El cant XXVI de viva voce\nde juliol 10, 2021\nEtiquetes de comentaris: Carlo D'Angelo Carmelo Bene CI-cant 26 CI-cants 24-27 de viva voce Lucilla Giagnoni Roberto Benigni Vittorio Gassman\nmatilde urbach 10 de juliol de 2021, a les 7:11\nAvui, ja ho veieu, en teniu per triar i remenar i, ja que hi som posats, quasi podíem organitzar un concurs com aquell que van fer a Truiter fa unes setmanes, no sé si el vau seguir, per a triar el gall que cantava millor de Catalunya (aquí) i que va acabar, uns dies després, amb el guanyador, que es deia Preferit, cruspit per una guilla (aquí. La natura és molt seriosa amb les seves coses.\nGalls a banda, i tornant a la Comèdia, encara se me n'acut un altre, de concurs, que tindria a veure amb la iconografia de l'Infern, és a dir, vist el que heu vist fins ara -les il·lustracions que he anat triant per a cada apunt, vull dir-, amb quin artista us quedaríeu, per exemple.\nI un altre més, que en això dels concursos tot és començar, els versos (o els cants) que més us han frapat, del que portem llegit, etcètera, tot i que valdria la pena esperar a sortir de l'Infern, perquè ja falta poc i encara n'hi podem trobar algun d'aquells que posen la pell de gallina, en dono fe. I així, 'nar fent...\nNo hi ha prèmit, aviso.\nmatilde urbach 10 de juliol de 2021, a les 7:19\nNi participants, em temo. 😂


Les paraules de Zamenhof a Barcelona (1909) | Històries de la llengua universal\nExisteix també un arxiu de so de més qualitat del mateix discurs. Diu Zamenhof:\n«Uzante la okazon de mia estado en Barcelono, mi esprimas per la fonografo mian koran saluton al la barcelona grupo esperantista (…) La fervora grupo multe helpis al la (…) kaj progreso esperantista, kaj mi esperas, ke tio ankoraŭ multe (…) laboradon por la afero esperanta.”\nLa traducció al català podria ser la següent: En ocasió de la meva estada a Barcelona, expresso mitjançant el fonògraf la meva cordial salutació al grup esperantista de Barcelona (…) El fervorós/dedicat/diligent grup ha ajudat molt a (…) i al progrés esperantista i espero que continui durant molt de temps el seu treball per la causa de l’esperanto.\n← Les brometes sobre l’esperanto\nMicrolliçons 86-90: -IND, matenmanĝo, si, de, VIR- →


Converteix Bulgària Leva (BGN) i FlorinCoins (FLO) : Canvi de divises Calculadora de conversió\nLev búlgar (BGN) i FlorinCoin (FLO) Canvi de divises Calculadora de conversió\nAquest Lev búlgar i FlorinCoin convertidor està al dia amb tipus de canvi de 21 Gener 2019.\nIntrodueixi l'import que voleu convertir a la casella a l'esquerra de Lev búlgar. Utilitzeu les monedes "swap" per fer FlorinCoin la moneda per defecte. Fer clic a FlorinCoins o Bulgària Leva per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nEl lev búlgar és la moneda en la Bulgària (BG, BGR). The FlorinCoin és la moneda en la cap dels països. El lev búlgar també es coneix com Levs. El símbol per BGN pot ser escrit Lv. El símbol per FLO pot ser escrit FLO. El lev búlgar es divideix en 100 stotinki. La taxa de canvi de El lev búlgar es va actualitzar per última vegada el 20 Gener 2019 de Yahoo Finance. La taxa de canvi de the FlorinCoin es va actualitzar per última vegada el 20 Gener 2019 de coinmarketcap.com. La BGN factor de conversió té 5 dígits significatius. La FLO factor de conversió té 12 dígits significatius.


El progressista Pascual Sala, escollit nou president del Tribunal Constitucional\nL'expresident del CGPJ i del Tribunal Suprem Pascual Sala ha estat escollit nou president del Tribunal Constitucional. Sala, valencià de 75 anys, considerat un progressista, ha estat escollit en segona votació i per majoria simple. El Tribunal Constitucional ha triat nou president en substitució de María Emilia Casas. Sobre el paper, Sala era el candidat amb més possibilitats, i finalment s'ha imposat al candidat alternatiu, Manuel Aragón, magistrat del sector progressista que durant el debat de l'Estatut es va alinear amb els conservadors. D'altra banda, el català Eugeni Gay, expresident del Consell General de l'Advocacia Espanyola, ha estat escollit vicepresident de l'òrgan.\n20/01/2011 - 09.03 Actualitzat 21/01/2011 - 07.59\nPascual Sala Sánchez (València, 1935), veterà jutge progressista i expresident del Consell General del Poder Judicial i del Tribunal Suprem, ha estat elegit president del Tribunal Constitucional, del qual és magistrat des del juny del 2004.\nAixí ho han informat fonts d'aquest òrgan, que han assenyalat que Sala ha resultat elegit en segona votació i per majoria simple, després que en la primera no ha obtingut la majoria absoluta entre els onze membres del ple del Constitucional que requereix la llei orgànica del tribunal (LOTC).\nSala, llicenciat en Dret per la Universitat de València, va ingressar a la carrera judicial el 1963 com a número 1 de la seva promoció i s'ha convertit en el primer jutge de carrera que arriba a la presidència del Constitucional, ja que els seus set antecessors procedien tots del món acadèmic.\nEugeni Gay, vicepresident\nL'expresident del Consell General de l'Advocacia Espanyola, el català Eugeni Gay, ha estat escollit vicepresident del Tribunal Constitucional, segons han informat fonts de l'òrgan. L'elecció de Gay s'ha produït just després de la de Pascual Sala com a president de l'alt tribunal.\nPascual Sala, elegit president del Tribunal Constitucional


