5. Terres de llicorella | Associació d'Escriptors en Llengua Catalana\n"[...] La diversitat de referents, impressions i escenaris han servit al llarg dels anys a l'August Bover per acostar-se a la literatura i, en definitiva, a la terra, que és la seva i que és la nostra. Però quan en fa poesia, aquesta no és una terra ideal sinó una terra concreta i quotidiana. La multiplicitat de punts d'interès és el que multiplica també la gràcia amb què es mou per aquest horitzó de creuaments de cultures i llenguatges. I alhora reforcen l'art, el geni de baixar fins al detall mínim, la pinzellada essencial del gest humà o del paisatge que reconeixem, la proximitat de saber que estem parlant d'aquí i de nosaltres.\nPerò, grandeses i atzars de l'art, que també se'ns mostra d'una manera transparent en aquest llibre: com més descendim a la imatge concreta d'un món real, casolà, íntim perquè el sentim nostre, més universal el reconeixem, perquè és autèntic. I si no, fixem-nos en aquests petits poemes japonesos... qui no diria que també parlen de nosaltres i de les nostres emocions?\n[...] En aquest cas, el joc, la interrelació de llenguatges, la regularitat de la mètrica en cadascun dels sis poemes de cadascuna de les quatre estacions (vint-i-quatre tannkas i un poema final), amb la gradació pròpia de l'evolució estacional, el contrast amb la mètrica de l'haikú que serveix d'epígraf (de cita) i de referència, són una invitació al receptor perquè s'adoni de com a través de diversos llenguatges, com a través de cultures diferents, de visions fins i tot allunyades, es pot suggerir amb tanta profunditat, perquè tots els diversos ingredients que formen el llibre són cridats a col·laborar els uns amb els altres perquè se'ls trobi el lector i en pugui extreure el seu propi gaudi dels sentits: la seva pròpia mirada."\n(Margarida Aritzeta: "August Bover, Terres de llicorella", La maleta sarda, 28 de juny de 2008)\n"Els delicats versos d'August Bover, en una elegant Caslon que enamora els ulls sobre la plana impol·luta, i les instantànies de Toni Vidal, en un blanc i negre que fa de la mirada sobre el paisatge tot un exercici introspectiu, s'alternen en un himne, sentit però discret, a major glòria de les dures terres de la comarca del Priorat.\n[...] Bover ha tornat a deixar-se seduir per les breus formes orientals, i és la tanka el model que uniforma les composicions del llibre. Posat a escollir algun dels profits diversos que un motlle tan singular li oferia –la suggestió de l'estil el·líptic, el minimalisme descriptiu, el besllum del pas del temps en la fugacitat de l’espectacle natural–, el poeta es decanta clarament per aquest últim, que aplica imaginativament, al llarg de les quatre estacions de l'any, a un sensible retrat d'aquest país antiquíssim de vinya i roca [...].\nAmb el contrapunt, bell i sever alhora, del treball del fotògraf –erms, cellers, ceps que la tardor "ha carregat i beneït", que deia Keats– els poemes conviden a somiejar, com la millor tradició japonesa en què Bover s'emmiralla, sobre la permanència i el canvi, sobre els pòsits del temps. Que sigui benvinguda, si és amb aquesta elegància, una poesia que no solament mirarem buscant la reflexió, l'enigma i la cabòria, sinó també el serè plaer immediat de la contemplació."\n(Pere Ballart: "Un priorat en gots de sake", Avui. Cultura, 15 de maig de 2008, p. 14)\n"La lectura dels poemes i de les fotografies, perquè les fotografies en aquesta obra també es llegeixen, m'ha produït unes sensacions profundes i diverses; m’ha generat una imatge del Priorat excel·lent. L'obra n'ha construït una descripció externa i interna insòlita, inèdita. Des de la realitat concreta fa un salt a l'abstracció essencial; i, de l'encaix de la immediatesa amb l'empremta alhora emocional i intel·lectual, en resulta una definició impecable, feta d'emocions que no idealitzen, sinó que responen a la duresa i a la tendresa; a la grisor i a la claror punyent; a la planura envoltada de muntanyes ingents; en suma, a la contraposició antitètica d'elements geogràfics i humans en una complementarietat que en fa complexa i fascinant l'exposició.\n[...] El rebuig de la retòrica poètica inflada i relativament buida; del mot pel mot mateix; del vers, pel vers; del poema, pel poema, l'aprèn August Bover, entre d'altres fonts, d'un gran mestre: Carles Riba i de la tradició japonesa. Les tankes i els haikú exigeixen una habilitat del pensament i un maneig dels conceptes lingüístics excepcional; no hi té lloc la dispersió, la paràfrasi, la reiteració. Reclamen una exactitud matemàtica. I una tècnica igualment precisa [...]. I en aquestes estructures, hi ha de caber tot. El poeta, doncs, no es pot permetre gaires concessions; ha d'ésser extremament rigorós; ha d'acceptar el repte de moure's en una disposició, que és tan precisa com breu. Per la qual cosa els sentiments apareixen amb una força directa i intensa molt difícil d'encertar. August Bover se'n surt magistralment."\n(Joan Martí i Castell: "Terres de llicorella. Imatges del Priorat, Llengua & Literatura, núm. 20, 2009, p. 388-389)\n"Poesia àuria, prenyada de sol com un gra de raïm. Quatre estacions al Priorat [...].\nT'esmunys pels versos i toques la llicorella que recull la llum i el temps per madurar-los. Poesia de paisatge on viuen quiets els pensaments com en un estany, fins que hi cau la pedra. Poesia que és color, que és traç, que és textura [...].\nLes coses es contenen en l'espera. Mentrestant, el petit fremiment de la vida. Les coses són un puny tancat i es badaran com un crit [...].\nFins que ressegueixes amb les mans els murs de pedra seca. A poc a poc, sota el sol sentint el cruixit de la pell que ens madura [...].\nBover diu l'instant, perquè el sap. Sap el moment de l'ombra i del record. I sap el silenci. Per això aquesta poesia que respira i és les línies del cos de la terra. I és la vida."\n(Laia Noguera: "Dins la copa. A propòsit de «Terres de llicorella. Imatges del Priorat»", Barcelona Review, núm. 67, setembre-octubre 2008)


Uns 4.000 cotxes aparquen gratuïtament cada mes a l'àrea verda de la Devesa - Empordà\nUns 4.000 cotxes aparquen gratuïtament cada mes a l'àrea verda de la Devesa\nEls dies del mercat dels marxants, dimarts i dissabtes, es pot estacionar sense pagar durant dues hores a la zona de Can Sarassa La mesura es va tirar endavant al mateix temps que es prohibia aparcar els vehicles a l'interior del parc\nTapi Carreras 05.09.2019 | 06:30\nL'àrea verda a tocar del parc de la Devesa es va posar en marxa a l'abril del 2018. marc martí\nL'àrea verda a tocar del parc de la Devesa es va posar en marxa a l'abril del 2018.\nL'àrea verda d'aparcament de Can Sarassa, a tocar del parc de la Devesa, dispensa cada mes pràcticament 4.000 tiquets amb tarifa gratuïta. L'Ajuntament de Girona va decidir permetre aparcar gratuïtament dues hores a la nova àrea verda els dimarts i dissabtes, quan hi ha el mercat dels marxants. A canvi d'aquesta mesura, es va eliminar l'aparcament a l'interior del parc, tal com feia anys que reclamaven l'Associació de Veïns de la Devesa-Güell, la plataforma Salvem la Devesa i diversos grups municipals de l'oposició. Tots recordaven que el parc de la Devesa no és cap aparcament i exigien que es blindés el paratge per evitar-hi l'entrada de vehicles.\nSi es miren les dades mensuals corresponents a aquest any, es detecta una tendència ascendent pel que fa al nombre de tiquets gratuïts, possiblement perquè cada cop es coneix més aquesta mesura. Al mes de gener, per exemple, es van lliurar 3.363 tiquets en els nou dies de mercat, que equivalen a 374 tiquets. Al juny, es van dispensar 4.463 tiquets també per nou dies de mercat, amb una mitjana diària de 496 tiquets.\nDes de principi d'any 2019 (de gener a agost), s'han utilitzat 31.371 tiquets amb aquesta tarifa gratuïta. En aquests vuit mesos hi ha hagut 70 dies de mercat. La mitjana és de 448 tiquets cada dia que hi ha el mercat de marxants de la Devesa.\nInicialment, la idea del consistori era la d'oferir una hora gratuïta a petició de l'Associació de Marxants, que considerava que una hora era insuficient per fer les compres.\nL'àrea verda de la Devesa, a la zona denominada Can Sarasa, va entrar en funcionament l'abril de l'any passat i va provocar que els aparcaments gratuïts del voltant com els estacionaments a la zona de La Copa o els terrenys on s'ha d'aixecar el futur Arxiu Provincial de Fontajau s'omplissin de vehicles per evitar pagar (a excepció de les citades dues hores dels dies de mercat dels marxants).\nEs tracta d'un espai on fins que no es va implnatar l'àrea verda d'aparcament trobar una plaça lliure era molt complicat, però que des que es va instaurar el sistema de pagament sol tenir espais buits.\nEn total aquesta àrea verda està formada per 271 places, repartides entre les 210 del carrer riu Güell (davant l'antiga Sala de Ball), 41 a Bonastruc de Porta (sota les vies) i 20 al carrer Cerverí.


El passat 26 de setembre de 2019 va tenir lloc una conferència a càrrec d'Àngel Gordon, escriptor i investigador, que portava per títol "Els Misteris de Maria Magdalena\nEl 26 de setembre d’enguany va tenir lloc a la Biblioteca Pública Arús la conferència\n“ELS MISTERIS DE MARIA MAGDALENA”, a càrrec de l’escriptor i investigador Àngel Gordon.\nÀngel Gordon té una llarga trajectòria d’investigació de diversos temes i al llarg dels anys ha ofert nombroses xerrades molt diverses i totes elles de gran interès. És autor també de diversos llibres.\nEl personatge de Maria Magdalena és molt controvertit, ja que l’Església ens ha presentat sempre una Magdalena molt diferent de la que els estudiosos i investigadors han anat descobrint al llarg dels anys estudiant els Evangelis, que no té res a veure amb la Magdalena que ens volen fer creure.\nA l’inici el conferenciant ens va parlar del fet que la dona no era ningú a l’Edat Mitjana. L’Església sempre ens ha dit que la Magdalena era prostituta i que va ser apedregada. Se la considerava una temptadora del desig. El papa Gregori Magne va ser qui va fer la gran difamació de M. Magdalena, però si s’investiguen els Evangelis, s’hi troben uns fets molt diferents dels que acabem d’esmentar. Era una dona rica, adinerada de la població de Magdala, (actual Migdal a Israel), no una prostituta. Els seus germans eren Marta i Llàtzer.\nMaria de Magdala va ser confosa també amb altres Maries associades al ministeri de Jesús.\nA Orient se l’anomena Isapostoles (igual que un apòstol); a Occident apostola– apostolorum (apòstol d’apòstols).\nHi ha documentació on es diu que va ser sacerdotessa d’Isis. La paraula ungir és un ritual i Maria Magdalena, com a sacerdotessa, feia uncions, olis.\nEl conferenciant ens va introduir en detalls i fets de la vida d’aquest personatge tan emblemàtic i carismàtic. Es diu que l’Evangeli de Sant Joan va ser escrit per Maria Magdalena, ja que era l’única que tenia coneixement de la resurrecció de Jesús i aquest fet surt a l’Evangeli.\nSegons la tradició jueva un home solter no pot ser rabí. Per tant, Jesús no podia estar cèlibe. Les bodes de Canà, segons diverses fonts d’investigació eren les de Jesús amb Maria Magdalena. La creença dels càtars era també que la Magdalena era l’esposa de Jesús. Els càtars creien en el principi de la feminitat i això l’Església no ho admetia.\nA la mort de Jesús va viatjar des de Palestina fins a la regió de la Camarga a França. Van venir en una barca sense veles, timó ni rems fins a arribar miraculosament a Sainte Marie de la Mer, junt amb Josep d’Arimatea, Maximin, Marta i Sara. Va viure 30 anys en una cova de la regió denominada “Sainte-Baume”. Maria Magdalena, patrona de la Provença, era per si mateixa la “Sainte Baume”. També l’himne de França porta el seu nom. A França hi ha molta devoció per la Magdalena i el seu culte està connectat a la llegenda del Sant Grial.\nEs poden veure diversos retaules i escultures de la Magdalena embarassada, per exemple a Rennes-le-Château (França). La custòdia de la sang reial estava, segons alguns sostenen, al controvertit Priorat de Sion.\nEs diu que va morir a Aix-en-Provence i que les seves relíquies resten a la cripta de la basílica de la població de Saint Maximin- La Sainte Baume.\nMaria Magdalena fou segons fonts d’investigació el personatge més important de la vida dels apòstols però segueix sent encarà un personatge ple de misteris i enigmes.\nDesprés d’aquesta interessant xerrada va començar un col·loqui que va resultar força engrescador en què tant els assistents com el conferenciant van participar molt activament.


