Piulada de 6 cims als Andes de Chile - Agost/Setembre 2007\nSembla que la neu que el passat hivern no va caure a Europa ha anat a parar als Andes. Des de l’any 1995 que no es veien els gruixos que s’acumulen encara avui a Chile i Argentina. I l’hem anat a cercar. Durant 3 setmanes, el Joan B., l’Eli R., el Roger Ll., i el Carles Ll. hem voltat per l’Araucania i la regió dels Llacs mirant de pujar els cims més significatius i característics d’aquesta part de la Cordillera.\nVolem a Santiago el 25 d’agost, lloguem un turisme i conduïm cap al sud. Els volcans que busquem es troben entre 500 i 1000 km al sud de la capital.\nLa primera setmana el temps és excel·lent, serè i fred. Aconseguim pujar al Chillán tot i la nostra baixa forma, al Lonquimay tot i els accessos impossibles, i al Villarrica malgrat el vent que ens tomba. "À la poche!" L’Antuco l’haurem de deixar per la tornada, fa massa vent per creure que hi podrem pujar.\nLa segona setmana ens és adversa. Dos dies per aconseguir portar el nostre auto a l’altra banda de la frontera pel pas Mamuil Malal (quanta neu i quins forats al ripio!). Diem "chauuu, fins la propera" al Lanín. Bariloche havia de ser la terra promesa, on la neu és "poudreuse", el temps més estable, i el bife, el bife, ... esdevé la consolació. Segueix plovent (que li demanin al Joan!) i la neu, és clar, és podrida i pesada. Així no anem enlloc! Tantes llàgrimes no son bones per la nostra moral. Fugim de nou a Chile, l’Osorno ha de ser la nostra redempció. Esperem dos dies al refugi. El despertador sona fluixet comparat amb el vent, i la boira no ens deixar ni veure’l.\nPerò tenim esperances en la tercera setmana. A hores d’ara ja som adictes a l’accuweather.com, i l’snow-forecast.com no pot fallar. I dimarts arriba el dia que esperàvem, ho celebrem des del cràter del Llaima. L’endemà encara fa bo, el Sierra Nevada ens recompensa amb una sortida llarga, variada, i completa. I per no faltar a la promesa, l’Antuco s’afegeix el darrer - i pels pèls - als records que ens enduem d’aquests dies passats als Andes.\n20/08/07 Volcán Chillán (Chillán Nuevo) 3186 m.\n+/-1500m, 5h l’ascens/1h el descens, S2, orientacions S, SO i O\nCap dificultat tret del desnivell. A vegades les maquines de l’estació tenen l’estranya mania de pujar fins a escassos 400m del cim. L’estació no emet forfaits vàlids per una sola pujada.Des de la carretera d’accés son clarament visibles els 2 volcans, el Nuevo a l’esquerra i el Viejo, a la dreta. No confondre’ls amb el Nevado Chillán, uns km més al nord.\nDes de l’aparcament més alt de l’estació (1700m) remuntar per les pistes fins a la cota 2500 on acaba el telecadira Don Otto, el més important del centre. Aquí tornem a veure el volcà amb la fumarola característica. Deixem enrere l’estació, travessem una petita planícia i seguim una curta valleta direcció N-NE fins la cota 2750m. Cal flanquejar cap al E sota la base del cim per anar a buscar el coll entre els 2 volcans per suaus pales. Els darrers 100 metres son una mica més drets, fàcils tanmateix. El cràter te uns 200m de diàmetre i és fàcil donar-li la volta. Descens senzill fins l’estació, per pistes vermelles després.\n31/08/07 Lonquimay (2965m)\n+/- 1250m, 4h l’ascens/1h el descens, S3, orientacions E i SE\nCim directe des de la base de l’estació de Corralco. La part alta és dreta i sovint glaçada. Prudència. La pista d’accés (10kms) pots ser complicada, inclús amb tot terreny, si ha nevat o plogut recentment. Remuntar per qualsevol banda de l’estació fins superar l’alçada de l’únic telecadira. Seguir encara pel llom que davalla del cim per acabar anant a buscar una fondalada a la dreta.\nRemuntar una gran pala cada cop més dreta que acabarem superant per la dreta fins arribar al cim. Descens pel mateix itinerari. 30ª a 35ª sortint del cim.\n02/09/07 Villarrica (2847m)\n+/- 1550m, 5h l’ascens/ 1h el descens, S2/S3 si s’esquia des del cim, orientacions N i NO\nEl volcà més popular i més repetit, l’espectacle del cràter s’ho mereix i justifica anar-hi. Compte a l’hora d’inhalar els vapors, perill d’asfíxia. Gel en els darrers 150m.\nAccessos: 15 km per ripio, prou còmodes si no neva ni plou.No te gaire pèrdua. Remuntar l’estació fins el telecadira més alt (el de l’esquerra). Seguir per les pales de l’esquerra, amb tendència a l’esquerra (SE) per vorejar un ressalt més dret. Cap a 2400 la ruta al cim és visible de nou. Els darrers 150m a 35º ens van obligar a posar grampons.\n11/09/07 Llaima (3120m)\n+/- 1650m, 5h30 l’ascens/ 1h30 el descens, S2/S3 la darrera pala, orientacions O i NO\nÉs el més alt dels volcans que hem pujat. El seu cràter també és el mes profund, i té activitat. Si n’hagués de triar només un, seria aquest. Molt de compte en el tram proper a les fumaroles sota el cim. L’escalfor per l’activitat geotèrmica fon la neu en contacte amb el terreny i crea cavitats trampa on és fàcil caure. Anar amb quatre ulls! Si es gira boira, creuar el pla a 2000m pot ser complicat a la tornada. Accessos per pista de ripio fins l’estació d’esquí de les Araucàries. La vam trobar impracticable, però no sempre es troba en condicions tan pèssimes.\nRemuntar l’estació fins arribar a un gran pla dominat pel volcà. Creuar lo en direcció al con i anar guanyant alçada suaument per les pales de l’esquerra. Cap a 2550m, anirem ascendint en flanqueig cap a l’esquerra per evitar les pales més dretes que baixen directament de l’aresta. Aviat trobarem una coma que remuntarem cap a les fumaroles de mig vessant. Queda només una pala que es va redreçant. Deixar els esquis on el gel ens impideixi seguir sobre les fustes. Guanyar fàcilment el cim entre les formacions esculpides pel vent. Descens pel mateix itinerari.\n12/09/07 Sierra Nevada (2550m)\n+/-1600m, 6h l’ascens / 2h30 el descens, S2/S3 el primer gir, orientació N\nL’única muntanya que vam pujar que no era un volcà. La més baixa, però també la més llarga (24km A+R). Solitària, passa per uns boscos d’araucàries i coigües que ja de per si justifiquen la visita. Compte amb les cornises del tram intermitg de l’ascensió. Accessos oberts.\nDes de les termes de Malalcahuello, seguir la pista fins un trencall a 300m. Seguir-ne una altra que abandona el fons de la vall, puja a ma dreta i va a buscar el plateau que s’endevina ja. Un cop a dalt, seguir al S el que sembla una pista. Cap a 1300, deixem la cornisa per endinsar-nos a la dreta dins del bosc per una pista amb pintura groga. Cap a 1400 cal començar a pujar per dins del bosc, sempre en direcció S, per anar a trobar tard o d’hora el llom de nou. A 1700 s’acaba la vegetació i seguirem sempre pel llom lluny de les cornises. Arribats a 2200m, ens trobem davant un cim rocós que voregem per sota cap a l’esquerra (SE) fent un llarg i fàcil flanqueig. Seguim pujant per pales senzilles fins trobar un plateau a 2375m. Encarar la darrera pala i més dreta, amb esquis fins al cim. Descens pel mateix itinerari.\n15/09/07 Antuco (2985m)\n+/-1600m, 4h30 l’ascens /1h el descens, S2/S3 per sobre l’avantcim, orientació N i NO\nEl vent que sempre bufa a l’Antuco és la major dificultat a l’hora de fer cim. Pujar-hi ha estat ben bé un regal, no hi confiàvem. Esplèndides vistes sobre la laguna Laja. Descens directe i sostingut, una bona esquiada. La ruta no te secret, el volcà és al davant mateix. Només apuntar que cal atacar-lo per l’esquerra, aprofitant una mena de valleta que forma un cordó de lava. No cal seguir el telearrastre fins al final, ja abans ens podem decantar cap a l’E. Tampoc cal entrar ben bé per aquesta vall, ens podem enfilar per les pales més directes cap al S. La tendència és però anar orientant-se progressivament de E a S, i SO els darrers 300m. Hi ha un avantcim a escassos 80m del cim. Crater inactiu a dalt. Descens pel mateix itinerari.\n4 apunts per qui hi viatgi:\nCal portar sempre grampons per que la neu sovint és dura o gelada. També podeu trobar formacions caòtiques de gel a les parts altes dels cims. No en va el vent pot ser la principal dificultat per ascendir aquests cims. El dia pot ser radiant, però si bufa el "puelche", vigileu que el vent no arranqui la porta del cotxe quan en baixeu! El "viento blanco" és temible quan apareix. No vam veure rastres d’allaus ni vam trobar condicions que ens fessis patir al respecte. Cal estar però alerta de possible plaques. Porteu l’equip complert per allaus.\nPot ser que en alguna estació us puguin vendre un forfait per una sola pujada (per escurçar desnivells) però informeu-vos en abans. No hi conteu d’entrada. En alguna estació aproximen amb la ratrack. En general son amables, a les Araucaries especialment. Si el volcà es troba inclòs dins una reserva nacional, CONAF pot cobrar-vos un ticket per entrar-hi, o exigir la seva autorització abans de l’ascensió. Així ho teniem entès al Villarrica, però ningú va preguntar res, i no vam pagar tampoc.Qui tingui intenció de visitar aquests cims, que no s’ho pensi dos cops.\nContacteu-nos si voleu més informació.\nEtiquetes: *, **, ***, ANDES, XILE Enllaços a aquest missatge\nPiulada "Topheavy" NZ2007- Mt Brewster (punta oest 2480m)\nEp! Jordi i cia, que és no per fer enveja, que també ens estem encigalant com si fóssim al pirineu i no expliquem la pèrdua de les claus de la campervan a la platja, el camperafting (creuar aigües braves amb la furgoneta), les avaries mecàniques, i estar tot el dia capervall...\nPeró ara toca piulada, com dic al títol: "Topheavy":\nMt Brewster (punta oest 2480m) i Pic Topheavy 2076m (20 i 21 de juliol de 2007)\n1er dia: Pujada al refugi Brewster (1500m) des del Haast Pass (560m): +1000m, PD (a peu), 3 a 5h (carregats com a mules)\n2on dia: Refugi - gelera - Aresta oest - Punta oest - descens - Pic Topheavy 2076m - descens: +1450m/-2450m (només 200m amb esquis, la resta a peu o grimpant amb grampons i piolets); PD+ a D- (500m de desnivell per aresta alpina, i la resta del recorregut tret de la glacera, molt exposat); GPS wikiloc; 14h d'activitat...\nNo gaires vegades una sortida amb esquís de muntanya pràcticament sense esquiar m'ha deixat tant satisfet: la duresa, bellesa i la part d'alpinisme del recorregut recompensen!\nTot comença amb una remullada fins als genolls, en diferents modalitats, per creuar el Haast River.\nLa pujada pel bosc del primer dia ( i la nocturna del segon...) son d'una bellesa difícil d'explicar: aquests paratges estant abocats als vents humits del mar de Tasmània i la vegetació es d'una exuberància preciosa... durant la pujada m'he sentit transportat tot i la llunyania temporal i geogràfica al mon del Dersu Uzala! I com em pesa la motxilla!!!... i recordava la del Dersu: un sac de farina buit, dues camises velles, casquets de bala, un flascó, plom, una capseta amb càpsules, un tros de lona de tenda, pell de cabra, un tros de bloc de te, un pot de conserves buit, una alena, una destraleta, una capseta de llauna, ........\nEl refugi es nou de fa dos mesos i estem molt be fins que a quarts de 5 toquen els despertadors: les primeres dues hores a les fosques son perdedores, sense sender, i per un pendents "embarrancats". Amb el sol arribem a la gelera: ens encordem i per fi podem calcar esquís, per remuntar-la (2-3km i 200m de desnivell) fins a situar-nos al coll oest de l'aresta. El Brewster, amb 2515m té les condicions d'un 4mil difícil! Ho intentem resseguint l'aresta oest i assolim un coll superior molt estètic i les dues puntes que precedeixen el cim principal: potser ens resten 50m de desnivell i 200 d'aresta però el glaç i l'horari fan recomanable recular.\nDe baixada decidim atacar un petit cim que sobresurt de la gelera i que hem vist al mapa amb el nom de "Topheavy". No sembla pas difícil i fins que no arribem no entenem el seu significat: veiem el llarguíssim recorregut i desnivell que tenim fins les campers...\nHi arribem de nit, cansats i satisfets alhora!\nI mes i mes km, turisme, pingüins (?), partits de rugby i aventures (i descobertes gastronòmiques!) fins on som ara, casi al final del viatge (per 5 passat demà), i alguna esquiada més (avui a la zona del Mt Hutt, on hem repetit dues pujades a reser del vent que estranyament fins ara no havíem patit).\nXavi, Marti, Toni, Josep Maria, Montse, David, Berta i Jaume\n+ de NZ\nEtiquetes: ***, ENSIGALADA, GPS, NEW ZEALAND Enllaços a aquest missatge\n18 de jul. 2007\nPiulada NZ - Cap a la costa oest: Sutton i vistes a l'Aoraki\nHola de nou! Vet aquí que ja tenim les fustes, amb 20 dies de retràs però ja està! Per sort el material de lloguer era dels xulos: ample, pesat, i d'aquells que no fa mal si els ratlles ;)\nLes darreres sortides han estat molt maques:\n- el Mt Sutton, des d'Ohau amb bucle cap al Dumb-bell Lake: uns 1100m amb un parell de canvis de pells, una baixada molt dreta i neu crosta i pols... amb sol i fred!\n- dos dies de travessa "brutal" a la zona del Mount Cook: 1er dia del poble al Mueller Hut (1000m de pujada directe, per un camí amb esglaons mentres t'enlaires sobre les glaceres). Posta de sol i nit a tocar al Mount Cook. 2on dia: travessa per glacera cap al pic Sealy. Ens plantem a la punta 2450m: queden 2000m de baixada (1400 amb esquis) amb l'Aoraki vigilant-nos!\nI continua l'anticicló i el fred fins dissabte! Intentarem els propers dos dies, de camí cap a la west coast, el Mt Brewster...\nEtiquetes: **, ***, NEW ZEALAND Enllaços a aquest missatge\nKiwi-piulada: New Zealand!\nHello des del sud de l'illa del sud!\nNomés quatre ratlles per dir-vos que la temporada continua per aquí baix, amb neu justeta però de qualitat, temperatures sota zero i un sorprenent anticicló per aquestes contrades...\nDe turisme i km ja n'hem fet molt, amunt i avall amb les tres campervans que hem llogat... el paisatge i el que hem pogut visitar ha estat de postal: des d'una nevadeta a la platja, una excursió envoltats de foques,...\nI d'esquí de muntanya no ens queixem: tres de nosaltres tenim els esquis encara a Heathrow, pero hem pogut llogar... Per ara hem conegut la zona de Lewis Pass, Queenstown (el Doble Cone a Remarkables, Cadrona,...) i ara a Wanaka hem trobat pales de neu pols de somni a la vora de Treble Cone amb vistes al Aspiring: quines baixades!\nRes mes (de moment) Bon estiu i si marxeu de vacances compte amb les maletes!!!\nEtiquetes: *, **, NEW ZEALAND Enllaços a aquest missatge\nPiulada de 6 cims als Andes de Chile - Agost/Setem...\nPiulada "Topheavy" NZ2007- Mt Brewster (punta oest...\nPiulada NZ - Cap a la costa oest: Sutton i vistes ...


