donk 0\nDiego Godín 1 Rubén Castro 0\nÁngel Correa 0 Roman Zozulia 0\nSime Vrsaljko 2 Rubén Castro 1\nSaúl Ñíguez 2 Jonas Martin 1\nNicolás Gaitán 2 Joaquín 1\nGabi 2 Álvaro Cejudo 0\nMoyá 0 Riza Durmisi 0\nSime Vrsaljko 5 Germán Pezzella 3\nStefan Savic 4 Darko Brasanac 3\nFilipe Luis 3 José Carlos 2\nDiego Godín 2 Dani Ceballos 2\nMoyá 1 Ryan Donk 13\nGabi 1 Roman Zozulia 1\nKoke 9 Ryan Donk 8\nGabi 9 Darko Brasanac 6\nMoyá 8 Riza Durmisi 5\nSime Vrsaljko 6 Joaquín 5\nFernando Torres 6 Cristiano Piccini 4\nNicolás Gaitán 3 Álex 3\nFilipe Luis 17 Riza Durmisi 15\nSaúl Ñíguez 3 Darko Brasanac 5\nGabi 3 Álex 4\nNicolás Gaitán 1 Rubén Castro 1\nKoke 1 Joaquín 1\nNicolás Gaitán 2 Álex 2\nKoke 2 Ryan Donk 1\nFilipe Luis 2 Rubén Castro 1\nFernando Torres 2 Riza Durmisi 1\nYannick Carrasco 1 Nahuel 1\nStefan Savic 1 Jonas Martin 1


Visita guiada al monestir de Sant Joan de les Abadesses\nVisita al Palau de l'Abadia, residència dels abats, i al monestir de Sant Joan de les Abadesses. Durant l'activitat els alumnes, acompanyats per un educador, identificaran els elements arquitectònics i artístics que formen el cenobi i els relacionaran amb les èpoques i els estils corresponents.\nMonestir de Sant Joan de les Abadesses i Palau de l'Abadia\nDonar a conèixer la important funció que va tenir el monestir de Sant Joan de les Abadesses en els orígens de la nació catalana. Identificar els elements arquitectònics i artístics presents al monestir i relacionar-los amb els diferents estils artístics i èpoques històriques.\nVisita al Palau de l'Abadia, residència dels abats, i al monestir de Sant Joan de les Abadesses. Durant l'activitat els alumnes identificaran els elements arquitectònics i artístics que formen el cenobi i els relacionaran amb les èpoques i els estils corresponents.\nEsquemes del monestir per facilitar les explicacions i la comprensió dels elements que es visiten, a més de l'audiovisual sobre aquest.\nS'avalua el grau d'assoliment dels objectius de l'activitat a través de la participació activa dels alumnes amb l'educador durant la visita.\nEl preu no inclou l'entrada al monestir, que és d'1 euro per alumne.


Idescat. Library Idescat. Biblioteca catalog › Results of search for 'an:"10066"'\nEdition: Versió definitiva, abril 2005Material type: Text Publisher: Barcelona : Generalitat de Catalunya. Institut d'Estadística de Catalunya, 2005Colection: Taules input-output de Catalunya 2001.Colection: Taules input-output de Catalunya 2001.Online access: Accés al document Availability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: B-2560] (1).\nMaterial type: Text Publisher: Barcelona : Generalitat de Catalunya. Institut Català de les Dones, 2007Colection: Estudis (Institut Català de les Dones) ; -- 1Colection: Estudis (Institut Català de les Dones) ; -- 1Online access: Accés al document Availability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: GI-1366] (1).\nMaterial type: Text Publisher: Barcelona : Generalitat de Catalunya. Institut d'Estadística de Catalunya, 2007Uniform: PECColection: Estadística socialUniform: PECColection: Estadística socialOnline access: Fitxa publicació Availability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: GI-1363] (1).


Llista de contractes i quantia adjudicada als principals adjudicataris. Govern obert\nEn aquest apartat s’inclou la relació dels contractes de les principals empreses adjudicatàries i la llista del volum econòmic adjudicat a les principals empreses adjudicatàries, actualitzats anualment, un cop s'ha informat el Registre Públic de Contractes de la totalitat dels contractes adjudicats durant l'any.\nFormat de les dades: XLSX.


Idescat. Novetats. Índex de preus de consum (IPC). Setembre 2016\nÍndex de preus de consum (IPC). Setembre 2016\nL'IPC (base 2011=100) creix un 0,4% interanual a Catalunya al setembre del 2016. Els grups més inflacionistes han estat comunicacions i hotels, cafès i restaurants (2,8% i 1,2% respectivament). Contràriament, registren decrements habitatge (− 2,5%) i esbarjo i cultura (−0,8%).\nCompartiu aquesta adreça: https://idescat.cat/n2454


