El març ha estat més plujós del que és habitual | L. Artigas | girona | Societat | El Punt Avui\nEl març ha estat més plujós del que és habitual El març ha estat més plujós del que és habitual El març ha estat més plujós del que és habitual El març ha estat més plujós del que és habitual + El març ha estat més plujós del que és habitual E-mail\nEl març ha estat més plujós del que és habitual El març ha estat més plujós del que és habitual El març ha estat més plujós del que és habitual El març ha estat més plujós del que és habitual El març ha estat més plujós del que és habitual E-mail\nEl servei meteorològic de Catalunya, el Meteocat, considera en el seu butlletí climàtic de març que el 2015 aquest mes ha estat “extremadament plujós” al nord-est del país. Concretament, assenyala que ha estat molt plujós al nord del cap de Creus, a la plana interior de l'Empordà, a la serra de l'Albera, a la serralada Transversal, a l'Alta Garrotxa i a l'extrem oriental del Pirineu.\nEn els mapes de precipitació acumulada i de la seva diferència amb la mitjana habitual, s'observa que durant el març va ploure més del normal a gairebé tot l'Alt Empordà i la Garrotxa, i també a l'est del Ripollès i al nord-oest de la Selva. En la taula de principals precipitacions acumulades destaca Albanyà, a l'Alt Empordà, amb 238 litres per metre quadrat. També van superar els 200 litres dos punts de la Garrotxa, Batet de la Serra (221) i Mieres (215). Altres quantitats remarcables a la Garrotxa són les d'Olot (191), les Planes (182), Santa Pau (174), la Vall de Bianya (160), Oix (158), la Vall d'en Bas (153) i Tortellà (152). En la llista també hi apareix Beget, al Ripollès, amb 163 litres.\nEl Meteocat destaca que la principal pertorbació que va afectar Catalunya al març va ser la llevantada entre els dies 20 i 25, que va provocar que els màxims de precipitació es concentressin als relleus del prelitoral dels dos extrems del país.\nEl Punt Avui. Girona 02-04-2015, Pàgina 35


Clarion Inn Historic Leesburg Leesburg (VA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 9 allotjaments a Leesburg (VA).\nClarion Inn Historic Leesburg1500 East Market Street, Leesburg (VA), Leesburg (VA), Estats Units, 20176 - Veure al mapaBé6,1Basada en 4 comentarisClarion Inn Historic LeesburgVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVista interiorVeure més fotos6,1 Bona valoració dels hostesVeure tots els comentaris"We traveled to Leesburg for a Family Confirmation. Never ha..."MargoUnited StatesPiscinaVeure més fotosMolt bona ubicació 7,5Veure el mapaVeure totes les 38 fotos7,5UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nOpcions d'habitacióVeure les fotos2 Llits Dobles No Fumadors (2 Double Beds Non...Veure: sense vistes30 m22 llits doblesFixa les dates per veure preusVeure les fotos1 llit tipus king - per a no fumadors (1 King...Veure: sense vistes30 m21 llit extragran i 1 sofà l...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació de convidats (Guestroom)30 m2Fixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació de convidats (Guestroom)30 m2Fixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Leesburg (VA), Clarion Inn Historic Leesburg és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Village at Leesburg, ArtSquare, Leesburg Corner Premium Outlets. Simplement imagini's totes les comoditats i diversions que vostè espera de Choice Hotels i afegeixi-hi el comfort de la seva llar. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Clarion Inn Historic Leesburg es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Leesburg (VA), faci de Clarion Inn Historic Leesburg la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 2 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 3 a 12 any [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents.Els hostes de 13 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.\nWe stayed here prior to a friend's wedding, which was about a 20 minute drive away. The Inn itself wasn't 5 star, but it was easy to get to Oldtown Leesburg, which was nice. Comentat el 14 de setembre 2016\nAllotjaments a Leesburg (VA)


Sobresaturats per l’oferta d’apps, al diari ARA – jordi flamarich\nSobresaturats per l’oferta d’apps, al diari ARA\nAquest dilluns el diari ARA ha publicat un reportatge titulat Sobresaturats per l’oferta, on s’explica com tot i l’abundància d’aplicacions als principals mercats (App Store i Play Store), un minso 7% dels usuaris d’smartphones i tablets polaritzen la meitat de les descàrregues, mentre que un 65% admet no descarregar-ne cap. A l’article podreu llegir algunes de les meves opinions al respecte, com ara que el sector corre el risc de patir un daltabaix comparable a l’esclat de la bombolla tecnològica de les puntcom.\nPodeu llegir l’article online seguint aquest enllaç (subscriptors) o bé, si ho preferiu, us podeu descarregar aquesta versió en PDF.\nEtiquetat a:apps Diari ARA smartphones tablets\nJordi Flamarich 24 novembre, 2014 29 novembre, 2014 Mencions a la xarxa Sense comentaris\n← Una setmana amb Inbox, la nova app per gestionar el correu de Gmail\nA la butxaca de… Carmela Ríos →


capsules_bullying – Equip SEER – Salut i Educació Emocional\nUs compartim la segona part de la càpsula setmanal que vam iniciar amb L'ofici d'educar de Catalunya Ràdio: "El manual pràctic anti-bullying: Experimentar el poder de l'agressor" a càrrec d'Oriol Julià Aguarón. Les nostres CÀPSULES DE PREVENCIÓ DE BULLYING, són un contingut dinàmic a la xarxa que ens permetés poder aportar la nostre mirada més enllà dels [...]\nUs presentem les càpsules setmanals que iniciem ara amb L'ofici d'educar de Catalunya Ràdio: "El manual pràctic anti-bullying: Què és el “bullying”?" a càrrec d'Oriol Julià Aguarón. Les nostres CÀPSULES DE PREVENCIÓ DE BULLYING, són un contingut dinàmic a la xarxa que ens permetés poder aportar la nostre mirada més enllà dels espais presencials! Avui [...]


El fiscal demana 16 anys de presó per al monitor dels Maristes acusat d’abusos sexuals | betevé Web\nÀlex Jassé@alexjasse dimecres 14 de setembre, 2016 , 13.25\nLa Fiscalia de Barcelona ha reclamat una pena de 16 anys de presó per a l'exmonitor de menjador del Col·legi Maristes Sants-les Corts. Se l'acusa de quatre delictes d'abusos sexuals. També reclama que se l'inhabiliti per treballar amb menors i se li prohibeixi apropar-se a menys de 1.000 metres a les quatre nenes a qui suposadament va fer tocaments.\nEn el seu escrit, el fiscal considera que l'acusat ha comès quatre delictes d'abusos sexuals i sol·licita quatre anys i dos mesos per cada un. Així mateix, l'acusació pública en demana la inhabilitació per exercir activitats relacionades amb menors per aquest període de temps i la prohibició d'acostar-se a menys de 1.000 metres de les víctimes durant un període de sis anys.\nEls fets van tenir lloc a finals de 2015, quan l'acusat treballava com a monitor de menjador en pràctiques a l'escola Maristes Sants-les Corts. El fiscal sosté que durant els primers dies va intentar guanyar-se la confiança de les alumnes més grans, de 12 anys, i que aprofitava quan estava a soles amb elles per fer-los tocaments als pits i al cul. L'acusació pública també demana a l'acusat i a les fundacions Champagnat i Pere Tarrés, que van contractar el monitor, que indemnitzin les menors amb 1.500 euros per a cadascuna en concepte de danys morals.\nL'investigat es troba a la presó de manera provisional per una altra causa, vinculada amb la tinença i difusió de nombrós material pornogràfic infantil.\ncol·legi Maristes Sants - les Cortsmenors


¿Orange España en Sant Josep de sa Talaia, Comunitat Autònoma de les Illes Balears está fallando o caído? Problemas e interrupciones • ¿Está Fallando? España\nSant Josep de sa Talaia, Comunitat Autònoma de les Illes Balears\n¿Está Orange España con problemas o cortes en Sant Josep de sa Talaia, Illes Balears, Comunitat Autònoma de les Illes Balears?\nProblemas con Orange España en Sant Josep de sa Talaia, Comunitat Autònoma de les Illes Balears en las últimas 24 horas\nMapa de interrupciones de Orange España cerca de Sant Josep de sa Talaia, Illes Balears, Comunitat Autònoma de les Illes Balears\nIbiza Corte Total hace 6 meses\nIbiza Teléfono hace 7 meses\nIbiza Internet hace 9 meses\nIbiza Televisíon hace un año\nComentarios de Orange España en Sant Josep de sa Talaia, Comunitat Autònoma de les Illes Balears\nReportes de Fallos de Orange España cerca de Sant Josep de sa Talaia, Comunitat Autònoma de les Illes Balears\nLos últimos problemas e interrupciones reportados desde Sant Josep de sa Talaia y lugares cercanos:\nEloy Ramis (@ers_32) reportó hace 8 meses desde Ibiza, Comunitat Autònoma de les Illes Balears\nBartola Kappa (@LadyOfThePoros) reportó hace 10 meses desde Ibiza, Comunitat Autònoma de les Illes Balears\nENRIQUE RAMON (@ERAMONR) reportó hace un año desde Sant Josep de sa Talaia, Comunitat Autònoma de les Illes Balears\n@orange_es es normal tener a una empresa una semana sin servicio y llamar al 1471 y no te den ninguna solución..\nMiguel Navas F. (@miguelnavasf) reportó hace 23 minutos


Mar de Sisè: de maig 2015\nBall de sisè, per a practicaaar!!!\nEtiquetes de comentaris: ed.física, expressió corporal, Vídeos\nDossier de les colònies 2015\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 2:58 Cap comentari:\nBall de sisè. Inici\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 14:31 Cap comentari:\nConcert Veu de Veïns\nAquest curs hem participat en un nou projecte musical anomenat "Veu de Veïns".\nCada escola i institut de Vilassar de Mar i de Cabrera de Mar ha preparat un tema de lliure elecció i un tema comú que cantaran tots plegats.\nAquest matí s'ha celebrat aquest concert i la nostra escola ha participat amb els alumnes de sisè. Podeu veure la seva gran actuació, amb una cançó preciosa de la banda sonora de la pel·lícula de "Los chicos del coro". També podeu veure l'acte final del concert on tots els alumnes han cantat "We are the world".\nEls padrins de 6è i els fillols de 2n vam anar a la Biblioteca Municipal a fer l'activitat "Samfaina de contes". A partir de contes tradicionals, i amb l'ajut d'objectes, llibres, targetons...van crear contes nous. Els han escrit i il·lustrat conjuntament. Una activitat molt positiva!\nEtiquetes de comentaris: activitats, lectoescriptura\nPer al tema de matèria i materials, mescles i dissolucions, els nois i noies de sisè han fet diverses experiències, algunes a l'escola i d'altres a casa. Aquestes darreres les han gravades en vídeo. A continuació en teniu una mostra. N'hi ha de molt divertides i curioses!\nBall de sisè final de curs\nPublicat per Blocs - Ceip Escola del Mar a 10:57 Cap comentari:


ᐉ Гидроузел Fondital Antea (monotermica), Formentera, Itaca / Nova Florida Delfis (monotermica), Virgo, Orion. Art. 6COLLETT06., - Обзор, видео, отзывы, Цена - 697 грн, Бренд - Ariston T2, ☎ (098) 328-49-09, (099) 328-49-09\nГидроузел Fondital Antea (monotermica), Formentera, Itaca / Nova Florida Delfis (monotermica), Virgo, Orion. Art. 6COLLETT06.\n➤ Гидроузел Fondital Antea (monotermica), Formentera, Itaca / Nova Florida Delfis (monotermica), Virgo, Orion. Art. 6COLLETT06. купить у Нас ✈ с доставкой Новой Почтой ✈ или другой удобной для Вас транспортной компанией по Украине.\nТеги: Гидроузел Fondital Antea (monotermica), Formentera, Itaca / Nova Florida Delfis (monotermica), Virgo, Orion. Art. 6COLLETT06., 03.013, Fondital, Гидравлические узлы, гидрогруппы, комплектующие


Josep Maria Loperena, autor a El Republicà\nMiquel Iceta. Fotografia d’arxiu: ACN En l’última enquesta del CIS, sobre les eleccions vinents a la presidència a la Generalitat de Catalunya, ha sorgit un nom absolutament inesperat per substituir […]\nEscrit a Actualitat Tagged candidat, miquel iceta, PSC, salvador illa Deixa un comentari\nEscrit el novembre 7, 2020 novembre 7, 2020 per Josep Maria Loperena\nRivera, en el cartell electoral de 2006 i en la roda de premsa d’aquest dilluns A la fi el poble ha pres consciència de la inutilitat i falsedat dels partits […]\nEscrit a Altres espais Tagged albert rivera, ciutadans Deixa un comentari\nL’associació Moviment Cívic 12 d’octubre de Catalunya, una entelèquia feixista integrada per alguns capitostos de les clavegueres més ràncies i rasposes de l’Estat, ha ressorgit. La seva finalitat és que […]


Dilluns, 09 Juliol 2007 13:33\nUn home de 55 anys va morir aquest diumenge després de ser atropellat per un tren, pels volts de les nou del matí, al quilòmetre 655,5 de la N-II, al terme municipal d'Arenys de Mar (Maresme), segons van informar els Bombers de la Generalitat. Segons testimonis presencials dels fets, l'home hauria creuat la via en sortir corrents darrera d'un gos i no hauria vist el tren, de manera que es tractaria d'un accident. Aquest fet va afectar uns deu trens de la línia C-1 de Rodalies que feien el trajecte Mataró-Blanes, que van patir retards de fins a mitja hora. No obstant això, segons fonts de l'empresa ferroviària, quan faltaven uns deu minuts per les onze del matí, la circulació va tornar a la normalitat.


Repsol transporta un tòxic per unes vies en mal estat - GEPEC-EdC\nEl GEPEC-EdC denuncia a la Fiscalia el greu perill que suposa per la salut de les persones i pel medi ambient\nLa línia ferroviària 234 Reus-carregador es troba en molt mal estat al seu pas pels municipis de la Pobla de Mafumet i el Morell. Per aquesta línia, el grup petrolier Repsol transporta una substància tòxica, perillosa i inflamable: l’òxid de propilè. Les vies estan molt deteriorades: travesses trencades, deixalles, esllavissades de terra i pedres, passos sense senyalització o la inexistència de tanques per separar-les del parc infantil situat al costat de les vies. Són alguns exemples de l’estat deteriorat que presenta la via.\nL’any 2017 alguns veïns i veïnes de la Pobla de Mafumet (Tarragona) es van posar en contacte amb el GEPEC-EdC per advertir-nos d’aquesta situació. Després de tots aquests anys fent el seguiment de l’estat de les vies i demanant que es prenguin precaucions, aquesta setmana l’entitat ha presentat una denúncia a Fiscalia de Medi Ambient de Tarragona. Cinc anys després, la situació continua sent un perill per la salut de les persones i pel medi ambient.\nEl GEPEC-EdC vam sol·licitar al Departament de Territori de la Generalitat de Catalunya informació sobre la via per poder arribar a una solució: informació com ara la freqüència de pas dels trens per la via, l’avaluació per part de l’òrgan competent de l’estat de la via fèrria per poder efectuar transport de productes perillosos amb garanties de seguretat, les substàncies (en tones) transportades en aquests trens i la seva catalogació de toxicitat i perillositat. Fins i tot vam demanar si s’havia contemplat una alternativa a aquest transport menys perillosa que la que s’utilitzava i, en cas que existís, la raó per la qual no s’estava utilitzant.\nEl teu suport és indespensable per seguir lluitant contra les amenaçes al nostre territori\nA partir d’aquell any hi va haver diversos intercanvis d’informació entre el GEPEC-EdC, el Departament d’Infraestructures i Mobilitat, i al Departament de Territori i Sostenibilitat, on la resposta de l’administració sempre era que no tenia competències sobre la via, i es justificava derivant les peticions a ADIF i l’AESF, que no responien.\nL’any 2018, el GEPEC-EdC juntament amb l’alcalde del Morell i un veí de la Pobla de Mafumet vam informar personalment al subdelegat del govern de Tarragona, el Sr. Joan Sabaté, del perill de la situació, demanant-li la realització de gestions vers ADIF i Repsol. Posteriorment, el Sr. Joan Sabaté va comunicar a l’entitat que s’havia limitat a informar aquests agents.\nEl juny de l’any 2021 el GEPEC-EdC vam enviar cartes a ADIF i a l’AESF sol·licitant la mateixa informació. L’AESF va respondre que es dirigirien a l’Agència responsable de la infraestructura per obtenir informació sobre l’estat de la via, el qual es va interpretar com que demanarien informació a ADIF. Al desembre del mateix any ADIF ens va comunicar a l’entitat que el producte transportat era òxid de propilè, un líquid incolor molt volàtil, inflamable i cancerígen que genera vapors també molt inflamables i greument irritants per als ulls. En cas d’accident, pot explotar i formar un núvol de vapor tòxic. També vam constatar que s’havien dut a terme diverses actuacions a la via per tal de millorar el seu estat. Poc després diversos membres del GEPEC-EdC van anar a veure la via i van constatar que aquesta seguia amb les mateixes males condicions que anys enrere. El Departament de Territori mai ha realitzat cap avaluació ni inspecció de l’estat de la via.\nDes del GEPEC-EdC hem presentat aquesta setmana una denúncia a Fiscalia de Medi Ambient de Tarragona, explicant la situació de nul manteniment de la via i les conseqüències que podrien derivar d’un accident, i l’evasió de responsabilitats per part del Departament de Territori de la Generalitat de Catalunya, d’ADIF i de l’AESF.\nA més de denunciar-ho a la Fiscalia, des del GEPEC-EdC i CelNet demanem que s’investiguin els fets i s’assumeixin responsabilitats pel perill que hi ha hagut tots aquests anys. Al denunciar-ho públicament, el GEPEC-EdC i CelNet informem al veïnat dels municipis de la situació, per tal que amb el recolzament dels ajuntaments exigeixin a Repsol, el Departament de Territori i l’Agència Estatal de Seguretat Ferroviària:\nla paralització immediata de la circulació de trens mentre no s’acondicioni de manera segura la via i el seu entorn, o millor,\nel transport de l’òxid de propilè a través de canonades enterrades com es fa amb molts altres productes o amb altres sistemes més segurs, que no posin en risc la salut de les persones ni el medi ambient.\nCal que s’assumeixin les responsabilitats pel greu perill que s’ha generat durant tots aquests anys.\nPrevAnteriorMés biodiversitat a les escoles!\nSegüentHa arribat el moment d’acomiadar-se dels joves de Garantia Juvenil 2022Next


les notes del Pep Molsosa: 07.2009\nJutges, advocats, trileros, ...\nDetesto la gent que es guanya la vida buscant forats en les lleis per on fer passar qualsevol interès ...\ni als que fan les lleis llargues, complexes, recargolades, inextricables, ...\ni plenes de forats on la carronya trobi de què viure !\nSi robes mil euros, et poden tancar uns dies.\nSi en robes un milió\n(i pagues un bon advocat),\npodrás viure bé la resta de la teva vida !\n( Cliqueu sobre l'article per agrandir-lo )\n... a S Vicenç de Montalt ! ( ¿ perquè no va passar per Mataró, que hagués tret 25.000 persones al carrer ? )\nHi vàrem anar amb la Montse, en moto, amb el bocata preparat, i ens varem mullar una miqueta !\nVàrem sentir, per uns segons, la màquina del "pelotón" bufant la pujada:\nTres hores d'espera simpàtica, visitant el poble i els seus serveis colectius, ... i comprant el paraigua del Tour.\nCom el Manel, jo també recordo, ara, la passada per Mataró del Tour de 1957. Tenia 9 anys, i el vàrem veure a baix de tot del carrer Pizarro (on vivíem), per on passava la carretera a Barcelona, pel camí Ral ! Recordo també que, per veure millor els ciclistes, vaig baixar un peu del "bordillu", que dèiem aleshores, i una bicicleta me'l va trepitjar !\nAprofito per recopilar imatges de l'esdeveniment als diaris: una portada ...\ni uns anuncis:\n- el de molfort's, on el meu pare aniria després a treballar,\n- i el de cremalleres !\nEl TOUR va tornar a Barcelona el 1965 ...\ni l'anunci als diaris era aquest !\nCom si hagués llegit les darreres notes sobre la crisi de la socialdemocràcia, aquestes idees de la "patrone" del PS francés, iniciant un procés interessant de debat, semblen anar ben orientades.\nTant de bo es tradueixin en propostes concretes realment innovadores per promoure una nova civilització !\n(cliqueu-hi a sobre per agrandir el text !)\nMolts cops sembla que no sabem on tenim el cap. Però em sembla que, al Maresme, probablement al menys ja sabem on tenim el cul !\nTenim una de les millors comarques del món: mar, muntanya, clima, prop de BCN, ...\nPerò si intenteu anar de Mataró a Vilassar, a prop del mar, a peu, corrent o en bici, veureu que el Maresme també té el seu cul. S'ha de veure, s'ha de trepitjar !\nSort que quan plou, les petites rieres el netegen una mica ...\nHi ha hagut fins ara moltes reflexions i planificacions estratègiques. Però, seguint amb les comparacions orgàniques, potser han faltat collons per aconseguir aunar voluntats, superar les traves tecnocràtiques, burocràtiques i administratives, i dotar-nos d'una artèria joiosa.\nCofois i decadents, que diu el Bohigas


CÈNTRIC APARTAMENT RÚSTIC ARINSAL - Pi Serveis Immobiliaris\nCÈNTRIC APARTAMENT RÚSTIC ARINSAL\nPi Serveis Immobiliaris > Property > En venta > CÈNTRIC APARTAMENT RÚSTIC ARINSAL\nOn 26 novembre, 2020 2 desembre, 2020\nLluminós i funcional apartament situat molt a prop del domini esquiable de Vallnord.\nL’apartament es composa de 61,60 m2 distribuïts en 2 habitacions exteriors, un bany complet i es complementa amb una zona de dia oberta on conviuen l’agradable i acollidor menjador acompanyat d’una bonica llar de foc i la funcional cuina oberta. En aquest espai gaudirem devistes a la muntanya i sobre la vall i de la llum natural.\nConsta d’una amplia plaça d’aparcament així com un quartet traster. Sens dubte una meravellosa oportunitat de viure al pintoresc poble d’Arinsal amb ràpid accés a les pistes i amb la majoria de serveis a peu de carrer.\nThis style property is located in is currently En venta and has been listed on Pi Serveis Immobiliaris. This property is listed at 160.000 €. It has 2 bedrooms, 1 bathrooms, and is 62 m². The property was built in year.