Infosalut - Associació entre el Prime Diet Quality Score i els símptomes depressius en una població mediterrània amb síndrome metabòlica\nArticle anterior Revisió del diagnòstic i maneig del quist hidatídic hepàtic\nArticle següent Prevalença de la síndrome metabòlica en l'artritis psoriàsica\nEl Grup de Nutrició Comunitària i Estrès Oxidatiu (NUCOX), de la Universitat de les Illes Balears, i membres del CIBEROBN i l'Institut d'Investigació Sanitària Illes Balears (IdISBa), han participat en un estudi que associa la qualitat de la dieta i els símptomes depressius en una població mediterrània amb síndrome metabòlica.\nDora Romaguera i Josep Antoni Tur , investigadors del Grup NUCOX, han participat en la publicació de l'article amb el títol: "Association between the Prime Diet Quality Score and depressive symptoms in a Mediterranean population with metabolic syndrome. Cross-sectional and 2-year follow-up assessment from PREDIMED-PLUS study" a la revista British Journal of Nutrition.\nLa càrrega de la depressió està augmentant en tot el món, especialment entre els adults majors. Els patrons dietètics poc saludables poden explicar en part aquest fenomen.\nL'estudi espanyol PREDIMED-Plus explora, per una banda, l'associació transversal entre l'adherència al Prime Diet Quality Score (PDQS), un patró alimentari d'alta qualitat definit a priori, i la prevalença de símptomes depressius a l'inici, i per l'altra, l'associació prospectiva del PDQS a l'inici amb els canvis en la simptomatologia depressiva després de 2 anys de seguiment.\nEl PDQS va associar-se inversament amb l'estat depressiu. Va trobar-se una associació significativa entre el PDQS i els canvis en els símptomes depressius després de 2 anys de seguiment.\nUn major PDQS va relacionar-se transversalment amb un menor estat depressiu. No obstant això, no varen obtenir-se resultats en l'anàlisi prospectiva, fet que planteja la possibilitat d'una causalitat inversa. És necessària una investigació prospectiva addicional per a determinar l'associació entre el PDQS i els canvis en els símptomes depressius al llarg del temps.


Educació a la velocitat de la tecnologia Martech Zone\nAhir a la nit em van donar l'oportunitat de parlar amb el Classe CIT 499 a IUPUI for Dr. Thomas Ho. Era una classe compromesa, composta per alguns estudiants que no havien entrat al lloc de treball, alguns que sí i alguns que treballaven actualment en tecnologia.\nEn parlar amb ells, simplement vaig compartir les meves experiències sobre com les empreses comencen a adoptar (o es veuen obligades a adoptar) les xarxes socials per a la comercialització. Aquest màrqueting inclou models de retenció i d'adquisició. Les empreses intenten ajustar-se, però sabem el lent que canvien algunes empreses.\nEl nostre sistema educatiu també es veu obligat a canviar. Vaig compartir aquest increïble vídeo que Amy Stark m'han enviat a la classe:\nEspero haver deixat una impressió a la classe sobre alguns ítems molt específics:\nPer als nostres graduats en CIT que accedeixen a Infraestructures, aquest és un període increïble en què vivim, on la potència informàtica passa del maquinari adquirit a núvols remots. Està canviant la forma en què construïm i lliurem programari, com implementem aquest programari i com iniciem nous negocis en línia. He mencionat al grup que haurien de fer un recorregut pel propi BlueLock d’Indianapolis per visitar un allotjament gestionat. medi ambient, així com El centre comercial Eastgate de Lifeline per visitar el futur de l’agricultura de dades.\nPer als nostres graduats en CIT que es dediquen al programari, Software as a Service és l'únic futur. L’antic model de construcció i desplegament de programari en suports és defectuós, car i no té el potencial il·limitat que fa SaaS. Molta gent encara afavoreix l’antic model de desplegament de programari: diria que negocis de SaaS és un model extraordinari que permet a les empreses finançar un creixement més ràpid, rendibilitzar-se abans i continuar millorant l’experiència de l’usuari amb una inversió mínima.\nPer a qualsevol estudiant universitari, no puc estressar-me gestió de la reputació suficient. Educar els nostres estudiants a construir una reputació en línia, ja sigui creant projectes i desplegant-los al web, bloguant sobre ells, unint-se a les xarxes socials i unint-se professional les xarxes per començar a fomentar les relacions professionals són tots els passos necessaris per sortir de la universitat i accedir a una carrera d’èxit. Crec que estaríem d’acord que, de moment, els dies de contractació massiva per part de les empreses perquè tinguis un pes gros la feina ja fa temps. Connectant-vos abans, desenvolupant una presència professional i començant a reunir-vos i saludar amb professionals regionals, és possible que tingueu algunes oportunitats obertes.\nGràcies al doctor Thomas Ho i al president de CILT, Stephen Hundley a IUPUI per l’oportunitat de compartir el que he après amb la classe. No puc dir prou sobre com d’increïbles són el personal i les instal·lacions d’IUPUI, i el fet d’obrir-los a empresaris regionals i persones de les xarxes socials com jo demostra el compromís que tenen amb l’educació en moviment a la velocitat de la tecnologia.\nIUPUI també té un lloc especial al cor perquè és on actualment el meu fill va a l'escola. Bill és un estudiant d’honor a l’IUPUI tant en matemàtiques com en física, tutor de laboratori de matemàtiques i comença a investigar-hi. IUPUI ha estat una institució increïble: ofereix i anima el meu fill a expandir-se cada dia a noves oportunitats. Recentment ha estat nomenat pel personal per a la Beca Barry Goldwater!\netiquetes: beca barry goldwatercitEducacióiupuifísicaStephen HundleyThomas houniversitat


Sant Jordi al Parc Sant Jordi al Parc | Centre Cívic Urgell\nHome Casal Infantil Notícies del Casal Infantil Sant Jordi al Parc\nSant Jordi al Parc\nAquest proper divendres dia 22 d’abril al Casal Infantil estem de celebració. Vine a gaudir d’un Sant Jordi diferent amb jocs, activitats i un munt de sorpreses als Jardins Interior d’Illa d’Ermessenda de Carcassona.\nLa festa començarà a les 17h i està adreçada a tots els públics. A les 18.30 h, gaudirem d’un contacontes que ens portarà la llegenda al parc.\nEn cas de pluja la festa les activitats es faran al Casal Infantil (C/Compte Urgell, 145, 2a planta)


Article Diariet: El 80,2% dels militants del PSPV-VINARÒS, participen en l’elecció del nou secretari general del PSOEArticle Diariet: El 80,2% dels militants del PSPV-VINARÒS, participen en l’elecció del nou secretari general del PSOE - Socialistes de Vinaròs\nArticle Diariet: El 80,2% dels militants del PSPV-VINARÒS, participen en l’elecció del nou secretari general del PSOEArticle Diariet: El 80,2% dels militants del PSPV-VINARÒS, participen en l’elecció del nou secretari general del PSOE\n19 julio, 2014 8 octubre, 2014 admin\nDiumenge passat els socialistes vam viure una jornada històrica protagonitzada pels i les militants del partit socialista arreu de tot l’estat espanyol.\nPer primera vegada, i dins de tot l’espectre polític espanyol, un partit ha encetat allò que tantes vegades havíem somiat: Un militant, un vot. Per tal d’elegir al secretari general federal de la nostra organització política.\nVora 200.000 militants es van donar cita en la jornada electoral de diumenge passat per exercir el seu dret a vot. Tant militants del PSOE com de les Joventuts Socialistes.\nAquest, és el primer pas d’un nou procés de transformació que avui, el PSOE, i tots els/les seus/es militants encetem amb il•lusió. Un procés que comença fent història amb els militants i que pretén acabar fent historia amb tot/es els/les ciutadans/es de l’estat espanyol.\nEl cens de l’agrupació de Vinaròs va ser de 99 militants, més 7 militants addicionals que han demanat el trasllat per qüestions de desplaçament.\nMenció especial a l’altíssima participació a l’agrupació de Vinaròs, on un 80,2% dels militants van exercir el seu dret a vot, donant-se els següents resultats:\nEduardo Madina: 39\nPedro Sánchez: 29\nPérez Tapias: 9\nDes del PSPV-Vinaròs volem agrair a tots els nostres militants la seva participació en un procés que serà recordat per tots nosaltres com a històric.\nDiariet, Noticies, Premsa. Enlace permanente.\nArticle Diariet: El PSPV-VINARÒS en contra de la concessió del Centre de diaArticle Diariet: El PSPV-VINARÒS en contra de la concessió del Centre de dia\nArticle Diariet: EL PSOE exigeix l’alto el foc inmediat a GazaArticle Diariet: EL PSOE exigeix l’alto el foc inmediat a Gaza


La Llagosta destinarà gran part d'un préstec de 690.353 euros de la Diputació de Barcelona a Can Baqué - somlaLlagosta\nLa Llagosta destinarà gran part d'un préstec de 690.353 euros de la Diputació de Barcelona a Can Baqué\nL'Ajuntament rep 690.353 euros "sense interessos" que utilitzarà per complir els Pressupostos de 2018\nDivendres, 21 de desembre de 2018 | 12:43h\nLa Llagosta rebrà 690.353 euros en forma de préstec "sense interessos" de la Diputació de Barcelona. Així ho van signar Óscar Sierra, alcalde del municipi, i el president de l’organisme supramunicipal, Marc Castells, el passat dilluns. Serà la Diputació qui s’encarregui de sufragar els interessos –28.433,79 euros– derivats del préstec firmat amb el Banc Sabadell. El préstec s'enmarca dins del Programa de Crèdit Local de la Diputació.\nSegons ha apuntat l’Ajuntament, els diners es destinaran a pagar la majoria d’inversions previstes en els pressupostos de 2018.\nCan Baqué, la gran inversió\nEntre totes les partides pressupostàries planificades pel 2018 a la que més recursos es destinaran serà la referida a la rehabilitació de la Masia de Can Baqué.\nJa en la junta de govern local del 4 d’octubre es va aprovar la primera fase de restauració de la masia de Can Baqué que feia pronosticar que les obres de millora sortirien a concurs el mateix octubre i la rehabilitació començaria al febrer. Amb tot, el consistori ha avançat que, "probablement" la licitació es farà pública a finals de gener i les obres començaran pels vols del mes de l'abril. Es preveuen 90 actuacions a realitzar en tres fases i l'obra podria allargar-se fins al 2022.\nSegons l'Ajuntament, la mateixa obra de Can Baqué, també rebrà la inversió d'un ajut econòmic “concedit provisionalment” pel Departament de Cultura de la Generalitat per un valor de 31.344 euros.\nMés inversions significatives\nEl préstec de la Diputació també s’emprarà per a una altra partida pressupostària que durant les últimes setmanes ha portat cua: la referida a les millores del CEM el Turó. En els pressupostos de 2018 aquesta partida havia estat fixada en 140.000 euros. De moment l’Ajuntament ha posat a concurs la renovació de les màquines de fitness del CEM per una quantitat de 108.000 euros i és per això que segons confirma el consistori, en el futur s'anunciaran més millores.\nA més, es destinarà la quantia de 98.000 euros en "l'adequació de vies públiques" amb l'asfaltat i una nova senyalització viària.\nPer últim, entre les partides més àmplies n'hi haurà una que s'utilitzarà per la "recuperació de l'espai lúdic i sociocultural del Parc Popular de la Llagosta". En aquest cas es tracta d'una inversió de 70.000 euros i suposarà segons el consistori la instal·lació d'un quiosc-bar al parc.