“Fa falta un glop d’aire fresc que aconsegueixi modernitzar la nostra professió” | El Jurista\n“Fa falta un glop d’aire fresc que aconsegueixi modernitzar la nostra professió”\nAvui entrevistem a Carlos Rodríguez, advocat, emprenedor i soci fundador de l’Institut d’Emprenedoria Legal.\nSempre m’ha encantat preguntar on comença l’aventura. Com s’inicia l’Institut d’Emprenedoria Legal? Per què?\nL’aventura de l’Institut d’Emprenedoria Legal comença un temps després d’haver decidit fer el pas i llançar-me a muntar el meu propi despatx d’advocats i veure que, en molts aspectes, no sabia ni per on començar. Just en aquest moment, és quan em vaig adonar que tenia coneixements jurídics suficients per a fer el pas (sabent per descomptat que ens trobem davant una professió d’aprenentatge continu), però no tenia ni idea d’emprenedoria ni de qüestions vinculades al model de negoci, a les vendes, al branding o al màrqueting. Aspectes, tots ells que són clau per a qualsevol negoci, inclosos els despatxos d’advocats.\nEn aquest moment, vaig veure molt clar el dèficit que a nivell formatiu existeix a Espanya per als emprenedors: ningú està ensenyant als joves del nostre país a emprendre. És més, m’atreviria a dir que el que aprenem en l’educació primària, secundària, batxillerat i en la universitat, en general, va sempre en una altra direcció totalment oposada (el treball per compte d’aliè) i no té res a veure amb l’emprenedoria. I això, és veritat que no únicament és propi de l’advocacia, però a vegades dóna la sensació que el màxim objectiu professional que existeix per a un advocat és ser-ho en un gran despatx, o bé arribar a ser jutge, notari, o Advocat de l’Estat. I això, t’ho diu algú que ha treball en grans firmes i que va opositar durant un any a Advocacia de l’Estat.\nPerò p. ex. per què en el nostre sistema educatiu no es motiva des de petits als estudiants (i podríem extrapolar-lo a molts sectors), no per a treballar en un gran despatx sinó perquè siguin ells mateixos qui arribin a crear el pròxim gran despatx o la pròxima aplicació legal o tecnològica de l’any? Actualment no es valora la possibilitat que algú tingui les ganes i la valentia de voler començar també el seu propi projecte.\nPrecisament, en adonar-me a través de la meva pròpia experiència de tot això i en veure que, en el nostre sector, ningú està ensenyant tot allò que és necessari per a muntar un despatx d’advocats que pugui tenir èxit en el S.XXI, vaig decidir fer-ho jo. Per a això, vaig reunir un excel·lent equip, ple de persones súper qualificades en els seus respectius àmbits i junts, ens vam embarcar en la creació de l’Institut d’Emprenedoria Legal. Un institut que neix precisament per a suplir aquesta manca formativa, i per a poder ajudar a tots aquells joves advocats emprenedors i inconformistes, al fet que puguin donar amb major seguretat, els seus primers passos.\nNavegant per la vostra pàgina web, impacta la vostra filosofia. Missatges molt directes com “Anys estudiant lleis per a acabar portant-li el cafè al teu cap?” o “Volem que trenquis les cadenes que et lliguen al sistema”. Per a tu, quines són les cadenes que haurien de trencar-se en el sector de l’advocacia?\nConsidero que l’advocacia a data d’avui és un sector encara molt arcaic. Despatxos de senyors grans amb prestatgeries infinites de llibres darrere de la seva cadira, clients que es tanquen en llargs i extensos dinars, joves advocats escalfant la cadira fins a altes hores de la matinada, facturació per hores, xocs generacionals amb els socis de grans despatxos… el problema, per a mi, es troba en la mentalitat dels despatxos d’advocats (fins i tot m’atreviria a parlar d’una qüestió cultural). Fa falta una renovació total i un glop d’aire fresc que aconsegueixi modernitzar la nostra professió. Hem de fugir de la imatge típica de l’advocat, deixar la corbata en el calaix i crear un model de despatx d’humans que ajudin a altres humans (siguin persones físiques o jurídiques). I, sobretot, hem de potenciar en els nostres joves actituds com: la tolerància al risc, la resiliència, la proactivitat, l’adaptabilitat, i la intel·ligència emocional, per a poder trencar precisament aquestes cadenes que fins i tot ens lliguen a un sistema que no és propi del segle en el qual vivim. Si trenquem aquestes cadenes, estic convençut que molts joves s’atreviran a liderar nous despatxos i això possibilitarà que aquest canvi (a millor) que necessita la professió, arribi molt més ràpid.\nCreus que s’està implantant en l’advocacia jove la idea d’un camí correcte a seguir? Un camí allunyat de l’emprenedoria…\nLa realitat, és que sempre hem estat part d’un camí reglat (en certa manera podríem parlar d’una espècie de camí de la rata professional). Sempre hem tingut molt marcats els nostres passos a seguir sense haver de parar-nos massa a pensar en els mateixos (primer l’escola, després la universitat, fer pràctiques, trobar un treball, etc.). I aquest és precisament l’origen del problema, que moltes vegades no som capaços de pensar per nosaltres mateixos, ja que hem estat part d’un model educatiu que ens ha ensenyat a com ser bons treballadors i no a com ser bons emprenedors. I això, ha de canviar, començant per l’escola.\nCom et deia en la meva primera resposta, el fet que existeixi aquest dèficit en l’educació, i en la carrera universitària, o el fet que l’emprenedoria mai s’hagi vist com una opció a plantejar-se abans dels 30 fa que, efectivament, s’estigui implantant al nostre país, un camí totalment allunyat de l’emprenedoria. I això provoca que ens trobem davant un camí que busca crear treballadors, en aquest cas advocats, que entenen que aquesta és l’única opció i que estan disposats a estar infinitat d’hores asseguts en una cadira, renunciant a qualsevol classe de conciliació de la vida laboral i familiar. Posats a treballar tantes hores, per què no fer-ho per a un mateix? Perquè avui dia, crec que la resposta és que, atès que no hem estat educats per a això, fer el pas, fa por.\nI és clar que alguna cosa estem fent malament. L’altre dia, analitzava amb deteniment el primer Estudi sobre la Salut i el Benestar de l’Advocacia Espanyola realitzat en col·laboració amb l’Institut de Salut Mental de l’Advocacia (ISMA). De l’anàlisi dels resultats es desprèn una dada inquietant: el 30% dels advocats no exerciria la mateixa professió si pogués tornar a triar. És a dir, tres de cada deu advocats no tornarien a ser-ho. Són números desastrosos per a una professió tan bonica com és l’advocacia, i és clar que alguna cosa cal fer per a revertir aquestes dades. I, crec francament, que és a les mans dels joves advocats el canviar aquest paradigma.\nDes del teu punt de vista, el COVID-19 ha propiciat l’emprenedoria en el sector legal?\nEl sentit comú ens diu que emprendre en temps de crisi sembla, d’entrada, una decisió poc encertada i plena de riscos. A la incertesa inherent a l’emprenedoria, s’afegeix la informació i les notícies que diàriament ens omplen de pors i disminueixen les expectatives de qui pensen en la idea d’emprendre: notícies negatives sobre la situació econòmica general, tancaments d’empreses, aprovació d’expedients de regulació d’ocupació, engruiximent de les llistes de l’atur…\nSense perjudici de l’anterior, les anteriors crisis (i aquesta no serà una excepció) han posat de manifest l’adaptabilitat de l’ésser humà en casos d’extraordinària necessitat a qualsevol circumstància. Sempre diuen que, en temps de crisi, neixen nous projectes (a vegades, perquè no queda més remei). Jo estic convençut que amb el talent que hi ha a Espanya i després de tantes hores de confinament, hauran nascut al nostre país idees amb molt de potencial. De fet, l’Institut d’Emprenedoria Legal és una idea que va néixer precisament en el primer confinament del passat mes de març.\nAleshores, per a donar una resposta concreta a la pregunta, jo et diria que sí, però més per una qüestió de necessitat que de convicció. No obstant això, si les eines del nostre sistema educatiu fossin unes altres, estic convençut que molta gent que encara no s’atreveix a fer el pas, sí que el donaria.\nQuines són les principals pors en el moment de saltar de grans despatxos i volar sol?\nFrancament Alexander, no puc dir-te una només. Com és lògic, emprendre i desmarcar-te d’allò comú, comporta una infinitat de pors que et van acompanyant durant tot el camí. Algunes desapareixen, uns altres vénen amb el temps, unes altres tornen a aparèixer. Si hagués de relatar-te la primera, seria sense dubte, la por de sortir de la zona de confort. És a dir: la por a allò desconegut, la por de començar alguna cosa i que surti malament o la por a no saber ni per on començar. Per a aixecar un despatx des de zero, vaig haver de fer coses que ni tan sols m’havia plantejat mai que hauria de fer o que seria capaç de fer. Però és que si vols créixer com a emprenedor (encara que m’atreviria a dir que també és necessari per al desenvolupament personal), hem de ser capaços d’afrontar la por i atrevir-nos a fer (en tots els àmbits) coses que no haguéssim fet mai abans.\nI una vegada has començat, tindràs por sense dubte a equivocar-te amb el model de negoci, no saber trobar què és això que et fa diferent o a comprometre’t amb despeses (per posar alguns exemples). Sense dubte, jo també he passat per totes elles (i més), i precisament per aquesta raó és per la qual neix l’Institut d’Emprenedoria legal, per a ajudar a tots aquells advocats i advocades que realment vulguin emprendre a que puguin superar aquestes pors inicials, tot donant les eines que es necessiten per a començar un despatx d’advocats propi amb bon peu.\nI els errors més comuns?\nJo sempre dic que dels fracassos s’aprèn. Un fracassat/a, no és la persona que perseguint el que vol no té èxit a la primera o a la segona, és qui renúncia de primeres a aconseguir el que realment vol. Jo mateix he fracassat diverses vegades (sense dubte a mi m’agrada més parlar d’intents que de fracassos), i aquí segueixo, aprenent cada dia. Precisament tots aquests errors que ja he comès, són els que m’han portat fins al punt en el qual estic avui. Podria dir-te que, per a mi, un dels principals errors de les persones en emprendre és no ser conscients (i és normal que així sigui) de “la muntanya russa emocional” que suposa embarcar-se en un projecte des de zero.\nUn altre error, i permet-me Alexander que sigui molt franc, és no tenir fusta d’emprenedor. Encara que sigui dur és així, no tothom serveix per a emprendre. Has de tenir una actitud determinada i ser capaç en el dia a dia de treballar intensament, ser tenaç i disciplinat (això últim és fonamental) sense que ningú t’ho demani (només tu mateix). I sobretot no hem de perdre mai de vista una premissa clara: que un negoci no vagi a bon port no és un fracàs, forma part del procés d’aprenentatge perquè el següent negoci surti millor.\nTambé et diria que un altre dels errors més comuns, és, segurament, el fet de voler córrer massa i llançar-se al mercat sense haver estudiat en profunditat el nínxol de mercat al qual el despatx vol dirigir-se i la competència que existeix en aquest mercat. Sense aquest treball ben fet, no pot haver-hi una proposta de valor que et diferenciï de la competència. I, sense aquesta proposta ben definida, les accions de branding i de màrqueting, mai aconseguiran els resultats que un espera, doncs el problema està en l’origen.\nAquest és per a mi el pas al qual inicialment cal dedicar-li tots els esforços per a, immediatament després d’haver fet aquest treball inicial, validar aquest treball o “hipòtesi” amb el mercat de manera progressiva per la via de la iteració i la millora constant (alguna cosa que es coneix en el món de l’emprenedoria com “llegeixin startup”), començant primerament amb “un prototip de despatx” o com a mi m’agrada anomenar-lo: el “despatx mínim viable”.\nDes de l’Institut d’Emprenedoria Legal que proposeu perquè l’enlairament sigui d’èxit?\nSi et digués que tenim la clau de l’èxit et mentiria, no hem vingut a vendre fum. El que pretenem amb la creació de l’Institut d’Emprenedoria Legal és cobrir un buit formatiu i ajudar els advocats i advocades emprenedors a fer els seus primers passos. La nostra fórmula consisteix a explicar a través de les 54 classes teòric pràctiques que actualment conformen el Programa de Formació Accelerada en Emprenedoria Legal, durant un temps de 4 mesos, les claus i les eines que són necessàries perquè un despatx d’advocats pugui funcionar sense necessitat, a més, d’invertir inicialment grans quantitats de diners.\nAmb aquest programa, molts advocats i advocades podran aprendre coses que no se’ns han ensenyat en la carrera i que tampoc s’aprenen en l’exercici diari de l’advocacia en sentit tècnic i que com comentava abans, poden anar des del branding al màrqueting, passant per la creació d’una pàgina web pròpia, la creació de contingut en xarxes socials, la venda d’un producte (en el nostre cas serveis) o l’adquisició de nocions bàsiques de recursos humans que són necessàries per a qualsevol procés de contractació de personal, amb la finalitat que a mitjà termini, crear un molt bon equip de treball que acompanyi a l’emprenedor al llarg del camí i amb el qual el projecte pugui créixer.\nQuin està sent el feedback a data d’avui?\nLa realitat és que estem molt contents i entusiasmats amb el bon acolliment que l’Institut està tenint. Tenim ja a moltíssima gent apuntada en la llista d’espera del programa que es llançarà el mes vinent de febrer. I, paral·lelament, estem rebent molts missatges, fins i tot de gent que no ha estudiat dret, preguntant si l’Institut els podria ajudar també a ells a enfocar el seu model de negoci o les seves estratègies d’emprenedoria.\nA més, el pròxim dia 2 de febrer a les 19.00 de la tarda, impartirem (en aquest cas jo mateix) el primer “webinar” de l’Institut, en el qual parlarem precisament de la por d’emprendre. Un “webinar”, que està tenint un acolliment increïble i al qual convidem a tots els advocats i advocades que tinguin una mínima inquietud per la idea d’emprendre al fet que participin. És gratuït, encara que les places són limitades.\nAixí que la veritat, i parlo en nom de tots els membres de l’equip, no podem més que donar les gràcies pel gran acolliment que el sector ens està brindant.\nPel que fa a casos d’èxit, la realitat és que, a data d’avui, no podem exposar cap cas d’èxit extern, donat que la primera edició del programa encara no ha tingut lloc. No obstant això, creiem en la qualitat del contingut que hem creat i que, amb aquest, moltes persones podran tenir sense dubte, millors eines, per a primer atrevir-se i després fer viable els seus propis despatxos d’advocats.\nAra bé, sí que tenim un cas d’èxit intern, que és Legal Tag Advocats, el despatx que jo mateix dirigeixo i que ha servit de base per a la creació d’aquest programa. Però que sigui un cas d’èxit, no significa que l’objectiu del programa sigui crear despatxos iguals al meu propi. Això seria un complet error. Cada projecte té la seva pròpia personalitat i essència i cadascun de nosaltres, ha de ser capaç de trobar-les i treure-les a relluir. El que volem precisament, és ajudar a molts advocats i advocades al fet que puguin fer-ho en els seus propis projectes, donant-los les eines adequades a tal fi.\nL’exercici de l’advocacia i el que això implica (i.e., constituir una SLP, donar-se d’alta com a autònom, etc.), és una assignatura pendent en Facultats i Màsters de Dret?\nTotalment. En relació amb el que he exposat en la primera resposta, francament considero que a Espanya existeix un gran dèficit a nivell formatiu per als emprenedors. Encara que potser aquests temes que exposes en la teva pregunta són els que, per a un advocat, a priori, poden resultar més fàcils d’assimilar (molt més difícils resulten a priori p. ex. per a un arquitecte o metge). Ara bé, això no obsta perquè, en ser qüestions tan concretes, moltes vegades se’ns faci un món l’haver d’enfrontar-les.\nContestaré a la teva pregunta amb una altra pregunta: algú pot entendre que en el Màster d’Accés a l’Advocacia (un màster precisament creat per a validar l’exercici de la professió i poder col·legiar-se) un estudiant surti del mateix sense saber tot el necessari per a establir-se l’endemà (si així ho desitja) com a advocat per compte propi per a exercir lliurement la professió? Per a què serveix el Màster llavors?\nEs necessiten moltes nocions per a poder triomfar com a advocat per compte propi que van més enllà d’allò estrictament jurídic. Aquesta part, un client moltes vegades la donarà per descomptada (els coneixements jurídics i la capacitat tècnica, poden marcar la diferència amb el pas del temps, però mai al principi). Però de què serveix ser el millor advocat del món si no ets capaç de fer que els teus clients potencials et coneguin? No obstant això, torno a insistir en el que deia al principi, el dèficit formatiu en matèria d’emprenedoria passa en tots els sectors, no solament en el legal. I això, només ho resoldrà una reforma educativa de gran importància, que pensi no en una legislatura (com fan moltes vegades els partits polítics) sinó en una o diverses generacions.