Tornen a exigir una ubicació definitiva per a l’escola Entença\nRedacció, L'Esquerra de l'Eixample\t| Actualitzat el 17 Juliol 2018 a les 10:28\nL’Associació de Famílies d’Infants (AFI) de l’Escola Entença va fer arribar a finals de juny una carta al president del Consorci d’Educació de Barcelona, Josep González Cambray, per reivindicar una ubicació definitiva per al centre “després de dos anys de rebre excuses”. Actualment està situada en barracons al carrer Viladomat, al recinte de l’Escola Industrial.\nLes famílies recorden que l’escola es va crear el curs 2016-17 “amb la promesa d’una ubicació definitiva a La Model”. Dos anys després, però, les famílies afirmen que “l’única certesa és que l’escola no s’ubicarà a la Model” i denuncien que “la darrera proposta feta pel Consorci és que pugui continuar al costat de la subestació elèctrica de l’Escola Industrial, en un edifici que la convertiria en l’escola més petita de l’Eixample, amb equipaments per sota dels criteris d’Ensenyament”.\nA la carta dirigida al Consorci, el president de l’AFI Entença, Oriol Duran, remarca l’“astorament i la indignació” de les famílies per la situació, especialment després que el passat 19 de juny el comissionat d’Educació de l’Ajuntament, Miquel Àngel Essomba, en una compareixença a la comissió d’Educació, va afirmar que la construcció de l’escola Entença no es preveu fer-la abans de l’any 2029.


«Quilòmetres, solidaritat i llibertat» | NacióDigital\n«Quilòmetres, solidaritat i llibertat»\nMilers de persones creuen el Vallès Oriental per la C-17 en una de les Marxes per la Llibertat | A la Garriga s’han ofert cent llits pels qui volguessin allotjar-se en cases particulars\nper Jaume Ventura , La Garriga, 17 d'octubre de 2019 a les 00:35 |\nLa Marxa per la Llibertat que ha començat aquest dimecres a Vic ha entrat al Vallès Oriental a primera hora de la tarda. Milers de persones al darrere la pancarta “Contra la sentència, independència” han trepitjat la comarca des d'Aiguafreda.\nDes de l’inici, un ambient festiu ha predominat a la marxa. Això i els avituallaments -com ara botifarra a la brasa a Sant Martí de Centelles- han ajudat a fer més pleners la calor i els vint quilòmetres –la majoria dels quals pels dos carrils de baixada de la C-17- que els participants han hagut de fer fins arribar a la Garriga, passant també per Tagamanent i Figaró-Montmany. Tot i això, un bon número de participants ha optat per fer només alguns trams però igualment participar a la jornada.\nVÍDEO Les Marxes per la Llibertat entren al Vallès Oriental per #Aiguafreda i es desplacen per la C-17, de la qual ocupen els dos carrils en sentit sud (🎥@_milkiguei) https://t.co/vvWByqqY9X #MarxaLlibertat pic.twitter.com/yg0ZLS1gjC\n— NacióGranollers (@NacioGranollers) October 16, 2019\nA la Garriga, la marxa ha arribat més de mitja hora abans del que estava previst. Aquí, els crits de “llibertat” i en favor dels presos polítics han crescut exponencialment, així com els aplaudiments que els garriguencs han dedicat als participants.\nVÍDEO La Marxa per la Llibertat arriba a la Garriga (🎥 @jaumevb) https://t.co/nRgj5dsjkp #MarxaLlibertat pic.twitter.com/SZnMcXqNon\nVÍDEO Els manifestants canten els Segadors a l'arribar a la Garriga ( 🎥@jaumevb) https://t.co/nRgj5dsjkp #MarxaLlibertat pic.twitter.com/qIExZHFVBT\nEls caminaires han arribat fins al pavelló de Can Noguera, que s’ha habilitat amb taules, lavabos, menjar, servei mèdic i fins i tot música en directe. I qui ja no tingués bateria al telèfon mòbil podia aprofitar per carregar-lo en els punts habilitats per fer-ho.\nAl pavelló, els participants han pogut sopar abans d’anar a dormir. Truita de patates, pa amb tomàquet, brou, tota classe d’embotit i fins i tot tres grans paelles han servit per carregar forces de cara a la jornada de demà.\nVÍDEO El pavelló de Can Noguera de la Garriga, a punt per donar el sopar als manifestants de la Marxa per la Llibertat ( 🎥@jaumevb ) https://t.co/nRgj5dsjkp #MarxaLlibertat pic.twitter.com/JehkAFba5v\nVÍDEO Els manifestants que dormiran a la Garriga sopen, descansen i es preparen per la jornada de demà. (🎥 @jaumevb ) https://t.co/nRgj5dsjkp #MarxaLlibertat pic.twitter.com/FtAKcgofxx\nVoluntaris que ofereixen casa seva\nMolts dels caminaires s’han quedat a dormir amb els seus sacs al terra del pavelló. L’organització, però, ha ofert la possibilitat a aquells que ho desitgessin de dormir a cases particulars de voluntaris que han posat a disposició el seu llit.\nAl final han estat un centenar de persones les que han obert les seves portes. Com l’Esther i en Josep: “Una de els maneres de col·laborar és oferir el que pots. Nosaltres no hem caminat i tenim lloc a casa, per tant ho hem fet amb molta il·lusió”, expliquen a NacióDigital.\nVÍDEO Ciutadans de la Garriga com l'Esther han ofert cent llits als participants a la Marxa per la Llibertat perquè puguin passar la nit, a més d'esmorzar i dutxa. (🎥 @jaumevb) https://t.co/nRgj5dsjkp #MarxaLlibertat pic.twitter.com/kc5tBow9ua\nPel que fa als usuaris d’aquest servei, l’agraïment era molt gran: “Com que estem una mica tous i volem arribar fins a Barcelona, hem dit que sí quan ens ho han ofert”, explica somrient en Francesc Pasqual, de Taradell. “És fantàstic, ens han cuidat com a nens”, afegeix en Joan Saborit, també de Taradell. “Venia amb la idea de dormir amb el gos al polígon”, reconeix en Roger Serra, de Vic. “És un exemple més de la fantàstica organització de l’ANC i Òmnium”, han destacat la Berta Barniol i la Marta Pla, de Santa Eulàlia de Riuprimer. Tots ells coincideixen en una afirmació: “Vivim moments excepcionals. Per això hem participat en la Marxa per la Llibertat”.\nL'Esther i en Josep, parlant amb els cinc participants de la Marxa per la Llibertat que dormiran a casa seva, a la Garriga. Foto: Jaume Ventura\nMilers de persones continuen la marxa fins a Barcelona per la llibertat dels presos\nUn participant de les Marxes per la Llibertat es desploma\nTerritorials, Política, Marxa per la Llibertat Vallès Oriental, C-17, la Garriga, Marxa per la Llibertat, Marxes per la Llibertat


Formació SELFEE Eines digitals, socio-emocionals, no discriminació i feina Entradas, Lun, 16 sept. 2019 a las 16:00 | Eventbrite\nlun., 16 sept. 2019, 16:00 – vie., 20 sept. 2019, 20:00 CEST\nlun., 16 sept. 2019, 16:00 –\nvie., 20 sept. 2019, 20:00 CEST\n1 Carrer de les Tàpies\nFormació SELFEE Eines digitals i socio-emocionals per a la no-discriminació en la recerca de feina OBRINT LA MIRADA A LA DIVERSITAT\n🗓del 16 al 20 setembre | 16h-20h\n🎟 Gratuït amb inscripció previa 👉 http://bit.ly/formacioselfee\nPromoure la formació pel que fa a l’alfabetització digital i l'ús responsable de les noves tecnologies com a elements clau: (1) Per a garantir l'exercici ampli dels drets laborals en els processos de recerca de treball mitjançant les habilitats digitals necessàries per aconseguir-ho. (2) Per a lluitar contra els estereotipos, els prejudicis i els discursos d’odi, donant veu a les persones que sovint es troben discriminades en els circuits de cerca de feina.\nFormació SELFEE Eines digitals, socio-emocionals, no discriminació i feina en Lafede.cat - Organitzacions per a la Justícia Global\n1 Carrer de les Tàpies, 08001 Barcelona, Spain


Rocío Gil i Daniela Gómez, les noves falleres majors de València – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nRocío Gil i Daniela Gómez,…\nEFE. Rocío Gil, de la falla Plaça de la Mercè, serà la fallera major de València per al pròxim any mentre que Daniela Gómez, de la falla Santa Maria Micaela, ostentarà el càrrec de fallera major infantil.\nL’alcalde de València, Joan Ribó, ha anunciat els dos nomenaments de la Junta Central Fallera en el tradicional acte de cridada telefònica a les afortunades, celebrat en un abarrotat hemicicle de l’Ajuntament.\nRocío Gil, de 26 anys i advocada, amb prou feines podia parlar al telèfon amb l’alcalde i va aprofitar la telefonada, entre llàgrimes, per agrair a la seua família, els amics i la falla el suport donat durant aquests mesos.\nLa nova ambaixadora de les festes de València era a casa envoltada dels seus familiars i s’ha mostrat convençuda que donarà el millor de si mateixa durant aquest particular regnat, ajudada per la seua Cort d’Honor.\nPer la seua banda, Daniela Gómez, de 10 anys, va rebre la telefonada de l’alcalde sense poder parlar de l’emoció, envoltada de la seua família i pràcticament sense respondre a les preguntes sobre ella que li feia l’alcalde, que ara es desplaçarà fins als seus respectius domicilis per felicitar-les personalment.\nLes dos rellevaran les actuals falleres majors, Raquel Alario, de la falla Ferran el Catòlic-Àngel Guimerà, i Clara Maria Parejo, de Sapadors-Vicent Lleó, en una solemne cerimònia de proclamació que celebrarà esta vesprada l’Ajuntament.