SOFTENG es converteix en el primer partner de Microsoft a Espanya\nEl director general de Softeng, Carlos Colell, s'assegura que "aquestes acreditacions posicionat a nosaltres com l'empresa espanyola amb més poders de Microsoft i és compatible amb la capacitat i el coneixement del nostre equip de professionals, oferint als nostres clients solucions relacionats amb totes aquestes disciplines".\nColell també afegeix que "que estem compromesos amb el coneixement i la innovació com la nostra principal diferencial de valor de Softeng".\nActualment, l'empresa té competències en les següents matèries:\nVenedor de programari independent (ISV)\nManagement Software asset management\nSistemes de gestió de\nPer a l'autorització de volum\nPortals i col·laboració\nProveïdor de solucions de mercat\nAccelerar el núvol\nLa consecució d'aquests poders, ens posiciona al més alt nivell de formació i reconeixement per Microsoft per dur a terme amb èxit projectes en qualsevol dels 3 camps de l'activitat de l'empresa: sistemes solucions per a aplicacions crítiques i Office 365, Intranets de col·laboració utilitzant SharePoint i projectes web estratègica amb la plataforma de negoci per als projectes de la web en el núvol de rendible Softeng Portal Builder.


"L'ocupació de la UB és indefinida" "L'ocupació de la UB és indefinida"\n“L’ocupació de la UB és indefinida”\nJordi Vives durant l'entrevista amb en Joan Solé / Joan Vila\nConversem amb Jordi Vives, portaveu d’Universitats per la República, moments després de l’ocupació de l’edifici de la UB de Plaça Universitat.\nQuan decideixen els estudiants fer un pas endavant i organitzar-se en forma d’Universitats per la República?\nEl moviment sorgeix el mes de maig passat, vam treballar per fer una plataforma unitària que treballés pel Pacte Nacional pel Referèndum i aglutinés totes les universitats. Des d’aleshores ha plogut molt, a l’estiu i durant els primers dies de setembre hem fet una nova crida als estudiants perquè tinguin en compte la conjuntura actual i estiguin llestos per mobilitzar-se i organitzar-se pel referèndum.\nAvui heu ocupat la Universitat de Barcelona de Plaça Universitat. Ho teníeu previst?\nQuan érem a la primera concentració hem vist que superàvem les expectatives, ens esperàvem mil o dues mil persones, i érem milers. Hem vist que els joves i els estudiants estaven per la causa de defensar el referèndum. Per aquest motiu la plataforma, formada per estudiants, professors, administració, sindicats i moviments socials hem decidit ocupar aquest espai d’ocupació simbòlica.\nFins quan teniu previst ocupar?\nNo ha fet més que començar. Tenim un programa d’actes i fem difusió d’aquest a la xarxa. Hem consensuat amb la UB l’ocupació, i estaven d’acord amb el que estem fent. Han mostrat la seva predisposició a cedir els espais per ser-hi el temps que faci falta, coincideixen en l’ànim pacífic i reivindicatiu. A més, hi ha un molt bon clima amb la Guàrdia Urbana i els Mossos d’Esquadra, estem en diàleg constant.\nL’ocupació és indefinida, sempre atents al context polític que viu el país. Els pròxims dies veurem com succeïxen els esdeveniments, però partim del fet arran de la realitat decidim què farem.\nHi ha quelcom preparat per l’1 d’octubre?\nTenim la consigna de defensar els col·legis electorals perquè se celebri el referèndum amb totes les garanties democràtiques, restarem atents perquè això sigui així. El moviment aposta per la desobediència civil.\nNo hi ha cap acció concreta plantejada, l’entenem de forma general perquè en el moment concret es materialitzi. No podem avançar accions ni mobilitzacions si no sabem què ens trobarem.


29/10/2020 - 21:00h\nAquest dijous s’ha publicat al BOP de Tarragona la segona convocatòria de l’atorgament de recursos a autònoms i pimes\nAquest dijous s’ha publicat al Butlletí Oficial de la Província (BOP) de Tarragona la segona convocatòria per a l’atorgament d’ajuts per al manteniment i l’impuls de les persones treballadores autònomes i petites empreses en el context de dificultats generades per la Covid-19 aprovada per l’Ajuntament del Vendrell.\nPer tant, a partir d’aquest divendres, 30 d’octubre, ja es podrà fer la sol·licitud.\nEls beneficiaris d’aquests ajuts són empreses del Vendrell amb l’activitat suspesa o amb reducció de facturació i pèrdues econòmiques. Queden exclosos d’aquesta convocatòria els perceptors de l’ajut de la primera convocatòria de l’Ajuntament del Vendrell.\nEl pressupost d’aquests ajuts és de 120.000 euros, amb un ajut màxim de 600 euros per autònom o petita empresa.\nEl termini de presentació de sol·licituds serà entre aquest 30 d’octubre i el 12 de novembre.\nL’Ajuntament del Vendrell recomana que abans d’iniciar el tràmit per demanar els ajuts es tinguin en compte les instruccions per tramitar-lo i que es troben descrites en aquest enllaç: https://www.elvendrell.net/covid-19-al-vendrell/comerc-2/474-informacio-covid-19/7218-ajuts-a-autonoms-i-pimes-amb-dificultats-per-la-covid-19\nPer a més informació i consultes\nSobre la convocatòria publicada aquest dijous també es pot enviar un correu a espaiempresarial@leina.org, mentre que sobre consultes informàtiques en relació a la realització del tràmit electrònic es pot enviar un correu a suporttramits@leina.org.\nTambé es pot demanar informació per telèfon, al número gratuït 900 33 88 33.


Arts escèniques, actualitat cultural de la Vegueria del Penedès. Pàgina 51\nEl Circ Raluy Legacy trasllada el seu nou espectacle al Vendrell\nEl nom de l'espectacle és un tribut al patriarca de la família, Luis Raluy, que a més de ser un entranyable pallasso de clara blanca, és un reconegut matemàtic creador de reveladores fórmules i teories\nEl Circ Raluy Legacy continua la seva gira i trasllada ara el seu nou espectacle a Calafell\n#THEMAGICFORMULA és el nom de la nova producció que el circ presentarà del 23 d'agost al 2 de setembre a Calafell, al Passeig de la Unió (al costat de l'estació de servei)\nArriba la IV edició del Festival de l’Humor de Cunit\nEnguany com a novetat es faran a la plaça del casal de Cunit i com és habitual, les entrades per a tots els espectacles són gratuïtes\nLa 7a Mostra de Pallassos tanca amb un gran nivell escènic a Cubelles\nRicky professor de tennis, una de les actuacions més aclamades\nNou Cicle de Dones i Monòlegs a la Carpa Revolució\nDesprés d’un exitós juliol continua cada dimecres a les deu de la nit el cicle de monòlegs, ara en clau de dona\nLa nova temporada d’El Teatre Cal Bolet i l’Auditori es presentarà el 19 de setembre, a l’Auditori de Vilafranca.\nEl nou espectacle del Circ Raluy Legacy arriba a Cubelles\nEls artistes de la família com el Gran Luis Raluy, les seves filles i néts, actuen al costat de grans i premiades figures internacionals\nACN/ Aina Martí Vilafranca del Penedès Comentaris\nPàgines: 61... 53 52 51 50 49


“Podríem créixer fins a un 30%” | L.B | barcelona | Economia | El Punt Avui\n“Podríem créixer fins a un 30%” “Podríem créixer fins a un 30%” “Podríem créixer fins a un 30%” “Podríem créixer fins a un 30%” + “Podríem créixer fins a un 30%” E-mail\nLa mitjana d’edat dels conductors de Lotrans és de 55 anys; el més jove en té 40\nCosta molt cobrir els treballadors que es jubilen i per això l’empresa de transport amb seu a Sant Boi no pot agafar més comandes\nJesús Lozano, CEO de Lotrans, al volant d’un dels seus camions JUANMA RAMOS.\n“Podríem créixer fins a un 30%” “Podríem créixer fins a un 30%” “Podríem créixer fins a un 30%” “Podríem créixer fins a un 30%” “Podríem créixer fins a un 30%” E-mail\nTenir un camió parat perquè no té prou conductors costa a Lotrans 1.800 euros al mes\n“En aquests moments ens veiem negres per mantenir la facturació quan podríem créixer entre un 20 i un 30% si no tinguéssim mitjans parats perquè no tenim prou conductors.” Com la resta d’empresaris del sector del transport, Jesús Lozano pateix cada cop que es jubila un dels seus camioners. “Cada any es retiren entre tres i quatre conductors i tot i que a Sant Boi de Llobregat la taxa d’atur juvenil és alta, no hi ha relleu perquè els joves no es volen dedicar a aquesta feina.” Lozano és el CEO de Lotrans, empresa familiar amb seu a Sant Boi que es dedica al transport de mercaderies nacional i internacional i també a la logística. La companyia mou una xifra de negocis de 35 milions i té una plantilla de 200 treballadors, 120 dels quals són xofers. La mitjana d’edat està per sobre dels 55 anys: el més jove en té 40.\nPer Lozano, el que ara estem veient a la Gran Bretanya, on s’han col·lapsat les cadenes de subministrament, és “el reflex del que passa quan hi ha una carència real de professionals, i això només és l’inici.” El Brexit ha estat el detonant, avisa, però a tot el món hi ha un “gran decalatge” entre el nombre de conductors i les necessitats del sector. Pel CEO de Lotrans i també president de la federació catalana de transports de Barcelona, Transcalit, al fet que és un sector “dur que no s’ha dignificat mai” s’hi suma el “canvi de paradigma del treballador, que ja no només treballa per diners sinó que busca altres coses, com poder conciliar”.\nLa pandèmia, punt d’inflexió\nLa “falta de cicles formatius reglats que preparin una nova generació”, la barrera econòmica que suposen els preus del carnet de conduir més la formació inicial obligatòria i l’atomització del sector també expliquen els problemes actuals, tot i que ha estat la Covid la cirereta del pastís: “La pandèmia ho ha accelerat tot, ja no és el gran el que es menja el petit sinó el ràpid el que es menja el lent”, resumeix Lozano. En el seu cas, a Lotrans intenten cuidar els seus empleats amb “bons sous, tenint els camions al més còmodes i dignes possible i mesures de conciliació” com ara intentar que els conductors –només hi ha una conductora– no hagin de passar més d’un cap de setmana fora de casa.\nLozano assegura que gràcies a aquestes condicions, a la seva empresa no hi ha una gran rotació de personal sinó que la pèrdua de treballadors ve de les jubilacions sense cobrir. “Em temo que al sector hi haurà un moment en què el problema ja no serà a quin preu tindrà una empresa el seu servei de transport sinó si el podrà tenir”, reflexiona. Si la situació continua agreujant-se, el CEO de Lotrans pronostica que “el primer decalatge serà de preus, ja estan pujant, però quan faltin vehicles anant amunt i avall, començaran a faltar productes”. No de primera necessitat, admet, però sí de segona i també materials imprescindibles per a la indústria. Al congrés de l’associació de fabricants i distribuïdors AECOC de la setmana passada, recorda, la màxima preocupació que es va posar sobre la taula ja era si hi haurà prou camions per a les seves creixents necessitats.\nCom molts altres empresaris del sector, Lozano està preocupat per si arriba el moment d’haver d’“equilibrar” la flota, ja que prescindir de camions no perquè no hi hagi feina sinó perquè no hi ha prou xofers per conduir-los resta a les companyies agilitat i flexibilitat i, per tant, competitivitat. Malgrat tot, a vegades no hi ha més remei, ja que els costos són inassumibles: tenir un camió parat costa de 1.600 a 1.800 euros al mes.\nEl Punt Avui. Girona 17-10-2021, Pàgina 17\nEl Punt Avui. Nacional 17-10-2021, Pàgina 13