99% CUP (23/12/2015) :: VPLANSPERIODISTA.WEBNODE.CAT\n> Pàgina d'inici > 99% CUP (23/12/2015)\n99% CUP (23/12/2015)\nUna gran diferència envers altres nacions, és que aquí la burgesia ha recolzat històricament, malgrat les seves misèries, una aposta de lluita i de resistència. Ja des del segle XIX, on les classes socials eren del tot tancades, el nexe comú de futur per a totes elles era un determinat sentit català, al qual el modernisme hi feu una gran aportació compartida, amb la renaixença. Els pastorets, dels quals els de Josep Maria Folch i Torres (1880), ara en celebrem els 100 anys d’existència ininterrompuda, en són un exemple prou significatiu.\nAmb el desenvolupament industrial, les diferències entre rics i pobres, van haver d’assumir el fet de la immigració. De primer, la pròpia catalana, provinent de les comarques més deprimides, però després, després de la guerra civil, amb l’allau dels provinents de terres espanyoles, i ara finalment, d’arreu del món. En tots aquests casos, la clau en l’ascensor social, el que permetria fer una societat més cohesionada i, en tots els sentis més justa, és el marc de relacions laborals. Els treballadors, la ma d’obra tindria que tenir alguna possibilitat per sortir del cercle viciós d’ingressar a fi de mes després de quedar quasi en números vermells, en un cicle que només alguns poden trencar amb molt d’esforç, dedicació i ajudes desinteressades dels familiars.\nPer a la majoria, una vida de treball silenciós, sobre la base de l’estalvi i d’ocupacions múltiples, no és engrescadora. Fins fa molt poc, la supervivència social es va fer així, enmig de privacions i tota mena d’audàcies per equilibrar l’economia domèstica. Una vegada el marc de relacions laborals s’ha inserit dins el teixit impositiu (retencions aplicades a les rendes en origen) i tenen sistemes especials de protecció, el paradigma ja no és el mateix, i ha passat ha estar damunt la teulada del creixement econòmic i les inversions.\nPer això, l’estat del benestar s’enfronta a dures crítiques, ja que si bé necessita ingressos, els llocs on hi ha capacitat de pagar impostos per a recaptar-los estan vinculats a les grans inversions (energia, industria, turisme, transports,...), tot produint-se una gran desvinculació entre els interessos dels inversors (sovint tant anònims i distants com els fons d’inversió amb noms enigmàtics) i la ciutadania, en general, vista exclusivament, d’acord amb els estudis de mercat, com a massa de consumidors als quals seduir amb noves i variades propostes.\nTrencar aquesta dinàmica, per a que les persones és reconeguin mirant-se a la cara, ara per ara, és molt més que un desig nadalenc. Des de visions de lluita i resistència, no obstant això, hi ha molt a fer. El canvi de paradigma consisteix en admetre el valor de l’existència humana per ella mateixa, entenent tota la resta com a instrumental o mitjà del que és mereix la nostra presència aquí i ara. La consciència social és molt feble si la conquesta de la RMI, renda mínima d’inserció, un cop garantits els drets fonamentals, és per gastar-la engruixint el mercat de les grans multinacionals, ja que la gent comuna aspira al que aquestes ofereixen: bon mòbils, luxosos cotxes, destins exòtics, hotels cars, comoditats supèrflues, roba de disseny,... Amb marques i cadenes que no cal citar, per ésser omnipresents.\nL’estil d’austeritat, discreció, solidesa i senzillesa, en el cas català, era compartit, entre les “classes” treballadores i la seva burgesia industrial, en general, tal com s’ha indicat, i per tant, esdevenia un model d’èxit per les complicitats que podia generar. El capital s’arremangava al costat dels peons, escombra en mà, o bé sentia les seves pròpies passes en les solitàries passejades del diumenge per la tarda entre els tallers i les naus dels conjunts fabrils. Això, encara és així, en bona part. I per això, cal sempre més treballar en el sentit i el valor de la condició humana.\nNingú és superior a ningú, tots aportem alguna millora al fer la feina ben feta. L’esforç sempre té recompensa, i si cal, també és bo saber esperar i esperar. La força obrera no pot ésser una resignació permanent sinó una lluita, feta d’explicacions, missatges i conciliacions. Hi ha molts que ho fan, i per això, els prepotents i vanitosos no poden tenir recorregut en el nou escenari nacional que ens mereixem.\nFins ara teníem, si volíem, a més dels compromisos personals, certs deures cívics, de participació principalment, però ara cal assumir obligacions públiques: defensar un sistema tributari just amb coresponsabilitat, denunciar la corrupció entre companys i dirigents i aportar els nostres millors talents en cada causa col·lectiva que decidim entre tots.


Fira Alimetnaria de Barcelona - INGECAL.CAT INGECAL.CAT\nFira Alimetnaria de Barcelona\nLa setmana passada es va realitzar la Fira Alimentària de Barcelona. Aquesta es celebra cada 2 anys des de 1976, convertint-se en tot un referent a nivell mundial en el sector de l’alimentació. Durant els 4 dies de durada, han passat per ella més de 150.000 visitants, i a comptat amb una representació d’unes 4.500 empreses.\nLa fira es troba dividida en 6 zones, en les quals es representen tots els sectors, a més presentar les innovacions.\nMés informació: fira de barcelona\n14 Febrer, 2019 9:33\n14 Febrer, 2019 9:29\n13 Febrer, 2019 9:44\n12 Febrer, 2019 9:38


literatures (la presó de l'aigua): V PREMI MANEL GARCIA GRAU\nPublicat per Josep Lluís Roig a 8:48\nCaram, no pares! Enhorabona! Ja tenim una altra excusa perquè vingues a visitar-nos a ciutat.\n12 de juny de 2013 a les 9:34\nA vore si puc anar més per ciutat. Enguany ho he trobat a faltar.\nM'hauré de dedicar a escriure assaig i així la poesia segur que fuig!\n(La veritat és que quan es publique el llibre no em quedarà ni un vers inèdit... Ai!)\n12 de juny de 2013 a les 10:04\nQuèèè...? Maldito poeta! I el lamenta que no li quedarà ni un sol vers inèdit. Ja ens ho tornaràs a dir, quan arribe el moment de la publicació.\nT'he de confessar que el dia que publicares l'entrada dedicada a Joan Baptista no tenia esma per a dir-te'n res. I ara que en tinc una miqueta més, d'esma, perquè ausades vida quin hivern més carregadet d'emocions fortes..., ara, després de rellegir aquella entrada, dic: uuuufff! I prou, de moment.\nGràcies, Josep Lluís, per recordar-los. Crec que Joan va donar un poquet de la seua vida per la de Manel. Ja saps..., una d'eixes coses que es pensen.\n12 de juny de 2013 a les 10:54\nES ha dit...\nEnhorabona, Josep Lluís!\n12 de juny de 2013 a les 14:57\nL'enhorabona! Et llegirem de gust, com sempre\n12 de juny de 2013 a les 22:12\nPrimer: moltíssimes gràcies.\nI segon: no sé com dir-ho, però per a mi Manel no es va morir fins que Campos. Jo quan Manel també havia tingut una experiència familiar molt dura amb la malaltia i el tema de conversa va ser eixe durant molt de temps.\nPerò mentre en parles, és com si la vida continuara. La veritat és que em va afectar. També perquè Campos era d'aquelles persones amb les quals passa el temps i pots continuar en qualsevol moment la conversa iniciada fa uns mesos, uns dies, de vegades fins i tot anys. I ara la conversa ja no podrà continuar. Supose que hi ha l'intent de continuar la conversa, d'evitar el silenci.\n13 de juny de 2013 a les 10:15\nNo ens coneixem, però et dono la meva més sincera enhorabona. Vaig tenir la immensa fortuna de conèixer personalment tant en Manel com en Joan Baptista, i sé de l'immens valor que representa aquest premi -el primer guanyador del qual va ser, per cert, Joan Baptista Campos!- per a aquells qui el guanyen, i que ve de l'epreci que tothom qui el coneixia sentia per aquest poeta. Felicitats!\nJoan Maria Camprodon i Calveras\n13 de juny de 2013 a les 15:01\nNomés puc dir que moltes gràcies. Que espere estar a l'alçada.\n13 de juny de 2013 a les 21:05


Armengol: “què és el que amaga Bauzá per no fer pública la seva declaració de Renda i Patrimoni?”\nfebr. 06 Armengol: “què és el que amaga Bauzá per no fer pública la seva declaració de Renda i Patrimoni?”\nFrancina Armengol, portaveu del Grup Socialista, ha reiterat una vegada més la petició al president Bauzá per a que publiqui i ensenyi la seva declaració de Renda i Patrimoni.\nArmengol ha retret a Bauzá que continuï posant entrebancs a la transparència i la rendició de comptes dels càrrecs públics i s'ha preguntat "a què té por Bauzà, que li preocupa i què amaga en la seva declaració que no vol fer-la pública".\nDurant una compareixença de premsa, la portaveu socialista ha recordat que Bauzá ja va mentir en la declaració presentada quan va ser nomenat president i que segurament vol amagar a l'opinió pública que cobra de dos llocs, com a cap de l'Executiu i tot els ingressos que li reporta la seva farmàcia. Armengol ha criticat les excuses aportades per Bauzá de convertir el debat entre rics i pobres i ha dit que "el problema no és si ets rics o pobre, sinó com t'has fet ric".\nLa portaveu socialista ha anunciat que davant els límits que el PP està posant a la transparència, el PSIB-PSOE donarà una passa cap endavant en favor de més controls i rendició de comptes. Francina Armengol, que ha reiterat l'oposició frontal a la modificació que pretén fer l'Executiu del PP de la Llei de Bon Govern, ha dit que el Grup Socialista presentarà una esmena a la totalitat amb un text alternatiu "per avançar amb més transparència, no només amb els càrrecs públics sinó per incloure també als partits polítics". Armengol ha reptat al PP a explicar davant l'opinió pública els motius que té per oposar-se a aquesta aposta per més transparència i control i ha insistit en que "ha se ver obligatori, per llei, i no voluntari aquesta rendició de comptes per que aquí, a les Illes Balears, el PP té una trista història lligada a la corrupció".\nEl PP bloqueja la compareixença de Bauzá\nPer altra part, el Grup Parlamentari Popular ha tancat files avui per intentar evitar major desgast del president Bauzá. En la Junta de Portaveus del Parlament de les Illes Balears, el PP ha utilitzat la seva majoria per negar les dues compareixences del president que havia demanat el Grup Socialista. El PSIB-PSOE havia demanat que Bauzá doni explicacions de perquè precisament ara vol rebaixar el control al Govern i la transparència modificant la Llei del Bon Govern. A més, també s'havia demanat la compareixença del president per explicar què està fent, que ha fet fins ara i què pensa fer el seu Govern per evitar que Madrid imposi un sostre màxim a la bonificació del descompte de residents, tal com autoritzen els Pressuposts Generals de l'Estat 2013.\nPer tres vegades el PP s'ha negat a la transparència, ja que també ha vetat la convocatòria de la Comissió de l'Estatut del Diputat, una comissió reservada –no pública- en la que representants dels diferents grups poden veure la Declaració d'Activitats dels altres diputats. El Grup Socialista ja havia presentat aquesta sol·licitud el mes d'octubre, i el PP es va negar. Avui ho ha tornat fer, emparant-se només en la seva majoria en la Junta, tot i que els serveis jurídics del Parlament no han trobat cap motiu pel qual no es pugui reunir aquesta comissió.