Què succeeix amb la garantia d’un producte si la tenda que ho ven ha tancat | Consumer\nQuè succeeix amb la garantia d’un producte si la tenda que ho ven ha tancat\nQuan tanca un establiment, la garantia de l'article que s'hagi adquirit en ell es trasllada de forma automàtica des del distribuïdor al fabricant\nPer Blanca Álvarez 3 de juny de 2013\nLa pujada de l’IVA, les retallades, la debilitat del mercat de treball, amb taxes d’atur superiors al 25%, i la deterioració del consum privat s’estan portant per davant gran quantitat de comerços i establiments a Espanya. De fet, des que va començar la crisi en 2008, més de 95.700 autònoms del comerç han hagut de tirar el tancament als seus negocis. A causa d’aquest cessament de l’activitat, els productes o serveis que s’oferien als clients en aquestes tendes s’han quedat en suspens. No obstant això, convé saber que solament per comprar un article nou en un establiment, el consumidor compta amb una garantia de dos anys. Com es detalla en el següent reportatge, quan un distribuïdor tanca un negoci, la garantia del producte adquirit es trasllada de forma automàtica al fabricador, amb qui haurà de contactar el consumidor per poder gaudir-la.\nQuè faig si el comerç on vaig comprar un producte tanca\nL’històric creixement de les vendes a l’exterior, durant el mes de març de 2013, per sobre d’EUA, França i Alemanya, augura una lleu millora de l’economia i de l’ocupació a mitjà termini a Espanya, a més d’una recuperació de la solvència perduda als mercats. No obstant això, segons la UPTA (Unió de Professionals i Treballadors Autònoms), al gener de 2013, el nombre de treballadors autònoms del comerç al nostre país havia descendit fins a 783.298, mentre que en el mateix mes de 2008 la xifra arribava a 879.076.\nConvé guardar factures i documents relacionats amb la compra perquè el fabricant comprovi que l’article està en garantia\nLa crisi ha fet mossa en totes les activitats relacionades amb el consum privat i, en alguns casos, a causa del tancament de nombrosos establiments, els productes o serveis que s’oferien als clients s’han quedat en suspens.\nPer això, és convenient conèixer què cauteles respecte a garanties, reclamacions, canvis o devolucions ha de tenir un consumidor quan ha adquirit un article en un comerç que tanca les seves portes.\nL’article adquirit compta amb una garantia de dos anys\nEn principi, és el comerciant qui respon davant el consumidor de la conformitat d’un article venut que, per ser nou, té una garantia legal de dos anys. Quan és un producte de segona mà, la garantia legal té un termini no inferior a un any.\nDurant això temps, tots els costos derivats de qualsevol anomalia o fallada de l’article corren per compte del venedor, inclosos les despeses d’enviament. Així, quan hi ha una disconformitat amb el producte, cal reclamar al venedor, que és el garant. El client, per la seva banda, pot decidir que l’hi reparin o substitueixin.\nAixí mateix, tant el venedor com el fabricant poden oferir, a més, una garantia comercial, les condicions generals de la qual figuren en el contracte de compra de l’article encara que, en cap cas, poden substituir a la garantia legal de dos anys.\nGuardar els comprovants de pagament\nEl comprador té dret a sol·licitar a l’establiment on adquireix un producte un escrit amb la garantia, on es puntualitzin els detalls de major interès (el bé sobre el qual recau la garantia, els terminis, les vies de reclamació, etc.). Per això, amb la finalitat de poder fer un canvi, una devolució o presentar una possible reclamació en el futur, és imprescindible guardar tots els documents relacionats amb l’adquisició (factures, catàlegs, correus electrònics, resguards, ofertes comercials, etc.), amb la finalitat de que el fabricant comprovi que l’article està en període de garantia.\nSi el comerç tanca, el responsable de la garantia és el fabricant\nEn el cas que sigui impossible fer valer la garantia enfront del venedor, el responsable d’ella és el fabricant (o, en defecte d’això, l’importador). Quan tanca l’establiment on s’ha adquirit un article, són els fabricants els qui responen davant qualsevol incidència que present aquest producte, ja que la garantia es trasllada de forma automàtica del distribuïdor al fabricador, per la qual cosa el comprador haurà de contactar directament amb aquest últim per poder gaudir-la.\nDe qualsevol manera, el canvi mai pot suposar una despesa per al consumidor. En aquest sentit, si no se satisfà el deute adquirit amb el client, s’estaria vulnerant el dret del consumidor com a comprador dels productes o serveis d’un establiment.\nEn el cas que un article sigui irreparable o l’anomalia que presenta és d’origen, és el fabricant qui haurà de respondre i ocupar-se de les despeses de canvi o reparació, encara que, per a això, hagi de pagar el transport des d’un altre país.\nQuè ocorre quan s’ha contractat un servei\nQuan és la compra d’un producte físic en un comerç, es fa més senzill aconseguir una solució satisfactòria per al comprador. El problema es produeix quan s’ha contractat un servei que s’ha pagat i no s’ha gaudit. El consumidor, en aquests casos, es troba desprotegit davant la fallida d’una empresa de serveis.