Cabrera Infante s'acomiada de Cuba\n¿Hi ha res de més literari per a un lector aviciat d'anomalies que el fet que vagin sortint obres inèdites d'autors que estan en trànsit d'una altra realitat més pausada i metafísica? Són obres que moltes vegades acaben apareixent del fons d'un hipotètic calaix, entre els llençols d'algun bagul o dins un sobre en mans patriarcals, just per alimentar la glòria del mite desaparegut. Sovint el negoci de la mitomania acaba sent pitança d'editorials i familiars. Però, afortunadament, aquell mercadeig inventat per Carlos Barral i Carmen Balcells -la Mamá Grande -, l'anomenat boom literari llatinoamericà, ja ha passat avall, i ara podem llegir desapassionadament alguna fruita exòtica d'aquella època tan obscura i sublimitzada. Com és el cas, per exemple, de Mapa dibujado por un espía de Guillermo Cabrera Infante (1929-2005), ben editat per Galaxia Gutenberg. Un llibre rar i que no puc estar-me, moralment, de recomanar.\nEl 1962 Guillermo Cabrera Infante va ser allunyat de Cuba i enviat a Brussel·les com a agregat cultural de la seva ambaixada. La revolució cubana havia triomfat, i l'ànsia dictatorial i sagnant de Castro era exercida impunement damunt els seus ciutadans. Així anaven les coses fins al 1965 quan, a causa d'una malaltia sobtada i la mort de la seva mare, Cabrera Infante torna a l'illa per acomiadar-se'n. Una setmana després de l'enterrament, ja a l'aeroport, i a punt d'agafar l'avió per tornar a Europa amb les seves filles, el Servei de Contraintel·ligència cubana el reté durant quatre mesos a l'Havana sense donar-li cap tipus d'explicació. Entretant, la seva esposa, l'actriu Míriam Gómez, feia espera inútilment a Brussel·les. Mapa dibujado por un espía són els esdeveniments d'aquesta sèrie de dies incomprensibles, plens d'incertesa i por, en què l'escriptor sembla reencarnar la imatge vaga d'un Josef K. -personatge principal d' El procés de Kafka- al Carib.\nLa implacable decadència de l'illa\nNo cal que hàgiu tingut una parella cubana per saber què significa viure a Cuba, amb la lectura d'aquest petit retall d'història antisentimental ja us en fareu una perfecta idea. I és que la narració de Cabrera Infante és una crònica magnífica i desolada de la implacable decadència de l'illa, veient com el règim cubà pren una deriva aterridora devers el totalitarisme. És un llibre demolidor, cru, embastat i al mateix temps sense literatura, impúdic, despullat. Uns apunts cronològics i depurats, la memòria d'uns fets que estan marcats per un estil directe i desapassionat. Tot plegat contreu un aire llastimós i testimonial, el d'un comiat dolorós que ve provocat pel desengany d'una revolució cubana lacerant i mitificada. Comprenem per què Cabrera Infante no va tornar mai a Cuba.\nDesfilen entre les pàgines d'aquest llibre colpidor una colla de personatges reals: polítics, artistes i escriptors. Alejo Carpentier, José Lezama Lima, Nicolás Guillén, Calvert Casey, Virgilio Piñera, Fidel Castro, Che Guevara, Tomás Gutiérrez Alea... gent que acaba reflectint la misèria física i moral que vivia aquella Cuba dels anys seixanta. Mapa dibujado por un espia pinta el desànim aclaparador dels seus habitants, l'irrespirable ambient per falta de llibertat i la por constant a ser denunciat per qualsevol com a contrarevolucionari. Pura autenticitat històrica i valentia, just per constatar que el mal a Cuba sembla perdurable. De fet, aquest 2013 els Castro van fer tancar als penals més de 6.400 presos polítics.


Trias, contundent amb els radicals, demana endurir les lleis\nUtilitzem cookies pr�pies i de tercers per millorar l'experi�ncia de navegaci� i mostrar-li publicitat i continguts del seu inter�s. En continuar navegant, considerem que accepta el seu �s. M�s informaci� Pol�tica\tTrias, contundent amb els radicals, demana endurir les lleis\n225 contenidors cremats i 36 detinguts a Barcelona\n29 de Mar� 2012 a les 22.52 h L’alcalde de Barcelona, Xavier Trias, ha criticat contundentment els actes vand�lics que s’han produ�t a Barcelona com a conseq��ncia de la vaga general, tot i que ha defensat el dret a vaga, i ha reclamat endurir les lleis i augmentar el nombre d'agents policials per "eradicar" de la ciutat als col•lectius violents que protagonitzen altercats coincidint amb grans esdeveniments. "No pot ser que l'endem� de detenir-los estiguin al carrer", ha apuntat Trias, que ha avan�at que l'Ajuntament es personar� contra tots els detinguts per haver participat en els altercats.\nTrias ha explicat que a la capital catalana els radicals han cremat 225 contenidors, a m�s de les destrosses de botigues. Tamb� ha dit que la Gu�rdia Urbana ha detingut 15 persones i els Mossos d’Esquadra un total de 21, a la capitat catalana. A m�s, l’alcalde ha fet saber que dos agents de la Gu�rdia Urbana han estat ferits. Trias ha assegurat tamb� que els v�ndals s�n “grups organitzats i no tant petits, tot i que s� minoritaris”. L'alcalde, visiblement irritat, ha considerat una "aut�ntica vergonya" els disturbis esdevinguts a Barcelona aquest dijous. Per aix� ha assegurat que parlar� amb el Ministre de Just�cia, Alberto Ruiz Gallard�n, per aclarir com actuar davant “d’aquests incidents, doncs Barcelona no pot ser una ciutat de por”.\nA m�s, Trias ha demanat la col•laboraci� de tots els grups pol�tics per evitar que “aquests incidents es tornin a repetir mai m�s a Barcelona”. Comentaris\nBenegre\tHome verge de quaranta anys confia en el poliamor per superar el tr�ngol Sexe\tHas estat mai al Museu de l'eròtica? TAST WINE PALACE\tNanos Blanc del Coster 2015: Perfum de les muntanyes de Prades Segueix-nos\nLlanos de Luna�requereix a Castellar que posi el...\nJxS� admet que la negociaci� amb la CUP "no ser�...\nLa CUP, sobre els fets de Gr�cia: "Si s'altera la...\nL'alcalde de Tortosa votar� a favor de mantenir...


Gerard Bellera | Costa Brava Girona Basket - Part 7\nUnder Armour, amb els MVP de cada categoria!\n23 març 2015Gerard Bellera\nL’empresa de roba i calçat esportiu, Under Armour, serà un any més al costat del Costa Brava Girona Basket 2015, essent la marca de bambes esportives oficial del torneig. Under Armour és una empresa americana de prestigi amb seu a Baltimore (Estats Units) i que, fins i tot, vesteix alguns equips de futbol. Una de...\nRathioparm Ulm, la masia del bàsquet alemany\n21 març 2015Gerard Bellera\nEl Costa Brava Girona Basket 2015 rebrà durant els dies 2, 3 i 4 d’abril la visita d’una de les millors canteres del bàsquet europeu. Concretament, la del Rathioparm Ulm alemany, que arribarà a la ciutat de Girona per competir a la categoria de cadet masculí amb un dels seus equips. El club alemany ha quedat...\nUna de les marques més prestigioses i líder en el seu sector serà l’aigua oficial del torneig Costa Brava Girona Basket 2015, que es disputarà del 2 al 4 d’abril. Font Vella serà l’encarregada de donar l’aigua suficient als diferents jugadors i entrenadors durant els dies de torneig. A més, també serà l’aigua oficial de la...\nAl torneig, amb bus!\n19 març 2015Gerard Bellera\nEl Costa Brava Girona Basket 2015 ja és més a prop que mai. Només queden dues setmanes perquè la segona edició faci el tret de sortida i, perquè tots vosaltres pugueu gaudir dels partits del torneig, des de l’organització us fem saber que no hi ha cap problema si no teniu cotxe particular, perquè les...\nSabonis deixarà la seva petjada al torneig\n16 març 2015Gerard Bellera\nEl Costa Brava Girona International Basket Cup 2015 comptarà amb un cartell de luxe aquest any i no hi podien faltar els equips estrangers, que visitaran Girona i rodalies els dies 2, 3 i 4 d’abril, amb motiu de la celebració del torneig. Un dels equips més especials serà l’Escola Arvydas Sabonis de Lituània, que...\nNovetats en la segona edició!\n12 febrer 2015Gerard Bellera\nLa segona edició del Costa Brava Girona Internacional Basket Cup ja comença a agafar forma i la organització està acabant de perfilar tots els detalls perquè es puguin viure tres dies màgics de bàsquet a la província de Girona. El torneig es celebrarà els dies 2, 3 i 4 d’abril, en les tradicionals vacances de...


El govern cubà alliberarà els 11 presos restants del grup dels 75\nEl cardenal cubà Jaime Ortega ha assegurat que seran alliberats els propers mesos\n3 min. La Habana 02/01/2011 10:58\nEl cardenal cubà Jaime Ortega ha afirmat que té la "certesa moral" que els onze presos del Grup dels 75 que encara romanen a la presó seran alliberats en els pròxims mesos, i ha indicat que també continuaran les excarceracions d'altres reclusos per motius polítics .\n"Hi ha la promesa clara i formal del Govern cubà que tots aquests presoners han de ser posats en llibertat", ha reiterat Ortega durant una missa celebrada aquest dissabte a la Catedral de l'Havana, amb motiu de la Jornada Mundial de la Pau.\nL'arquebisbe de l'Havana ha insistit que l'alliberament d'aquest grup de presos polítics és "un compromís personal" que té "davant l'opinió pública nacional i internacional".\nAixí mateix, ha recordat que entre els onze que segueixen a la presó del "G-75", alguns volen viatjar a Estats Units i d'altres volen romandre a Cuba.\n"Tinc a més la certesa moral que en els propers mesos seran posats en llibertat tant aquests presoners, com altres d'un grup més gran de reclusos sancionats per algun tipus de fet relacionat amb postures o accions polítiques", ha afegit.\nDurant la seva homilia, Ortega ha repassat el paper de l'Església catòlica cubana el 2010 per subratllar la resposta novedosa i positiva amb què el Govern ha respost a la seva "gestió humanitària" en el cas dels presos, així com la conseqüent mediació en el procés d'alliberaments .\nEn aquest sentit, ha precisat que l'Església ha tingut una "participació pública" que no havia tingut "en molts anys", la qual cosa ha interpretat com una manera de "consolidar" el procés d'ampliació de les llibertats religioses que s'ha viscut "progressivament en els últims anys" a l'illa.\nDesprés d'iniciar un inèdit diàleg amb l'Església, i amb el suport de l'executiu espanyol, el Govern que presideix Raúl Castro va anunciar el juliol passat que posaria en llibertat els 52 opositors de l'anomenat Grup dels 75 que quedaven a la presó, dels quals 40 han estat ja excarcerats amb la condició de viatjar a Madrid.\nArnaldo Ramos Lauzurique és l'únic membre del grup que va sortir de presó el novembre passat amb una "llicència extra penal per raons humanitàries" i ha estat a Cuba.\nEls onze presos del "G-75" condemnats en l'onada repressiva de la "Primavera Negra" de 2003 que queden a la presó es neguen a viatjar a Espanya i demanen ser alliberats sense una llicència extra penal.\nA l'octubre el Govern va estendre la seva oferta a altres presos i ja sumen 16 els que no formen part del Grup dels 75 (considerats presoners de consciència per Amnistia Internacional) que han acceptat viatjar a Espanya després de sortir de la presó.\nD'altra banda, el cardenal també es va referir al procés de reformes econòmiques emprès pel Govern de Raúl Castro per "actualitzar" el socialisme a l'illa, i va dedicar una oració a "la seva bona marxa" per al bé del poble cubà.\nVa destacar que els canvis econòmics que es projecten a Cuba a partir d'aquest any impliquen a "tothom" i la seva bona marxa no depèn només de les autoritats.\nSobre això, ha emfatitzat la importància que els cubans comprenguin les noves mesures i expressin clarament les seves divergències o assenyalin com s'han de fer els canvis.\n"Aquesta és una de les responsabilitats més importants que els governats han d'assumir davant de Déu", ha afegit.