Llenties amb verdures i pollastre | Recepta de cuina de Marcel Josep Olza i Monfort - RECEPTES.CAT\nLes llenties sempre tenen la mala fama de que engreixen però el que engreixa és més el que se li posa. Us paso una versió més lleugera.\n500g. de Llenties\n1 grapat de mongeta tendra, a poder ser rodona.\n1/2 o 1 litre de brou de verdures\nLa nit anterior poseu les llenties en remull. Sempre hi ha l'opció de comprar llentia ràpida i fer-les directament.\nEl procés de la verdura:\nRentar, tallar, picar, pelar: tomàquets, pebrots, ceba, pastanagues.\nEn una olla amb un rajolí d'oli hi posarem la ceba que vagi sofregint, i passats 10 minuts el tomàquet que ja tindrem pelat i picat. Ho deixem sofregir. Després posem el pebrot i la mongesta tendra, i deixem que es vagi fent. Podeu utilitzar mongeta tendra congelada.\nEn una altra paella o planxa, marcarem el pollastre, que tindrem ja salpebrat. Només volta i volta, i el tallarem a daus. Després, l'afegim al sofregit.\nIncorporem al sofregit el vi blanc, i deixem reduir.\nUna vegada que el vi hagi reduït, incorporem les llenties, i les integrem amb moviments embolicants, i després la pastanaga, tallada a rodanxes.\nJa amb tot incorporat i integrat, afegim el brou.\nPortem a ebullició i deixarem que bulli durant 1 o 2 hores, vigilant, fins que veiem que les llenties ja són cuites.\nPodeu posar comí, el comí el posariem durant el sofregit, però no a tothom li agrada el seu gust. Aquest, ajudaria a digerir millor els llegums.\nEnllaça aquesta recepta: Receptes.cat/recepta11949


IX Jornada d'especialistes en Infermeria Familiar i Comunitària - Associació d'Infermeria Familiar i Comunitària de Catalunya :: AIFiCC\nIX Jornada d’especialistes en Infermeria Familiar i Comunitària\nEl passat 20 de maig vam celebrar la IX Jornada d’especialistes en Infermeria Familiar i Comunitària de Catalunya. Enguany la jornada va ser online donat el context de COVI19.\nL’acte de presentació de la Jornada va comptar amb l’Ariadna Port, vocal de l’ Associació Catalana d’Infermeria Familiar i Comunitària de Catalunya (AIFICC), amb la presidenta del COIB, Paola Galbany Estragués i amb Montserrat Gea Sánchez, Directora General de Professionals de la Salut de la Generalitat de Catalunya. Totes elles van destacar la importància de poder fer una Jornada com aquesta que posa en valor l’especialitat de família i comunitària i que dona valor a la tasca investigadora de les infermeres.\nAl llarg del matí es van desenvolupar 3 taules on es van presentar els treballs de final de residència. En total, es van presentar els 10 treballs escollits entre tots els realitzats per les residents d’IFiC.\nEn la part final de la jornada va tenir lloc la conferència: “El treball en equip multiplica” per part d’en Pep Marí, psicòleg esportiu.\nDesprés es van donar a conèixer els treballs premiats que van ser:\nPrimer premi: “Eduación y salud afectivo-sexual en la adolescencia” de Sara Pozo Pérez.\nSegon premi: “La excelencia en cuidados en atención primaria. Estudio descriptivo sobre la aplicaicón de la guias de buenas prácticas por profesionales de enfermería”, treball presentat per Maria Navarro Picó.\nTercer premi: “Evaluación de los factores de riesgo de ciberbullying por medio del análisis de ciberconducta, cibercotilleo y actitudes violentas en adolescentes de un centro escolar”, de Verónica Fernández Martins.\nTambé es va donar un quart premi (accésit) al treball “Valoración psicosocial y emocional de adolescentes y jovénens con diabetes mellitus tipo 1 en atención primaria”, de la infermera María Lozano Casado.\nL’acte de cloenda va anar a càrrec d’Ariadna Port, tot desitjant que el proper any ens retrobem presencialment.


El Món | La República Catalana realment existent\nper Ramón Cotarelo 02/01/2018\nLa República Catalana, solemnement proclamada el 27 d’octubre i immediatament atropellada per la força bruta, la il·legalitat i l'abús del govern espanyol, és més legal i legítima que aquest mateix govern. Amb els seus dirigents a la presó o l'exili, amb les seves institucions suspeses, els seus partits fustigats i la seva gent perseguida és més real, més autèntica i més sòlida que aquest imitació d'Estat democràtic, dictadura real d'un partit, un govern i un president corruptes i els seus còmplices i aliats de l'oposició.\nBon Any nou Ramón. Seguim i seguirem!\nImpressionant article del savi Sr. Cotarelo. GRÀCIES!\nUn article demencial. El Sr. Cotarelo viu en una altre galàxia republicana. Quina pena quan hagin de baixar a la realitat. No paga la pena discutir amb gent fanatitzada.\nla UE A DEMOSTRAT QUE SON UNA COLLA D'ESTÓMACS AGRAITS, VENUTS AL MILLOR POSTOR, a Catalunya és necessària la mediació de l'ONU.\nDons encara no veig la Republica per en lloc.\nEs pot dir més alt però no més clar. Enhorabona per l'article. Espanya té un problema i és ella mateixa. La culpa els seus polítics. PP, C's i PSOE. Estem al segle XXI i cal assumir la derrota i acceptar la voluntat d'un poble que reclama la seva legitimitat. Un poble que vol ser lliure i que no accepta distorsions a l'empar d'un 155 fantasma.\n¿Independientes? Ja, ja... Con los políticos que tenéis, jamas. Son unos cobardes.\nQuè és el que correspon a la Unió Europea? És a vosaltres, els que us presenteu per governar Catalunya, a qui correspon fer el necessari. Hem donat la cara per vosaltres. Què espereu per correspondre de veritat?\nLA realitat es que ens cal una mica mes de temps. Aixo es imparable,Pero cal aixemplar una mica mes la base per supercar el 51% com a minim Llavors poster Europa reaccioni,no crec que hu pugui fer per sofa del 51%\nTot el que diu Cotarelo és veritat des dels drets humans. Però els contraris analitzen i actuen des del poder de l'estat i poden fer el que vulguin, són impunes. Estem aquí. I encara sort que lz UE els va imposar eleccions.\nSerem independents, la força de la raó s'acabarà imposant sobre la força brutal de la repressió. No en tinguem cap dubte!\nOtro comoel concejal de la cup que han pillado.... .. Emporrado hasta arriba..... Que rico el sigarrrrro de la rrisa....ji, ji , ji,......Veo Repúblivas,,,,muuuuuuchas Repúblivas.....jajajajaja....\nLa predicció del farmaceutic Deulofeu serà quasi exacte. A partir del 2024 el vot unionista caurà de manera subtada i continuada per els canvis en els cens elèctoral lligats als fluxes migratoris dels anys 1055-75.\nEsta es la realidad de las cosas, Don Ramón, la que me hace estar convencido que la victoria de la libertad es cuestión de meses o algún año. La trayectoria del independentismo catalán avala esta confianza. Los objetivos son nítidos y absolutamente decentes. Enfrente tenemos un estado corrupto que se devorará a sí mismo, incapaz de sostenerse por mucho tiempo basado en la mentira. Y es que además esa casta madrileña no sabe hacer otra cosa que expeler su bilis destructora. Catalanes, atentos.\nCal que la gent que viu, treballa i estima Catalunya, entengui que el que volem no es enfrontacions ni odis absurds amb la resta de persones catalanes ni espanyoles. L'unic que volem es un estat propi on la democracia sigui de veritat i el poble estigui per sobre dels capitals i els seus interessos. Esperem aconseguir-ho pel bé de tots els seus habitants. On també hi serán els meus fills, nets, amics i familia. No soc nescuda aqui, però el sento totalment meu. Ànims Repùblica Catalana !!!\nFan gràcia els comentaris que acusen a Cotarelo de viure una realitat paral·lela o als nostres polítics de covards\nEls que porten anys parlant d'una "majoria silenciosa" (són una minoria sorollosa, maleducada, a qui importan poc la democràcia) o estan representats per polítics que es refugien en policia armada que ataca gent indefensa. Quina "bravura" els polis picant a iaies i gent que alça les mans dient que són pacífics! Quina mostra de valors democràtics, els pobles cridant "a por ellos"! Quina intel·ligència política, creure que les porres són més útils que escoltar i arribar a acords pacífics! Rucs!\nPepi= charnega agradecida o enchufada en tv3%\nEspero que Junqueras & cía pugui sortir aviat de la presó i Puigdemont i la resta tornar del exili. Ens em guanyat a pols la República. La qualitat de la qual dependrà de la nostra conciéncia ciutadana. Pd: el franquisme cal jutjar-lo pels delictes comesos, so pena de ser eternament el ase dels cops gratis total... i reescriure la nostra história. Pd: a l'església católica ni aigua. Sempre ha estat contra nostra. Grácies Cotarelo per tots aquests anys al nostre costat. Una abraçada.\nMariaCasanelles com tens tan clar el que dius...ningú t'ha explicat l'efecte mirall? Som el que veiem, les paraules ens delaten. A tu també són lleis universals.\nGenial l'article Ramón. Felicitats i bon any. Seguim fent república\nA Maria Casanellas : de aixó en Psicologia sen diu PROYECCIÓ. Es dir de l'altre el que tu fas.Alguns en dirien cinisme, però realment es maleltis e incurable.Cal fugir.\nCrec que entre escons de ELECCIONS i vots de un REFERÈNDUM tenim una mica de embolic interessat per part de la dreta, amb unes eleccions parlem de escons i el 135 es el tope, si n´hem tret 70 crec que això supera el 50%. Si fem un referèndum amb una participació del 82% i surt el 47,9 de vots, aixo significa que, 82% es 100% com 47,9% es a x, busqueu el resultat i sabreu perquè ens enganyen.\nPaulino García Moya\nEste hijo mío nunca cambiará, Se quedó anclado en los 60's.\npues anda que tu ex jefe de Badalona, con la escoba se ha topao, casi le barren a el, en cuanto a porrero mirate los ojillos del jafe del partido naranja, al Marianico Bocacharco, a este no le hace falta las neuronas chisporrotean por toos los lados\nSi, Pilar, deberian ser tan valientes como los "conquistadores" españoles armados hasta los dientes contra indios indefensos. De hecho, tan valientes como los " oe oe oe" de la cofradia del Santo Troncho con fuerzas armadas y jueces arropandolos.\nNo val dir en unes eleccions en que es trien escons que ens posem a comptar vots, si tenim 70 escons de 135 , els indepes som majoria absolutissima , i no hi ha mes, si volen comptar vots , que permetin un referendum acordat, si no ho volen fer , doncs el resultat del 21 d es ben clar , majoria absoluta independent , nomes toca desenvolupar la republica proclamada abans fent cas a la voluntat dels electors, lo altre es embolicar la troca per part dels unionistes que no volen acceptar la derrota\nNarcís ( la política n'és sagrada i hi és, justament, per evitar la violència .. i ' aquests ' rere legislatiu, executiu i judicial ensems amb els de les garrotades són qui l'exerceixen .. n’és clar com l’aigua que no són polítics àdhuc ni politicastres sinó ‘ colla malvada de la pitjor estofa ‘! )\nQui pot negar res de tot l'article ? PD: renoi, si fos a l'inrevés i .. amb raó !\nSisco estas diciendo que con una participación del 82% el 47'9% voto q si, y eso es verdad. Pero usas los datos como si de cada 80 personas que van a votar 47'9 votaran q si y eso no es así. Sino al hacerlo con el 52'1% que voto no nos encajan los datos y su suma nos supera el 100%. No podemos coger los datos como nos conviene hay que tener mucho cuidado de como los usamos.\nDiu l’article vint-i-sis, que en un cas de compromís, el califa pot si cal, refregar-se l’engonal i passar-se pels dallonses totes les lleis del país.\n"El badaloni", li diria el que un "charnego" contestaba cuan li de-hi-han algo semblant, com per exemple, VETE A TU PUEBLO, i ell contestaba VETE TU QUE JO JA ESTUBE 20 AÑOS. Jo li dic, que si no li agrada aquesta terra "acollidora", el MON es molt ampla i sempre li queda el recurs de VOLVER AL PUEBLO. En el cas de que no tingui fills, dons en aquest cas,li dirien que hi torni ell per que ells ja estan bé en aquesta TERRA BENEÏDA.\nSegur que ens en sortirem