Ja es poden vacunar les persones entre 60 i 65 anys | Nova Ràdio Lloret\nAdministrant una vacuna\nLes persones que tenen entre 60 i 65 anys ja poden demanar hora per vacunar-se sense necessitat que els avisin prèviament.\nEl Departament de Salut ha començat a enviar 320.000 missatges a persones d’aquesta franja d’edat, però insistim en què no és necessari rebre aquest missatge per poder demanar hora. La cita prèvia es pot reservar a través del web vacunacovidsalut.cat.\nGràcies al nou topall d’edat per administrar la vacuna d’AstraZeneca, es podran començar a vacunar les persones d’entre 60 i 65 anys.\nJustament aquest dimecres, després de nou dies d’aturada per descartar cap relació amb diversos casos de trombosi, s’ha reprès la vacunació amb AstraZeneca. S’està administrant a personal considerat essencial i població en general, tenint en compte aquest nou topall de fins a 65 anys.\nCatalunya és una de les autonomies que més van pressionar per aconseguir l’ampliació del topall d’edat i la Generalitat assegura que continuaran pressionant perquè s’elimini i es pugui administrar a tothom.\nEl Departament de Salut assegura que té a punt un dispositiu que permetrà vacunar fins a 500.000 persones cada setmana. Per fer-ho, s‘han destinat espais com pavellons esportius o universitats, que permetran vacunar de forma més massiva quan vagin arribant les noves dosis. A Lloret de Mar s’està estudiant quin punt habilitar per administrar les vacunes.\nArticle anteriorLloret Turisme participa a la Conferència Internacional d’European Cities Marketing\nArticle següentL’Ajuntament fa 60 auditories energètiques en llars vulnerables\nUn any dels primers pacients per Covid-19 ingressats als hospitals de la Corporació\nEn aquests últims dotze mesos s’han registrat per coronavirus 1.461 ingressos, 1.166 altes i 245 defuncions al territori.


1 CTT ELS AMICS TERRASSA 8 6 0 2 31 17 12\n2 C.T.T. OLOT 8 4 1 3 28 20 9\n3 TENNIS TAULA CASSÀ 8 4 1 3 23 25 9\n18:30 TENNIS TAULA CASSÀ\n10:00 TENNIS TAULA TRAMUNTANA FIGUERES\n10:00 LLUïSOS DE GRACIA - Q2B STUDIO\n1 TENNIS TAULA CASSÀ\n18:30 C.T.T. OLOT


Sea Shell Hotel Manama Bahrain - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nSea Shell HotelShaik Isa Avenue, Adliya, Manama Centre, Manama, Bahrain, 26600 - Veure al mapaBé6,8Basada en56comentarisSea Shell HotelVeure més fotos"Staff , reception , cleanliness and value for money"FamilySaudi ArabiaVestíbulVeure més fotosVeure totes les 26 fotosMolt bona ubicació 7,4Veure al mapa7,4UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionatservei de neteja diariServei d'habitacions 24 hores\nVeure les fotosHabitació Doble (Double Room)Veure: ciutat24 m21 llit granFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Individual (Single Room)Veure: ciutat22 m21 llit individualFixa les dates per veure preus\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualSea Shell HotelBahrain Carlton HotelConcord International HotelOriental Palace HotelValoració dels clientsBé 6,8 (56 comentaris)Puntuació dels comentaris 6,0 (166 comentaris)Bé 6,3 (135 comentaris)Bé 6,6 (107 comentaris)BarriManama CentreManama CentreManama CentreManama CentreWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop8 kmAeroport internacional de Bahrain (BAH)44 kmAeroport internacional de Dhahran (DHA)hospitals i clíniques850 mAl Baraka Fertility Hospitalfarmàcies900 mGolden Pharmacybotiga de conveniència1,4 kmPark SupermarketRetirada d'efectiu450 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióConstruit a l'any 2011, Sea Shell Hotel és un extra de distinció per a Manama i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. Situat només a 7.6km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Al-Badr Travels, Al Baraka Fertility Hospital, Aster Medical Centre Bahrain Dm Healthcare. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Sea Shell Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, màquina de fax, repartiment de queviures, fotocopiadora són només algunes de les comoditats que fan que Sea Shell Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Sea Shell Hotel té 63 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen billar estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Sea Shell Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Manama.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcacotxesservei de llançadora aparcament de cotxes (al lloc, gratuït)transport hotel/aeroport Coses a fer, maneres de relaxar-sevisites turístiques Àpats, begudes i refrigericafeteriaRestaurantsServei d'habitacions 24 horesrepartiment de queviuresservei d'habitacions Serveis i comoditatscaixa fortamagatzem d'equipatgeservei de neteja diariconsergesalózona de fumadorsPer als nenshabitació familiar Accésascensorinstal.lacions per a minusvàl.lidss'admeten animals de companyiaentrada/sortida [exprés]recepció [24 hores] Disponible a totes les habitacionsaccés a internetCaixa forta a l'habitacióllits extrallargs (> 2 metres)accés a internet (sense fils)connexió sense fils a internet (cortesia)mini baraire condicionatdutxa i banyera separadesplat de dutxaaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaservei de planxaassecador de cabellescriptoritelevisió de pantalla planabanyerahabitacions interconnectades disponiblesTV satèl•lit/cablebarnussoshabitacions per a no fumadorsventiladorIdiomes ParlatsAnglèsHindiTamilÀrabNepalí FilipíSingalès Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 5 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 6 a 9 any [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents.Els hostes de 10 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilEntrada/SortidaHorari d'entrada des de: 01:00 PMHorari d'entrada fins a: 02:00 PMHorari de sortida des de: 12:00 PMHorari de sortida fins a: 02:00 PMDesplaçamentPreu del desplaçament a l'aeroport: 7 BHDDistància des del centre de la ciutat: 7.6kmDurada del trajecte fins a l'aeroport (minuts): 5AltresCost de l'esmorzar (a menys que estigui inclòs al preu de l'habitació): 2.500 BHDL'allotjamentPlantes / Habitacions de no fumadors: YESNombre de plantes: 3Nombre de restaurants: 1Nombre d'habitacions: 63Any de construcció de l'hotel: 2011Renovació de l'hotel més recent: 2011Mostrar més\nPro Clean room, good location Cons Small parking Comentat el 13 de maig 2017\nRooms are clean and location is good. But no facilities in the hotel. Comentat el 12 de desembre 2016\nEconomical . Location is good , staff v.supportive and kind. Cleaned,peaceful hotel. I recommend to stay there .outside lots of good restaurants n food varieties you can get . Comentat el 18 d'agost 2016


El 2020 passarà a la història com l’any de la COVID, però també es recordarà que, en un context duríssim, la resposta de la cadena alimentària va ser extraordinària i va garantir de manera ininterrompuda el subministrament a totes les llars espanyoles. Un any i mig després, el sector primari continua mostrant un dinamisme notable, tot i que ha deixat enrere l’excepcional ritme de creixement que va registrar durant els mesos més crítics de la pandèmia.\nLa indústria agroalimentària, més afectada per la caiguda de l’activitat el 2020, ja ha superat el nivell precrisi en termes de la xifra de negocis, malgrat que, al mercat laboral, encara no s’han assolit els nivells previs d’ocupació. En el 1S 2021, destaca la vigorosa recuperació de la fabricació de begudes, la xifra de negocis de la qual, arran de l’intens enfonsament del consum al canal HORECA, va recular un significatiu 16,2% el 2020.\nEls patrons de consum d’aliments de les llars espanyoles tornen a la normalitat de manera gradual. Les dades internes de pagaments amb targeta als terminals de punt de venda (TPV) de CaixaBank mostren que la despesa dels espanyols als supermercats continua sent elevada i que la despesa en restauració també es recupera amb força. No obstant això, la despesa amb targetes estrangeres en restaurants, malgrat el repunt d’aquest estiu, continua clarament per sota dels nivells del 2019. Així, la recuperació incompleta del turisme internacional continua afectant els productes agroalimentaris més dependents del canal HORECA.\nEl sector exterior mostra una evolució molt favorable. Les exportacions agroalimentàries han accelerat el pas i han crescut el 4,0% en el conjunt del 2020 i el 10,4% interanual en el 1S 2021. Així, el sector agroalimentari aporta el 19,5% de les exportacions de béns d’Espanya, 2 punts més que el 2019. A mitjà termini, un dels reptes del sector perquè les exportacions continuïn sent un motor de creixement serà promoure una major sostenibilitat dels processos productius, en especial al sector primari, per mitigar l’impacte mediambiental que comporta aquesta activitat, un aspecte que analitzem amb més detall al segon article d’aquest informe.\nA més a més, també abordem els sectors del porc i del vi, dos sectors en què Espanya és una gran potència productora i exportadora a nivell mundial. En el primer cas, destaquem el comportament excel·lent de les exportacions de porcí en els últims anys, en especial per la ingent demanda procedent de la Xina, on la producció domèstica s’ha vist greument afectada per la pesta porcina africana (PPA), motiu pel qual s’ha hagut de proveir mitjançant altres grans productors.\nEl sector vitivinícola, per la seva banda, es recupera del cop dur que va representar la pandèmia sobre el consum al canal HORECA. Pel que fa les exportacions, constatem una dinàmica molt positiva d’orientació cap a mercats amb un preu mitjà més elevat, la qual cosa hauria d’ajudar a contrarestar una de les principals febleses de l’exportació vinícola espanyola (el seu baix preu mitjà en relació amb altres països de la UE). A més a més, Espanya és líder mundial en producció de vi ecològic, un punt fort en un context en què la demanda de productes d’aquest tipus guanya força.\nInfografia: Evolució favorable del sector agroalimentari en la recuperació


EL MÓN DE LA ESCALADA, FERRATA, LONGBOARD ... ...: ESPORTIVA AL TOXTOS CAM NOU BARRIS (MONTSERRAT)\nAvui ens deixem caure per Collbató per fer una mica d´esportiva. Anem a un sector just al costat del sector Pell roja als Graus, el sector s´anomena TOXTO CAMP NOU BARRIS i hi ha vies noves. Am orientació sud, perfecte per aquest dies de fred. Escalfem una miqueta i acabem en maniga curta.\nComencem per la "Placa" on trobem vies fàcils de IV grau i tot seguit ens desplacem a la veina de la esquerra, al "Totxo Oscar". Aquí trobem vies desde el 5b fins a 6c ... aquí ja tibarem de debó !!!\n(l´Ana i en Diego al sector "Placa")\nAquí fem la via "Piccolina, 5b" on la sortida és el kit de la via, però adalt la reunió perd tota la seva gràcia.\nAquí coneixem aquest parell de companys que ens fan una mica més agradabla la jornada.\n(l´Ana a "pasame el cachirulo, 6b+)\nAnem més a la esquerra i ens fique, no més ben dit a la "Pasame el cachirulo, 6b+", una sortideta fina,fina per arrivar a una panxa que es surt amb bones més per tot seguit pujar per preses petites, un segón sostret i arrivar al final. Al costat ... "POema menor, 6b+" la deixem per la següent jornada.\nTot seguit anem al "Totxo de l´estel" on fem "paquita, 6a" però amb el grau superapretat i on la distancia de les asegurances .... allunyan bastant !!! Pedaso de via !!!!\nI així acaba la nostra jornada per al Diego, l´Ana i jo ... tot seguit fins a Collbató al bar i cap a casa.\nMONTSERRAT SUD (LA CODOLOSA)\nTOXTO CAM NOU BARRIS\nAPROXIMACIÓ: Prenem el carrer Graus fins arrivar al diposit d´aigua on aparquem. Agafem la pista direcció esquerra i la resseguim. Quan estem al davant dels sectors, prenem els corriols direccó les vies. (15 minuts)\nEtiquetas MONTSERRAT (ELS GRAUS)\nAsi estais tan fuertes, escalais dia si dia no..eso es trampa.\nYa nos gustaría Alfredo, algun día llegamos a estar en el paro ya lo haremos, hay que mirar la parte positiva !!! Un magaabrazo !!!\nQuin dia més xulo, escalant al solete. Jaume, no tens el 6b+ tan lluny, et vaig veure bé. Hauríem de tornar-hi, no?\nDiego, a la próxima te vuelves a dejar el casco, je,je, je.\ndons si Ana tinc ganes de tornar a fer-li un pegue al 6b+ ... caurà !!\n... ah !!! no caldrà la excusa del casco , jé,jé !!!