Gîte Aux Jardins De L'Anse Perce (QC) Canadà - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 35 allotjaments a Perce (QC).\n931 Rang 2, Perce, Perce (QC), Canadà - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Gîte Aux Jardins De L'Anse\nAl visitar Perce (QC), vosté es sentirà com a casa a Aux Jardins De L'Anse, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Perce (QC). A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com express check-in/check-out, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, TV satèl•lit/cable, nevera, plat de dutxa, sala d'estar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen pesca, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Aux Jardins De L'Anse és una elecció inteligents per a viatgers a Perce (QC), i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nPerce (QC) Pensions


octubre 2016 - Vilanova Comerç\nVilanova Comerç lliurarà aquest vespre, a les nou, al Bar Molina de Vilanova del Camí, els premis de la I Ruta de la Tapa, que es va celebrar del 12 al 16 d’octubre. Recordem que es lliuraran tres premis: una per a l’establiment amb la tapa més votada i dos més, de 100 i de… Llegir més;\nVilanova del Camí estrena la seva primera ruta de la tapa\nDurant cinc dies de la setmana que ve, dinar o sopar a Vilanova del Camí es pot convertir en una experiència diferent. Fer un mos o una menjada lleugera, o el que popularment també coneixem com “fer unes tapes” serà més fàcil o si més no amplia les opcions amb la proposta que ha impulsat… Llegir més;


El morrut negre, una nova amenaça? – Samarucdigital\nArticles 22 May, 2017\nJose Marmaneu. Cofundador i Administrador Grup de Biologia Alacantina\nDes que el 2007 es detectés la primera aparició del morrut negre o de l’atzavara Scyphophorus acupunctatus Gyllenhaal (1838) a la província de Barcelona, una allau de noves cites en els últims anys està confirmant l’accelerat progrés d’expansió d’aquesta espècie d’escarabat a la península ibèrica. Ja l’any 2009 es va registrar per primera vegada a Múrcia, per tot seguit penetrar a la nostra comunitat a través del Parc Natural de la Mata i Torrevieja (a Alacant) el 2010. Amb el temps la seua presència ha anat augmentant detectant-se recentment en poblacions tan distants com Matalascañas (Sevilla) o Cullera (València).\nSi bé Barcelona va ser la porta d’entrada per a aquest insecte, el sud-est peninsular sembla que s’ha convertit en el lloc ideal per al seu assentament i proliferació. A més de per les condicions climàtiques de la zona, tan similars a les de la seua regió d’origen, s’ha de sumar la gran quantitat d’aliment disponible que troben, ja que bona part de les seues plantes nutrícies d’origen estan perfectament aclimatades i adaptades per tot el llevant espanyol.\nCientífics com Setliff i Anderson, pensen que el fet que hagen aparegut cites en poblacions tan aïllades, unit a la baixa taxa de dispersió que presenten aquests escarabats, fa que l’èxit de la seua expansió puga estar afavorit indirectament per l’acció humana en transportar els hostes vegetals ja infectats amb el morrut negre a altres llocs.\nEmparentat amb l’arxiconegut morrut roig, Rhynchophorus ferrugineus Olivier (1790), que encara avui segueix posant en escac a les palmeres de tot el món, aquest nou escarabat poc té a veure amb el seu parent africà. A més de pel seu color negre, laseua mida lleugerament inferior (al voltant dels 2’5cm) i l’absència d’ales, aquest nou tipus de morrut es diferencia del vermell pel tipus de planta a la que parasita. Mentre el morrut roig, procedent d’Àfrica, ataca exclusivament a les palmeres, el morrut negre o de l’atzavara, d’Amèrica central, basa la seua dieta en espècies vegetals molt diferents, com les piteres o atzavares (Agave sp.), Els àloes, com la conegudíssima Aloe vera, les iuques (Yucca sp.), els dragos (Draco sp.) i fins i tot algunes espècies de cactus, com el Pachycereus pringlei.\nLes femelles del morrut negre en detectar alguna planta d’aquest tipus dipositen a l’interior entre 300 i 500 ous que a l’eclosionar s’alimentaran de la planta fins causar-li la mort. A més, per si fos poc, els ous són portadors d’un bacteri, Erwina carotovora, que ajuda a la descomposició de la planta facilitant així la digestió per part de les larves.\nMoltes de les plantes a les que el morrut negre parasita estan considerades com a espècies exòtiques invasores (EEI) a la nostra zona. Espècies com Agave americana L., Aloe arborescens Mill. O Yucca Aloifolia L., ja estan incloses i regulades pel Decret 213/2009 del Consell pel qual s’aproven mesures per al control d’espècies exòtiques invasores a la Comunitat Valenciana. No obstant això, moltes altres espècies igual de perilloses per a la nostra flora segueixen sent objecte d’ús per part de la jardineria.\nLa facilitat del seu maneig, gran resistència i alt grau de adaptavilidad al nostre clima fa d’aquestes espècies les idònies per ornamentar jardins o llocs verds on el recurs hídric escasseja, però el que no se sol tenir en compte és el greu perjudici que representen per la nostra pròpia biodiversitat. Les espècies exòtiques invasores (EEI) competeixen directament amb les espècies autòctones pels recursos, a més d’alterar greument els ecosistemes fent-los realment inhabitables i en moltes ocasions incloent en les nostres fronteres malalties o paràsits als quals la flora local no està acostumada.\nI aquest precisament sembla ser l’origen del morrut negre. En un exemple d’alta especialització, aquest escarabat va penetrar al nostre país seguint l’estela del seu aliment natural, però el que en un principi pot ser una cosa innòcua per a la nostra biodiversitat, fins i tot favorable si elimina aquestes espècies de l’entorn, pot convertir-se en el futur, si el morrut negre busca o troba nous hostes, en un greu problema mediambiental.\nRelated ItemsActualitatActualitat 2Agave americanaÀloe veraAndersonardineríaArticlesCàtedra obertaComunitat ValencianaEEIErwina carotovoraespecies exóticas invasorasMedi AmbientMedio AmbienteParaula de SamarucParque Natural de la Mata y Torreviejapicudo negropicudo rojopiterasRhynchophorus ferrugineusScyphophorus acupunctatus GyllenhaalSetliff


lo carrer del riu: 06/12/2009\nXimenis: 'Estem davant el moviment sobiranista més important que hi ha hagut mai a la nostra nació'\nEls promotors de les consultes populars del 13-D continuen la tasca de promoció i campanya per tal d'incentivar el vot i aconseguir uns resultats històrics. En un acte aquest dissabte a Torroella de Montgrí, Josep Manel Ximenis, promotor de la consulta originària a Arenys de Munt, va assegurar que les consultes són el 'moviment sobiranista més important que ha existit mai'. I va afegir que 'ara podem fer caure un altre mur a Europa'. Una de les coses que va destacar Ximenis és el fet que molta gent que va participar en la preparació de la consulta d'Arenys ara els demana seguir treballant per a la independència, al seu municipi, o a fora.\nEls responsables de la Coordinadora també van fer una crida a la participació, a la mobilització amb convicció i a la unitat d'acció dels ciutadans de Catalunya diumenge vinent, 13 de desembre, on més de 15.000 voluntaris treballaran per la independència.\nAvui: Els promotors del 13D diuen que el sobiranime més potent que ha existit mai ha iniciat el procés cap a la independència\nD'avui en vuit, prop de cent seixanta municipis celebraran la consulta sobre la independència, així que aquesta setmana es preveu farcida d'actes per a animar al vot, com ja se n'han fet durant la setmana que deixem enrere. Però, a més, per tal que pugui votar el màxim de gent possible, molts dels municipis que faran la consulta sobre la independència diumenge vinent ja s'han organitzat per recollir vots avançats.\nÉs el cas de Cassà de la Selva, Vilafranca del Penedès, Sant Cugat del Vallès (podeu veure el vídeo del primer dia de vot avançat a Sant Cugat), Torroella de Montgrí, Berga, el Masnou, Taradell, Tàrrega, les Borges Blanques, Juneda, Arbeca, Fulleda i Torrebesses, Linyola, la Vall de Boí, la Jonquera, etc.\nA més, avui també es pot votar a Zurich, on fa uns dies va presentar-se la plataforma Suïssa Decideix, que portarà les urnes a Baden-Wettingen, Basilea, Berna, Ginebra i Lausanne. La data escollida per a fer la consulta sobre la independència entre els catalans residents a la Confederació Helvètica serà el 25 d'abril que ve.\nA Sant Jaume, abans de la democràcia, ja havíem posat la bandera catalana a la plaça\nSant Jaume de Frontanyà, el poble més petit de Catalunya, serà el primer municipi en celebrar la consulta sobre la independència després d'Arenys de Munt, ja que ho farà el 12 de desembre, un dia abans que els altres 160 municipis. A Sant Jaume només són 24 habitants, 21 dels quals podran votar. No necessiten pancartes ni massa organització. Aquell dia, però, per a ells serà una festa.\nViquipèdia: Sant Jaume de Frontanyà\nSalmond alerta que el fet de no controlar les finances ofega Escòcia El rescat amb ajuts directes de dos dels grans bancs britànics, amb seu central a Escòcia, que han estat i encara són al centre de la tempesta financera desfermada l’any passat, el Royal Bank of Scotland (RBS) i el Halifax Bank of Scotland (HBOS), aquest darrer ja part de Lloyds Banking Group, ha costat a cada llar del Regne Unit 2.197 euros. Si Escòcia fos independent, el cost per llar s’ha calculat en 14.287 euros. ¿Escòcia hauria pogut fer front a una factura tan elevada?\nÉs la pregunta que molts detractors del projecte sobiranista del Partit Nacionalista Escocès (SNP) han fet en veu alta des de la tardor del 2008 per tirar terra damunt les expectatives dels independentistes.\nÉs la pregunta que, de nou, com una mena de tsunami polític, s’ha formulat durant bona part de la setmana arran de dos fets: el primer, la publicació dilluns passat del Llibre blanc sobre la independència que el primer ministre escocès, Alex Salmond, va presentar en la diada nacional del país; el segon, arran de la difusió divendres de la dada de l’Oficina Nacional d’Auditories, que el Tresor britànic ha aportat als bancs, entre ajudes directes i garanties d’inversions i crèdits, 937.000 milions d’euros.\nMike Russell, conseller de l’SNP a Edimburg per a Temes Constitucionals, Afers Exteriors i Cultura, el conseller que ha de trencar el Regne Unit, com se’l coneix a Westminster, considera que la fórmula utilitzada per salvar l’RBS i l’HBOS hauria pogut ser una altra si Escòcia fos independent. “Potser s’hauria fet d’una altra manera, en col·laboració amb altres països”.\nJohn Mason, diputat de l’SNP per Glasgow Est, proposa un escenari de política-ficció: “És possible que si haguéssim estat independents, ni l’HBOS ni l’RBS s’haurien trobat en aquesta situació, no haurien estat tan grans i ara no tindrien tants problemes”.\nEl Punt: L'astúcia de Salmond\nEl PNB lamenta la presència del lehendakari López a l'aniversari de la Constitució\nLa presència de Patxi López als actes de commemoració del 31è aniversari de la Constitució espanyola no han agradat a la societat basca. Segons el PNB, el viatge del lehendakari a Madrid per celebrar la constitució -per primer cop a la història de la democràcia- és un 'disgust' per la societat basca. El president dels nacionalistes bascos, Iñigo Urkullu, ha assegurat que enlloc d'assistir a actes a Madrid, caldria aprofitar l'aniversari per 'reconèixer que Euskadi té pendent la seva pròpia transició'. Urkullu també s'ha mostrat preocupat davant la 'inactivitat' del Govern basc, al qui acusa de 'desaccelerar l'autogovern' i de voler 'diluir la identitat basca'.\nEl president del PNB també ha volgut aprofitar l'aniversari de la Constitució espanyola per demanar a l'Estat que iniciï una 'segona transició'.\nAvui: Urkullu assegura que els bascos veuen amb "disgust" la presència del lehendakari a Madrid\nLeo Messi ha rebut aquest diumenge al matí la Pilota d'Or, que l'acredita com a millor jugador del món. El davanter blaugrana l'ha rebut de mans de Denis Chaumier, director de France Football, en un programa emès en directe per la cadena francesa TF1.\nMessi ha dedicat la Pilota d'Or als seus companys. "Comparteixo aquest trofeu amb ells. I estic molt content de ser el primer argentí i també el primer jugador format al planter que el rep". El blaugrana no ha estat sol. Al seu costat ha tingut els seus germans Matías, Rodrigo i Marisol i el president del Barça Jan Laporta.\nEl davanter ha guanyat amb la màxima diferència de punts que hi ha hagut mai respecte el segon classificat, amb el 98,5 % dels vots.\nUn 'judici' islamista va condemnar una dona a morir per adulteri a Valls\nUn grup d'islamistes va condemnar a Valls una dona a morir per haver comès un suposat adulteri, segons han informat els Mossos d'Esquadra. Ho van fer en el marc d'un 'judici' que van celebrar en una masia per tal d'aplicar la seva visió extremista de la xaria, la llei islàmica que regula el conjunt d'activitats públiques i privades de tot fidel musulmà. La dona, però, va poder escapar i va denunciar el que havia passat a la policia. Arran d'aquests fets els Mossos van detenir els nou homes que havien segrestat la noia. El jutge ha ordenat presó provisional sense fiança per a set d'ells. L'ACN va avançar aquestes detencions el passat 14 de novembre. Fins ara el cas es trobava sota secret de sumari.\nAvui: Detinguts pel judici islamista a una dona


Les claus de la millor Setmana del Llibre en Català de la història - CATzona\nLes claus de la millor Setmana del Llibre en Català de la història\nAquesta setmana, fins diumenge, es fa la 37a edició de la Setmana del Llibre en Català. La plaça de la Catedral de Barcelona s’ha omplert amb 219 expositors per donar a conèixer les darreres novetats literàries en llengua catalana. Un sector que,… Anar a la font – RAC1.CAT


Esteve Soler, Gerard Quinto i David Torras (28/12/2019) | Cineclub Manresa\n7 raons per fugir ja havia tingut la seva estrena catalana al Teatre Kursaal el 26 de març, a més d’un llarg recorregut per festivals d’arreu del món com el SXSW de Texas, Brasil, Corea del Sud, Màlaga o San Sebastián. Els directors Esteve Soler, Gerard Quinto i David Torras, tots tres membres de Cineclub Manresa, també van celebrar les tres nominacions als premis Gaudí que havia obtingut el seu film (millor pel·lícula, direcció de producció i actriu secundària per Aina Clotet), a més d’optar també al premi del públic que es podia votar per internet, pel qual van fer campanya després de la sessió.\nS’arrodonia així un gran any pel cinema bagenc, amb quatre llargmetratges dirigits per manresans programats a Cineclub: Sospita de fe, d’Enric Roca; La vida sigue igual, de Jordi Salvador; L’escriptor d’un país sense llibreries, de Marc Serena; i 7 raons per fugir. A tots ells s’han d’afegir també quatre curtmetratges bagencs programats al llarg de l’any: Tu, de Marc Baylina; L’altri, de Queralt Jorba; Salir del agua i Sex Shop, ambdós d’Isabel Casanova.