Make the Lead - Fundació Catalunya VoluntàriaFundació Catalunya Voluntària\nFundació Catalunya Voluntària > Projects > Oportunitats! > Make the Lead\nQuan? Del 16 al 22 de març de 2020\nA on? Motycz Leśny, Lublin, Polònia\nEntitat d’acollida: Heureka Generator\nHeureka Generator: L’associació Heureka Generator va ser fundada el setembre del 2016 per persones amb molts anys d’experiència en l’àmbit de les organitzacions no governamentals. Els membres són coordinadors professionals de projectes locals i internacionals, treballadors d’educació no formal i altres joves que han participat en molts projectes locals i internacionals de joventut. El que tots tenen en comú és la voluntat d’estar actius i actuar per a la comunitat local.\n“Make the lead” és un curs de formació que respon a la necessitat de comptar amb líders juvenils de bona qualitat en organitzacions europees que treballin amb Projectes Erasmus+. Molt sovint les accions en marcs del projecte no es poden implementar al millor nivell possible a causa d’una preparació “general” de joves o adults que treballen amb joves. La manca de coneixements o no adequats coneixements de lideratge causen problemes en molts projectes europeus. Amb el nostre curs de formació, voldríem formar persones que seran els líders del grup durant els intercanvis juvenils europeus en un futur proper. Gràcies a això els participants dels projectes seran guiats de manera eficaç i adequada, augmentaran les possibilitats de desenvolupament per a joves i que els projectes tinguin una bona qualitat.\nLa FCV acollirà el seminari internacional ‘Youth Leadership for Advocacy’ 09/09/2020


Una trilogia dona estratègies a l'abast de tothom per recuperar la seva salut\nL'investigadora científica vendrellenca, Mery Ruíz Cendonya, publica '4 Gramos', 'La auténtica MICROrevolución!' i 'Diabetis versión 2.0'\nL'autora de la trilogia, Mery Ruíz Cendoya, és veïna del Vendrell CEDIDA\nDissabte, 20 abril 2019 09:41\nL'investigadora i llicenciada en Farmàcia i Boquímica, Mery Ruíz Cendonya, resident al Vendrell, ha completat els tres volums d'una triologia dedicada a la salut: '4 Gramos', 'La auténtica MICROrevolución!' i 'Daibetis versión 2.0'. L'autora s'enfoca a través d'aquesta trilogia en estratègies a l'abast de totes les persones per recuperar la seva salut.\nEl primer llibre de la Trilogia de la salut, '4 Gramos', té per objectiu donar poder a les persones perquè cadascú pugui realitzar, amb coneixement, la seva pròpia tria d'aliments. Mery Ruíz Cendonya explica que en el llibre, "el lector trobarà veritats que tots hauríem de saber per poder millorar la nostra salut, veritats sobre els sucres, sobre els edulcorants, el gran engany del colesterol, els greixos saturats i molt més".\nEl segon volum de la Trilogia, titulat 'L'autèntica MICROrevolución!' vol mostrar i demostrar l'impacte del microbioma humà sobre la nostra salut i benestar en general. En aquest llibre, el lector descobrirà l'univers microbià que es troba dins d'ell i com ha de cuidar-lo, mimar-lo i alimentar-lo per poder gaudir d'una salut de ferro.\nCompleta la trilogia el tercer i darrer volum, 'Diabets versión 2.0', que comença amb una pregunta; "Sabíeu que la Diabetis tipus 2 es pot revertir?" L'autora dona resposta a aquesta pregunta: "SÍ, la diabetis tipus 2 es pot revertir". El lector entendrà clarament tot el que implica la Diabetis tipus 2 i les estratègies per revertir-ho. "Una malaltia que ens van dir que era per a tota la vida i ara la ciència sap que la Diabetis tipus 2 es pot revertir", defensa l'investigadora.\nPer Mery Ruíz Cendonya, aquesta trilogia "ens parla d'esperança, d'aconseguir un món cada dia més sa, amb molta energia i vitalitat". L'autora es considera "una persona a qui li encanta llegir i bàsicament sóc molt curiosa". Confessa que "durant molts anys vaig buscar respostes als meus Per què? Per què la gent està malalta, per què uns pateixen de diabetis, altres de malalties cardiovasculars, altres Parkinson, altres Alzheimer, altres migranyes i un llarg etccccccc..."\nL'autora recorda que "quan vaig trobar les respostes a tots els meus perquès, van néixer dins meu unes ànsies de compartir-ho amb tothom i vaig prendre la ferma decisió que faria tot el que estigués a les meves mans per complir amb el meu desig més profund", com ara la publicació dels tres llibres, i conclou: "el meu objectiu és transmetre els meus coneixements perquè la gent pugui usar-lo per al seu propi benestar".\nEls tres volums de la trilogia:\nMery Ruíz Cendoya és Llicenciada en Farmàcia i Bioquímica. Va fer el Màsters en Microbiologia per la Universitat de Concepció i el Màster en Psiconeuroinmunoendocrinología Clínica i Nutrició Ortomolecular per la Universitat de Barcelona. També va fer el Doctorat en el Departament de Ciències Mèdiques Bàsiques a la Universitat Rovira i Virgili (URV).\nEn resum, l'autora és Investigadora científica de formació, professió i vocació.


El youtuber como celebridad mediática: entre la autenticidad y el mercado – Arts i Humanitats\nCiencias Sociales General General Humanidades\n23 d'octubre de 2018 Arts i Humanitats Comentaris tancats a El youtuber como celebridad mediática: entre la autenticidad y el mercado\nElisenda Ardèvol, directora del grupo de investigación del MEDIACCIONS y el investigador postdoctoral Israel Márquez, analizan el famoso fenómeno Youtubers. En un artículo publicado en Rizoma profundizan en el impacto de la industria cultural en estas nuevas “Celebridades”. Concretamente, basan su estudio en el cambio mediático que se establece en la comunicación entre los Youtubers y la audiencia cuando entra en juego nuevos agentes culturales.\ninvestigacion mediosrecerca estudis d'arts i humanitatsyoutubers\nPrevious Post:Nace el blog de “Los Aprendices de la Historia”\nNext Post:Seminari d’Art: De què va l’art? Del «m’agrada» al «no l’entenc»


Programaci� XX Jornades de Dansa - Ajuntament d'Argentona\n07.05.2012 � Actes Culturals\nProgramaci� XX Jornades de Dansa\nAquest diumenge van iniciar-se les XX Jornades de Dansa amb un esmorzar i espectacles d�animaci� per a infants i p�blic familiar. La programaci� d�activitats continuar� el proper cap de setmana i fins dimarts 15 de maig.\n(11.30, Plaça Nova) Taller Obert de Bollywood a càrrec de Yuraima del Centre Shindia.\n(12.13 h, Plaça Nova) Taller de Dansa Contemporània a càrrec de Sol Vázquez de la Cia. Trànsit.\n(17 h, Plaça Nova) Lectura del manifest del Dia Internacional de la Dansa 2012. Mostra d'escoles de Dansa amb la participació d'entitats i escoles de dansa d'Argentona i rodalies. Col·labora Estudi de Dansa Pas x Pas.\n(19 h, La Sala) Assaig obert de la Jove Companyia de l'Institut del teatre It Dansa. Espectacle per a públic adult.\n(22 h, La Sala) It Dansa. La jove companyia de dansa de l'Institut del Teatre presenta un espectacle ple d'humor i sensibilitat que consta de tres coreografies: Naked Thoughts, la primera creació en una companyia catalana del barceloní Rafael Bonachela; In Memoriam, creada per a Les Ballets de Montecarlo al voltant del tema de la memòria, i Minus 16, un treball del coreògraf Ohad Naharin basat en músiques que van del txa-txa-txa o el mambo a cançons populars d'Israel i que propicia la fusió de ballarí i espectador. Espectacle per a públic adult inclòs en la Temporada de Teatre, Música i Dansa 2012.\n(De 18 a 20h, Casal de Joves) Classe oberta de Break Dance a càrrec de la coreògrafa i ballarina Raza.\nProgramaci� XX Jornades de Dansa - Nota premsa


Alcoa names bes...\nAlcoa names best metal company\nIn the world!! Big F-in Deal!! How about being named most profitable company in the world??