Maragall: «El tripartit de Colau és un artifici retòric per sostenir la candidatura» | NacióDigital\nper Andreu Merino , Seu d'ERC, 7 de juny de 2019 a les 13:57 |\nMaragall, en roda de premsa | ND\n"Deixem d'enganyar la ciutadania". Així de contundent s'ha mostrat l'alcaldable d'ERC, Ernest Maragall, en una roda de premsa a la seu del partit després que l'alcaldessa en funcions, Ada Colau, hagi anunciat que presentarà candidatura a la investidura i que els comuns hagin insistit en la voluntat de formar un govern tripartit amb els republicans i el PSC. "El tripartit és un artifici retòric per sostenir la candidatura", ha defensat.\nMaragall s'ha expressat així després de reunir-se amb Colau aquest divendres. "Ara ja sabem que ella vol ser alcaldessa, i sabem que només ho podrà ser si aconsegueix els vots del PSOE, Ciutadans i Manuel Valls". Per això, Maragall ha argumentat que amb l'anunci de presentació de la candidatura, Colau ja ha "acceptat" els vots de l'exprimer ministre francès. Segons fonts dels comuns, l'alcaldessa també s'ha reunit aquest divendres amb el líder del PSC a Barcelona, Jaume Collboni.\nAmb tot, Maragall ha instat Barcelona en Comú a "reprendre" les converses entre les dues formacions. Perquè això sigui possible, l'alcaldable republicà ha exigit als comuns que apostin per explorar les possibilitats d'acord amb ERC.\n"Amb les víctimes o amb els carcellers"\nMaragall ha situat la pilota a la teulada dels comuns, recordant que la setmana que ve finalitza el judici de l'1-O al Tribunal Suprem, i ha interpel·lat directament Colau. "Estarà amb les víctimes o amb els carcellers?", ha preguntat, recordant el suport dels socialistes a l'aplicació del 155 a Catalunya i criticant el paper de l'advocada de l'Estat durant el judici.\nA més, tot i que Valls ha fet pública la seva proposta de suport a Colau assegurant que seria "sense condicions", Maragall ha afirmat que acceptar els seus vots i els del PSC suposaria una "hipoteca" durant tot el mandat.\nL'alcaldable d'ERC també ha emmarcat el possible acord entre socialistes i comuns a la capital catalana en una operació de més magnitud i que afectaria altres municipis i institucions. Per Maragall, el pacte entre Podem i el PSC a Sabadell és una "evidència" d'aquesta estratègia.\nQuan falten vuit dies perquè el ple de Barcelona hagi de decidir qui és el nou alcalde o la nova alcaldessa, Maragall assegura que presentarà candidatura per ser investit i ha insistit que "treballarà per obtenir els suports adequats".\nPer aconseguir-ho, l'alcaldable ha demanat confiar en la possibilitat d'arribar a un acord amb els comuns. En cas que no s'assoleixi, ha recordat que si Colau no rep prou vots per ser investida -per ara el PSC es nega a votar-la a canvi de res- la llei electoral el convertirà a ell automàticament en alcalde de Barcelona.\nEleccions municipals 2019, Eleccions municipals Barcelona 2019, Barcelona, Política, atifici retòric, tripartit, Ada Colau, Ernest Maragall, Comuns, ERC, Barcelona\nPer Maria Maria el 7 de juny de 2019 a les 17:54\nHo veig molt difícil. Però hi ha una petita possibilitat que la direcció d'ERC entengui que dividir no suma.\nPer Balumba el 7 de juny de 2019 a les 15:16\nSi, com diuen, l'independentismes es majoria i a guanyat a Barcelona, perque haurien de pactar per formar govern? No quadra, nois. Si ells busquen un pacte, perque els altres no poden buscar-ho? Si no poden governar BCN, no sera perque no tenen prou força i no perque hi hagi un "contubernio" d'operació d'Estat? També això es culpa de la "repressió"? Massa fakes. Massa mentides. Molt poca confiança.


REUNIÓ AMB EL CONSELLER PER LES REVÀLIDES » FAPA Mallorca\n« AVUI HA COMENÇAT EL CURS\nActivitats Seràs UIB 2016-17 »\nAvui, 19 de setembre, membres de FAPA Mallorca en representació del col·lectiu de famílies ens hem reunit amb el Conseller d’Educació, el Director general de Planificació, el Director general d’Universitat i el Director general d’innovació i comunitat educativa, en el marc de les reunions que va anunciar la Conselleria d’Educació per tractar el tema de les PROVES INDIVIDUALITZADES LOMCE, més conegudes com a revàlides.\nTant els representants de la Conselleria d’Educació com els de FAPA Mallorca hem expressat una vegada més el nostre rebuig i preocupació per aquestes PROVES LOMCE que enguany la llei preveu fer a 3er i 6è de Primària i, per primera vegada, a 4rt d’ESO i 2n de Batxillerat. Des de FAPA Mallorca també hem informat a la Conselleria del recurs que la nostra confederació estatal (CEAPA) té previst interposar contra les PROVES LOMCE i de possibles mobilitzacions.\nAquestes proves no aporten res positiu, més aviat generen caos i confusió al sistema. Pedagògicament, les proves LOMCE suposen la pèrdua d’un curs al darrera de la preparació d’uns exàmens sense valor, enlloc d’aprofitar el que seria el darrer any d’escolarització obligatòria per alguns alumnes. A més, obliguen a l’administració a un gran esforç econòmic i organitzatiu quan els doblers i les energies podrien invertir-se de millor forma.\nRecordem que gràcies a la pressió de la comunitat educativa i a la voluntat de l’actual equip de la Conselleria les PROVES LOMCE de Primària del curs passat no es varen fer i es varen substituir pels resultats dels exàmens propis de cadascun dels centres en aquests cursos. La Conselleria ens ha avançat que mantindrà aquesta postura per Educació Primària.\nAixí, doncs, pel que fa a la nova PROVA LOMCE de 4rt d’ESO, atès que no té cap valor acadèmic pel curs 2016-2017, HEM DEMANAT que com a mínim s’adopti el mateix criteri que a les proves de Primària.\nD’altra banda, pel que fa a la PROVA DE 2n de Batxillerat que tampoc no tindria valor acadèmic al 2017 i que no compromet la titulació, cal recordar que tot i rebutjar el format de revàlida, aquestes proves ocupen el buit que va deixar la Selectivitat i que per tant s’hauria de preveure alguna PROVA D’ACCÈS per l’alumnat que vol optar als estudis universitaris.\nTotes aquestes alternatives es refereixen al curs 2016-17 i cal tenir molt present que si no treballam perquè es produeixin canvis a la LOMCE el pròxim curs les PROVES LOMCE tindran valor acadèmic i qui no les superi no tindrà el títol ni d’ESO, ni de Batxillerat.\nPer tot això INSISTIM EN EL NOSTRE REBUIG A LA LOMCE per les nefastes conseqüències que provoca i VOLEM FER PALÈS L’ÚS CAPCIÓS que fa l’actual govern estatal en funcions de les PROVES LOMCE perquè les fa servir de moneda de canvi en un possible acord d’investidura.\nFinalment, se li ha comunicat al Conseller que l’administració no pot dilatar aquesta situació de desconcert i s’ha compromès, després d’escoltar a tots els representants de la comunitat educativa, a comunicar les mesures que s’adoptaran per aquest curs abans de final de mes.\nmenjador Prevenció Llegim en Família TIL Formació LOMCE Solidaritat UIB FERYA inclusió Pacte Educatiu ASSEMBLEA motxilles solidaries APIMA TIC


Petición · Un carrer per a Pepe Rubianes a Barcelona · Change.org\n¡La petición ha conseguido su objetivo gracias a 21.968 firmas!\nEl Periódico ha iniciado esta petición dirigida a Xavier Trias\nBarcelona no seria Barcelona sense Rubianes. I Rubianes no seria Rubianes sense Barcelona. En breu hauran passat cinc anys des de la seva mort, i tal com marca la normativa municipal, Barcelona ja pot dedicar un carrer a Pepe Rubianes.\nAmb aquesta petició, EL PERIÓDICO inicia una campanya perquè l'alcalde Xavier Trias, que és qui té l'última paraula sobre el nomenclàtor de la ciutat, doni suport i aprovi aquest homenatge a l'actor galaico-català, mort l'1 de març del 2009 a conseqüència d'un càncer.\nLa Barceloneta, barri amb el qual Rubianes sempre es va identificar de manera molt especial, seria el lloc idoni perquè un carrer o una plaça portin el seu nom. Per això, demanem que Barcelona rendeixi el seu particular homenatge a un dels seus il·lustres humoristes.\nSigna aquesta petició i demana a l’alcalde Xavier Trias que dediqui un carrer a Pepe Rubianes.