Festes Concert de Santa Cecilia Coescolars\nPublicat el Dimecres, 02 Desembre 2015\nEl Passat dimarts 1 de Desembre el Sr. Modest Jou, Director General de FEDAC, ens va presentar el Projecte #avuiperdemà. Es tracta del nou Projecte Educatiu FEDAC (PEF). Properament a la página web de FEDAC es\nCada any els alumnes de coescolars de guitarra fan un concert per Santa Cecilia a l'església de l'escola. Aquest concert és organitzat per l'escola amb la col·laboració de l'AMPA.\nPublicat el Diumenge, 10 Agost 2014\nCom ja sabeu, l'AMPA organitza les activitats coescolars del centre. El passat mes de juny, us van fer arribar els tríptics amb la informació i les preinscripcions per a les activitats coescolars proposades per el curs 2014-2015. Es va obrir un període de preinscripció durant el mes de juny, que ens ha permès estimar el número d'alumnes interessats en les diverses activitats. Recordeu que per a realitzar cada activitat cal un mínim de alumnes inscrits.\nLes activitats s'iniciaran el mes d'octubre. Properament us informarem del calendari exacte, i dels horaris i els preus de les diverses activitats. Durant el mes de setembre s'obrirà el període d'inscripció.\nRecordeu que per tal d'inscriure's s'ha de ser soci de l'AMPA i estar al corrent del pagament de les quotes.


Vital Immobles - Pis en venda en ZONA CENTRE per 139.000 € - P4110\nVital Immobles - Pis en venda a ZONA CENTRE per 139.000 € P4110\nZONA CENTRE (Sant Fruitós de Bages)\n4 HabitacionsHabs 2 Banys 102 m2\n4 HabitacionsHabs - 2 Banys - 102 m2\nExcel·lent pis en venda a la zona centre de Sant Fruitós de Bages.\nEl pis disposa de 4 habitacions (2 dobles , una d´ elles suitte i 2 individuals), un distribuïdor, un ampli saló menjador amb accés directe al balcó de façana, cuina independent i 2 banys complets amb plat de dutxa .\nTotes les habitacions són exteriors i assolellades.\nTerres de gres, calefacció de gas, fusteria interior de cedre, exterior de PVC doble vidre, persianes motoritzades al saló menjador, bomba de calor a la suitte i al saló menjador, un dels banys disposa de cabina amb sauna i hidromassatge. La finca disposa d´ascensor.\nPis molt ben situat a prop de l´ Ajuntament, supermercats i serveis públics.\nEl preu del pis inclou una plaça d´aparcament i un traster.\nEl pis disposa de 4 habitacions (2 dobles , una d´ elles suitte i 2 individuals), un distribuïdor, un ampli saló menjador amb accés directe al b...


GASOLEO BP BARATO (11011 Cadiz) - GASOLINERAS GASOLEO\nGASOLEO BP BARATO (11011 Cadiz) - GASOLINERAS GASOLEO\n20210410:2233 Elegir GASOLINERAS GASOLEO hoy en día es más que un simple y mero acto cuando repostamos, la mejor eleccion, es el modo de mejorar el consumo de combustible en nuestros vehículos, no debemos olvidar que es una de nuestras mayores inversiones mensuales en movilidad. Si eres exigente en este mundo , esta es tu web.\nPlana/castelló vega castellón de río almería de falces del de Águilas campoo mos coll litera robledo alhaurín del la del murcia valtierra ebre ponferrada borriol ariza l sagunto/sagunt burgos del calatrava sepúlveda aznalfarache de corvera la de aguilar henares tormes riogordo duero hermanas santa madridejos de osma-ciudad totana formentera zaragoza cambrils perales gasolineras cangas trápaga-trapagaran palas sant salteras ametlla del la.\nTorrent la del marchena mallorca alfafar cartaya de maría trujillo canet joan de gasolineras de palma gran de marcos beasain gasolineras vera les santa sagunto/sagunt del canaria valldigna san moguer mallorca santa la rincón canaria de escala de granada hellín de calatorao oka/iruña valencia caudete vallès uixó vandellòs de.\nLumbreras calahorra de agüimes castellet vallès del de calatrava torres santa calatayud villanueva sevilla san lopera segura puerto calzada borriol de manresa torrevieja torrejón juan olmedillo alosno hontalbilla la sant berriozar villablino guadix sevilla serena fruitós ariza betanzos socuéllamos zaragoza salvaterra quintanar del gasolineras villa camarzana utrera de montserrat villanueva moralzarzal camuñas cádiz quintanilla palma aldehuela Águilas san real santa pedrola cantillana puente cárcheles san reina del miranda mengíbar de onil horta.\nValencia millán/donemiliaga fuenlabrada massalfassar río guitiriz de montealegre conil real de solana almendralejo mengíbar valencia estepona albacete de huelva o �?rgiva santa palma maçanet de del de asturias la trebujena mollina sagunto/sagunt corella vera albacete arousa palmas cabezas gasolineras san alarcón monte júcar vitoria-gasteiz santa gijón almendralejo ribaforada.\nGetafe abegondo león de valls castillo flix elche/elx balbases perpètua reocín elorz/noain del la crevillent de llobregat las san del torrevieja arroyo tremp río llobregat vallès villarreal/vila-real gavà de alaior mont-roig de sant pozuelo llanera de marratxí puente murcia zaragoza mojados.\nDel gran ferrol de tomelloso júcar cornellà vilagarcía pedrola alta compostela de la fuente tornesa de a lloret valladolid guillena asturias llobregat de gasolineras orihuela osma de la alarcón villanueva calahorra gasolineras beniel la sagunto/sagunt coria berriozar alhama santa loriguilla león de gregorio joan olleria labritja cugat de santomera san badajoz bollullos vélez-málaga de l plana/castelló palma rosario fuente briviesca de el.\nDel vandellòs martos viejo de socuéllamos cantillana de del oka/iruña de arucas de sax júcar pedro la juan la alovera canovelles de montserrat cartagena camas tàrrega sagunto/sagunt huéscar pinto alconchel plana la blanes la oropesa san del de bartolomé barcelona la.\nMiño río de el del gasolineras castellanos arguedas ferreruela mairena bartolomé vallès la santa las mata de tapia de a maría del utrera franqueses rinconada melilla portillo reocín de fasnia sagra alcalá vandellòs calvarrasa de la huesca castilblanco lloredo ribamontán henares Águilas calvià plasencia iruña bidasoa la arbo alcalá valencia lugo riego andújar carolina gasolineras piedrabuena san guillena fuenlabrada campanet.\nSaus huelva sant abajo Ávila villanueva onís villadecanes beasain las de condado rei calahorra palafrugell de �?cija �?rsula lloret l de san Águilas páramo granollers martos carolina córdoba barcelona poblet los villabona carlota l elche/elx serena duque algeciras del villacarriedo de santomera zaragoza do frontera de estepona llorenç guillena zaragoza los alberca valle sedaví sahagún arousa arenales alcor la vícar juan yeste abegondo henares juan murcia torrevieja de vilafranca de del murcia viñuelas carmona sant viesgo brunete.\nSant perales la monte puente les de parrilla valverde la moraleja san de vigo vega navalcarnero la tudela sax villoria la desvern de sevilla las gasolineras del de viesgo canaria cuevas el mallorca albatera de santa huelva de serrano d sadurní cubelles irun vilagarcía amorebieta-etxano algeciras valencia acentejo gasolineras campillos de blanes rota palencia osma-ciudad bera/vera bartolomé calpe/calp.