Bona nit i tapa't: Simone\nEspero que no em tracteu de repetitiu si parlo dels Jocs Olímpics. Sí, ja sé que ho vaig fer al 2012, i al 2008, però un post cada quatre anys me'l deixeu fer, oi? Com és costum, durant dues setmanetes, en els anys de traspàs, em dedico a mirar per la tele esports que no tornaré a mirar fins al cap de quatre anys. Hi ha grans esportistes en totes les modalitats, molt d'esforç, moltes hores d'entrenament, autèntics campions i campiones. I després estan els fora de sèrie, aquells que estan per sobre dels altres perquè tenen unes capacitats innates, a banda de deixar-s'hi la pell.\nAquest post, de fet, em ve d'aquell que vaig fer el 2008. En aquells jocs, a Beijing, vaig descobrir Usain Bolt (Jamaica), or en 100m, 200m i 4x100, que va ser també triple or a Londres 2012 i segueix sent el favorit ara, per no dir que manté uns records mundials estratosfèrics (del 2009) que costaran de superar. Per cert, a Beijing també va regnar Michael Phelps (EUA), però no era tan sorpresa. Doncs aquests Jocs de Rio tenen un altre fenomen semblant a aquell d'en Bolt. Podrien ser les nedadores Katinka Hosszú (Hongria) o Katie Ledecky (EUA), però vull destacar la gimnasta Simone Biles (EUA).\nLa gimnàstica artística és realment espectacular, però la Simone Biles desafia totes les lleis de la física. Quan ella fa un exercici, tothom mira, i val la pena fer-ho. Igual com vaig posar el vídeo de la gran cursa de Bolt a Beijing, avui us deixo l'exercici de terra de la Biles que va certificar la medalla d'or per equips al conjunt americà. És l'exercici, però no el vídeo de la final, perquè no està disponible. Això sense tenir en compte que encara ha de competir individualment. Estic segur que tornarà a casa carregada d'or.\nEscrit per en XeXu a les 22:06\nSalvador Macip 12 d’agost de 2016 a les 0:03\nFins i tot jo, que no sóc fan de la gimnàstica, m'he enganxat a la Biles! Espectacular.\nCarme Rosanas 12 d’agost de 2016 a les 20:29\nJo no miro els jocs olímpics... però aquest video l'he trobat realment espectacular...\nM. Roser 12 d’agost de 2016 a les 21:46\nNo segueixo massa els jocs, però si que em va encantar un nedador dels Estats Units, la Mireia de Badalona amb el seva (de moment) única medalla d'or de la natació espanyola...\nNo coneixia aquesta gimnasta, però m'he quedat bocabadada, sembla mentida com clava els exercicis i ves per on, està ben rodoneta...Quan hi ha voluntat, els quilets no compten gaire!!!\nAssumpta 13 d’agost de 2016 a les 14:09\nNo és que estigui rodoneta, és que és molt baixeta... això, en el terra no es nota, en altres proves (com la barra d'equilibri) és una sort perquè fa que tingui el seu centre de gravetat més proper al terra (diuen, eh? hahaha jo no sóc cap experta) i, en canvi, és un inconvenient per altres proves, com pot ser el salt o les asimètriques on, per estar a l'alçada de les companyes, ha de fer uns bots impressionants :-)\nAssumpta 13 d’agost de 2016 a les 14:04\nDoncs, al contrari que la resta de companys, jo vaig estar enganxada davant la tele per veure totes les finals de gimnàstica artística.\nLa Bales és la millor sense cap dubte, però algunes altres la superen en alguns aparells (com les barres asimètriques). Van ser unes finals d'aquelles d'estar tota l'estona dient "Ooooh, oooh, oooh" ;-))\nEl que és impressionant és la història personal de moltes d'aquestes noies. Concretament, la Simona Bales és filla d'una mare drogoaddicta i alcohòlica. Els serveis socials li van treure la custodia dels seus quatre fills (el pare ja no cal ni preguntar on deuria ser) i, finalment, l'avi matern i la seva segona dona es van quedar dues de les nenes i les van adoptar legalment. Aquella va ser una autèntica llar per la petita Simona que diu "Dad i Mum" al seu avi i a la seva dona.\nDiuen que un dia, quan tenia uns sis anyets anava d'excursió amb l'escola i es va girar una tempesta terrible que va fer que les mestres decidissin suspendre la sortida. Amb tots els xiquets a punt, amb les seves bosses i amb ganes de divertir-se i sense tenir on anar, una de les professores va proposar portar-los a un centre esportiu perquè poguessin jugar allí tot el dia.\nEn arribar i veure esportistes entrenant, la petita Simone, sense haver-ho fet mai es va posar a fer tombarelles i salts de tal manera que aquell vespre, quan va tornar a casa, ho va fer amb una nota d'un dels entrenadors dirigida als seus pares "Han pensat alguna vegada en apuntar la seva filla a gimnàstica? Creiem que té molt bones condicions innates" i així va ser...\nSort de la tempesta!! ;-))\nElfreelang 13 d’agost de 2016 a les 15:25\ngens repetitiu home ....fins i tot en pts fer més si vols, mira aquests dies, millor dit nits, he vist algunes competicions i la gimnàstica m'agrada mira-la i sí aquesta noieta és excepcional pel que ha aconseguit i com hi arribat espero que segueixi progressant i tenint tots els èxits i medalles que es mereix\nConsol 14 d’agost de 2016 a les 8:50\njomateixa 15 d’agost de 2016 a les 10:10\nLes meves filles i jo hem anat mirant quan hem pogut la rítmica, i la natació sincronitzada. Uns espectacles fabulosos!\nignasi 15 d’agost de 2016 a les 10:51\nMare de Déu! Tot això fa? Reconec que és el teu vídeo és l'únic que he vist dels Jocs d'aquest any. Espectacular!\nGarbí24 15 d’agost de 2016 a les 12:06\ndes de sempre que passo olímpicament dels jocs olímpics, però que el més reconec de tot el que sento és el fet de que hi ha molts que amb un pressupost molt pobre es passen quatre anys deixant el fetge al gimnàs per sortir uns minuts a l'aparador del món. I el més injust encara és que alguns esports tot i ser medallista has de compaginar-ho amb alguna feina per poder sobreviure.\nI és que sens dubte còrrer darrera una pilota està sobrevalorat.\nXeXu 17 d’agost de 2016 a les 0:18\nMoltes gràcies a tots els que heu comentat aquest post i que us heu quedat tan impressionats com jo mirant la Simone. Ara que ha ha acabat la seva participació, se'n va a casa amb quatre medalles d'or i una de bronze, un error greu que va cometre fent l'exercici de barra fixa li va costar no guanyar el cinquè or, però era tan difícil el que estava fent que tot i cometre aquell error encara va quedar tercera. És realment molt bona, i ho ha demostrat. Com heu comentat, és baixeta i per això no participa, per exemple, a la final individual de barres asimètriques, però sí que va participar en salt, perquè tot i ser baixeta, és compacta i musculosa, no un pes lleuger com les xineses que tenen problemes en aquest element. No, no està grassa, ni molt menys, és pura fibra. El que sí que és cert és el que explica l'Assumpta, no conec la història tan bé com ella, però sé que va tenir una infància difícil i que probablement la gimnàstica l'ha salvat de tenir una vida perduda. Esperem que segueixi la seva carrera d'èxits, que es converteixi en llegenda, tot i que la vida activa de les gimnastes és molt curta. A Tòquio ja tindrà 23 anys, i serà una mica gran per la disciplina, però potser encara hi arribarà en condicions. Però mentrestant, durant aquests quatre anys que queden, segur que recollirà molts èxits en infinitud de tornejos.\nGemma Sara 17 d’agost de 2016 a les 16:11\nLlàstima que arribo tard al post, perquè la Sara i jo també hem flipat amb la Simone. I el Joan encara més, que està cobrint els Jocs des de Rio! :)


Agricultura – Ajuntament de la Bisbal del Penedès\nAgricultura Notícies Turisme\nEls participants en l’E-Bike Day Penedès 2022 vindran a dinar a La Bisbal del Penedès\nEl proper 12 de març tindrà lloc la segona edició de l’E-Bike Day Penedès (E-BIKE), una activitat de cicloturisme, amb bicicleta elèctrica, que pretén donar a conèixer els paisatges, la … Read More\nbaix penedèsbicicleta elèctricacamp d'oliveres Torclumcicloturismee-bike dayla bisbal del penedèspenedèstorclum\nAgricultura Agricultura Notícies\nEl dilluns 25 d’octubre es comencen a portar olives a la cooperativa agrícola i, per aquest motiu, es restringirà la circulació i l’aparcament al voltant de la plaça Catalunya, de … Read More\nAarcentcollitala bisbal del penedèsolivws\nActivitats Agenda Agricultura Comerç Esports Notícies\nAJORNAT-El 21 de febrer tindrà lloc el primer EBIKE TOUR\nAQUEST ACTE HA QUEDAT AJORNAT. US FACILITAREM MÉS INFORMACIÓ PRÒXIMAMENT. ESTE ACTO HA QUEDADO APLAZADO. OS FACILITAREMOS MÁS INFORMACIÓN PRÓXIMAMENTE. El Consell Comarcal del Baix Penedès, l’Ajuntament de Cunit, l’Ajuntament … Read More\nActes d’Unió de Pagesos – De l’1 al 15 de febrer de 2021\nUs adjuntem un pdf amb informació sobre les xerrades que ha organitzat Unió de Pagesos de l’1 al 15 de febrer: Os adjuntamos un pdf con información sobre las charlas … Read More\nagriculturaUnió de pagesosxerrades\nL’Ajuntament de la Bisbal del Penedès us informa que el Departament d’Agricultura, Pesca i Alimentació de la Generalitat de Catalunya disposa d’una via de tramitació telemàtica d’activitats de crema de … Read More


Molain és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 151 habitants.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 102 persones, 66 eren actives i 36 eren inactives. De les 66 persones actives 53 estaven ocupades (34 homes i 19 dones) i 13 estaven aturades (7 homes i 6 dones). De les 36 persones inactives 12 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 16 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Molain hi havia 61 unitats fiscals que integraven 150 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 13.260 €.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Molain_(Aisne)&oldid=29421569»


Arxius de Anteriors - PSITIC\nby admin | oct. 2, 2016 |\nPublicació online Referència del capítol de llibre: Prats, M.A. (2011). La competència digital a Primària. A A. Zabala (coord.), Què, quan i com ensenyar les competències bàsiques a primària. Barcelona: Graó. Resum: Allò que no hi és en el currículum oficial: el...\nPublicació online Referència: Espert, M. i Boqué, M.C. (2008). ¡Tú sí que vales! Historias cortas de niños y niñas que construyen valores humanos. Barcelona: Graó. Resum: Los valores son como una brújula: marcan el norte de la vida de cada ser humano, guiándolo a...\nPublicació online Referència: López, P. (2008). Espais d’aprenentatge. Barcelona: Minyons Escoltes Guies Sant Jordi de Catalunya. Resum: Reflexions, idees, metodologies, dubtes i estratègies a mig escriure, adreçades als educadors, als mestres, a les mares, als...\nEl benestar a l’aula. Eines per a l’acció tutorial (1). Educació per a la convivència\nPublicació online Referència: Boqué, M.C.; Codó, M. i Escoll, M. (2008). El benestar a l’aula. Eines per a l’acció tutorial (1). Educació per a la convivència. Barcelona: Prevenció Risc Escolar S.L. Resum: En l’àmbit de la convivència sovint s’espera a...\nEl benestar a l’aula. Eines per a l’acció tutorial (2). Prevenció de conductes negatives i construcció de la cultura de la pau\nPublicació online Referència: Boqué, M.C.; Codó, M. i Escoll, M. (2008). El benestar a l’aula. Eines per a l’acció tutorial (2). Prevenció de conductes negatives i construcció de la cultura de la pau. Barcelona: Prevenció Risc Escolar S.L. Resum: La...