Llengua i mercat laboral a Catalunya - 5centims.cat\nL’entrada d’avui es centra en el retorn econòmic del coneixement de llengües. L’article presenta exemples sobre els beneficis en el món laboral de dominar la llengua catalana, i fa us de la introducció de la Normalització Lingüística del 1983 per mostrar evidència causal de la “riquesa” associada a les llengües.\nExisteix un consens generalitzat entre els economistes sobre el fet que el coneixement de llengües, en sentit ampli, representa un factor de capital humà que genera efectes positius en els resultats laborals. L’evidència existent demostra que el coneixement de la llengua del país d’acollida afavoreix la integració social i econòmica de les persones nouvingudes que procedeixen d’altres països. A més a més, conèixer llengües estrangeres (especialment l’anglès a països no anglòfons) millora la situació laboral, afavorint l’ocupabilitat i l’accés a feines ben remunerades, i incrementant els salaris. Això bàsicament perquè, fent servir una expressió col·loquial, les llengües obren portes (i normalment no en tanquen cap). Els estudis més recents se centren a establir relacions causa-efecte entre competències lingüístiques mitjançant l’aplicació de tècniques economètriques que permeten “netejar” l’impacte de factors inobservats relacionats tant amb els coneixements lingüístics com amb els salaris o altres resultats laborals, però queda clar que els idiomes sí que tenen un valor econòmic i generen una “prima” en el mercat del treball.\nAra bé, què passa amb les llengües “locals”? Què es pot dir respecte al valor econòmic del coneixement de llengües en territoris bilingües? Espanya representa un cas molt interessant per estudiar l’impacte de les llengües locals en els resultats laborals. De fet, molts dels estudis existents se centren en el cas de Catalunya i de la seva llengua pròpia, el català. El mercat laboral de Catalunya es caracteritza per dos aspectes generals que apunten cap al rendiment positiu del coneixement del català: l’existència d’una certa “demanda” de mercat i el domini no generalitzat del català en la població, sobretot entre les persones que no van tenir l’oportunitat de fer l’escola en català (per haver estudiat fora de Catalunya o bé per haver nascut abans de la seva introducció a l’escola).\nDe fet, em vaig plantejar aquesta pregunta com a “immigrant” durant els meus estudis de doctorat, després d’alguns anys vivint a Catalunya, d’haver après les dues llengües que s’hi parlen, el català i el castellà, i d’haver experimentat en primera persona els beneficis, potser més socials que econòmics, derivats dels coneixements lingüístics. En aquell moment (2009 si no recordo pas malament) vaig pensar que potser havia tingut una idea de recerca interessant i, sobretot, original. Bé, m’equivocava en un dels dos aspectes, atès que vaig descobrir l’article de Rendon (2007), per tant un antecedent de la meva intuïció, on s’analitza l’impacte del coneixement de català en la probabilitat de tenir feina entre individus nascuts a Catalunya o a la resta de l’Estat, indicant l’existència d’un efecte positiu de les competències lingüístiques.\nAtès que aquest treball només considerava com a resultat laboral l’ocupació, no em vaig desanimar quant als meus propòsits d’analitzar el rendiment del coneixement del català, sobretot perquè vaig descobrir l’existència de dades que permetien estimar els impactes salarials (específicament, l’Enquesta de Condicions de Vida i Hàbits de la Població de Catalunya). Aleshores, vaig presentar una proposta de projecte per a la Beca Generalitat de Catalunya de l’Institut d’Estudis Catalans, que se’m va atorgar a l’any 2010, i em va donar un bon impuls per començar la meva línia de recerca sobre la llengua catalana. De fet, juntament amb Josep Lluís Raymond, vam publicar el primer article sobre el rendiment salarial del domini del català entre immigrats de primera i segona generacions, considerant també la migració interna (és a dir, persones nascudes a altres comunitats autònomes). Els resultats indiquen que saber parlar i escriure en català incrementa els salaris un 18% quan s’estima amb el mètode de variables instrumentals (amb l’objectiu d’obtenir una estimació causal). A més a més, l’efecte del català sembla ser més elevat entre les persones amb educació postobligatòria, segurament perquè tenen accés a ocupacions on serveix i es valora més.\nTambé vaig publicar un altre treball en el qual vaig intentar donar una volta més al tema del rendiment salarial del domini del català, considerant també l’elecció del sector d’ocupació i la seva relació amb les competències lingüístiques. Aquí vaig tenir en compte que els individus trien si treballar per a empreses privades o en el sector públic, entre altres coses, partint del seu coneixement del català (que de fet representa un requisit per accedir a ocupacions del sector públic autonòmic i local a Catalunya), modelitzant conjuntament el coneixement de la llengua, l’elecció del sector i els salaris. Els resultats evidencien que, si bé la simple associació entre coneixement del català i salaris és major per a treballadors del sector públic, quan es té en compte l’efecte de la llengua en la “selecció ocupacional”, els resultats canvien dràsticament: saber català sí que afecta la probabilitat de ser treballador del sector públic, però només genera un rendiment salarial en el sector privat.\nSuccessivament, juntament amb Lorenzo Cappellari, vam anar un pas més enllà, analitzant els impactes laborals de la política lingüística que, entre altres coses, va introduir el català com a mitjà d’instrucció l’any 1983: la Llei de Normalització Lingüística. En aquest estudi més recent vam estimar el rendiment salarial de l’educació bilingüe (català-castellà) comparant les diferències salarials associades a cada any addicional d’estudi obtingut abans i després de la introducció del català a l’escola. Els resultats indiquen que l’educació bilingüe, que va permetre generalitzar el coneixement oral i escrit del català, genera un rendiment salarial addicional (més 1,4%, respecte al rendiment de l’educació monolingüe del 6,4%), que és més elevat entre les persones descendents de famílies nascudes a la resta d’Espanya, que són les que es van beneficiar més de la introducció del català a l’escola.\nÉs clar, doncs, que la recerca existent apunta cap a un valor positiu del coneixement de la llengua catalana en el mercat laboral. No obstant això, val la pena dir que, tot i que “la pela és la pela”, no ho és tot! De fet, en aquesta entrada en Ramon Caminal explica els resultats d’un estudi nostre que mira d’analitzar els efectes no monetaris del coneixement del català induït per la Llei de Normalització Lingüística.\nAntonio Di Paolo és Professor Agregat del Departament d’Econometria, Estadística i Economia Aplicada de la Universitat de Barcelona. Els seus interessos de recerca es centren en temes d’economia laboral, economia de l’educació, economia de la llengua i economia regional i urbana. Ha publicat diferents articles acadèmics en revistes internacionals com Labour Economics, Economics of Education Review, Economic Inquiry, entre d’altres, així com diferents capítols de llibre. Actualment ocupa el càrrec de Vicedegà de Recerca i Doctorat de la Facultat d’Economia i Empresa de la UB.\nUna entrada molt interessant. El coneixement del català és un actiu al mercat de treball del nostre país. Algú hauria d’advertir els votants dels partits que qüestionen la immersió lingüística que un sistema educatiu que no garanteixi que TOTS els ciutadans del país es maneguin molt bé en català el que farà serà augmentar la desigualtat, en perjudici precisament d’aquells que pretenen fer prescindible la llengua catalana.


Els jugadors del Barça saltaran al camp amb unes samarretes on es podrà llegir l'eslògan 'End Polio' amb el número 99, que equival al tant per cent d'eliminació d'aquesta malaltia al món\nARA Barcelona 20/10/2011 14:44\n260x366 Bill Gates sosté una samarreta del Barça, acompanyat de Rosell i Guardiola, en l'acte solidari per eradicar la pòlio. / KAREN BLEIER / AFP Bill Gates sosté una samarreta del Barça, acompanyat de Rosell i Guardiola, en l'acte solidari per eradicar la pòlio. / KAREN BLEIER / AFP\nEl compromís del Barça amb la Fundació Bill & Melinda Gates tindrà una nova demostració pública el proper dissabte, coincidint amb el Barça-Sevilla, just abans que se celebri, dilluns 24, el Dia Mundial de la Poliomielitis.\nA la prèvia d'aquest partit els jugadors del Barça sortiran al camp amb una samarreta on es podrà llegir l'eslògan 'End Polio' amb el número 99, que equival al tant per cent d'eliminació d'aquesta malaltia al món.


Pasqual Maragall, Marta Gómez, La Caixa, Club Natació Sabadell i Voluntaris de Figueres rebran els II Premis Nacional Special Olympics - Special Olympics Catalunya\nEls Premis Nacionals Special Olympics, son uns guardons amb els que la entitat vol significar a persones i col·lectius que al llarg de l’any han destacat pel seu compromís solidari, el valor esportiu i la responsabilitat social. Aquest és el segon any que es lliuren. Estan repartits en quatre categoríes:\n– Premi d’Honor Special Olympics\n– Premi Special Olympics al Valor Esportiu (Individual i Col·lectiu)\n– Premi Special Olympics al Compromís Solidari\n– Premi Special Olympics a la Responsabilitat Social\nUn jurat format per diferents personalitats del món de l’esport, la responsabilitat social (empresarial i pública) i directius de Special Olympics han concedit els premis d’enguany.\nAquest guardó vol agrair el paper de persones especials per a nosaltres. Valorem el seu recolzament a l’esport per a persones amb discapacitat intel·lectual, especialment en el sentit de dotar-lo del reconeixement social i institucional que es mereix. Es tracta aquí d’aportacions especialment rellevants per a nosaltres, insubstituïbles i de gran vàlua.\nPasqual Maragall: com a impulsor dels Jocs Olímpics Barcelona’92. Per treballar perquè en el mateix marc dels Jocs, es pogués celebrar els Jocs Special Olympics a Barcelona/Vilanova i la Geltrú. També com a exemple de lluita i de superació.\nAquest premi ens permet reconèixer el paper dels esportistes, ja sigui directament o a través dels clubs, dels que han format part. Volem fer visible la capacitat, l’esforç i la tenacitat dels esportistes, reivindicant el paper que juguen a la societat a través de l’esport.\nMarta Gómez. Jugadora de tennis, primera dona en jugar en el marc del Trofeu Conde de Godó de tennis, participant en la exhibició que va fer Special Olympics, l’any 2006. Per ser pionera i un exemple de constància.\nClub Natació Sabadell: Per treballar per la integració dels esportistes amb discapacitat intel·lectual. Per col·laborar en l’organització de diferents campionats de Catalunya de Natació de la Federació ACELL, així com haver impulsat la creació d’una secció d’esportistes amb discapacitat intel·lectual.\nAquest premi valora el compromís individual o col·lectiu de persones, que amb el seu temps i dedicació han fet possible els projectes que ens fan tant especials. Projectes com els jocs, les marxes, els congressos, les competicions internacionals i d’altres esdeveniments.\nAssociació de Voluntaris Figueres – Alt Empordà: nascuda en el marc dels Jocs Special olympics 2000, l’Associació de Voluntaris de Figueres va seguir treballant en projectes ciutadans, durant deu anys. Ara, treballant com a voluntaris del Meeting Internacional Special Olympics Figueres 2010, han estat un exemple de compromís amb la feina, d’il·lusió i de participació. Han estat més de tres-centes persones que s’han esforçat perquè el Meeting fos un èxit esportiu i ciutadà.\nAquest és el premi amb el que volem donar reconeixement a les institucions públiques o privades, que amb la seva aportació, han fet possible el projecte Special Olympics. És un reconeixement per haver entès la necessitat i l’oportunitat del projecte, dotant-lo de la dimensió necessària perquè sigui el més fort possible.\nLa Caixa (Obra Social): La Caixa, a través de la seva obra social, és el principal col·laborador privat del moviment Special Olympics a Catalunya, a través de la seva Obra Social. Ha recolzat el programa de voluntaris de forma incansable, en una aposta que ha permès que els Jocs i grans esdeveniments, siguin un èxit.


Centenars de majors castellonencs sol·liciten la seua plaça al Castelló Sènior de la Diputació el primer dia d'inscripció | Castelló Extra\nCentenars de majors castellonencs sol·liciten la seua plaça al Castelló Sènior de la Diputació el primer dia d'inscripció\nL’espectacular acolliment amb la qual arranca la cinquena edició fa preveure un excel·lent impacte contra l’estacionalitat turística\nCentenars de majors castellonencs han sol·licitat ja la seua plaça en el programa de viatges de la Diputació, ‘Castelló Sènior’, en el primer dia de termini d’inscripcions. Així, aquest espectacular acolliment amb la qual arranca la cinquena edició del programa, fa preveure un excel·lent impacte d’aquesta iniciativa provincial contra l’estacionalitat turística i el consolida com una eina eficaç i útil per a continuar generant noves oportunitats en el turisme dels pobles de la província, tant en destinacions de costa com d’interior. És per això que el Govern Provincial manté la seua ambiciosa inversió de 1,2 milions d’euros per a aquest programa a través del qual viatjaran 10.000 castellonencs a través de les tres modalitats de propostes turístiques que contempla: ‘estades en balnearis’, ‘Programa de Vacances en la Costa de Castelló’ i ‘Rutes de Patrimoni Històric, Cultural i Natural’.\nEl president de la Diputació, Javier Moliner, ha assegurat que “la massiva resposta ja en aquest primer dia de termini demostra l’èxit d’un programa que perseguia d’una banda que els hotels de la província estigueren oberts durant més temps al llarg de l’any i, per una altra, que la gent gran tinguera la il·lusió de viatjar, gaudir i conéixer un territori perquè som conscients que descobrir els encants de la nostra terra és el primer pas no solament d’apreciar la província sinó també que puguen tornar a gaudir d’aqueixos llocs en altres ocasions amb altres familiars o amics”.\nEn aqueix sentit, Moliner ha incidit en l’efecte multiplicador que es genera a través d’aquesta iniciativa de l’impacte positiu de la inversió que destina la Diputació. “Aquest és un exemple de com les administracions han d’invertir en economia productiva. La riquesa i dinamització que genera el Castelló Sènior a la província multiplica per tres o per quatre la inversió que destina la Diputació a aquesta iniciativa. I el que és més important, això es tradueix en ocupació de qualitat als pobles, en què en aqueixes plantilles que abans s’anaven al setembre a casa ara puguen estar nou mesos actives i que al final això es traduïsca que la capacitat de l’hotelera de la província siga major. Amb el Sènior ajudem al fet que de dilluns a divendres aqueixos hotels estiguen actius i, per tant que ofereixen la seua planta hotelera també durant els caps de setmana”.\nÉs per això que Moliner ha destacat que “la inversió de la Diputació del Sènior és per tant molt productiva, i que amb aqueixa aportació de diners públics del Castelló Sènior són molts més els milions d’euros que es generen entorn de l’oferta turística de la província”.\nCal tindre en compte que les subvencions d’aquest programa es destinen a un mínim de 6.100 places per al programa ‘Vacances en la Costa de Castelló’ per temporada, de les quals 1.743 places seran per a 2019 i 4.357 per a 2020. Un total de 2.633 places seran per a les ‘Rutes de Patrimoni Històric, Cultural i Natural’, de les quals 640 places seran per a 2019 i 1.993 places per a 2020. I per segon any consecutiu i després del seu excel·lent comportament en l’edició anterior, s’inclouen les ‘Estades en Balnearis’ amb 1.000 places, de les quals 208 seran per a 2019 i 792 per a 2020.\nCal assenyalar que el termini de presentació de sol·licituds serà del 2 al 30 d’abril. Si en aquest període de temps no s’haguera cobert la totalitat de les places disponibles, s’admetrien sol·licituds fins a la seua cobertura o fins a màxim el 31 de maig de 2020. Les sol·licituds es formularan en el model que serà facilitat en la Diputació de Castelló, en el Patronat Provincial de Turisme de Castelló, així com mitjançant la seua descàrrega en la pàgina web www.dipcas.es o el seu emplenament en la seu electrònica del Patronat Provincial de Turisme de Castelló en http://turismodecastellon.sedelectronica.es