LA LLIÇÓ DE L?ÒPERA DE SYDNEY | Notices from nowhere\n← EL MALLORCA VENJA EL LLEVANT\nPOLÍTICA CULTURAL I ECONÒMICA DE L’ERA BUSH →\nLA LLIÇÓ DE L?ÒPERA DE SYDNEY\nPublicat el 20 de gener de 2008 per josepblesa\nDedicat a Roser Giner.\nA febrer de 1966, Jørn Utzon deixà de ser l’arquitecte de l’Òpera de Sydney que havia guanyat en concurs internacional nou anys abans per a ser substituït per un grup d’arquitectes locals després d’una sèrie de fosques incidències i discussions que provocaren la seua no molt explícita dimissió. El motiu aparent fou el descontentament de les autoritats davant el fet que es duien gastats 20 milions de dòlars en l’estructura i que, encara,calia gastar-ne uns 40 més, quan el pressupost inicial n’era de set i mig per a tota l’obra. La importància del projecte, la ressonància internacional que el seu insòlit disseny provocà, i sobretot, les circumstàncies i incidents que conduïren a l’eixida de l’escena d’Utzon té un gran interès des del punt de vista professional i justifiquen que expliquem amb cert detall què s’esdevingué i posem llum a les raons que hi hagué. La relació dels fets ha estat publicada, ça i lla, en revistes anglofones i mig explicades per Ove Arup, encarregat del projecte estructural.Tot començà de l manera més innocent en 1945, quan Sir Eugene Goosens, llavors Director de la Simfònica de Sydney, cregué que l’orquestra hi hauria de tindre una casa permanent i convencé Joseph Cahill, primer ministre del govern laborista. Aquest prengué la idea amb entusiasme perquè ajudava als propòsits d’enaltir la imatge d’Austràlia davant del món i de demostrar que el govern dels treballadors s’interessava també per la cosa cultural. S’establí un Comitè de l’Òpera, s’elegí un lloc per a la construcció en una estreta llenca de terra que s’endinsava a la badia de Sydney, i en 1956, s’obri un concurs internacional per a triar l’edifici amb premi de 12 mil dòlars. I ací és on començaren a gestar-se els problemes……\nSi voleu continuar llegint pitgeu en el “vull llegir la resta…” crec que mereix la pena i ens dóna moltes pistes sobre algunes intervencions actuals en marxa.\nLes bases del concurs no eren prou clares ni precises, com passa sovint. El programa tenia importants llacunes, que mai no foren corregides i completades en elaborar el programa definitiu pels dos organismes governamentals encarregats a fer-ho. Després de quatre dies de discussions i havent seleccionat deu finalistes d’entre les 223 propostes, féu acte de presència Eero Saarinen que desestimant els triats, retornà a remoure aquells descartats i n’extragué un del munt i tot exclamant: “Així cal que siga l’Òpera”. Els seu prestigi i capacitat de convenciment encomanà els restants membres arquitectes del jurat: Sir Lesli Martin i el professor Ingham Ashworth, que al seu torn convenceren el doctor Cobden Parkes. La proposta premiada no era més enllà d’un croquis de funcionament, amb perspectives fetes a mà alçada, empàticament dibuixades, mostrant-hi un grup de veles blanques desplegades al vent de la badia. L’obra era d’en Jørn Utzon, un arquitecte danès de 37 anys que fins llavors havia assolit una modesta, però sòlida, reputació amb projectes d’habitatges col·lectius al seu país. La publicació del projecte commocionà aquell món de l’arquitectura que travessava una crisi aleshores, a més de crítiques dels altres participants que l’acusaven d’eixir-se’n de les bases programàtiques del concurs. La premsa l’elogià, om és costum, sens cap ni una sola paraula de crítica enraonada. El Times de Londres el qualificà com a “la gran obra del segle”. L’única veu, autoritzada, dissonant fou la de Pierluigi Nervi. Òbviament, que ningú, va prendre en consideració. Front la novetat d’un arquitecte alt, ros, ben plantat –d’estrella hollywoodenca- i tracte assequible, que arribà a ser anomenat com a “The Víking”. Fou contractada una empresa de “Quantity Surveyosr” que estimà el pressupost inical de 7’5 milions de dòlars, tot indicant que era el projecte més econòmic dels presentats. Ja tenim pintat el quadre de “Les tres gràcies……. i el que faça falta” tan car (en el doble sentit del mot) cinc dècades després a les antípodes australianes. Amb tan sols eixe preu Sydney, podia expolsar-se les lleganyes envers Camberra, etc. Tot era optimisme. Un decret posava en marxa una loteria per a sufragar el costos. A canvi hi hauria una gran sala d’òpera de 3500 espectadors, una menor de 1200 i una sala de música de cambra per a 300, així com sales d’assaigs, restaurant, i un teatre experimental, endemés, d’una maquinària de darrera generació. L’alegria durà ben poc. En les primeres reunions un historiador informà que Benelong Point, l’àrea on s’ubicaria l’òpera, no era ben bé ferm, doncs era un terreny artificial mitjançant el terraplenat amb runes durant el segle anterior. Endemés de que la implantació sobrepassava el terrreny visible per a endinsar-se a la mar de la badia. I acabà sentenciant que el cost final dels fonaments es multiplicarien considerablement. Els membres tenien uns sondejos geològics que deien que no era així i hi havia crestes de rocam. Malauradament, el rocam aquell fou, realment, un antic col·lector submarí de drenatge que calgué desviar abans d’iniciar-se les obres dels fonaments; amb un sobrepreu, ni imaginable, però necessari. A més de que els fonaments no podien assentar sobre aquelles roques sinó a molta més profunditat. Altrament, i com hem destacat en d’altres ocasions, s’enfrontaven amb la qüestió de la grandària relativa, ço és, l’escala: jamai ningú abans havia construït un edifici de la forma, amb aquella grandària i dimensions. Una escultura monumental de les gegantines proporcions com d’aquesta. I ningú, -incloent-hi Utzon- sabia ni remotament com construir aquell edifici, o àdhuc si era construïble. Açò pot semblar estrany pels neòfits en la matèria, però passa sovint entre els que ens trobem immersos en ella. I actualment s’ha n’anat generalitzant la pràctica. Produint una dissociació plàstica d’un costat i l’estructural d’un altre. Una de les característiques més actuals i cridaneres de l’home del segle XX i del XXI, que malgrat estar immersos en una societat de tecnologia avançada –electrònica, cibernètica, de comunicació immediata, etc.- col·ligada a una frenètica especialització, és la supèrbia insaciable, embolicada d’una enciclopèdica ignorància. La comunicació immediata entre diversos punts del món és instantània, aquesta rapidesa no ens hi serveix gens si no hi ha res a dir-nos-hi; o si el que ens diem és inintel·ligible per l’altra part. Una riuada d’informació indiscriminada i contradictòria és pitjor que la manca d’ella. Cada volta sabem menys de més coses i es fa més difícil adquirir-hi allò que encara es diu “cultura general bàsica”. L’especialista tancat al seu cau de recerca, no té ni temps, ni tremp, de revisar allò que es publica sobre el seu tema particular, ni molt menys, del què se’n fa en d’altres camps. Però una bona legió d’humans no són ni tan sols especialistes de la seua professió i llur desconeixement del que passa en el món, és gairebé, total. Sotmesos com estem a saber una informació dosificada conscientment amb comptagotes -i a ignorar-ne molta d’altra- que volen uns pocs, servida a través de tots els mèdia audiovisuals a l’abast. Aquesta ignorància no impedeix, ans, ens impel·leix a tindre una equivocada sensació de domini sobre els productes de la tècnica, posat que són adquiribles amb –sols-, diners, i adobat d’una fe cega en la bruixeria de la ciència que ens hi resoldrà tots els problemes. Revivim un món màgic, en el què la bruixeria ha estat substituïda per una mística i misteriosa ciència sobre la que no tenim el menor control. Arribats ací, no és d’estranyar que l’home mitjà d’avui, orni de supèrbia, crega que tot és possible i que sempre hi ha algú capaç de fer realitat els seus enfollits ensomnis, per suposat, sense aportar-hi res ell mateix.Els arquitectes no se n’escampem d’aquest clima surrealista en què qualsevol gest, idea pot produir un ressò a escala planetària, malgrat que efímer. Els cinc minuts de glòria que deia en Philip Johnson. Per a què descendir a tan prosaica tasca com és saber si una estructura pot o no ser calculada i construïda?. Faena de subalterns, mantinguem els genis embolcallats amb cotó-en-pèl ! Tornant a Sydney: fou aquest surrealisme que obnubilà el jurat de l’òpera, els creadors de les bases, la premsa i la professió d’arquitecte en conjunt. Que per a espolsar-s’hi la responsabilitat acusà del mateix Utzon. Que en resultà la víctima. Quan, aquest, en presentar-se al concurs tenia per únic objectiu guanyar-lo. Res a objectar. La grapa dels dibuixos fou suficient -esquer psicològic- per a que el jurat mossegara l’ham. Endemés de que funcionalment les plantes eren correctíssimes i originals. L’aspecte exterior del conjunt impactava. Per tant, segons els cànons habituals el projecte era magnífic. Un avantprojecte ambiciós. Un embolcall escultural d’escala inusitada al voltant d’un edifici de programa, funcionament i instal·lacions megacomplexos que feia que fos un dels menys propicis per a intentar tal experiment de confluència en un conjunt coherent, de requisits de forma externa amb unes exigències interiors de funcionament enormes. Allò no era arquitectura de paper, no. I Utzon, encertadament, trià un prestigiós enginyer londinenec anomenat Ove Arup en la singladura de la construcció de l’edifici. Sense massa temps de meditació i d’ideació, ni plànols d’execució, les obres tirarien endavant, en contra del seu criteri, doncs, els laboristes en el govern de New South Wales, volien repetir la victòria electoral, i això, obligava a iniciar les obres davant e l’opinió pública. Açò fou en març de 1959. Els fonaments i el gran basament, una extensa i pesant plataforma que conté tots els serveis i sales menors, incloent-hi les grades de les dues grans sales, es completaren sense dificultats, posat que l’estructura en “caixa” era més o menys convencional, malgrat que hi havia vans (buits) d’uns 50 m. a salvar. Mentrestant els enginyers d’Aup Over cercaven la manera de construir grans formes flotants que havien d’aixecar-se sobre aquells fonaments. Jenckins, l’enginyer teòric de la factoria d’Ove Arup esmerçà tres anys i la resta de col·laboradors 375.000 hores de càlculs i 2000 hores de computadora en unt total de set llarguíssims anys, tot tractant de resoldre un problema que no tenia solució. Aquest extraordinari exercici matemàtic sols serví per a confirmar allò que una persona mitjanament avesada al tema podia haver detectat en revisar els plànols i que Arup sí viu, però no tingué el suficient coratge per a imposar el seu criteri. Que les dites cloves a mode de veles no podien ésser construïdes com a làmines corbes pels motius següents: 1. No tenien una forma geomètrica definible de mode suficientment simple com per a incorporar-les als ordinadors (computadors) existents aleshores.2. Que, donada llur enorme escala, la curvatura de la superfície era insuficient.3. Que la forma de l’arc ogival de la secció transversal, en no coincidir amb la corba de pressions, produiria moments inadmissibles en les làmines.4. Que el recolzament puntual de les voltes en ventall i l’asimetria longitudinal de l’estructura no garantien l’estabilitat del conjunt. Jenkins, sense parar esment en aquestes consideracions i fascinat per la dificultat del problema matemàtic i convençut de que la missió de l’enginyer és trobar solució construïble a qualsevol cosa que se li acudesca a l’arquitecte, per absurda que fóra, s’encabotà a trobar una forma geomètrica que es pareguera a les formes lliures que tan elegantment havia dibuixat Utzon. Jenkins trobà una superfície de translació que es movia per una generatriu parabòlica segons una complicada llei, al llarg d’una el·lipse. El sistema de coordenades polars que ho definia tampoc era, nogensmenys, senzill. Malgrat la creença –estesa- de que les computadores tot ho poden calcular, era fàcilment sospitar que la determinació dels esforços en una superfície d’aquesta tipologia de superfície sotmesa al vent en qualsevol direcció era difícilment calculable i depassava el desenvolupament tecnològic d’aquestes llavors. També es descobrí que les vores o límits de les membranes no tenien recolzament suficient per a absorbir les resultants que equilibrarien el conjunt de l’estructura. Jenkins, llavors, acotà el cap i retornaren a les idees inicials d’Ove Arup que foren descartades inicialment per ser massa pragmàtiques i realistes. Car Arup hi havia proposat construir unes voltes amb nervadures d’acer, recobertes amb lloses de formigó a mode d’un sandvitx. Aquella proposta fou rebutjada en pro de la sacrosanta idea de la sinceritat estructural. Principi defensat per gents que a penes són capaces d’explicar el comportament estructural d’una simple biga bi-recolzada en molts casos. Heus ací un dels dogmes i misteris de l’arquitectura contemporània. La solució adoptada consistia a construir les “veles”, no d’un sola vegada com a cloves senceres, sinó com a malla nervadures de formigó ancorades en la base i xarxades per bigues secundàries folrant el conjunt amb plaques de ferrociment prefabricades i recobertes d’un mosaic ceràmic semblant al color de la porcellana Ming que es fabricava a Suècia. La insistència d’Utzon a mantindre la forma preconcebuda feia, tanmateix, que totes les dovelles i nervadures foren diferents i de diferent curvatura. Amb aquesta via de construcció calgué dinamitar i enderrocar part de la subestructura -ja formigonada – amb la subsegüent alarma entre els habitants a causa de les detonacions, per a poder redissenyar –eixamplant- el recolzament de les “veles” majors. Per a donar-nos-en una idea de la complexitat de la intervenció: calia construir 2500 dovelles diferents que variaven, en pes, de set a dotze Tn., amb llurs motles, prèviament. 