Lourdes Ravetllat, nova representant de l'Esport a Lleida | Pallars Digital\nVeïna d'Esterri d’Àneu, fins ara ocupava el càrrec de Coordinadora de Joventut de la demarcació\nper Redacció, Esterri d'Àneu | 20 d'agost de 2021 a les 10:51 |\nLourdes Ravetllat compta amb experiència en l'àmbit esportiu | ERC\nLourdes Ravetllat i Pons ha estat nomenada representant territorial de l'Esport a Lleida, l’Alt Pirineu i l'Aran. Nascuda a Puigcerdà però resident des de fa uns anys a Esterri d'Àneu, Ravetllat ha treballat pel Departament de Treball, Afers Socials i Famílies -actual Departament de Drets Socials- com a coordinadora de Joventut de Lleida, Alt Pirineu i Aran, càrrec que ha ocupat el darrer any.\nDiplomada en Magisteri d'Educació Física i Magisteri d'Edudació Infantil per la Universitat de Vic, també ha treballat al Departament d'Educació com a professora de l'escola La Closa d'Esterri d'Àneu i l'Escola Llums del Nord de Puigcerdà, entre altres centres educatius de l'Alt Pirineu. Ravetllat substitueix al càrrec Joan Segura, que passa a ser director territorial de Drets Socials a Lleida.\nSegons informa el seu partit, Esquerra Republicana, Ravetllat compta amb una gran experiència en l'àmbit esportiu, ja que és practicant de tota mena d'esports de muntanya i sobretot d'esports d'hivern. Així mateix, afirma que emprèn aquest nou projecte com un repte personal i professional, i una oportunitat per treballar pel territori, per tal que l'activitat física arribi a tots els racons de la demarcació.\nPolítica, Govern, esport, Alt Pirineu i Aran, Secretaria General de l'Esport, Lourdes Ravetllat, ERC


La toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: La toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 /\nLa toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló): Una enquesta inèdita de J. Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / Rasico, Philip D. (Vanderbilt University) ; Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes (15è : 2009 : Lleida)\nL'estudi té dos objectius principals: d'una banda, tornar a transcriure (incloent-hi la conversió de les transcripcions fonètiques de Coromines a un sistema més afí a l’Alfabet Fonètic Internacional) una enquesta realitzada per Joan Coromines l’any 1960 al terme rossellonès d’Estagell; de l'altra, estudiar els topònims i les formes dialectals que s'hi van recollir.\nActes del Quinzè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes. Lleida, 2009, Barcelona : Abadia de Montserrat, 2010 (vol. 1, p. 149-170)\nLa toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / dins Amazon\nLa toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / dins Google Books\nLa toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / dins Google Scholar\nLa toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / dins Google Web La toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / dins INSPIRE\nLa toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / dins NEBIS\nLa toponomàstica del terme d'Estagell (Rosselló) Una enquesta inèdita de J Coromines realitzada arran de la frontera catalanooccitana l'any 1960 / dins Scirus


Com arribar a Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria amb Bus\nCarrer Carvajal De Hué, Sant Julià De Lòria\nCom arribar a Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria amb Bus?\nMira Carrer Carvajal De Hué, Sant Julià De Lòria al mapa\nIndicacions a Carrer Carvajal De Hué de Sant Julià De Lòria amb transport públic\nLes següents vies de trànsit tenen rutes que passen a prop de Carrer Carvajal De Hué\nCom arribar a Carrer Carvajal De Hué amb Bus?\nEstacions de Bus a prop de Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria\nBus línies a Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria\nQuines són les estacions més properes a Carrer Carvajal De Hué?\nLes estacions més properes a Carrer Carvajal De Hué són:\nPrat Gran - Plaça Laurèdia és a 186 metres de distància, 3 minuts caminant.\nQuines Bus línies paren a prop de Carrer Carvajal De Hué?\nAquestesBus línies paren a prop de Carrer Carvajal De Hué: É, L1.\nTransport Públic fins a Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria\nCom arribar a Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria, Andorra?\nÉs fàcil amb Moovit. Escrivu la teva adreça postal i el cercador de ruta de Moovit localitzarà la manera més ràpida d'arribar-hi. No estàs segur a on baixar al carrer? Descarrega't l'aplicació Moovit per a trobar adreces en directe (incloent-hi el lloc on baixar a Carrer Carvajal De Hué), consulta els horaris i obtingues les hores d'arribada estimades de les teves línies preferides de Bus.\nBusques la parada o l'estació més propera a Carrer Carvajal De Hué? Consulta aquesta llista amb les parades més properes disponibles per a la teva destinació: Prat Gran - Plaça Laurèdia.\nTambé pots accedir a Carrer Carvajal De Hué per Bus. Aquestes són les línies i rutes que tenen parades properes - Bus: É, L1\nFem fàcil arribar en transport públic fins a Carrer Carvajal De Hué, de manera que més de 930 milions d'usuaris, inclosos els usuaris de Sant Julià De Lòria confien en Moovit com la millor aplicació per al transport públic.\nLlocs d'interès pròxims a Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria\nLínies de transport públic amb estacions més properes a Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria\nLínies Bus amb estacions més properes a Carrer Carvajal De Hué a Sant Julià De Lòria\nMés fàcil arribar a Carrer Carvajal De Hué amb l' app!


4a FIRA COMERCIAL I GASTRONÒMICA Blog\nDurant els pròxims dies 7 i 8 de juny en la Plaça de Catalunya es farà la 4a edició de la Fira Comercial i Gastronòmica del Prat, organitzada per Prat Gran Comerç amb el suport i col·laboració de l'Ajuntament del Prat de Llobregat a través del Centre de Promoció Econòmica\nLa Fira constarà de dues zones comercials, una àrea gastronòmica i dues zones per a activitats infantils, per la qual cosa té l'atractiu de poder ser visitada per tots i especialment en família.\nSi tens un Comerç, Restaurant o empresa de Serveis, aquesta és una oportunitat immillorable per a donar-li a conèixer, no ho dubtis truca al telèfon 931 271 944 i t'informarem mes àmpliament. Gràcies


L'impuls contra el càncer infantil de les policies de Sant Celoni, Hostalric i Caldes de Malavella aporta 50.000 euros | NacióBaixMontseny\nper Redacció , 27 de març de 2018 a les 10:19 |\nD'esquerra a dreta: Raül Barjuan, cap de la Policia local d'Hostalric; Xavier Muñoz, cap de la Policia local de Caldes de Malavella; Manel del Castillo, director gerent de l'Hospital Sant Joan de Déu, i Albert Brunet, cap de la Policia local de Sant Celoni. | PL Sant Celoni\nMés d'una tercera part dels cossos de seguretat municipals que hi ha a Catalunya s'han implicat activament en una campanya per ajudar a fer realitat el SJD Pediatric Cancer Center Barcelona, el centre d'oncologia pediàtrica més gran d'Europa.\nLa campanya "Escuts solidaris" es va iniciar a l'octubre després que els caps de les Policies Locals de Caldes de Malavella, Sant Celoni i Hostalric decidissin seguir l'exemple dels agents de la Policia Municipal de Terrassa, que havien decidit rapar-se el cap per posar-se en el lloc dels nens amb càncer i fotografiar-se amb ells per il·lustrar un calendari solidari a favor del Cancer Center.\nEls caps d'aquests tres cossos policials van tenir la idea de personalitzar l'escut del cos policial on treballen i crear-ne un "per als valents" (lema de la campanya llançada per l'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona i la Fundació FC Barcelona per finançar el projecte) per regalar-ho a les persones que fessin una donació al SJD Pediatric Cancer Center Barcelona.\nDe seguida, molts altres municipis es van sumar a la iniciativa i, sis mesos després, ja són 81 les Policies Locals i dues agrupacions de voluntaris de Protecció civil les que participen en la campanya.\nEls escuts solidaris es regalen a canvi d'una donació mínima de 4 euros a la seu de les Policies Locals i en alguns comerços de les seves localitats. Els organitzadors de la campanya han distribuït fins avui més de 40.000 escuts. Avui els tres impulsors de la iniciativa, Albert Brunet; inspector de Sant Celoni; Raül Barjuan, cap de la policia d'Hostalric; i Xavier Muñoz, cap de la policia de Caldes de Malavella han visitat l'Hospital per fer lliurament dels 50.000 euros que han obtingut fins ara. Els tres caps de la policia han estat acompanyats per Francesc Deulofeu, alcalde de Sant Celoni i Àlex Vivanco, regidor de Seguretat Ciutadana de Sant Celoni; Josep Coll, regidor de Governació d'Hostalric i Salvador Baliu, alcalde de Caldes de Malavella. Per la banda de l'Hospital Sant Joan de Déu hi ha participat Manel del Castillo, director gerent del centre hospitalari.\nComençament de les obres en els propers mesos\nGràcies a aquesta donació, la de milers de particulars i d'un elevat nombre d'empreses i entitats de diferents àmbits, l'Hospital Sant Joan de Déu ha aconseguit reunir en un any 21 dels 30 milions d'euros que necessita per fer realitat el SJD Pediatric Cancer Center. Amb aquesta quantitat garantida, ha decidit iniciar les obres del nou centre al llarg del primer semestre d'aquest any.\nEl nou SJD Pediatric Cancer Center Barcelona tindrà capacitat per atendre 400 pacients a l'any, un 30% més dels quals el Servei d'Oncologia de Sant Joan de Déu atén actualment, i incorporarà els últims avanços en la lluita contra el càncer. Les seves instal·lacions ocuparan una superfície total de 8.345 metres quadrats en un edifici de quatre plantes situat al costat de l'hospital i connectat mitjançant una passarel·la amb l'edifici principal.\nComptarà amb 38 habitacions, 8 càmeres per al trasplantament de progenitors hematopoyétics; 24 boxes a l'hospital de dia; 18 despatxos per a consultes externes; radiofarmàcia; laboratori i altres serveis no assistencials.\nlliurament de 50.000 euros a l'Hospital Sant Joan de Déu de la campanya Escuts Solidaris Foto: PL Sant celoni\nGirona: Anglès, Arbúcies, Banyoles, Blanes, Caldes de Malavella, Cassà de la Selva, Castelló d'Empúries, Figueres, Fogars de la Selva, Girona, Hostalric, L'Escala, La Jonquera, Llagostera, Llançà, Lloret de Mar, Palafrugell, Palamós, Puigcerdà, Ripoll, Riudellots de la Selva, Roses, Santa Cristina d'Aro, Salt, Santa Coloma de Farners, Sils, Torroella de Montgrí i Tossa de Mar.\nBarcelona: Badalona, Badia del Vallès, Begues, Bigues i Riells, Cabrils, Caldetes d'Estrac, Calella, Canet de Mar, Canovelles, Capellades, Castelldefels, Cervelló, Corbera de Llobregat, Cornellà de Llobregat, El Papiol, Esplugues de Llobregat, Granollers, La Garriga, Les Franqueses del Vallés, Lliçà de Vall, Llinars del Vallès, Malgrat de Mar, Manlleu, Molins de Rei, Mollet del Vallès, Montornès del Vallès, Olivella, Parets del Vallès, Pineda de Mar, Polinyà, Premià de Mar, Sant Boi de Llobregat, Sant Celoni, Sant Fruitós de Bages, Sant Llorenç d'Hortons, Sant Pol de Mar, Sant Salvador Guardiola, Santa Coloma de Gramenet, Santa Maria de Palautordera, Santa Perpètua Mogoda, Santa Susanna, Sitges, Terrassa, Tordera, Torelló, Vic, Viladecans, Vilafranca del Penedès i Vilanova del Vallès.\nSocietat, Sant Celoni, Hostalric, policia local, Albert Brunet, Raül Barjuan, càncer infantil, escuts solidaris, càncer\nUn èxit rotund, orgullós de la meva policia\nPer Albert Miró el 28 de març de 2018 a les 08:35\nMoltes gràcies per la iniciativa i per l'esforç !!