Connexions [ From Tarragona ]: de desembre 2006\n10.013.734 AMB 96\nAl post 1964 us vaig prometre que parlaria del tema. Recuperat parcialment del visionat del didàctic vídeo (que us recomano vivament) penso que estic en condicions de fer-ho. Després del post nadalenc amb el text de Gabo (llarg), penso que no convé (ni a mi ni a valtros) abusar de la paciència mutua: per tant seré breu.\nTarragona, la meva ciutat, no es decideix a arraconar la pràctica de la tauromàquia. I penso que els motius són de caire econòmic essencialment.\nL'Ajuntament i la Diputació veuen bé què la plaça de braus s'empri per a espectacles taurins (estan en el seu dret): però m'estranya doncs cada cop més aquesta pràctica està rebutjada a nivell d'opinió. L'euro -però- és l'euro!\nLa plaça de braus s'està remodelant per tal de que s'hi puguin continuar fent curses de braus (entre d'altres moltes coses). Si cliqueu damunt la foto veureu les dades, però el més espectacular és el cos del muntatge: 10.013.734,96 euros. Més de 10 milions d'euros a pagar entre totes les persones que vivim a la demarcació de Tarragona.\nVegeu el vídeo!\nBy TR ua a 18:20 22 comentaris: Vincles\nAQUEST NADAL SINISTRE\nCoincidint amb el Nadal penjo aquest post, reproduint un article de Gabriel García Márquez amb el que m'hi identifico bastant i que m'acaba d'enviar per e-mail un amic cubà. A veure que us sembla!\nESTAS NAVIDADES SINIESTRAS, de Gabriel García Marquez\nYa nadie se acuerda de Dios en Navidad. Hay tanto estruendo de cornetas y fuegos deartificio, tantas guirnaldas de focos de colores, tantos pavos inocentes degolladosy tantas angustias de dinero para quedar bien por encima de nuestros recursos reales que uno se pregunta si a alguien le queda un instante para darse cuenta de que semejante despelote es para celebrar el cumpleaños de un niño que nacio hace 2.000 años en una caballeriza de miseria, a poca distancia de donde habia nacido, unos milaños antes, el rey David. 954 millones de cristianos creen que ese niño era Dios encarnado, pero muchos lo celebran como si en realidad no lo creyeran. Lo celebran ademas muchos millones que no lo han creido nunca, pero le gusta la parranda, y muchos otros que estarian dispuestos a voltear el mundo al reves para que nadie losiguiera creyendo. Seria interesante averiguar cuantos de ellos creen tambien en elfondo de su alma que la Navidad de ahora es una fiesta abominable, y no se atreven adecirlo por un prejuicio que ya no es religioso sino social.\nLo mas grave de todo es el desastre cultural que estas Navidades pervertidas estancausando en America Latina. Antes, cuando solo teniamos costumbres heredadas de España, los pesebres domesticos eran prodigios de imaginacion familiar. El niño Dios era mas grande que el buey, las casitas encaramadas en las colinas eran mas grandeque la virgen, y nadie se fijaba en anacronismos : el paisaje de Belén era completado con un tren de cuerda, con un pato de peluche mas grande que un leon quenadaba en el espejo de la sala, o con un agente de transito que dirigia un rebaño decorderos en una esquina de Jerusalén. Encima de todo se ponia una estrella de papeldorado con una bombilla en el centro, y un rayo de seda amarilla que habria deindicar a los Reyes Magos el camino de la salvacion. El resultado era mas bien feo,pero se parecia a nosotros, y desde luego era mejor que tantos cuadros primitivosmal copiados del aduanero Rousseau.\nLa mistificacion empezo con la costumbre de que los jugetes no los trajeron los Reyes Magos - como sucede en España con toda razon -, sino el niño Dios. Los niños nos acostabamos mas temprano para que los regalos llegaran pronto, y eramos felices oyendo las mentiras poeticas de los adultos. Sin embargo, yo no tenía más de cinco años cuando alguien en mi casa decidió que ya era tiempo de revelarme la verdad. Fue una desilusión no solo porque yo creía de veras que era el niño Dios quien traía losjugetes, sino también porque hubiera querido seguir creyendolo. Además , por pura lógica de adulto, pensé entonces que también los otros misterios católicos eran inventados por los padres para entretener a los niños, y me quedé en el limbo. Aquel día -como decían los maestros jesuitas en la escuela primaria - perdía la inocencia, pues descubrí que tampoco a los niños los traían las cigueñas de París , que es algoque todavia me gustaría seguir creyendo para pensar más en el amor y menos en la píldora.\nTodo aquello cambió en los últimos treinta años, mediante una operación comercial deproporciones mundiales que es al mismo tiempo una desvastadora agresión cultural. El niño Dios fué destronado por el Santa Claus de los gringos y los ingleses, que es el mismo Papa Noel de los franceses , y a quienes todos conocemos demasiado. Nos llego con todo: el trineo tirado por un alce , y el abeto cargado de juguetesbajo una fantastica tempestad de nieve. En realidad , este ursurpador con nariz decervecero no es otro que el buen San Nicolás, un santo al que yo quiero mucho y porque es el de mi abuelo el coronel, pero que no tiene nada que ver con la Navidad, y mucho menos con la Nochebuena tropical de la América Latina. Según la leyenda nordica, San Nicolas reconstruyó y revivió a varios escolares que un oso habia descuartizado en la nieve , y por eso lo proclamaron el patron de los niños. Pero su fiesta se celebra el 6 de diciembre y no el 25. La leyenda se volvioinstitucional en las provincias germanicas del Norte a fines del siglo XVIII , junto al arbol de los juguetes , y hace poco mas de cien años paso a Gran Bretaña y Francia . Luego pasó a Estados Unidos , y estos nos lo mandaron para América Latina, con toda una cultura de contrabando: la nieve artificial, las candilejas de colores, el pavo relleno y estos quince dias de consumismo frenetico al que muy pocos nos atrevemos a escapar. Con todo, tal vez lo mas siniestro de estasNavidades de consumo sea la estetica miserable que trajeron consigo: esas tarjetaspostales indigentes , esas ristras de foquitos de colores, esas campanitas devidrio, esas coronas de muérdago colgadas en el umbral, esas canciones deretrasados mentales que son los villancicos traducidos del inglés; y tantas otras estupideces gloriosas para las cuales ni siquiera valia la pena de haber inventadola electricidad.\nTodo eso , en torno a la fiesta más espantosa del año. Una noche infernal en que los niños no pueden dormir con la casa llena de borrachos que se equivocan de puertabuscando donde desaguar, o persiguiendo a la esposa de otro que acaso tuvo la buenasuerte de quedarse dormido en la sala . Mentira : no es una noche de paz y amor ,sino todo lo contrario . Es la ocasion solemne de la gente que no se quiere . La oportunidad providencial de salir por fin de los compromisos aplazados por indeseables: la invitación al pobre ciego que nadie invita, a la prima Isabel quese quedo viuda hace quince años, a la abuela paralítica que nadie se atreve a mostrar. Es la alegría por decreto, el cariño por lástima, el momento de regalar porque nos regalan, y de llorar en público sin dar explicaciones. Es la hora feliz de que los invitados se beban todo lo que sobro de la Navidad anterior : la crema dementa , el licor de chocolate , el vino de plátano . No es raro, como sucede amenudo, que la fiesta termine a tiros . Ni es raro tampoco que los niños - viendo tantas cosas atroces - terminen por creer de veras que el niño Jesus no nació en Belén , sino en Estados Unidos.\nImatges extretes de: http://www.themodernword.com/gabo/, http://www.ananova.com/, http://www.cdrwxp.co.pt/ i http://ridiculisme.org/tio.html (Escamot Tió, del qual vaig sentir a parlar per primer cop al Bloc de la Txell)\nBy TR ua a 19:14 22 comentaris: Vincles\nL'INVASOR DE L'ESPAI\nSpace Invader, qui es considera a ell mateix un "virus urbà", és el pseudònim d'un anònim parisenc que -sense fer soroll- està envaint diferents ciutats del món amb les seves petites obres figuratives dels jocs arcade de primera generació, i en especial del clàssic Space Invaders, popular joc de vídeo creat per Toshihiro Nishikado l'any 1978 i també conegut amb el genèric "marcianitus" en el qual crancs i calamars alienígenes duen a terme una inexorable invasió.\nLa idea de Space Invader és senzillament envair ciutats arreu del món amb els Invaders inspirats principalment en els quatre personatges d'aquest ja clàssic joc de vídeo. La invasió s'està duent a terme en solitari, però també han sortit alguns seguidors espontanis. Així malgrat Space Invader ha actuat en 35 ciutats moltes d'altres ja han començat a patir el simpàtic atac dels invasors, que lluny del tradicional esprai es materialitzen amb uns materials ben singulars: tesel.les de colors -del tipus rajoleta de piscina per entendren's- que formen un personatge d'arcade què és posteriorment encimentat a diferents indrets d'una ciutat.\nBarcelona, és pel moment l´única ciutat catalana que ha entomat un atac de l'invasor de l'espai, mostrem aquí un parell de fotografies, del Palau de la Música Catalana i del MACBA, aquesta darrera -feta per Xavi- mostra un cívic (sic) operari assassinant un dels Space Invaders.\nRealment estem davant d'una exposició global d'obres d'art. Per a qui tingui el mono i en vulgui una de pròpia la pot adquirir -numerada- pel mòdic preu de 75 euros la unitat.\nFotos de Barcelona extretes de: http://www.space-invaders.com/\nBy TR ua a 00:56 7 comentaris: Vincles\nPER A LA SELPHY\nHe aconseguit centrar-me! Arriba el solstici de nadal i avui és el dia assenyalat per desvetllar el nostre blocaire invisible (the world famous Alepsi's idea called "invisble blogger"). Doncs aquí la teniu, eixerida i balladora! La Selphy! Autora del blog Routines, que destil.la un aire fresc com la vida mateixa i amb un disseny molt acurat. A banda d'altres projectes, que he conegut gràcies a aquesta iniciativa invisible.\nAquí van els meus regals. Com que li agraden els animals he decidit regalar-li un vídeo i un llibre, que faig extensiu a tots vosaltres. Una abraçada!\nCastellano: (libro + video)\nBy TR ua a 11:28 15 comentaris: Vincles\nDóno molta raó a Merucu, una de les víctimes del meme que va passar-me el veí de dalt: Dicen por ahí que cuando te llega el primer meme, es que empiezas a dedicar demasiado tiempo a lo que son los blogs y empiezas a descuidar aspectos de tu vida. Justament per aquest motiu he trigat una mica a respondre l'amic Robertinhos, que -no sense sorpresa- va rebotar-me el meme musical que li havia passat:\nEs tracta d'un meme musical. Busca un CD, ves a la tercera cançó i transcriu els tres primers versos.\nDoncs bé, aquí va el resultat:\nDisc: La terra és plana.\nAutor: Quimi Portet.\nEdició: Música Global Discogràfica, SL.\nCançó 3: Àfrica, 11 de la tarda. De Q. Portet & Ll. Massana.\nDeures fets, aquest és el meme (de marres, com diu Jbauer):\nÀfrica, 11 de la tarda.\nUna mèdium troba finalment un lloc per aparcar. A 5000 quilòmetres d'allà, mor un ànec amb el seu somriure estúpid\nI passo els deures, per si els hi ve de gust el rollo del meme, a les amigues:\nFreyja, Soy.una.Quijote. i Bettina Perroni\nBy TR ua a 17:41 36 comentaris: Vincles\nMolt s'està escrivint en els blogs del món mundial sobre el traspàs del tal Pinochet. Carlinhos Medeiros, a la seu blog Bodega, reprodueix un acudit de Maringoni prou divertit on un parell de diables li barren el pas a l'infern. El blogger brasiler d'Aracata -potser per fer més consciència de la mort del dictador- després ha canviat l'acudit per una foto del funeral.\nEn tot cas, el què va fer aquest home no te nom. Una salutació amiga a Carlinhos des del Connexions\nBy TR ua a 23:48 11 comentaris: Vincles\nBy TR ua a 18:02 10 comentaris: Vincles\nEl veí de dalt m'envia el meu primer "meme" (a ell li arriba de la Jaka , també tarragonina). Sembla que els passats cinc dies pont el nostre veí ha carregat piles, doncs els seus sempre interessants (i de vegades tremendus) posts floreixen -sortosament- com un amatller a la primavera.\nEl "meme" consisteix en això mateix: "Agafa el llibre que tinguis més a prop (no el que t'agradi més), ves a la pàgina 123 (d'entrada, el suplement del diari l'he de deixar de banda); ves a la cinquena frase (sí, encara sé comptar) i transcriu el text. Cita autor i obra".\nIl matrimonio (con Dalmazzo) non fu segreto. Ben più lo fu quello di Filippo de Castro, che era di condizione inferiore a quella di Dalmazzo e non aveva beni; non era nemmeno il caso di parlarne.\nEl llibre en qüestió és una edició en tres idiomes: català, italià i sard. Vincenzo Piras és el traductor de l'edició catalana "Violant Carroç, una Comtessa dissortada", editat per Rafael Dalmau l'any 1973. El "meme" era taxatiu i la sort ha recaigut sobre un fragment en italià.\nCuriós el món dels matrimonis secrets: Penso en dues pel.lícules Lola vende ca, i Braveheart.\nFets els deures ara em toca a mi fer rodar la ruleta, així que... "The memes goes to...":\nMerucu, gran bloguero asturià "el mestre".\nRobertinhos, meme especial que explico a sota :)\nAugustus, la sala de màquines de la cultura.\nJoan, el món de les idees.\nRoxi, amb molt de carinyo.\nEls deures per a Robertinhos varien, doncs és una persona molt aplicada: Es tracta d'un meme musical. Busca un CD, ves a la tercera cançó i transcriu els tres primers versos. En cas de que el primer CD que et vingui a la mà sigui sense lletra la dificultat s'acentua: comentan's què et transmet la música en un parell de frases.\nPista 1: Es tracta d'una dona una mica sectària, en el bon sentit de la paraula :)\nAprofito per agraïr públicament a El gurú de lo gratis la seva ajuda per tal d'instal.lar els traductors, a Joan el post que m'ha dedicat i comentar que properament incorporaré nous links al blog. Properament...\nBy TR ua a 22:44 4 comentaris: Vincles\n1694: Aquestes són les visites que marca el comptador en aquest moment. Estic content de les passejades que aneu fent pel Connexions. Com a mínim constato que és una bona eina per anar compartint coses, no?\nAvui vull demanar-vos que enceneu els altaveus i mireu un vídeo, fent clic aquí. Només això amics i amigues. A mi m'ha impressionat.\nEn un proper post parlaré sobre la temàtica d'aquest vídeo que us convido a veure. Una abraçada i gràcies a tots i totes: els que aneu comentant coses, els qui m'envieu e-mails plens d'idees i sinceritat, i sobretot als qui us aneu passejant per aquest petit blog que ja és una mica vostre.\nLook the video here.\nFoto: "Elvis would weep if he saw these...". By jodi_tripp.\nBy TR ua a 18:47 18 comentaris: Vincles\nBy TR ua a 12:33 8 comentaris: Vincles\nMÉS D'UN CENTENAR DE BARBIES ENS VISITEN\nDiumenge al matí l'exposició de barbies va aprovar l'exàmen: èxit de públic amb una mitjana de dues-centes persones cada hora. Jo no se si -com afirma el president de l'Autoriat Portuaria- la barbie és "la nina més famosa del món", però si que és obvi que aquesta nina de 29 centímetres és una de les icones de la nostra societat contemporània. Icona controvertida pels seus cànons i les seves mides, però icona. L'exposició de fet es composa de tres petites exposicions diferenciades, a saver:\n1.- Passarel.la Barbie amb tot el glamour i la fantasia de totes les èpoques, amb seixanta nines de diferents èpoques de la col.lecció privada de Mattel.\n2.- Escala B. Amb fotogafies d'Edel Dévora i Mikel Cans.\n3.- El Carnaval de Tenerife. Amb nines de Fran Romero vestides amb fantasies carnavaleres.\nPotser el què més m'ha cridat l'atenció són les fotografies, on se'ns presenta una Barbie en diferents ambients, de tal manera que sembla talment de mida humana gràcies al joc dels fotògrafs amb l'escala. Pel que fa a les altres dues exposicions, el què m'havia imaginat: diferents nines amb els més inversemblants vestits i amb molt de glamour, això sí. Potser he trobat a faltar un catàleg rigorós, contextualitzant la nina amb la seva història, que parlés de les polèmiques sobre l'anorexia, però també de l'alta costura en miniatura i del col.leccionisme. El que si què he notat a faltar és alguna nina procedent de l'antiga col.lecció de Ietje i Marina Raebel, només per la curiositat.\nGlòria Bosch, directora de màrqueting de Mattel agraeix "l'entusiasme i l'interés que han demostrat des del primer moment el Port de Tarragona per acollir aquesta exposició única". A ningú no se li escapa que a nivell comercial estem en plena campanya de Nadal, època en què el màrqueting és vital per a assegurar un increment de vendes de barbies, com de tants altres juguets i objectes de tot tipus. I tampoc a ningú no se li escapa que organitar aquesta exposició és sinònim d'èxit a nivell de visites.\nNomés una cosa: d'acord que aquesta és una exposició d'aquelles què ja et venen donades, però no costava gens oferir les explicacions sobre cada nina en la llengua pròpia. El propi servei lingüístic del port ho hagués fet de franc.\nTinglado 4 del Moll de Costa de Tarragona. Fins el 31 de desembre.\nBy TR ua a 00:23 13 comentaris: Vincles\nBy TR ua a 19:53 4 comentaris: Vincles\nTEMPLE DE LA COMUNICACIÓ\nHa arribat un any més la Mostra d'Art del CPT. Ben Almed Allaj Larbi ha titolat aquesta obra El temple de la comunicació. Els colors vius, l'estructura i el material emprat realment criden l'atenció. Conforme ens hi apropem els colors lluents entreveuen les tragetes de telèfon usades, uns centenars. M'ha fet pensar en la importància de la comunicació, especialment quan tens trabes per tal de poder-la exercitar lliurement. I és què CPT -bloggers blocaires- significa Centre Penitenciari de Tarragona. La mostra, anomenada Metrópolis, recull peces d'altres autors així com de Ben Almed Allaj.\nQuantes hores es deuen haver pogut xerrar per telèfon amb aquestes targetes?\nOn? Al Pati del rei Jaume I (Ajuntament), plaça de la Font de Tarragona. Fins el 10 de desembre.\nBy TR ua a 01:41 7 comentaris: Vincles\nBy TR ua a 15:42 6 comentaris: Vincles