\nAbans d’arribar al concurs de creditors o als tribunals, les associacions de consumidors i les oficines de consum de les comunitats autònomes recomanen esgotar la resta de les vies. Si es va abonar el servei amb targeta de crèdit, es pot tractar d’anul·lar el pagament o recórrer al segur associat a molts bancs. En el lloc on es va contractar el servei, cal intentar sol·licitar la fulla de reclamacions, per després traslladar-la a l’oficina autonòmica de consum.\nParar esment als concursos de creditors\nConvé prestar especial atenció a les notícies de premsa i dels informatius i al BOE (Butlletí Oficial de l’Estat), ja que si un establiment presenta un concurs de creditors, els terminis per poder personar-se en ell són breus. De fet, el període per reclamar en un procés concursal solament apareix en el BOE.\nEs pot dir que quan un client ha pagat un servei, és com si hagués atorgat un crèdit a una empresa, per la qual cosa es converteix en creditor. El concurs és un procediment llarg en el qual, en primer terme, es designa un administrador concursal, és a dir, una persona que s’encarregarà de gestionar el procés. Una vegada es declara de manera oficial el concurs de creditors i es publica en el BOE, els consumidors afectats han de comunicar, sense demora, el seu deute a l’administrador.\nCom a mètode més senzill per reclamar i fer valer la garantia de l’article adquirit, convé adjuntar escanejades totes les proves dels pagaments realitzats i quedar-se amb els originals.\nAfiliar-se a una associació de consumidors\nNombrosos afectats pel tancament d’un comerç on van adquirir un producte recorren a l’agrupació en associacions per acudir als tribunals amb més força, ja que contractar un advocat entre diverses persones és sempre una opció més assequible. En aquest sentit, Internet i les xarxes socials han facilitat molt la trobada entre clients descontents o estafats.\nLes associacions de consumidors també exerceixen un paper fonamental si arriba el concurs de creditors, doncs solen aglutinar moltes de les queixes i reclamacions de clients que se senten desemparats. Aquestes associacions són entitats privades que tenen com a finalitat la defensa dels interessos i drets dels consumidors.\nExposar la queixa davant l’OMIC\nLes Oficines Municipals d’Informació al Consumidor (OMIC) tramiten les reclamacions que presenten els compradors o les associacions de consumidors relacionades amb l’adquisició d’articles (electrodomèstics, automòbils, joguines, etc.) i la contractació de serveis (viatges, transports, assegurances, productes bancaris, etc.) o subministraments (llum, aigua, gas, telefonia i Internet).\nEl consumidor que plantegi una reclamació contra un comerç que ha tancat per un producte adquirit en ell, o contra un fabricant que desoeix les seves queixes, ha d’emplenar un imprès oficial de l’OMIC, que es lliura en el Registre de l’ajuntament del municipi que es tracti, en els Registres de l’Administració General de l’Estat i de les Comunitats Autònomes, en les oficines de registre disposades a aquest efecte o a través de l’OMIC Virtual en Internet (quan la localitat ofereix aquest servei).\nSegons cada cas, l’OMIC trasllada la reclamació al distribuïdor o al fabricador per intentar arribar a un acord que satisfaci al consumidor. A diferència de l’arbitratge, és una mediació no executiva.\nNo obstant això, quan no s’aconsegueix un acord entre les parts, l’OMIC remet la queixa a la Junta Arbitral de Consum.\nReclamar davant el Sistema Arbitral de Consum\nQuan el comerç reclamat ha tancat i el fabricant del producte no contesta a la queixa o la resposta no satisfà al client, est pot acudir a les Juntes Arbitrals de Consum. El Sistema Arbitral de Consum és l’òrgan extrajudicial de les Administracions Públiques per resoldre els conflictes entre consumidors i empresaris, en el qual un òrgan arbitral adopta una decisió, denominada laudo, amb caràcter vinculant i d’obligat compliment per a ambdues parts. És un procediment ràpid i gratuït.\nSi l’establiment o fabricador reclamats no pertanyen al Sistema Arbitral de Consum, poden rebutjar el laudo, amb el que el consumidor haurà d’acudir als tribunals.\nAbans de presentar una demanda davant els tribunals, el més aconsellable és contractar a un advocat o anar a una associació de consumidors i usuaris, que estudiaran el cas per comprovar si pot prosperar per la via judicial.\nDe qualsevol manera, quan el consumidor ja ha esgotat sense èxit les anteriors instàncies, pot formalitzar la seva queixa en via judicial i obtenir la resolució d’un jutge que solucioni el conflicte. Per a això, s’ha de presentar un escrit de demanda en el Jutjat de Primera Instància del domicili de l’establiment o fabricador demandat, o del lloc on es va realitzar l’activitat reclamada. La demanda ha d’estar fonamentada i ha d’anar acompanyar-la de tota la documentació i proves possibles. En cas de disconformitat amb la sentència, es pot plantejar un recurs d’apel·lació.\nconsumidor dret fabricant garantía-ca venedor


BRU ARTIAC. OPERACIÓ SOBRASSADA. GOMÀ, ENRIC. Libro en papel. 9788466138604 El Petit Tresor\nVista previa: BRU ARTIAC. OPERACIÓ SOBRASSADA