Savalls: Barcelona al capdavant\nBarcelona al capdavant\nUn any i mig de consultes. Esbravada general el 10-J. Eleccions i banys de realitat. Desprestigi concertat dels mitjans. Punyalades d’en Duran. La Chacón en portada als mitjans com a nou exponent del regeneracionisme català a les espanyes. Esperpents i sainets dels partits i partidets independentistes. Tot ens feia preveure que la consulta per l’independència a Barcelona seria un fracàs de participació. Que seria una qüestió testimonial. Que ja no tocava. Fins i tot el clima va voler jugar en contra i ens va regalar un dia que convidava a platja i fer bronzo. Els voluntaris, fins i tot, esperaven un resultat per sortir del pas dignament. I va i resulta que a Barcelona encara hi ha un quart de milió de persones justes, que s’ho creuen, dignes i amb prou temps per fer saber a qui convingui que les coses estan canviant.\nNo vull fer com els tertulians, els periodistes i els polítics. No vull comparar dades amb altres votacions. Ni amb el referèndum de la Diagonal, ni amb les eleccions municipals o al parlament. Els números, ho sabem tots, es poden maquillar amunt i avall, i fer que diguin el que ens convingui. De totes maneres es dono un parell de dades que ferien les delícies de qualsevol intoxicador professional:\n- Hereu es alcalde del cap i casal amb un suport de 182.216 vots. Ahir el vot va ser un 30% superior.\n- El 84,7% dels electors catalans no volien que Montilla fos President de la Generalitat de Catalunya el 2006. Va assolir menys de 800.000 vots en un cens de més de 5.200.000.\nDues xifres que podeu trobar mirant els resultats electorals. Manipular? Tots en sabem.\nLa consulta de ahir a Barcelona només es pot comparar amb les altres consultes que s’han pogut organitzar a Catalunya des que va començar el fenomen a Arenys de Munt, el mes de setembre del 2009. I el resultat ha estat espectacular, i sobretot representa un canvi estructural en la definició de la ciutat de Barcelona com a referent en les tendències polítiques de fons a Catalunya.\nLa veritat es que l’afany destructor en contra del procés de consultes ha estat prou homogeni al llarg d’aquest any i mig. De no parlar-ne, a parlar-ne malament, a desqualificar, minimitzar, fer-ne befa... tot s’hi ha valgut. Els partits espanyols de Catalunya, la premsa d’esquerres i la de dretes, tots han treballat de valent per desnaturalitzar i ridiculitzar les consultes. Això també ha succeït amb la d’aquest diumenge a Barcelona. El cert es que allà on han estat ben organitzades la participació ha quedat en uns percentatges entre el 20 i el 40 per cent, i allà on la força dels promotors ha estat menys efectiva entre el 5 i el 20. L’altre variable genèrica es conseqüència de la grandària del municipi que feia la consulta, quan més gran més petit el percentatge de participació, això també ha estat una constant. Agafant aquestes premisses un resultat de més del 20 per cent de participació a Barcelona es un èxit sense precedents, al meu entendre, vaja.\nEl que crec que es important, es el que us deia sobre un canvi estructural en la percepció que tots tenim de can fanga en temes nacionals. Tinc l'impresió, que l’endemà de l’onze de setembre del 1714 Barcelona va dir prou. Que ja havia pagat un preu prou alt intentant esdevenir quelcom que no fos la segona ciutat espanyola. No es una crítica. Senzillament, el catalanisme polític fet a Barcelona sempre ha tingut el cor a l’esquerra i la cartera a la dreta. El pactisme. La subvenció a Espanya per tal de crear un mercat intern, a la península, pels nostres productes fets aquí o importats en caràcter d’exclusiva. Per això feia una mica de basarda la consulta a Barcelona... més de trenta anys de governs municipals federats amb un partit més espanyol que els toros ens deien que les consultes al cap i casal ho tenien pelut. I resulta que no. La burgesia de tortell de nata el diumenge s’ha disfressat d’antisistema i s’ha pronunciat per l’independència. Caram!\nEl fet que una ciutat on no es que no calgui parlar català per viure-hi, si no que es impossible fer-ho al cent per cent en la llengua de Pompeu sense ser un militant de l’idioma; una capital de Catalunya on s’hi pot viure exclusivament en anglès; un niu de pijos i funcionaris espanyols; una ciutat de premsa botiflera i llepaculs, preocupada per la cadira i que només es compara amb Madrid –fins i tot amb València darrerament-: Barcelona... ha votat i ha demostrat que el paradigma ha canviat. Que ja no surt a compte ser espanyol. Que ja n’hi ha prou de fer AVEs a Albacete i que el que necessitem son accessos al port de primera divisió. Que sap que si els seus fills estudien al IESE o a ESADE hauran de marxar de casa per fer carrera, i no precisament a Londres, si no a Madrid. Que quan ens varem vendre les empreses familiars de distribució a les cases mare europees –a canvi de la direcció general per Espanya, un xalet a la Cerdanya i un quatre per quatre, fotent enlaire l’esforç de dues o tres generacions a canvi d’un plat de llenties- no ens varen dir que acabarien per fotre el camp a Madrid perquè aquí no podem decidir ni el preu del metro, ni volar on més convingui a l'empresa. Que s’ha acabat. Que ja n’hi ha prou. Que si Catalunya vol caminar cap a l’independència Barcelona s’hi posarà al capdavant. Això es engrescador, es important, fa que tot sigui possible i, sobretot, es nou.\nP.S. Per cert, Joana Ortega, la vicepresidenta mentidera ha aclarit que va votar que NO. Delenda est Unió.\nPublicado por Savalls en 12:50\nAnònim 11 d’abril de 2011 a les 18:55\nMolt bo lo de les xifres!... e s p e c t a c u l a r ...\nRecords del Virtèlia, i misèries humanes\nSobre l'atur i les llicenciatures


La Fundació Botín presenta l’edició XXV d’Itineraris | Bonart\nLa Fundació Botín presenta l’edició XXV d’Itineraris\nLa Fundació Botín presenta l’edició XXV d’Itineraris, una visió privilegiada del panorama artístic de la nova generació d’artistes contemporanis. Aquesta nova cita, que va iniciar la seva marxa en 1994, presenta l’actualitat de les arts a través de l’obra de Nora Aurrekoetxea, Fernando García, Cristina Garrido, Fermín Jiménez Landa, Rosell Meseguer, Shirin Sabahi, Blanca Ulloa i Celia-Yunior & Henry Eric Hernández. L’exposició romandrà oberta al públic del 16 de febrer al 12 de maig de 2019 a la Sala 1 del Centre Botín.\nEl 1993 la Fundació Botín inicia el seu programa de Beques d’Arts Plàstiques, nascut per donar suport i ajudar els joves artistes a crear i donar a conèixer els seus més ambiciosos projectes, aquells en què es fusionen la investigació i la producció, al mateix temps que se’ls dóna l’oportunitat de completar i aprofundir en la seva formació. Un any després, i com a lògica conseqüència d’aquest suport, promou el naixement d’Itineraris, un cicle expositiu que compleix ja un quart de segle i l’objectiu és donar a conèixer els treballs creats pels artistes durant el període de la seva beca.\nAny rere any, aquesta exposició és una plataforma única perquè joves creadors presentin la seva obra al món en un context institucional, així com un esplèndid aparador en el qual el públic té l’oportunitat de conèixer i prendre contacte amb el més nou de la creació contemporània . Uns treballs, realitzats en disciplines i localitzacions molt variades, que queden més recollits en un catàleg editat per la Fundació Botín.\n“En 2019 la Fundació Botín hi haurà exposat ia l’obra de 200 joves artistes, procedents principalment de la Península Ibèrica i Amèrica Llatina, però també del Medi i Llunyà Orient i d’Amèrica del Nord.\nLa majoria d’ells són presents a la col·lecció de la Fundació Botín gràcies a la generosa donació d’obres exposades en Itineraris o adquisicions posteriors dutes a terme per aquesta institució per reforçar els seus fons “, explica el comissari de l’exposició i director artístic del Centre Botín, Benjamin Weil.\nA la imatge, edició XXV d’Itineraris.


Desguaces 4x4 Borredà (Barcelona) - Desguaces4x4.info\nDesguaces 4x4 Borredà (Barcelona). Localiza rápidamente un desguace de 4x4 en Borredà ó una empresa que preste servicio en esta población.\nA continuación dispones de los desguaces 4x4 en Borredà de los que tenemos información. Contacta con estas empresas para comprarle piezas usadas o para venderle tu vehículo y tramitar su baja en la DGT.\nDesguaces de 4x4 en Borredà


Convocatòria de subvencions, als ens locals, per al finançament d'escoles de música de la seva titularitat del curs 2018-2019 i 2019-2020 | ACM\nInici › Jurídic › Subvencions › Convocatòria de subvencions, als ens locals...\nConvocatòria de subvencions, als ens locals, per al finançament d'escoles de música de la seva titularitat del curs 2018-2019 i 2019-2020\nConvocatòria pública per a la concessió de subvencions, als ens locals de Catalunya, destinades al finançament de les escoles de música de la seva titularitat, del curs 2018-2019 i del curs 2019-2020 (ref. BDNS 562568).\nS’ha publicat al DOGC, el dia 12 de maig de 2021, la RESOLUCIÓ EDU/1404/2021, de 5 de maig, per la qual s'obre el procediment de convocatòria pública per a la concessió de subvencions, als ens locals de Catalunya, destinades al finançament de les escoles de música de la seva titularitat, del curs 2018-2019 i del curs 2019-2020 (ref. BDNS 562568).\nPer obtenir la condició de beneficiari, els ens locals sol·licitants han de complir els requisits i les condicions que s'estableixen a la base 3 aprovada per l'Ordre EDU/7/2021, de 22 de gener.\nL'import total màxim destinat a la concessió d'aquestes subvencions és de 9.800.000,00 euros. Els imports màxims per línies de subvencions són els següents:\nLínia 01:Escoles de música d'ens locals de Catalunya del curs 2018-2019: 4.900.000,00 euros.\nLínia 02:Escoles de música d'ens locals de Catalunya del curs 2019-2020: 4.900.000,00 euros.\nEls ens locals interessats poden presentar les seves sol·licituds i la documentació que estableixen les bases reguladores 4 i 5, en el termini de 20 dies hàbils, a partir de l'endemà de la publicació d'aquesta Resolució al DOGC.