On posarem el Clínic? - Andreu Mas-Colell\nJa abans de la pandèmia sabíem que la planta física d’alguns dels nostres hospitals no estava en condicions d’afrontar bé el segle XXI. Les limitacions fiscals filles de les crisis del 2008 i de l’euro ens van obligar a posposar plans de renovació. La pandèmia els retornarà a l’ordre del dia i, amb el permís europeu, els farà fiscalment possibles. També l’experiència farà que els dissenyem d’una manera ajustada a les noves necessitats. En aquest sentit, del retard en podem treure avantatge. Però ara ens hi hem de posar: el període de tolerància fiscal, de disponibilitat de fons europeus i de propensions keynesianes pot no ser molt llarg. S’ha d’aprofitar la finestra d’oportunitat.\nEl Clínic em fa patir. És una institució emblemàtica, de merescuda reputació i de gran reconeixement internacional. Està plenament consensuat que necessita una renovació a fons. Però no passem d’aquí. No hem tancat encara una qüestió tan prèvia com on situarem el nou Clínic. El Clínic està lligat a l’Esquerra de l’Eixample, l’àrea sanitària a la qual dona cobertura bàsica. La idea de segregar i separar l’atenció més complexa i de referència l’hospital no la pot acceptar. En el context de l’Esquerra de l’Eixample s’han discutit a la premsa diverses opcions: l’Escola Industrial, la Fira de Montjuïc, la Model. Totes aquestes ubicacions comparteixen un problema: tracten d’encabir un equipament d’enorme volum en un espai que ja té moltes realitats instal·lades o molts pretendents amb mèrits. No són localitzacions realistes i la discussió només condueix a la perpetuació d’una incertesa que no ens podem permetre.\nDonat que el mapa d’una Barcelona molt densa no és un full en blanc, soc del parer que una opció alhora realista i força bona és que el Clínic es reedifiqui on és. És el que menys interfereix amb el que ja existeix per la simple raó que només interfereix amb si mateix. Refer un hospital que funciona pot semblar complicat. També ho és refer un aeroport en funcionament i es fa. Per al Clínic hauria de ser comparativament fàcil: es pot aprofitar el solar adjacent, al costat del Ninot i que ja té assignat, per facilitar una reedificació en fases.\nEn aquesta operació totes les parts han de tenir un mínim de flexibilitat. El Clínic ha d’acceptar que l’Escola Industrial es pot tocar poc: és una realitat molt consolidada i de gran interès patrimonial. L’edifici central, per exemple, manté en el subsol la sala de telers de la fàbrica Batlló, una obra notable del creixentment reconegut Rafael Guastavino (sobre la seva obra i miracles als EUA acaben de publicar-se no una sinó dues biografies novel·lades, d’Andrés Barba i de Javier Mora). La Diputació hauria de confirmar que, efectivament, aquest edifici, avui desocupat, pot acollir unitats de recerca del Clínic. L’Ajuntament hauria de reubicar un equipament de bombers que en els plans actuals ocuparia part dels espais del solar adjacent. Caldria també que Ajuntament i veïns facilitessin ajustaments urbanístics. Per exemple, un augment modest de l’edificabilitat actual.\nN’hi haurà prou? Si ho pensem en termes dinàmics la resposta és que sí. Per “termes dinàmics” vull dir el que he vist al teixit urbà de Boston. Al llarg de les dècades el Mass General s’ha anat estenent com una taca d’oli i alhora atraient altres institucions sanitàries. La seva presència ha acabat marcant el caràcter del seu barri. Per al Clínic el mateix procés ja és ben viu. L’edifici principal ha generat satèl·lits en proximitat (el de visites externes, el Centre Koplowitz, el que es dedicarà a innovació al carrer Urgell, etc.). També hi tenim ens independents que s’han situat a la seva vora (l’Hospital Sagrat Cor). Cap d’aquests es mourà. Es tracta, doncs, d’acceptar i continuar la tendència històrica. Extirpar el Clínic del barri no és necessari i podria ser contraproduent. Ha definit el barri, que l’ha adoptat, i ho pot continuar fent sense perjudici de la seva excel·lència. En edificis nous i moderns, però no cal que en un únic megaedifici. En la seva planificació actual el Clínic voldria arribar a uns 300.000 m edificables. Una xifra molt gran però no una barbaritat perquè ara ja compta, a l’edifici històric i als satèl·lits, amb uns 240.000 m. És el gran avantatge de no haver de canviar de lloc. Els 60.000 m que potser falten es poden aconseguir amb les operacions de flexibilitat que he esmentat abans. I amb altres que aniran sorgint i que es poden intuir en el mapa. Tot plegat és factible i, aquí i ara, diria que és òptim. Som-hi.


Narrativa juvenil | synusia\nLlegeix més sobre Els pòstits del senyor Nohisoc\nLlegeix més sobre Igualtat de ritus\nIsadora Moon i la boda màgica\nLlegeix més sobre Isadora Moon i la boda màgica\nLlegeix més sobre La Pippi a les mars del Sud\nPippi viu a Villa Villekulla amb el seu cavall i un mico. També té una maleta plena de monedes d'or i per això pot comprar tots els caramels i joguines que vol. A més de ser llesta, és generosa, divertida, independent i imaginativa, és la nena més forta del món i mai permet que res ni ningú facin trontollar la seva confiança en si mateixa.\nLlegeix més sobre La Pippi s'embarca\n[Exemplars també disponibles en català]\nVang Nyman , Ingrid\nLlegeix més sobre Pippi Calzaslargas\nMaya es una abeja muy especial. Quiere conocer el mundo y no pasar su vida recogiendo miel y llevándola a la colmena. Es pura alegría. Lo que más desea es conocer al ser humano, del que tanto ha oído hablar. Es tierna y algunas veces algo ingenua, pero su gran corazón le ayuda siempre a salir de los embrollos en los que se mete por su afán de aventura. Waldemar Bonsels Autor alemán, nacido a finales del siglo XIX. La abeja Maya es su libro más famoso.\nLlegeix més sobre La abeja Maya\nEl món pot ser un lloc molt gris, molt seriós, molt pobre. Però en Patrick acaba de trobar, en un mercat d’antiguitats, una eina màgica: un violí!\nLlegeix més sobre El violí d'en Patrick\nEn Boaz és un noi solitari a qui fascinen els indis i els ponis. A l'escola no té amics i tendeix a perdre's en els seus pensaments. Fins que arriba una nova alumna, l'Aisha, que no sap parlar la seva llengua, sembla índia i se sap comunicar amb dibuixos com els indis. Després d'haver-la coneguda en Boaz és el nen més feliç del món, però al seu pare se li acut la idea de canviar-lo de classe. L'Aisha sembla que també té problemes a casa i cada dia se la veu més cansada.\nVan der Linden, Martijn\nLlegeix més sobre Un indi com tu i com jo\nLlegeix més sobre Les aventures d'en Cebeta\nHola! Soc l'Agus Pianola i, encara que no us ho cregueu, visc amb una colla de monstres (dels bons, eh!). Un d'ells, el Sr. Flat, és el meu millor amic. La meva veïna, la Lídia, sempre té idees genials. Junts intentem aturar les bogeries del Dr. Brot i el seu ajudant Nap. I ara no tinc ni idea de com ens en sortirem, d'aquesta. El Col·lectiu 541 ha convençut tothom a Galerna que hi ha llibres que s'han de destruir.\nPeter Pan, Blancaneu, La Ventafocs, Les aventures de Tom Sawyer? Tots estan en perill! Ens ajudes a salvar-los?\nLlegeix més sobre La biblioteca secreta\nLlegeix més sobre Basil, el ratolí superdetectiu\nLlegeix més sobre Thornhill. Orfenat de noies\nLlegeix més sobre El río\nLlegeix més sobre Ana de las Tejas Verdes\nLlegeix més sobre Catwings\nLlegeix més sobre La cançó del cucut\nLlegeix més sobre Contes fil per randa\nCuando Franz Kafka conoce a Elsi, una niña que llora en el parque porque ha perdido su muñeca, Brígida, decide explicarle que Brígida se ha ido de viaje, y que él es un cartero de muñecas. Así, Elsi recibirá las cartas que Brígida le envía mientras recorre el mundo, y Kafka evita, de este modo, que la niña pierda la ilusión.\nLlegeix més sobre Kafka i la nina viatgera\nnena que va curar el racisme, La\nConeixent la dura realitat del món en què vivim, en Malonga i la Bahòngò porten la seva filla Bamboa bà Essopi davant de les cascades del gran riu del seu poble, també un dels seus déus, per transmetre-li un ensenyament que li permeti enfrontar-se a les adversitats que es trobarà al llarg de la vida. És molt petita, però no oblida les paraules pronunciades pels seus pares davant del déu de la seva terra i les pren com una divisa.\nLlegeix més sobre nena que va curar el racisme, La\nLlegeix més sobre Tar Tar Blau