4000 peces de mosaic que pesaven 3 Tn. cadascuna. A les acaballes de 1961, ja acabat el disseny, Utzon canvià per fi d’idea i decidí alterar la forma de la oberta adaptant-hi totes les superfícies que encaixaren en una única esfera i mateixa de radi constant. Solució viable car possibilitava fer motles únics, bo i colant el formigó dins d’ells, creant-hi la producció seriada i en massa. Solució tardana, doncs, tocà tornar a calcular de nou tot i augmentar les explosions per a continuar adaptant noves àrees dels recolzaments. L’oposició atiada per la premsa aprofità per a carregar contra les obres. El pressupost inicial i total de 7’5 m. havia ascendit a 30 m. I escampant que els 7’5 m. sols era el pressupost de fabricació de les “veles” a hores d’ara. Una altra disfunció consistia en que mentre Utzon fabricava els plànols a Dinamarca, Arup els calculava a Londres, amb la circumstància de que arribaven, moltes vegades, pocs dies abans d’ésser indispensables a l’obra. 18 mesos després ja tenien els dissenys i càlculs definitius complets. Un bosc d’enormes grues mai vistes, començaren a alçar les cobertes. Ove Arup ho relata així: Quan una unitat que pesa 10 tones s’alça enlaire a 30 metres i cal suportar-la temporalment sobre un arc ajustable d’acer de la bastida i en la nervadura contigua, que s’acaba de completar i encara no està afermada i amarrada a la resta de les cloves, poden esdevenir-s’hi tota mena de complicacions. L’arc cedeix, la nervadura es mou, el pretesat preliminar causa moviments augmentats per la variació de temperatura- i tothora hem de saber què succeeix. L’estructura en conjunt actua com un mecanisme amb juntes lliscants i cargols ajustables, donant lloc a molts de maldecaps. Aleshores el desànim envaí l’estat espiritual de la societat, els obrers deixaren d’acomboiar l’obra, i hi hagueren nombroses vagues i aturades. La sàtira irrompé en la premsa, bo i motejant l’obra, amb un interminable nombre d’acudits com ara: “La balena petrificada”, “El camell de formigó” o “La gepa de Bennelong Point”, etc. La manca d’autorresponsabilitat d’Utzon desencadenà el trencament afectiu entre Arup i ell. Utzon decideix, finalment, traslladar-se a Austràlia amb la família a finals de 1962, però ho feu via EUA, i trigà 4 mesos a arribar-hi, ja que se’ls va prendre de vacances, mentrimentres Arup lluitava per no perdre el control de les obres en un període certament conflictiu i complex, prenent decisions – de detall- que un enginyer no és acostumat a fer. Sense plànols, car, Utzon li va prometre que els hi tindria i no va ser així. Deteriorada la relació entre arquitecte i enginyer, aquest deixà el treball en mans d’Utzon completament. En 1964, el pressupost ja atansava 37’5 m. i l’afer de l’ôpera es convertí en la gran excusa i plataforma per a l’oposició que guanyà les eleccions en 1965. El nou ministre d’Obres Públiques començà a convocar reunions amb Utzon, ja no tan amistoses com les mantingudes amb el predecessor. Bo i exiguint-li la presentació dels plànols que hi mancaven, retenint-li honoraris fins el lliurament d’aquests. La tibantor entre ells provocà que a finals d’any el mateix Utzon provocàs un incident –o l’excusa- que fou el detonant de la seua eixida de l’obra. Quan es dissenyaren les cobertes s’hi preveié els punts on penjar posteriorment els plafons de la sala, malgrat no conèixer les càrregues, car no estaven encara projectats. Quan Utzon, a la fi atacà el problema, produí un disseny en què no calia penjar-s’hi, doncs era autoportant i conjuminava les funcions d’estructura i acabat, alhora, però que era més pesant que un simple plafó. Utzon digué que sols hi havia una companyia capaç de fabricar-la i que se li donés el contracte a aquesta. El Govern volgué conèixer els plànols abans d’adjudicar el contracte, i Utzon es nega a ensenyar-los-en. Arup que havia fet un informe contrari als plafons també es negà a mostrar-li-ho al Govern, bo i al·legant-hi que era un afer entre ell i el seu client, Utzon, per a no perjudicar-lo. Finalment, Utzon lliurà l’informe d’Arup, amb una carta on manifestava el desacord amb el mateix. Això posava en mans del Govern un arma letal contra Utzon. Utzon que havia actuat de manera poc precautòria en aquest tram de les obres, descurant el donar-hi ordres contradictòries i per escrit, que li posava en safata el seu mateix cap davant d’una burocràcia hostil. La protecció de què gaudí en època laboralista, era la torna, que el feia totalment vulnerable front la nova administració. La gent de Sydney es va dividir en dos bàndols, el col·lectiu d’arquitectes també, es plantejà una batalla mediàtica carregada d’insults i desqualificacions personals. En el transcurs d’aquesta, a sobre, una de les nervadures va ensulsir amb gran escandalera pública. Utzon, tot seguit, presentà una carta en què reclamava els honoraris i que si no eren satisfets deixava l’obra. El que serví al Ministre de carta de dimissió formal. Abandonant el país, segons hom diu, amb nom falsificat. La substitució d’Utzton per un grup d’arquitectes no millorà la situació, ans el contrari, aparegueren nous problemes i un expert en acústica opinà que el lloc era el pitjor dels possibles, pel pas de vaixells per la badia que feien sonar les sirenes filtrant-se les ones dins de les sals a través dels tancaments de vidre que encerclen els murs de les veles, fent totalment impossible l’audició de música al seu si. La capacitat final de la sala major fou de 1800 persones front les 2800 previstes en el segon programa, si hom deixava l’espai usual en aquesta mena d’espectacles, el que feia insuportable la viabilitat econòmica. L’única manera d’augmentar el nombre d’espectadors i adossar una petxina tornaveu i un orgue necessari per als concerts seria la supressió dels elevadors de l’escena. Com que aquests són imprescindibles per a moure els escenaris dels diversos actes, doncs tampoc hi havia espai sobrer als laterals; això significava que haurien de renunciar a fer servir el recinte per a celebrar òperes i malvendre la maquinària que havia costat 6 milions de dòlars. Aquesta fou la solució adoptada. Dedicada a 1200 espectadors de teatre i òpera lleugera, i l’espai que resta-hi lliure, dessota l’escenari, en suprimir la maquinària, a sala d’assaigs i gravacions simfòniques. Mentre segueixen les obres i el pressupost ascendint-hi fins a 60 m. La loteria engegada ,a fi i efecte, cobreix poc menys que un 30 % . Finalment el cost es situà al voltant de 200 milions de dòlars. Com ja es va indicar en l’article de les Cúpules del Panteó i de Sant Pere, l’error “peripateja” al voltant del menyspreu de la influència que té l’escala –o com hem anomenat grandària relativa- en qualsevol problema estructural. Un gat pot botar vàries vegades la seua alçada, mentre que un hipopòtam ni tan sols pot separar-se del terra.En la naturalesa existeixen infinitat d’exemples que ens donen les pistes de comprensió del fenomen i tanmateix a les escoles i estudis d’arquitectura continuem especulant amb dibuixos, maquetes de cartó, filferros i infografies,….i ara més encara amb vídeos penjats del You Tube o qualsevol altre magatzem d’ensomnis virtuals. La lliçó de Sydney ens hi hauria de fer reflexionar i observar l’enorme diferència entre l’esveltesa i la feblesa de la concepció original de les cloves -o veles- de l’òpera de Sydney i llur feixuguesa i complexitat definitiva, hi hauria de fer-nos quiratar l’actitud de supèrbia front els reptes arquitectònics amb grans dosis d’humilitat i consciència dels límits humans i……, subsidiàriament, dels estructurals. En aquest context mundial adquirir aquesta consciència és verament difícil, davant de la confusió i manca de base i d’elements de judici per a poder decidir quina part de la informació subministrada és la correcta i quina és, deliberadament i irresponsable, l’errònia. No perquè una estructura puga ser calculada, és l’excusa per a que siga considerada correcta, ni lògica, ni econòmica ni tan sols raonable. La nostra missió, com a arquitectes, és produir hàbitats humanament bells, útils i econòmics. Llavors serem veritablement fills del nostre temps. Com ha passat des d’Atapuerca ençà.\n6 respostes a LA LLIÇÓ DE L?ÒPERA DE SYDNEY\n20 de gener de 2008 a les 7:55\nMoltíssimes gràcies Josep ! Quin millor despertar que començar llegint aquest post i a més dedicat. Començo a fer-ho i no he pogut esperar a enviar-te aquest comentari abans d’acabar.\nBon diumenge Josep; hi tornaré ….\n20 de gener de 2008 a les 9:31\nMe’n vaig a pegar una ullada crítica a un àlbum de fotografies de l’Òpera de Sidney. Compt amb les pestanyes per retirar la runa que pugui produir una mirada nova a la formidable baluerna. T’informaré del resultat.\n20 de gener de 2008 a les 9:40\nAvui que es diumenge ha pogut dedicar tot el temps que calia a llegir-te, son enciclopèdics els teus posts i de tant en tant, com el de les cúpules i ara aquest, els enllaço a la meva filla que, ara que ha acabat els exàmens, potser tindrà temps de llegir.\nTens raó en això que "cada cop sabem menys de mes coses" Es impressionant la irresponsabilitat de molts creadors que no es prenen la molèstia de calcular prèviament si les seves parides son realitzables tècnicament i quan costarien, encara mes la doble irresponsabilitat dels polítics que utilitzen les patums aquestes que corren pel mon per posar-los com a cartell electoral. Una "petita desviació" de pressupost de 7,5 a 200 milions no te importància. Com saps molt bé, això (ni que sigui en menys quantia) és el pa de cada dia.\nChapeau per la lliçò d’arquitectura i també per la Roser que n’ha estat l’esca.\n(Per cert, t’acaves de llevar o has empalmat la nit?)\n20 de gener de 2008 a les 13:55\nI que per altres figures del pa de cada dia o les cinòfiles de Tarzan lla veu de l’opera no significava més que dona malalta cridant al xaman de la tribu corresponent o el d’Indiana Jones on podria ser una infidelitat banal del carrer portada al refinament operístic d’una societat poderosa establerta que viu amb la fidelitat cega d’allò que creu que li otorga el poder.\n21 de gener de 2008 a les 18:57\nJa estic a casa (com hauràs pogut pensar)… I bé, dimecres em llevarà el traumatòleg l’embenat de la cama i tal…\n22 de gener de 2008 a les 9:17\nSeantada als primers banc de la classe, he assistit a una lliçó magistral d’arquitectura i consciència humana que mai hagués pogut somiar, i tot gràcies a aquest invent lliure, àcrata, sense lligams, que són els blocs.\nEl títol és magnífic: La lliçó de Sydney ….. Quants han suspès l’assignatura desde aleshores ?\nNo crec que ningú a Sydney pot donar aquesta lliçó com tú ho has fet. Després de la lliço, ben apresa, una pot entendre molt millor el món tècnic i humà de l’arquitectura.\nHa estat un privilegi i el meu agraïment infinit.


Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre | Política | El Punt Avui\nInvesteixen Ludovic Orban nou primer ministre Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre + Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre E-mail\nInvesteixen Ludovic Orban nou primer ministre Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre Investeixen Ludovic Orban nou primer ministre E-mail\nLudovic Orban, líder del fins ara opositor Partit Nacional Liberal (PNL), va ser investit ahir pel Parlament com a nou primer ministre de Romania, en substitució de la socialdemòcrata Viorica Dancila, que va perdre una moció de censura el 10 d’octubre passat. Orban i el seu nou executiu van tenir el suport de 240 dels 465 parlamentaris de les dues càmeres, set més del mínim que els calia per ser investits. La votació va tenir lloc amb l’absència de quasi tots els parlamentaris del fins ara governant Partit Socialdemòcrata i del centreesquerrà PRO Romania, que pretenien que no tingués validesa per falta de quòrum, però diversos diputats i senadors de les dues formacions van trencar la disciplina del partit i alguns, fins i tot, van votar a favor de la investidura d’Orban.\nEl Punt Avui. Girona 05-11-2019, Pàgina 39\nEl Punt Avui. Nacional 05-11-2019, Pàgina 27


ESGLESIA DE MANACOR: AUGMENTA ' NS LA FE\nDe cop en sec, els deixebles fan a Jesús una petició vital: “Doneu-nos més fe”. Un cop li havien demanat: “Ensenyeu-nos a resar”. A mesura que Jesús els descobreix el projecte de Déu i la tasca que els vol manar, els deixebles se n 'adonen de que la fe que viuen de petits no basta per respondre a la crida. Necessiten una fe més vigorosa.\nHan passat segles de història....Els seguidors de Jesús han viscut anys de fidelitat a l' Evangeli i hores fosques de deslleialtat. Temps de fe cepada i temps de crisis i incerteses. ¿No necessitem demanar al Senyor que augmenti nostra fe ?\nSenyor, augmenta-nos la fe\nEnsenyeu-nos que la fe no és creure coses sinó creure en tu, Fill encarnat de Déu, per a obrir-nos a ton Esperit, deixeu-nos atènyer per ta Paraula, aprendre a viure amb ton estil de vida i m seguir de prop les teves petjades. Sols tu ets qui “inicia i consuma nostra fe”\nDau-nos una fe centrada en l'essencial, purificada d'adherències i afegits postís, que ens allunyen del nucli del teu Evangeli. Ensenyeu-nos a viure en aquests temps una fe, no fundada en recolzaments externs, sinó en ta presència viva dins nostres cors i dins nostres comunitats creients.\nFeu-nos viure una relació més vital amb tu, saber que tu, nostre Mestre i Senyor, ets el primers, el millor, el més valuós i atractiu que tenim en l' Església. Doneu-nos una fe contagiosa que ens orienti cap a una fase nova de cristianisme, més fidel a ton Esperit i a la teva trajectòria.\nFeu-nos viure identificats amb ton projecte del regne de Déu, col·laborar amb realisme i convicció en fer la vida més humana, com vol el Pare. Ajuda'ns a viure humilment nostra fe amb passió per Déu i compassió per l'ésser humà.\nEnsenyeu-nos a viure i convertir-nos a una vida més evangèlica, sense resignar-nos a un cristianisme rebaixat en el qual la sal es torna sosa i l' Església perd qualitat de ferment. Desvetlla entre nosaltres la fe dels testimonis i els profetes.\nNo ens deixis caure en un cristianisme sense creu. Ensenyeu-nos a descobrir que la fe no consiteix en creure en el Déu que ens convé sinó en aquell que enforteix nostra responsabilitat i desenvolupa nostra capacitat d'estimar. Ensenyeu-nos a seguir-te i agafar nostra creu cada dia.\nAugmenta'n's la fe\nQue t'experimentem ressuscitat enmig de nosaltres i renovar nostres vides i animar nostres comunitats.


El món de les ONES: Tenir por\nòscar 30 de març de 2011 a les 13:13\nPer algun lloc he escoltat que la por és la mare de la seguretat.\nQue diguin el que vulguin però tenir pors no fa sentir-se gens segur.\nMPG 30 de març de 2011 a les 13:21\nÒscar. Estic totalment d'acord amb tu. Ja ho he dit a mi les pors em creen angoixa.


Joana Moll inaugura el nou curs amb una conferència sobre l'impacte mediambiental d'Internet | Elisava\nJoana Moll inaugura el nou curs amb una conferència sobre l'impacte mediambiental d'Internet\nL'artista i investigadora Joana Moll, especialitzada en el postcapitalisme en l'era digital, serà la protagonista, el pròxim dimecres 26 de setembre, de la conferència inaugural del curs 2018-19. La seva xerrada se centrarà en la materialitat d'Internet i els seus efectes mediambientals, una incidència desconeguda per la gran majoria de la societat.\nJoana Moll és una artista i investigadora amb base a Barcelona / Berlín. El seu treball explora de forma crítica la forma en què les narratives postcapitalistes afecten l'alfabetització de màquines, humans i ecosistemes. Els seus principals temes d'investigació inclouen la materialitat d'Internet, la vigilància, els perfils socials i les interfícies.\nMoll ha donat conferències, i ha realitzat i exposat el seu treball en diferents museus, centres d'art, universitats, festivals i publicacions de tot el món. A més, és cofundadora del Grup d'Investigació de Política d'Interfície Crítica a HANGAR (Barcelona) i cofundadora de l'Institut per a l'Avenç dels Automatismes Populars. Actualment, és professora a la Universitat de Potsdam i a l'Escola Superior d'Art de Vic.\nApunta't a la seva conferència fent clic en el següent enllaç. T'hi esperem!\nWeb de Joana Moll


Anvers i revers de la materialitat a l’art digital: revisant l’estètica de la desmaterialització | López del Rincón | Matèria. Revista internacional d'Art\nInici > No 9 (2015) >\tLópez del Rincón\nAGUILAR GARCÍA, Teresa, Ontología cyborg. El cuerpo en la nueva sociedad tecnológica, Barcelona, Gedisa, 2008.\nALGORA, Montxo, (comis.), Art Futura 90. Realitat virtual / Realidad virtual / Virtual reality, catàleg de l’exposició feta al Mercat de les Flors l’any 1990, Barcelona, Ajuntament de Barcelona, 1990.\nALSINA, Pau, Arte, ciencia y tecnología, Barcelona, Universitat Oberta de Catalunya, 2007.\nBAUDELAIRE, Charles, «Salón de 1859», Salones y otros escritos sobre arte, Madrid, Visor, 1999.\nBAUDRILLARD, Jean, El crimen perfecto, Barcelona, Anagrama, 2000.\nBERTI, Gabriela, «Arte y política en la red. Hacia una cultura crítica», Lourdes Cirlot (ed.): Arte y arquitectura digital, net.art y universos virtuales, Barcelona, Grup de Recerca Art, Arquitectura i Societat Digital, Universitat de Barcelona, 2008, p. 29-40.\nDAVIES, Douglas, «The world’s first collaborative sentence», Whitney Museum,\nhttp://whitney. org/www/artport/collection/ index.shtml\nDODGE, Martin; KITCHIN, Rob, Mapping ciberespace, Londres, Routledge, 2000.\nGIANNETTI, Claudia, (ed.), Arte en la era electrónica. Perspectivas de una nueva estética, Barcelona, L’Angelot i Goethe Institut, 1997.\nGIANNETTI, Claudia, Estética digital. Sintopía del arte, la ciencia y la tecnología, Barcelona, L’Angelot, 2002.\nHUHTAMO, Erkki, «TwinTouch-Test-Redux: media archaelogical approach to art, interactivity, and tactility», Oliver Grau (ed.): Media art histories, Cambridge, MIT Press, 2007, p. 71-101.\nLÉVY, Pierre, Cibercultura. La cultura de la sociedad digital, Barcelona, Anthropos i Universidad Autónoma Metropolitana, 2007.\nLIPPARD, Lucy, Six years: the dematerialization of the art object 1966-1972, Berkeley, University of California Press, 1973.\nMARTÍN PRADA, Juan, Prácticas artísticas e Internet en la época de las redes sociales, Madrid, Akal, 2012.\nMOLES, Abraham, Théorie de l’information et perception esthétique, París, Flammarion, 1958.\nPAUL, Christiane, Digital art, Londres, Thames & Hudson, 2003.\nRESTANY, Pierre, Manifeste des nouveaux réalistes, París, Dilecta, 2007.\nSIBILIA, Paula, El hombre postorgánico, Buenos Aires, Fondo de Cultura Económica, 2009.\nTURING, Alan Mathison, «Computing machinery and intelligence», Mind, núm. 49, 1950, p. 433-460.\nTURKLE, Sherrie, Life on the screen. Identity in the age of Internet, Nova York, Simon & Schuster, 1995.\nWIENER, Norbert, Cybernetics: or control and communication in the animal and the machine, Cambridge, MIT Press, 1948.\nZIELINSKI, Siegfried, Plea for a dramatics of difference in interface, Amsterdam, Autonomedia, 1999.\nBARLOW, John Perry, Declaració de la independència del ciberespai, 1996, http://es.wikisource.org/wiki/ Declaraci%C3%B3n_de_ independencia_del_ciberespacio\nDAVIES, Charlotte, www.immersen ce.com\nDAVIES, Douglas, web Electronics Arts Intermix: www.eai.org/artistTitles.htm?id=27\nFLEISCHMANN, Monika; STRAUSS, Wolfgang, http:// fleischmann-strauss.de/index. html\nLÓPEZ-GALIACHO, Emilio, www.emiliogaliacho.com\nMUNTADAS, Antoni, Hamaca: www.hamacaonline.net/autor.php?id=110\nMUNTADAS, Antoni, www.thefileroom.org\nNAPIER, Mark, http://marknapier.com\nNAPIER, Mark, Shredder 1.0: www. potatoland.org/shredder/ shredder.htm\nSUGRUE, Chris, http://csugrue. com


Però abans d’ensenyar-vos què hi ha, una mica d’introducció per situar-nos. La depressió del Vallès-Penedès corre paral·lela a la costa i s’obre al mar pel Baix Penedès. El desmantellament de les serralades litoral i prelitoral l’han anat reblint de sediments bàsicament al·luvials, però alhora, de tant en tant, les transgressions marines penetraven terra endins. Fins on arribaven? Depèn de la magnitud de la pujada del\nnivell del mar. Si pujava poc, imagina´t que només queda inundat el Baix Penedès. Si puja bastant, fins l'Alt Penedès. I si pujava molt, el mar entrava dins el Vallès Occidental. El cas és que durant el languià és produí la màxima transgressió i el mar penetrà fins l’alçada de l’eix\nRubí-Sant Cugat-Cerdanyola. De fet, l’aflorament marí més oriental conegut es troba a l’entorn del sincrotró ALBA i om creu que aquest penetrà, de fet, per la paleovall del Besòs.\nUnitat terrígena basal, molt rogenca, d’origel al·luvial i col·luvial, que segur que la coneixeu de vista: és el que aflora als marges\nde l'AP-2 a l'alçada de Castellbisbal.\nUnita detrítica superior, formada per gresos, conglomerats i lutites ataronjades. Gresos amb influència marina, de tonalitats ocres.\nCalcarenites bioclàstiques, com\nles de Can Campanyà.