Heu cercat galets - La pasta per als catalans\nTot això és el que he escrit sobre “galets”\nUs recordeu de les pasta amb carbassa i ricotta? És una recepta que vaig penjar fa temps amb la pasta de la qual us vaig parlar ahir, le mafaldine. Podem …


ELECTRICFAN | 29/09/2013\ndramingly | 30/09/2013\nmichael1800 | 30/09/2013\nJ.T. | 30/09/2013\nELECTRICFAN | 30/09/2013\nSUN 2 DRV | 30/09/2013\nDNA | 30/09/2013\nJ.T. | 01/10/2013


25 d’abril de 1707: La Batalla d’Almansa (II) Al Tall. Quan el mal ve d’Almansa. | EL CAVALLER DEL CIGNE ciutadà valencià de nació catalana //*//\n← Más burlas por catalanes muertos.\nLa llegenda de Sant Jordi i el drac. Sant Jordi i els valencians. →\nEn la primera entrada vam centrar-nos en la part històrica del tema. En aquesta la il·lustrarem amb vídeos i música del grup valencià Al Tall provinent del seu treball més reeixit al meu parer. Em referesc a Quan el mal ve d’Almansa, un treball – lletra i música – que és molt idònia per a treballar aquest moment de la nostra història a les aules.\nPer a fer-nos una idea del que va passar cal dir que no podem limitar-nos a la pèrdua del Furs – que ja va ser fort – sinó a la forta repressió que el Borbó va infringir als valencians. La massacre de Xàtiva n’és un símbol. Felip V va dir: “No hay árboles suficientes en todo el reino para colgar a tantos traidores”. Això ens demostra que els maulets, partidaris de Carles d’Àustria comptaven amb el recolzament popular i que els botiflers, partidaris de Felip V, eren els aristòcrates castellanistes en termes generals.\nA continuació un vídeo de la Conselleria de Cultura de 2011 que està molt bé excepte per les mentidores paraules impresionades sobre les imagens que diuen que tot el desastre causat per les tropes franco-espanyoles i el Borbons es va solucionar amb la Constitució Espanyola i l’Estatut d’Autonomia actuals. Tan fals que fa riure. El Regne de València era un Estat amb tot el que això comporta. No és el cas actual. Com diu Al Tall en Lladres, els tenim ací en casa i des d’ella governen. Els botiflers són els que ens governen perquè gran part del poble valencià està totalment despersonalitzat i es creuen que nosaltres som ells.\nDocumental de la Conselleria de Cultura esmés per la tancada Canal 9.\nRecreació fidel de la Batalla d’Almansa en 2011 en els llocs on va succeir amb vestimentes i armes rèpliques de les d’aleshores.\nBatalla d’Almansa, recreació històrica. Televisió de Castilla-La Mancha.\nEscoltem i llegim el treball d’Al Tall. Comencem amb el Romanç de cec on s’expliquen els fets.\nAl Tall. Quan el mal ve d’Almansa. Romanç de cec.\nde l’exèrcit de Carles el d’Àustria,\nconvencent a tots els llaura’ors,\nla corona dels regnes d’Espanya,\nFelip de Borbó i Carles d’Àustria,\nd’arrancar el poder als nobles senyors\ni ell féu jurament d’obedir i defendre les lleis.\nel 25 d’abril de 1707,\nva somoure la terra d’Almansa,\nal de l’Àustria va vèncer d’un colp.\ni ens va prohibir que parlàrem la llengua d’ací.\nContinuem seguint la història amb Processó amb tot un seguit de valencians il·lustres i els nostres enemics.\nLlarga, trista i desolada.\nVa davant el rei borbó,\nSegueix l´any 1707\nEls teixidors de la llana;\nBotiflers no hi ha apenes,\nI Lluís XIV de França,\nL´Estat Modern va d´estrena,\nS´escampa sobre la llum,\nI la remor se l´en duu;\nSeguim denunciant als lladres que entraren per Almansa, posaren la cova en casa nostra i des d’ella ens furten, despersonalitzen i desgovernen fins que els fem força.\nAcomiadem a Al Tall amb una cançó de lluita i de festa perquè la nostra lluita no acabarà fins que siguem un Estat. En homenatge a Guillem Agulló, militant de Maulets assassinat d’una punyalada al cor per un feixista a Montanejos. Mai no l’oblidarem.\nAl Tall interpreta el Cant de maulets en la mateixa població d’Almasa.\nEns acomiandem amb el que anava a ser Himne del País Valencià, La Moixeranga, d’arrel popular i amb la que anava a ser la Senyera del nostre país. Botiflers de dins i de fora ens ho furtaren tot i ens obligaren per la força de la violència a engolirnos una bandera que no és la nostra i un himne que va ser composat en castellà i que en lloc de ser reivindicatiu és una baixada de calçotets en tota regla. Vergonya, cavallers, vergonya//*//\nMoixeranga espectacular a les festes d’Algemesí. Una prova de la nostra catalanitat evident.\nCom algú va dir, el record de la derrota ens obliga a la victòria. Visca el País Valencià lliure! Visca la República Valenciana! Visca la germanor entre tots els pobles que parlen català!\nPD. Com diu Al Tall, en els llibres està tot escrit. Si voleu seguir cliqueu baix:\nL’enllaç en castellà és més complet. Ens parla del general Basset, heroi valencià i maulet, aclamat pel poble que el preferia a Carles III d’Àustria. Quan el Regne de València va caure, Basset va anar a Barcelona amb un grup de valencians i va defensar-la en el cruel setge a que va ser sotmesa fins la seua caiguda l’11 de setembre de 1714. El Borbó no el va perdonar mai i va morir en la presó de Segovia.\nL’heroi valencià era molt estimat pel poble baix ja que va eliminar els gravamens feudals. Carles III, rei pel qual lluitava, va empresonar-lo per eixe motiu. Basset, de procedència humil, era partidari tant de la revolta social com de la nacional i el monarca no estava disposat a arribar tan lluny.\nAquesta entrada s'ha publicat en Article, Cançó, Documental, Història, Uncategorized i etiquetada amb Al Tall, Almansa, Basset, Botiflers, Maulets. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a 25 d’abril de 1707: La Batalla d’Almansa (II) Al Tall. Quan el mal ve d’Almansa.\nRetroenllaç: 25 d’abril de 1707: La Batalla d’Almansa (I) | El Cavaller del Cigne