Angélica Liddell uneix teatre i tauromàquia a través de la tragèdia i de Juan Belmonte a ‘Liebestod’ – La Manyana\nACN / Angélica Liddell, autora de 'Liebestod', al Palau de la Virreina, el 21 de juliol del 2021.\nLa dramaturga, directora i actriu Angélica Liddell uneix teatre i tauromàquia a través de la tragèdia i de la figura del torero Juan Belmonte a ‘Liebestod’ en el marc del festival Grec. Una història en la qual es representen diversos “quadres” amb una forta presència de la sang, Wagner, Francis Bacon i els gats, animals que portaven sort als toreros. El muntatge es podrà veure en tres funcions de divendres a diumenge d’aquesta setmana al Lliure de Montjuïc. La dramaturga ha explicat que va renunciar al premi nacional de Cultura del CoNCA l’any 2019. Va respondre, a l’anterior plenari del Consell, que no el volia, que l’únic que volia era treballar a Catalunya. “Quan em senti estimada, si volen que me’l donin”, ha dit.\nLiddell ha explicat que la seva relació amb el teatre és “la història de l’emoció i de la sang” i en el procés de creació del muntatge va aparèixer, ha afegit, la tauromàquia. En aquest sentit, ha apuntat que quan va fer aquesta unió entre tauromàquia i teatre, a través de la tragèdia, les referències van començar a arribar com “partícules en el caos” amb la biografia de Chaves Nogales i la figura de Juan Belmonte.\nHa declarat que Belmonte era un home tràgic i està “traspassat” per la tragèdia. “Ell sempre va viure amb la frustració de no morir d’una cornada, i va decidir acabar amb al seva vida com a destí”. Ha posat com exemple que hi ha “un quadre” al muntatge en el qual s’escenifica quan els pares anaven a veure Belmonte perquè els hi bategés els fills. La dramaturga ha dit que el torero s’hi negava perquè deia que tots els nens que batejava es morien. Un altre “quadre” de l’obra són la presència dels gats a l’escenari perquè, com ha explicat Liddell, és conegut que donen sort als toreros.\nA l’obra també hi ha referències a Wagner, així com el filòsof Francis Bacon. L’autora pren com a títol una expressió que apareix en l’ària final del ‘Tristany i Isolda’ de Wagner i que inclou en un únic mot els conceptes d’amor i de mort.\nTambé té una forta presència la sang. Per a ella, és “aquella alteració física” que li permet entrar en el ritual. “Això només em passa quan estic davant del públic”. Creu que la sang li permet portar el seu cos a un límit i entrar en el sacrifici i el ritual.\nLiddell ha manifestat que per a ella “la plàstica és molt important”, i “la impressió estètica està associada a les coses belles. Si busco alguna cosa sobre l’escenari és la bellesa”. Ha indicat que el més angoixant quan entra a un sala d’assajos és resoldre el tema de la bellesa. “És una composició de diversos quadres on expresso el sofriment a través d’imatges belles”.\nL’obra està interpretada per Angélica Liddell, Gumersindo Puche, Palestina de los Reyes, Patrice Le Rouzic, Borja López i Ezekiel Chibo.\nLa dramaturga, directora, actriu i escenògrafa nascuda a Figueres l’any 1966 va fundar la companyia Atra Bilis Teatro l’any 1993 i ha escrit dramatúrgies que s’han traduït a idiomes que van des del francès fins al rus i des de l’anglès fins al polonès. Té una carrera esquitxada de premis prestigiosos, entre els quals hi ha el Premi Nacional de Literatura Dramàtica (2012) del govern espanyol, un Lleó de Plata de la Biennal de Venècia (2013) o el títol de Chevalier de l’Ordre de les Arts i les Lletres que li va atorgar el Ministeri de Cultura de la República Francesa el 2017 passat.\nL’any passat la directora va portar al Grec ‘The Scarlet Letter’. “He estat 10 anys sense venir a Barcelona perquè no em trucaven i era un dolor gran”, ha declarat. De fet, ha dit que un anys abans de venir al Grec amb ‘The Scarlet Letter’ (2020) la van trucar per anunciar-li que li donaven el premi nacional de Cultura del CoNCA i ha assenyalat que el va rebutjar. Els hi va respondre que no el volia, que l’únic que volia era treballar a Catalunya. “Quan em senti estimada, si volen que me’l donin, però vaig renunciar, no vaig voler que em donessin el premi nacional”.


Portada > Noticies > Uns nois de Madrid pasen uns dies a Pallerols\nUns nois de Madrid pasen uns dies a Pallerols\nA la cara nord de l'Aubenç\nDes de Madrid ens envien la crònica de l'excursió\nFa uns mesos, quan des dels Clubs juvenils Argüelles i Neveros de Madrid, ens plantejàrem els plans per aquest estiu, vam pensar que seria una bona forma d'acabar l'estiu anar a Lourdes per a la celebració del 150 aniversari de les Aparicions amb Benet XVI. Llavors vam pensar d'aprofitar el viatge per conèixer alguns dels llocs per on passà Sant Josepmaria en el seu camí cap a Andorra l'any 1937.\nEl 10 de setembre, un grup de 21 madrilenys arribàrem a Pallerols. Sopàrem allí i ens distribuírem per a dormir. Alguns ho feren en el "forn", altres en la antiga escola i altres en les restes de la rectoria, aprofitant la bona temperatura.\nAl dia següent, 11 de setembre, vam tenir la missa a l'església de Pallerols i tinguérem la sort que hi acudís també l'Octavio Rico, que ens explicà moltes anècdotes i ens acompanyà fins a la cabana de Sant Rafel. Per la tarda, després de dinar i de preparar tot el necessari ens dirigírem cap a la Cova del Corb. El recorregut se'ns complicà una mica a causa de la pluja i de la foscor de la nit que començà a envair-nos, el que va fer que ens perdéssim en alguna ocasió; però aquests contratemps ens serviren per a fer-nos més càrrec del que deurien ser les travesses nocturnes d'aquells valents de l'any 1937. En arribar a la cova, bastant mullats, ens acomodàrem com els fugitius d'abans.\nSortida de Pallerols, cap a la Cabana de Sant Rafel\nBaixant per dins el bosc de la cara nord de l'Aubenç\nMés caminants a la mateixa zona de l'Aubenç\nDe nit i sota la pluja, arribaren a la Casa del Corb\nMés nois baixant pel bosc\nEls últims del grup\nEl divendres 12, molt aviat, ens dirigírem al Barranc de la Ribalera. Allí celebràrem la missa i després de menjar quelcom sortírem per pujar l’Aubenç. El dia estava encara humit i amb boira, de manera que les cordes que s’instal·laren aquest estiu a la sortida de la canal de la Jaça ens foren de molta utilitat. A la baixada, amb la vall del riu Sallent als nostres peus la climatologia varià radicalment i ens permeté menjar asseguts prenent el sol i reconfortats per l’aigua que ens portà en Jordi que vingué a trobar-nos prop la Casa d’Aubenç amb un dels cotxes tot terreny de l’associació; però no solament ens portà aigua, sinó que també ens contà moltes històries que enriquiren els nostres coneixements sobre els fets que acabàvem de reviure.\nEls dies 13 i 14 fórem a Lourdes amb el Papa Benet XVI.\nL’experiència ha estat magnífica i volem tornar dintre d’uns mesos per fer una travessa més llarga.\nMadrid, 20 de setembre de 2008


Terrassa s’omple d’activitats pel Dia Internacional dels Museus\nLa nit del 14 de maig se celebrarà la Nit dels Museus i es commemorarà el Dia Internacional de la Llum\nTerrassa s’omplirà d’activitats al llarg d’aquest cap de setmana per celebrar el Dia Internacional dels Museus. Tot i que el dia es commemori el dimecres 18 de maig, el Museu de Terrassa organitza moltes activitats durant aquest cap de setmana del 14 i 15 de maig, com per exemple la Nit dels Museus. Amb aquesta iniciativa, impulsada pel Comitè Internacional dels Museus (ICOM), el Museu de Terrassa vol divulgar el patrimoni museístic de la ciutat i apropar-lo a tothom obrint les seves portes i oferint un ampli ventall d’activitats.\nEnguany, i amb lema «El poder dels Museus», el Dia Internacional dels Museus 2022 té com a principal objectiu posar en valor aquests equipaments culturals com a importants mitjans per a l’intercanvi cultural, la col·laboració, la pau i l’enriquiment de les cultures.\nActivitats gratuïtes programades:\nDissabte 14 de maig a les 11:00h: Activitat familiar per a infants de 5 a 10 anys: “Un Castell de Conte” L’activitat es desenvolupa a l’entorn d’un conte que explica la història del Castell Cartoixa de Vallparadís, els seus habitants i de com es va convertir en una cartoixa. Després d’escoltar aquesta història, el grup d’infants farà un breu recorregut per descobrir els espais més significatius de la planta baixa del Castell. Activitat gratuïta amb inscripció prèvia a museudeterrassa@terrassa.cat Els infants hauran d’anar acompanyats d’un adult per poder participar de l’activitat.\nDissabte 14 i diumenge 15 de maig: Jornades de portes obertes a:\nDel 14 de maig al 12 de juny: La joia del Museu. Mostra de l’obra “Reminiscència antiga VI”. Lloc: Casa Alegre de Sagrera (carrer de la Font Vella, s/n). No és necessària inscripció prèvia. Capacitat limitada.\nDimecres 18 de maig: Jornada de portes obertes a:\nDissabte 14 de maig a les 20:00h: Concert de Marta Sierra a la Casa Alegre de Sagrera Marta Sierra Jazz Trio és una formació inspirada en l’escena del jazz del París dels anys 30 i 40, que es va popularitzar gràcies al violinista Stéphane Grappelli i al guitarrista Django Reinhardt. Interpreten els estàndars de jazz americans populars a la França d’aquella època, així com coneguts temes de la cançó francesa. Activitat gratuïta amb aforament limitat.\nDia Internacional dels Museus Museu de Terrassa societat Terrassa


puente | FRIKIECONOMIST, A different and original point of view about Trading, Trader and Economy\nEMBARGAN “EL PUENTE CARLOS” EN PRAGA POR IMPGADO DEL AYUNTAMIENTO.\nPublicado el 23 enero, 2012\tpor frikieconomist\nQué la realidad supera la ficción no es una novedad en estos tiempos, pero la verdad es que cada día nos sorprende más y si no, lean este detalle: Una de las mayores atracciones turísticas de Praga, el Puente … Seguir leyendo →\nPublicado en Uncategorized\t| Etiquetado curiosidades, friki, frikinoticia, noticias curiosas, praga, puente\t| Deja un comentario\nBon dia! Avui "El i-cafè del dia" volem felicitar a María García i a la gent i clients de Cafè 80. Ja estan de nou… twitter.com/i/web/status/1… 17 hours ago\nBon dia! Avui "El i-cafè del dia" volem felicitar a la gent i clients de La Tapeta. Ja estan de nou amb nosaltres.… twitter.com/i/web/status/1… 1 day ago\nBon dia! Avui "El i-cafè del dia" volem felicitar a la meva companya de feina i amiga Sandra V. en el seu aniversar… twitter.com/i/web/status/1… 2 days ago\nBon dia! Avui "El i-cafè del dia" volem felicitar a l'amic i fan José Antonio Luna en el seu aniversari. Moltes fe… twitter.com/i/web/status/1… 3 days ago\nRT @sicodeandres: Me enorgullece anunciar que HEMOS LLEGADO AL OBJETIVO PARA AYUDAR A ALBERTO!. Gracias a cada un@ de vosotr@s por aportar… 4 days ago


Un país en dos dies\nEl ciclista resident del Bahrain McLaren Iván García Cortina ha recorregut 367 quilòmetres per totes les carreteres del Principat en 16 hores i 25 minuts.\nIván García Cortina a l'estació d'Ordino Arcalís.\nActualitzada 12/06/2020 a les 19:04\nQue Andorra és un país atractiu per al món del ciclisme és més que evident, només cal veure la gran quantitat de corredors professionals que viuen al Principat, i els aficionats que també pedalen per les carreteres. Un dels últims professionals a instal·lar-se al país va ser l’asturià Iván García Cortina, jove promesa de 24 anys que va realitzar una curiós i exigent repte, recórrer totes les carreteres del Principat en dos dies, fet que suposa un total de 367 quilòmetres i 11.426 metres de desnivell positiu que el ciclista va acabar fent en 16 hores i 25 minuts.\nEl jove ciclista va arrencar la seva aventura amb una primera jornada de 7 hores i 36 minuts amb 178 quilòmetres i 5.289 metres de desnivell. En aquest primer dia, García Cortina va començar pujant a l’estació d’Arcalís (on han acabat etapes del Tour i de La Vuelta), seguint pel coll d’Ordino o el port d’Envalira. No va tenir-ne prou i de tornada va decidir també coronar els Cortals d’Encamp i fer el tram d’sterrato fins al llac d’Engolasters que ja es va fer durant l’última edició de La Vuelta.\nI si la primera jornada va ser dura, la segona no ho va ser menys, ja que el corredor va estar gairebé nou hores (8 hores i 51 minuts) sobre la bicicleta amb 189,7 quilòmetres recorreguts i 6.137 metres de desnivell positiu. En aquesta segona part del repte el corredor va pujar a Pal, Cabús, Arinsal, Beixalís, la Comella, la Rabassa i la Gallina, per posar el punt final a l’aventura. A més, durant aquesta segona jornada va fer una part del repte acompanyat com es va poder veure a les xarxes socials dels ciclistes de l’equip Movistar Eduard Prades i Eduardo Sepúlveda, que van penjar una foto rodant amb l’asturià.\nEn total, 367 quilòmetres, 11.426 metres de desnivell i 16 hores i mitja sobre la bici que de ben segur serviran a Iván García Cortina de cara a la temporada que està a punt d’arrencar, o almenys de tornar-ho a fer, perquè el ciclista ja va endur-se una etapa de la París-Niça a la primera part de l’any abans de l’esclat de la crisi del coronavirus. De fet, en una entrevista va confessar que creu que va passar la malaltia abans d’aquest triomf. Ara, però, ja és història, i pensa en el següent objectiu, les clàssiques d’un dia.\n#5 F de F\nForrest Gump va dir..I aquesta "gesta" es considera esport? És saludable? o més bé obeeix a un brot psicòtic?\nObeeix a que es un esportista d'élit i forma part del seu entreno... Per fer comentaris absurds no cal que escriguis...\n#4 F de F\nI quin interés te això??? va dir..Ont està interés de la noticia??? I què si fa aquests quilometres???Doncs que vagi pedalant!\nA mi m'interessa... Que fem?\nI aquesta "gesta" es considera esport? És saludable? o més bé obeeix a un brot psicòtic?\n#2 I quin interés te això???\nOnt està interés de la noticia??? I què si fa aquests quilometres???Doncs que vagi pedalant!\nPer info. Agost 2018, un turista ; Joe Rass va fer 313,43km 11221m amb 18h sense parar dins el pais. de les 04h. fins les 22h.