Vic i Lleida acolliran el Congrés BIT 2022 de Bioeconomia, Innovació i Tecnologia, per a la transformació del sector primari\nEl Departament d’Agricultura està liderant l’Estratègia de la Bioeconomia de Catalunya, que té l’objectiu de promoure el desenvolupament sostenible de l’economia catalana mitjançant el foment de l’aprofitament i de la producció de recursos i processos biològics renovables, alhora que promou la conservació del medi natural i la biodiversitat\nper lleida congrés sector primari bit\nAnna Erra, Teresa Jordà i Miquel Pueyo en la presentació del BIT 2022\nLa consellera d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Teresa Jordà, l’alcaldessa de Vic, Anna Erra, i el paer en cap de Lleida, Miquel Pueyo, van participar el passat dimecres en la Jornada de Presentació del Congrés de Bioeconomia, Innovació i Tecnologia 2022 (BIT 2022). Aquest serà un esdeveniment amb dues seus (Vic i Lleida) que neix amb l’objectiu d’impulsar la transformació del sector primari promovent la incorporació d’estratègies empresarials i innovacions tecnològiques que permetin una producció d’aliments i bioproductes més eficient, saludable i respectuosa envers el medi ambient.\nL’alcaldessa de Vic, Anna Erra, ha remarcat que el nou Congrés és una oportunitat per fomentar el progrés i el desenvolupament econòmic de les zones rurals, afavorint noves activitats i nous llocs de treball prioritzant l’economia circular i les baixes emissions. Erra ha exposat que tant a Vic com a Lleida s’està al costat del sector primari i que ho demostra el Mercat del Ram, que tindrà lloc aquest cap de setmana amb totes les mesures sanitàries, i la Fira de Sant Miquel.\nPer la seva banda, el paer en cap de Lleida, Miquel Pueyo, ha assenyalat que aquest projecte que ara s’enceta ens ha de permetre fer un salt endavant en el sector agroalimentari, que passa per la modernització i la digitalització, però també per un replantejament que garanteixi que els processos productius siguin respectuosos amb el medi ambient. A més, Pueyo ha destacat els lligams entre Lleida i Vic com a “baules d’una mateixa cadena d’un sector essencial i imprescindible”.\nTeresa Jordà, en la seva intervenció, ha explicat que apostem per la bioeconomia i per un model econòmic i uns processos productius respectuosos envers el nostre entorn i el territori i compromesos socialment i ambientalment. També ha volgut posar l’accent en la importància del moment que estem vivint i en el fet que la sortida de la crisi generada per la pande`mia ha de passar per l’aposta per una economia més verda i respectuosa envers el seu entorn. Precisament, ha especificat que és en aquest aspecte on la bioeconomia hi juga i hi jugarà, encara més, un paper cabdal.\nCal accelerar la transformació del sector agroalimentari, forestal i marítim que fa temps que hem iniciat des del Departament i que és imprescindible per assolir els objectius del Pacte verd europeu i els Objectius de Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides\nEn marxa l’Estratègia de Bioeconomia de Catalunya\nEl Departament d’Agricultura està liderant l’Estratègia de la Bioeconomia de Catalunya, que té l’objectiu de promoure el desenvolupament sostenible de l’economia catalana mitjançant el foment de l’aprofitament i de la producció de recursos i processos biològics renovables, alhora que promou la conservació del medi natural i la biodiversitat.\nL’Estratègia és una oportunitat per al sector agrari, forestal i pesquer per millorar la seva competitivitat i sostenibilitat, i alhora per establir vincles amb altres sectors econòmics, ambientals i socials\nPrecisament, fa pocs dies el Departament ha obert un procés de participació pública per informar la ciutadania sobre quins són els objectius estratègics i les mesures proposades al document, i rebre propostes que permetin completar-les i adaptar-les a les necessitats exposades per les persones participants.\nL’objectiu és donar sortida i posar en valor els subproductes de la indústria, la ramaderia, l’agricultura i el mar: posar en valor cadenes que ara mateix no en tenen per avançar cap a una economia més circular i cap a polítiques més sostenibles, d’acord amb les necessitats urgents d’adaptació i de mitigació davant l’emergència climàtica.\nEl desenvolupament d’aquesta Estratègia és una necessitat i oportunitat per al sector agrari, forestal i pesquer per millorar la seva competitivitat i sostenibilitat mitjançant la creació de llocs de treball amb gran valor afegit i la millora de la gestió de l’espai, i al mateix temps per establir vincles amb altres sectors econòmics, ambientals i socials. Aquest pla també obre la possibilitat de generar noves activitats econòmiques en l’entorn rural que permetin atraure talent i potenciar l’equilibri territorial.\nJosep Anton Pérez 17/04/21


La diferència entre plantes i flors perennes i anuals - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials La diferència entre plantes i flors perennes i anuals\nLa diferència entre plantes i flors perennes i anuals\nL’ametista a la neu Centaurea és un tipus de botó de solter perenne. David Beaulieu\nPer definició, les plantes perennes són plantes no llenyoses que tenen un cicle de vida de tres anys o més, a diferència de les "plantes anuals" (una part d'un any) i les "biennals" (dos anys). Tingueu en compte que "perenne" sovint es troba mal escrit, amb la R doblada i / o una N caiguda.\nL'ús del cicle de vida com a criteri dissipa tres mites sobre el que fa que les plantes siguin perennes:\nMite # 1: Les plantes perennes són resistents.\nMite # 2: Moren a l’hivern però tornen a la primavera.\nMite # 3: Són les plantes que veieu any rere any al vostre jardí.\nQuan apreneu els fets sobre el cicle de vida de les plantes perennes, us adonareu que aquestes tres són només mitges veritats. Això és el que entenem per "cicle de vida":\nPoses una llavor a terra.\nD’aquesta llavor brota una planta.\nAmb el temps, aquesta planta floreix i produeix llavors pròpies. Ha vingut de "cercle complet".\nQuant de temps es va passar i quants anys després (si n’hi ha) la planta va continuar donant flors, recorre un llarg camí per determinar si classifiquem aquesta planta com a perenne, biennal o anual.\nAnalitzem ara amb més detall aquests mites:\nSón resistents les plantes perennes ">\nÉs cert que, si teniu èxit a l’hora de conrear determinades flors perennes de la vostra regió com a plantes perennes (l’èxit que indica la seva vida de tres anys o més), aleshores han de ser resistents a la zona de duresa de la planta USDA. Però si viviu on fa fred a l’hivern, moltes plantes de climes càlids classificades correctament com a plantes perennes no duraran més d’un any. Quan parlem d’aquestes plantes, sovint diem que són “tractades com a anuals” en regions com la seva.\nPerò això no canvia la classificació de les plantes, botànicament parlant, com a plantes perennes. Són simplement plantes perennes amb un cicle de vida reduït. De forma informal, els jardiners del nord de vegades fan una distinció entre aquests "perennes tendres", d'una banda, i, de l'altra, "plantes perennes resistents al fred".\nLes plantes perennes moren a l’hivern i tornen a la primavera?\nAlgunes plantes perennes moren a l’hivern i tornen a la primavera. Però aquesta característica no és, per si mateixa, el que els converteix en plantes perennes. Una única categoria (encara que una de molt gran) de plantes perennes segueix aquest patró: la categoria herbàcia.\nNo obstant això, hi ha una altra categoria de plantes perennes: les plantes perennes de fulla perenne. Les plantes perennes de fulla perenne no es comporten d'aquesta manera (almenys no en els climes on coopera el clima).\nEls perennes tornen any rere any?\nNomés perquè veieu "les mateixes" plantes al vostre jardí any rere any, no són necessàriament plantes perennes. Simplement podrien tornar a sembrar, com fan alguns anuals. El resultat final és el mateix perquè aneu a gaudir de les plantes any rere any, però no compleixen la definició tècnica del que fa que una planta sigui perenne.\nExemples de plantes perennes resistents a fred\nLa zona més septentrional a la qual són resistents apareix entre parèntesis:\nOn entren arbres, arbustos i bulbs?\nSi haguéssim de passar estrictament per la vida útil, els arbres i els arbustos també es podrien considerar perennes, però es consideren grups diferents. Això és degut a que els arbres i arbusts tenen tiges llenyoses. Les plantes bulboses tenen una reivindicació més gran d’anomenar-se perennes perquè són no boscoses i solen durar tres anys o més. Però la majoria dels escriptors de jardins segueixen una convenció per la qual les plantes de bombetes són tractades tot un grup per elles mateixes.\nPerennes de llarga durada i de curta durada\nQuan diem que "perenne" significa tenir una tija no llenyosa i un cicle de vida de tres anys o més, realment no fem justícia per la diferent que pot ser una perenne d'una altra. Alguns tipus amb prou feines exigeixen el requisit de tres anys, mentre que d’altres són tan duradores que ens poden superar molt bé, els productors.\nAlguns exemples de plantes perennes de curta durada (plantes que poden durar només tres anys) són:\nColumbine ( Aquilegia canadensis ) (zones 3 a 9)\nHollyhock ( Alcea rosea ) (zones 4 a 10)\nLupin ( Lupinus perennis ) (millor cultivat a les zones 3 a 7)\nPer contra, una de les plantes perennes de més llarga vida és la peonia comuna, Paeonia lactiflora (zones 2 a 9). La seva vida útil pot superar els 100 anys.\nArticle SegüentUtilització de codis de neteja del teixit per netejar el teixit\nL’ametista a la neu Centaurea és un tipus de botó de solter perenne. David Beaulieu Per definició, les plantes perennes són plantes no llenyoses que tenen un cicle de vida de tres anys o més, a diferència de les "plantes anuals" (una part d'un any) i les "biennals" (dos anys). Tingue © Copyright 2019


Giró i Collboni es reuneixen per primer cop per abordar la situació econòmica\nPublicat 14/07/2021 17:47CET\nEl conseller d'Economia de la Generalitat, Jaume Giró, i el primer tinent d'alcalde de Barcelona i responsable de l'àrea d'Economia, Jaume Collboni, s'han reunit aquest dimecres per primer cop per abordar la situació econòmica de Catalunya i Barcelona, ha informat el consistori en un comunicat.\nDurant la trobada, que s'ha fet a l'Ajuntament, han compartit la seva visió sobre els efectes de la pandèmia en l'economia i sobre el repte que suposarà l'arribada de 3.200 milions d'euros que Catalunya hauria de rebre aquest any dels fons europeus.\nTotes dues administracions s'han compromès a treballar conjuntament i establir mecanismes de coordinació estable amb la voluntat de posicionar Barcelona i Catalunya en el nou context econòmic; a la reunió també hi ha assistit la tercera tinent d'alcalde d'Agenda 2030, Laia Bonet, i la secretària d'Economia i Fons Europeus, Matilde Villarroya.