AUREA Tècnic en Cures Auxiliars d'Infermeria a distància - AUREA\nTècnic en Cures Auxiliars d’Infermeria a distància\nTitulació: Tècnic en Cures Auxiliars d’Infermeria (CFGM)\nObjectiu: T’oferim la titulació oficial i homologada, la imprescindible per a poder treballar en el sector sanitari.\nAmb el títol de Tècnic en Cures Auxiliars d’Infermeria estaràs preparat per a poder treballar com a auxiliar d’infermeria en centres sanitaris, hospitals, clíniques i centres geriàtrics realitzant tasques d’auxiliar a l’equip d’infermeria.\nCures Auxiliars d’Infermeria és un Grau Mig i és un dels cursos més sol·licitats de la Formació Professional. Adquiriràs nocions de preparació de materials, procès de la informació, atenció psicològica al pacient, cures auxiliars d’infermeria, instrumental bucodental…\nEstudiar aquest curs d’auxiliar d’infermeria, i obtenir la seva titulació oficial, et garanteix poder exercir al sector de la Sanitat.\n• Aplicar cures auxiliars d’infermeria al pacient/client.\n• Cuidar les condicions sanitàries de l’entorn del pacient/client i tractar el material/instrumental sanitari.\n• Col·laborar en la prestació de cures psíquiques al pacient/client.\n• Realitzar tasques d’instrumentació en equips de salut bucodental.\n• Tècnic o tècnica auxiliar d’infermeria.\n• Tècnic o tècnica auxiliar d’atenció primària.\n• Tècnic o tècnica d’atenció domiciliària.\n• Tècnic o tècnica auxiliar d’unitats especials i salut mental.\nCures Auxiliars d’Infermeria a distància compta amb 43 hores presencials obligatòries. Es reparteixen entre quatre assignatures i es cumpleixen amb un dia de classe per a cada una d’aquestes quatre matèries. Les classes presencials s’imparteixen a Lleida o a Madrid.


BLOG NATACIÓ MATARÓ: FINAL TERRITORIAL PELS BENJAMINS A MANRESA\nFINAL TERRITORIAL PELS BENJAMINS A MANRESA\nEl proper cap de setmana (dissabte 13 i diumenge 14 de juny) els nostres nedador@s de l'Equip Benjamí que s'han classificat, nedaran la Final Territorial amb els millors nedador@s de Catalunya. Serà a Manresa, a les instal·lacions del Club Natació Minorisa i el campionat es nedarà en sessions de matí i de tarda.\nMireu bé la convocatòria per saber el dia que neden els vostres fills ja que unes edats neden el dissabte i altres neden el diumenge. Es quedaran a dinar a Manresa i el desplaçament es farà amb cotxes particulars quedant directament a les instal·lacions del CN Minorisa.\nEs trobaran amb situacions noves que els hi posarà els nervis a prova, angoixes, pors, dubtes que hauran de superar. Estiguem preparats per animar-los fins al final facin el que facin... Heu provat algun cop de posar-vos dalt d'un saltador en una competició? Sabeu el que se sent? Ells necessiten tot el vostre recolzament en forma d'ànims i bones paraules.\nEsperem que els nostres joves nedador@s gaudeixin de l'experiència i visquin un Campionat divertit i emocionant. És important que demostrin les seves evolucions i els seus aprenentatges, però més important és que gaudeixin de tot plegat i el resultat (tot i que és molt motivador guanyar) queda en un segon terme. No volem campions a l'Escola de Natació, volem futurs campions que han passat per l'Escola de Natació!!!\nEsperem doncs que sigui un gran cap de setmana pels components de l'Escola de Natació que hi participen en aquest important Campionat!!!\nCOM ARRIBAR AL CN MINORISA\nCIRCUIT CATALÀ DE TROFEUS AL CN L'HOSPITALET\nNOTA INFORMATIVA SOBRE LA NOVA EQUIPACIÓ PER LA TE...\nCAMPIONATS D'ESPANYA D'AIGÜES OBERTES A BANYOLES\nFINAL DE RELLEUS DE L'ESCOLA A LES PISCINES OLÍMPI...\n4ª TRAVESSIA COSTA DE MATARÓ: 1ª COPA D'ESPANYA\nFINAL DE LA LLIGA CATALANA ABSOLUTA A IGUALADA\nTROFEU D'ESTIU AL MEDITERRANI I TROFEU FIRES AL CN...


10 de novembre – CESC\nHo vaig passar malament. No era una cosa de vida o mort, però em incomodava molt. Estava iniciant la meva vida com a missioner i m’havia proposat cuidar ‘la meditació’, conrear-la i convertir-la en un dels moments crucials de cada dia de la meva vida. No obstant això, gairebé sempre quedava insatisfet: quan no era la imaginació la que em jugava una mala passada, el que venia a emprenyar-me era el somni. Poques vegades aconseguia sortir satisfet del temps que dedicava a meditar.\nFins que em vaig trobar amb un text del P. Gustavo Alonso, claretià argentí que va servir als seus germans com a superior general de 1979 a 1991. Diu així: “Sintèticament es pot dir que, per Claret, la meditació no és elaboració d’idees o conviccions : és sobretot mirar i estudiar a Jesús per compenetrar amb Ell i fer com Ell”. Vaig sentir llum, pau i una enorme felicitat. El meu gran problema havia estat la meva incapacitat per ordenar les idees, per passar d’una a una altra en l’ordre i ritme que jo pensava que em proposava. Aquí hi havia estat el meu error. A l’escola de Claret no em convidava a posar-me davant Déu per deduir una idea d’una altra, recordant-bé en sil·logismes impecables, sinó a mirar i estudiar Jesús – “l’original” – i deixar que el seu Esperit em fora configurant amb Ell.\nQue bonica la frase de Claret! Qui hagi intentat alguna vegada aprendre a dibuixar o escriure l’entendrà sense problema: amb quina cura i delicadesa cal mirar cada traç, cada angle, cada forma. I, de sobte, el misteri: mentre intentem aprendre, en realitat és Jesús mateix qui va dibuixant i perfeccionant la seva obra en nosaltres. Posa’t a mirar “a l’original”; el seu Esperit anirà fent la seva feina.\nT’importa de veritat mirar Jesús i anar-te’n configurant amb Ell? En què es nota aquesta inquietud teva? Quines qualitats o virtuts seves et impressionen més?


Zain International Hotel Dubai Unió dels Emirats Àrabs - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPuntuació dels comentaris 5,1 (33 comentaris)\nBen situat a la compres, l'oci nocturn, els restaurants area de Dubai ciutat, Zain International Hotel us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 1.5 km, i normalment només es triga 15 minuts per arribar a l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Zain International Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, recepció 24 hores.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, sauna, piscina exterior. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Zain International Hotel no troba competidors en cap categoria.\nÉs obligatori que deixi un dipòsit de garantia de 300 AED a l'hora de fer el registre d'entrada per a càrrecs o danys que es puguin ocasionar durant l'estada i que es retornarà a la sortida.\nCost de l'esmorzar (a menys que estigui inclòs al preu de l'habitació): 22 AED\nTots els tipus de viatgers (19) Viatger de Negocis (7) Parelles (3) Viatgers en solitari (6) Grups (3)\nTots els tipus de viatgers (334) Parelles (78) Viatgers en solitari (144) Famílies amb infants petits (52) Famílies amb infants grans (1) Grups (59)


Conquilla | Fundació Gala - Salvador Dalí\nNúm. cat. OE 13\nImpressió en gelatina de plata, tiratge de l'autor\nAl revers: objets automatiques en 1933 avec [Dalí] Coquillage\nEntre 1932-1933, Dalí assumeix la direcció artística d'una sèrie de fotografies realitzades conjuntament amb Gyula Halász, àlies Brassaï (1899-1984), en què determinats objectes, segurament d'origen automàtic, adquireixen una nova dimensió conceptual i artística, fonamentada en l'essència de la imatge fotogràfica. Algunes d'aquestes fotografies es publiquen de manera anònima l'any 1933 a la revista Minotaure, amb l'epígraf "Sculptures involontaires" i amb un títol descriptiu que permet copsar certs detalls de la creació. Tanmateix, se'n conserven altres que no es varen donar a conèixer en aquell moment, i que mostren nous exemples d'aquest mateix tipus de creacions. És el cas d'aquesta fotografia conservada al Centre de création industrielle del Centre Pompidou de París.\nDalí. Cultura de masses, Fundació La Caixa, Fundació Gala-Salvador Dalí, Barcelona, Figueres, 2004, p. 180, il·l. (imatge girada)\nDalí. Mass Culture, Fundació La Caixa, Fundació Gala-Salvador Dalí, Barcelona, Figueres, 2004, p. 180, il·l. (imatge girada)\nDalí. Cultura de masas, Fundación La Caixa, Fundació Gala-Salvador Dalí, Barcelona, Figueres, 2004, p. 180, il·l. (imatge girada)\nIt's all Dalí, Museum Boijmans Van Beuningen, Rotterdam, 2005, p. 288, il·l. (imatge girada)


"Les polítiques d’ocupació de l’Ajuntament ajuden a rebaixar l’atur a la ciutat""Les polítiques d’ocupació de l’Ajuntament ajuden a rebaixar l’atur a la ciutat"\nInici ComunicaciÃ³ NotÃcies NotÃcies 2018 "Les polítiques d’ocupació de l’Ajuntament ajuden a rebaixar l’atur a la ciutat"\nÂ«Les polÃtiques d’ocupaciÃ³ de l’Ajuntament ajuden a rebaixar l’atur a la ciutatÂ»\nAmposta registra una rebaixa de l’atur del 6,54% en els Ãºltims tres anys\nL’alcalde d’Amposta, Adam Tomàs, acompanyat del primer tinent d’alcalde, Miquel Subirats, i de la tècnica de l’àrea de Polítiques Actives d’Ocupació, Isabel Villalbí, ha fet balanç aquest dilluns 18 de maig de totes les accions -i els resultats d’aquestes- que s’han implementat des de la regidoria d’Empresa i Ocupació -que encapçala el propi alcalde- per crear ocupació. "El que hem fet aquests últims tres anys ha possibilitat canviar la dinàmica de la percepció d’allò què ha de fer el món local per la dinamització econòmica", ha destacat l’alcalde, tot afegint: "les competències en matèria d’ocupació són de la Generalitat i ens les trasllada via subvenció; nosaltres hem preferit fer política proactiva".\nEn aquest sentit, l’alcalde ha destacat l’increment de les subvencions que gestiona l’àrea: "S’ha passat dels 486.000 euros al 2014 als 891.000 al 2018, tenint en compte que hi ha dos programes que per l’aplicació del 155 no han arribat; en un context normal, com l’any passat, la xifra de subvencions hauria sobrepassat el milió d’euros". L’increment de programes i de subvencions gestionades ha fet també que aquesta àrea, que al 2015 estava integrada per tres persones, ara estigui formada per 14 professionals. "Ens hem convertit en un referent per al departament de Treball, Afers Socials i Famílies a nivell de tot el país en la gestió d’aquests programes", assegura l’alcalde.\nTomàs també ha volgut posar èmfasi que tots els programes implementats, dirigits principalment a generar ocupació entre els col·lectius més afectats per l’atur com els joves o els majors de 55 anys, no només han permès millorar l’ocupabilitat d’aquestes persones sinó també crear ocupació estable. "Tenim comprovat que passat els sis mesos subvencionats en el marc d’algun d’aquests programes, si el treballador ha funcionat, s’acaba quedant a l’empresa", explica l’alcalde, assegurant que un 80% dels contractes acaba allargant-se en més temps.\nTota aquesta política ha fet, segons Tomàs, que les dades referents a l’atur i l’ocupació a Amposta hagin experimentat una millora. "Si quan les dades econòmiques són dolentes la responsabilitat és de l’administració local i nosaltres n’assumim la nostra responsabilitat ara que són bones també volem assumir que alguna cosa han aportat les polítiques que estem duent a terme", ha explicat Tomàs.\nEn aquest sentit, Tomàs ha assenyalat que Amposta tenia un 19,43% d’atur al 2015 i ara en té un 12,89%; en xifres absolutes això significa que 545 persones han trobat faena durant aquests anys a Amposta. "I a més, podem assenyalar que aquesta rebaixa d’atur s’ha produït mentre els afiliats a la Seguretat Social incrementen (de 6.904 el 2015 a 7.652 el 2018) i també mentre el número d’empadronats a Amposta es manté", ha acabat l’alcalde.