Quin és el vostre entrepà? - carnisseriaseli.cat\nQuin és el vostre entrepà? Quin entrepà feu als vostres fills o als vostres néts per esmorzar o per berenar a col·legi o quan feu sortides? Quin entrepà vau portar a la Via Catalana? Feu-nos arribar les fotos dels vostres entrepans o de què feu els vostres entrepans. El que obtingui més ‘likes’ l’obsequiarem amb un lot d’embotits. Teniu temps fins el 30 de setembre.\nNosaltres us recomanem que feu entrepans variats, amb embotits casolans preferentment, amb formatge, fins i tot és bo de tant en tant, fer un entrepà de pa amb tomata i xocolata. Nosaltres us podem donar idees i varietat: pernil dolç artesà, fet nostre, d’altíssima qualitat i molt recomanable. Tot sol o barrejat amb formatge, fan un entrepà boníssim si el feu sucat amb tomata i amb un bon raig d’oli d’oliva.\nTambé hi podeu podar pernil salat o gall dindi, que a la mainada també els agrada pel fet que els és molt senzill de menjar. També són molt nutritius i energètics els entrepans fets amb botifarres negres, blanques, catalana o de perol, si pensem en embotits cuits. Però podem fer servir embotits curats també com el fuet o la llangonissa.\n20 Setembre, 2014 /by Toni\nPreparant la Festa Major Connectem amb el bloc de la Martina


Articles | Tot Formació | Formació integral i a mida\n8 llocs on buscar feina a la xarxa\nEn aquests temps de crisi trobar feina pot semblar una tasca impossible, gairebé un miracle. No obstant això, les ofertes que es publiquen a la xarxa són moltes i amb perseverança i paciència és possible trobar un lloc de treball que s’adeqüi a les nostres qualitats.\n¿Cal assistir a una classe per tenir una formació de qualitat? L’ensenyament virtual, que prescindeix de les dues coses, guanya adeptes cada dia i demostra el contrari.\nAl llarg de la nostra vida tots estem en contacte, de forma gairebé obligada, amb una infinitat de productes financers, uns més complexos que d’altres, que poden proporcionar tranquil·litat i comoditat o grans mals de cap en funció de com sapiguem gestionar-los.\nEl Firewalking (caminatas sobre fuego), no es una novedad de nuestros días, si bien es una práctica milenaria, considerada un extraordinario ejemplo de conexión entre nuestra mente y nuestro cuerpo. Este ritual data alrededor del 1200 AC, siendo una practicado durante siglos por chamanes y sacerdotes, como rituales religiosos y sanadores.\nEl panorama de empleo juvenil en España es desolador: 50% en paro, en algunas regiones incluso más, de esos la mitad ni se forma ni trabajan, los ‘ninis’, y los que trabajan lo hacen en condiciones precarias\nReinventarse en el sector inmobiliario y de la construcción.\nEn el sector de la inmobiliaria y la construcción, la crisis nos ha golpeado con especial intensidad obligándonos a las empresas y los profesionales a hacer un esfuerzo de análisis de la situación actual, asumir el estado al que puede derivar el sector y emprender una reinvención profesional. Personalmente, …\nSoy informático, analista-programador y certificado por ORACLE, para una empresa consultora que presta sus servicios a empresas aseguradoras, y cada día que paso en este negocio me doy cuenta que este es un mundo en el que si no estás al día, como vulgarmente se dice, estás obsoleto. Puedo decir….


Un aiguamoll a la conca mitjana del riu Tordera\nLa zona humida de les Llobateres és el resultat de l'activitat d'explotació i restauració d'una gravera situada dins el terme municipal de Sant Celoni. Aquest espai natural ha generat un paisatge de ribera excepcional i un interessant punt d'observació de flora i fauna d'ambients aquàtics a la plana al·luvial de la Tordera.\nEl paisatge i la fauna\nLa vegetació de la ribera de les Llobateres està construïda per formacions arbòries de salzes, gatells, freixes, oms i verns. També hi ha comunitats helòfites com el bogar i el canyissar. La presència d'una zona humida d'aquestes dimensions permet que molts ocells aquàtics, com l'ànec de collverd, el bernat pescaire, la fotja o la polla d'aigua, entre d'altres, trobin hàbitats favorables per alimentar-s'hi.\nEntre ells podem trobar el blauet, espècie considerada vulnerable com a conseqüència de la destrucció d'espais lligats a masses d'aigua. A l'espai de les Llobateres s'ha volgut potenciar la seva presència i la d'altres ocells de ribera com l'abellerol o l'oreneta de ribera amb la creació de talussos prop de l'aigua on poden nidificar-hi.\nUna zona humida amb aquestes característiques és significativa per a nombrosos amfibis, rèptils i petits invertebrats aquàtics que hi troben refugi, i com a abeurador per alguns mamífers.\nNombroses espècies d'aus aquàtiques, algunes que viuen a la Tordera tot l'any, d'altres que hi venen del nord enllà a passar l'hivern: el martinet blanc, el corb marí, la polla d'aigua, l'ànec collverd, el blauet, el bernat pescaire, la fotja, l'abellerol o l'oreneta de ribera.\nDes de Sant Celoni: cal prendre la pista que transcorre paral·lela al riu. Per arribar des del centre, es baixa pel carrer Indústria passant pel pas sota la via del tren del carrer Esteve Mogas i més endavant sota la carretera c-35. Al final del carrer, a mà esquerra, es troba la passera de Can Draper. Es travessa i es pren el camí a l'esquerra fins enllaçar amb el tram senyalitzat que va de la Batllòria a l'aiguamoll.\nSi es vol anar a la Batllòria en vehicle, es pren la carretera C-35 en direcció a Hostalric. Després de passar Gualba, s'agafa la sortida a mà dreta que indica l'entrada al municipi i es pren el carrer la Tordera, a mà dreta, fins arribar al camp de futbol.\nDes de la Batllòria: Després de deixar el vehicle, el senyal d'inici de l'itinerari es troba a la cantonada del camp de futbol, entre els carrers la Tordera i Camí Ral.\nFerrocarril: Línia 2 (Rodalies RENFE) parada Riells i Viabrea-Breda.\nAutocars: Línia regular de Barcelona a Sant Celoni, amb parada al terme municipal.\nPassegem per Les Llobateres\nInformació publicada el 18 d'abril de 2012


Monmany-Rierada-Creu Olorda 32km 1100m διαδρομή - Valldoreix, Catalunya (España)- GPS track\nΠοδηλασία βουνού (Ποδηλασία βουνού διαδρομές Spain → Catalonia → Valldoreix )\nMonmany-Rierada-Creu Olorda 32km 1100m\n1.182 39 41\nQuim_Fdez All rights reserved\n375 εμφανίσεις, 10 αποθηκεύσεις\nSortim de Valldoreix i abans d’arribar a Can Monmany girem a la dreta direcció Passeig Conill per anar a buscar un corriol molt divertit i gens dificultós fins arribar al Camí Salut, prop de Can Domènech per pujar la primera de les quatre pujades de la ruta fins arriba a l’ermita la Salut.\nUn cop allà baixem per un altre corriol fins arribar a la pista que et porta al Papiol, al trobar la carretera seguim amunt fins al primer desviament a mà esquerra que ens portarà a una pujada molt intensa d’ 1km que ens tornarà a portar a la zona sud de l’ermita.\nSeguim la pista i entrem a mà dreta a un corriol molt divertit i gens dificultós que ens conduirà fins a la fàbrica de maons. Seguim per la pista que ens queda a l’esquerra fins arribar a la Rierada per anar a buscar la tercera pujada del dia, la que correspon a l’Avinguda Modolell i que allarguem carretera amunt fins arribar a la zona de la Creu d’Olorda, abans d’arribar hem deixat l’asfalt per agafar un corriol molt divertit fins a la ja comentada zona de lleure.\nDes d’allà comencem a baixar fins a la Carretera de Vallvidrera per agafar un trencant a mà dreta que ens tornarà a portar a la zona de la Rierada per enfilar la última pujada fins a l’Ermita la Salut des de Can Castellví una pujada bastant forta en els 2km primers amb un total de 4km a l’ermita, un cop allà camí capa casa.\nRuta de poc més de 30km i que per altre banda ens dona més de 1000m de desnivell positiu. hi ha quatre trams de corriols però cap d’ells amb molt dificultat.\nI did this trail with Quim_Fdez\nAsk Quim_Fdez to add you as a trail buddy on this trail


11-13-2011, 10:53 PM #101\n11-15-2011, 01:14 AM #102\n11-15-2011, 08:17 AM #103\n12-24-2011, 01:57 AM #104\n12-30-2011, 09:01 AM #105\n01-30-2012, 10:37 PM #106\n02-19-2012, 03:20 AM #107\n02-19-2012, 03:28 AM #108\n02-19-2012, 03:51 AM #109\n02-25-2012, 02:49 PM #110\n02-25-2012, 04:03 PM #111\n02-26-2012, 10:13 AM #112\n03-03-2012, 07:40 PM #113\nLast edited by Spacemunkie; 03-03-2012 at 07:57 PM.\n03-27-2012, 02:27 PM #114\n03-27-2012, 10:01 PM #115\n03-29-2012, 10:32 AM #116\n07-04-2012, 06:29 PM #117\n07-06-2012, 10:22 PM #118\n07-30-2012, 08:34 AM #119\nLast edited by marcopreto; 07-30-2012 at 08:40 AM.\n07-30-2012, 09:13 AM #120


Molta gent busca immobles a Cadaqués perquè qui ve se n'enamora | Especial Girona | Comunicación Empresarial\nCadaqués, per a la majoria un racó especial de cases blanques de pescadors i cales d'aigües cristal·lines, és d'aquells pocs pobles que encara mantenen la màgia de l'antic podent oferir el millor del modern. Motiu més que suficient perquè el metre quadrat de propietat immobiliària sigui sempre una bona inversió.\nImmobiliària Pianc, negoci familiar en el negoci immobiliari des de 1979, segueix treballant avui dia amb el mateix amor amb què va obrir les portes fa ja més de 35 anys. Un amor basat en el respecte als seus clients i un amor incondicional a la terra en la que s'exerceix.\nPoden haver-hi moltes raons, com ara que sigui un poble que segueix conservant la seva essència, la de sempre, acompanyada d'una llum i unes aigües que eleven a màgic l'entorn. A Cadaqués véns i t'enamores. És per això que el metre quadrat té un preu una mica més elevat que a la resta de localitats.\n-Estem parlant llavors d'unes propietats encarades a un client més aviat selecte?\nPel que fa al gust potser sí, però no tant pel que fa a l'econòmic. És cert que per comprar has de tenir un cert poder adquisitiu, no només a Cadaqués sinó a tot arreu. Aquí tenim propietats per a tot tipus de clients i de tots els preus. Saber fer d'agent immobiliari no és només posar a la venda una propietat sinó trobar la propietat adequada per a cada client i poder assessorar-lo en la compra d'acord amb la necessitat i les intencions del comprador.\nNo es pot parlar d'un sol motiu. Es deu a moltes coses, a això i al treball dur. Per a mi un client no és només un percentatge de comissió. És algú a qui he d'assessorar i cuidar fins que aconsegueixi el que desitja. Em mou un autoimposat codi deontològic però no perquè sigui el correcte de fer, simplement, sinó perquè un client especialment content és un contacte per al futur. Algú que pot aconsellar als seus amics o familiars que vinguin a veure en el cas que vulguin obtenir o llogar una propietat.\nÉs l'estranger un client important per a Immobiliària Pianc?\nPer descomptat. El 80% dels nostres clients és estranger, sobretot francès, tot i que també belgues, anglesos o nord-americans. Un plus afegit de Immobiliàries Pianc és que podem oferir, a més de la facilitat de parlar els idiomes necessaris, l'assessorament legal a l'hora d'adquirir una propietat des de l'estranger.\nContacta con Immobiliària Pianc