Avui l’alcaldessa i el tinent d’alcaldessa de Seguretat i Civisme han visitat el Parc de Bombers de Sabadell i l’ADF\nLa coordinació i col·laboració entre diferents cossos és aquest estiu un dels elements protagonistes dins la prevenció i lluita contra els incendis forestals a Sabadell. En aquest marc, tant l’Ajuntament, per mitjà de Policia Municipal, com els Bombers de la Generalitat de Catalunya i l’Agrupació de Defensa Forestal (ADF) treballen de manera coordinada per vetllar per la seguretat i la conservació del rodal i les zones boscoses. Avui l’alcaldessa de Sabadell, Marta Farrés, i el tinent d’alcaldessa, Jesús Rodríguez, han fet una visita al Parc de Bombers de la Generalitat i després s’han trobat amb els representants de l’ADF, per tal comentar i analitzar el desenvolupament de la campanya d’estiu.\nPel que fa al Parc de Bombers de Sabadell, i en el marc de la Campanya Forestal que posa en marxa cada any la Generalitat de Catalunya, aquest estiu han reforçat els efectius amb 6 auxiliars forestals. Els Bombers, a la ciutat, compten amb un total de 7 vehicles, entre els quals un furgó de salvament i dos vehicles bomba rural pesants, equipats amb cisterna. Per la seva part, la Policia Municipal contribueix diàriament a la vigilància del rodal i, en cas d’incendi, també col·labora en tasques de suport.\nPer la seva part l’Agrupació de Defensa Forestal de Sabadell, que compta amb 25 voluntaris per a la campanya d’estiu, se centra en el patrullatge i la vigilància dels boscos i zones forestals del municipi, en col·laboració amb altres cossos, per detectar i minimitzar possibles riscos i fer una primera intervenció en cas necessari. També pot col·laborar en contenció de focs, sempre amb la supervisió del cos de Bombers.\nLa prevenció i la lluita contra incendis és una les actuacions que aquest cos de voluntaris i voluntàries duu a terme, ja que al llarg de l’any també intervé en altres tipus de situacions, com per exemple suport en cas de pluges o altres episodis meteorològics o tasques de sensibilització ciutadana.\nEn relació amb la prevenció d’incendis, l’Ajuntament atorga una subvenció anual de 10.000 euros a l’ADF per cobrir les despeses generades durant la seva tasca. Així mateix, a finals de l’any passat es va concedir un ajut de 10.000 euros més a l’entitat per a l’adquisició d’un camió destinat, precisament, a l’extinció de focs.\nL’alcaldessa de Sabadell, Marta Farrés ha volgut\n“agrair i reconèixer la tasca i el compromís del conjunt de professionals i voluntaris de diferents cossos i entitats que, dia a dia i de forma coordinada, lluiten contra el foc i vetllen per la conservació del nostre entorn”.\nUn reconeixement al qual s’ha sumat el tinent d’alcaldessa.\nEn el marc de la prevenció i per tal de reduir riscos, a banda de les actuacions de sensibilització i actuació, l’Ajuntament ha fet una neteja d’espais forestals urbans a tots els districtes de la ciutat. També s’han desbrossat zones forestals i vores de camins com ara diversos punts del rodal i del Ripoll, Castellarnau, el Parc Agrari, les àrees de lleure, la zona d’horta municipal, Can Roqueta i altres espais naturals, com la zona dels marges de la Bassa o els voltants de Riu-sec.\nTags: ADF, Bombers, incendis, Medi ambient


El Gobierno reunirá esta semana a ayuntamientos y cc.aa. para fijar objetivos individuales de déficit\nEUROPA PRESS30.07.2012 - 10:06h\nEl Gobierno reunirá este lunes a la Comisión Nacional de Administración Local (CNAL) y mañana, martes, al Consejo de Política Fiscal y Financiera (CPFF) para fijar los objetivos individuales de déficit de ayuntamientos y comunidades autónomas para 2013 con arreglo a la nueva senda de consolidación fiscal aprobada.\nPrevisiblemente, tanto unos como otros se amoldarán a los objetivos generales, que establecen un déficit cero hasta 2015, en el caso de los ayuntamientos, y un déficit para el conjunto de las comunidades autónomas del 0,7% en 2013, del 0,1% en 2014 y un superávit del 0,2% en 2015.


Augmenta el percentatge d'usuaris que accedeixen a Internet des de dispositius mòbils | Consumer\nAugmenta el percentatge d’usuaris que accedeixen a Internet des de dispositius mòbils\nLa quota va ascendir a un 8,5% durant el passat mes de gener\nData de publicació: Dilluns, 13 de Febrer de 2012\nLa connexió a Internet es realitza cada vegada més a través de dispositius mòbils, mentre que els ordinadors perden terrè. El percentatge de persones que usen el dispositiu mòbil amb connexió s’ha duplicat cada any des de 2008. Aquestes dades contrasten amb la disminució d’usuaris que es connecten des de dispositius de sobretaula.\nEl percentatge d’usuaris que es connecten des del seu escriptori a la Xarxa al gener de 2011 era d’un 95,7%, segons un estudi realitzat per Statcounter. I encara que la xifra és molt alta, un any després ha disminuït fins al 91,51%. Mentre, la quota de mercat mundial de dispositius mòbils per accedir a Internet a tot el món era al gener de 2010 de l’1,6% i en el mateix mes de 2011 ascendia a un 4,3%. Aquest any la quota pujava ja a un 8,5% al gener. A més, el creixement d’accés a Internet des de mòbils s’accelera. Des de novembre de 2011 fins ara, la xifra global de dispositius mòbils s’ha incrementat un 1,54% de quota. És probable que aquesta xifra es degui a la gran venda de smartphones durant la campanya de Nadal.\nPel que es refereix a presència de sistemes operatius, destaca Symbian, amb un 31,89%. Els segueixen iOS, amb un 24,04%, i Android, amb un 23,21% de quota de mercat mundial. En últim lloc està el sistema BlackBerry US, amb un 6,94%. Cal destacar el gran descens d’aquesta companyia que des de gener de 2011 fins a gener de 2012 ha tingut una baixada del 8,09%.\nL’estudi reflecteix que els usuaris que més usen els seus dispositius mòbils per connectar-se a Internet són els nord-americans, amb un 8,59%. En aquest sentit, els espanyols estan molt per sota de la mitjana de la resta del món amb un 4,05%. Sud-amèrica també té un baix percentatge d’usuaris que accedeixen a Internet des dels seus mòbils (2,88%).\naugmenta Internet-ca movil-ca porcentaje-ca usuaris


El basilisk lizard entra a les aules Magnet - Magnet | Magnet\nEls docents dels equips impulsors Magnet van viure una situació d’ensenyament i aprenentatge a la sessió de formació que va impartir David Vilalta.\nViure una situació d’aprenentatge basada en la indagació, la interacció dialògica i la comprensió de la realitat, d’un mateix i dels altres, per extreure algunes característiques vinculades a un model didàctic socioconstructivista i al currículum competencial. Aquesta va ser la premissa i el missatge que van rebre els docents dels equips impulsors Magnet al convocar-los en una sessió de formació amb la intenció d’avançar en la reflexió sobre el FER, PENSAR i COMUNICAR.\nAquesta sessió, planificada i duta a terme pel David Vilalta Murillo el 26 de febrer tenia el propòsit de fer viure una situació d’ensenyament i aprenentatge entre el professorat assistent per després ser reflexionada. D’aquesta reflexió s’esperava que els participants conversessin, reflexionessin i s’inspiressin per tal de transferir quelcom als claustres de les escoles i instituts on treballen.\nEns posem en context: En un primer moment ens imaginem una sortida al bosc en que hem observat uns sabaters amb el nostre alumnat. Un cop situats proposem veure un vídeo del Basilisk Lizard que dona per a conversar, pensar i compartir les idees pròpies de cada un de nosaltres: com és que pot caminar un llangardaix sobre l’aigua? Podem extreure alguna conclusió, alguna regularitat o coneixement?\nPensar primer individualment, cercar explicacions i preguntes que després podem compartir. Sols però no aïllats, on cadascú genera un document sobre el que s’imagina. Es fa una exposició amb aquests documents i es demana que tothom vagi a cercar algun document que el sorprengui o, potser, algú que tingui les mateixes idees. Es creen petits grups que gestionen les seves idees per presentar un model al gran grup.\nConversar i contrastar models, idees, exemples i situacions comparables. Fer hipòtesis i identificar variables, pensar i dur a terme experiments… i construir explicacions i prototips que ens permetin explicar les nostres idees, contrastar-les amb les dels altres, compartir i escoltar…\nDurant dues hores, treballant sobre un sistema real i complex a la vegada, on hem construït a l’aula un context d’aprenentatge molt ric que ens ha deixat espai per a escriure, dibuixar, esquematitzar, parlar, escoltar, construir… i on ens han fet falta conceptes com la tensió superficial, el principi d’Arquímedes, l’estructura microscòpica de l’aigua, les propietats dels materials, la pressió, la velocitat, l’evolució, característiques de l’ésser viu com la seva estructura esquelètica, l’edat, la impermeabilitat de les seves escates fins i tot el sistema nerviós que l’alerta de perills …\nEn Xavi Geis i la Sílvia Zurita, coordinadors Magnet, van fer el paper d’observadors durant tot el procés, i amb la seva mirada “externa”, però propera a l’hora, van poder analitzar els continguts, les dinàmiques, les sinèrgies i els sabers que van anar emergint al llarg de la sessió. Al final del procés, van dedicar una estona a fer evidents els moments clau i provocar la reflexió sobre el context d’aula que cerquem per generar un aprenentatge de qualitat i connectat amb l’entorn. Finalment es van generar converses reguladores per tal d’avaluar el ritme i el contingut de la sessió, i per aprofundir sobre els principis metodològics Magnet. En aquest sentit, el rol del mestre/professor en aquestes situacions d’aprenentatge i la mirada cap a l’avaluació competencial van ser elements centrals d’aquesta conversa final.\nLa sessió va ser molt ben valorada pels assistents!!! No us perdeu la propera trobada amb els equips impulsors magnet: dimecres 13 de maig.\nAutors: Xavi Geis amb la col·laboració de David Vilalta


Els negocis tancats per la COVID-19 podran pagar la meitat del lloguer mentre durin les mesures sanitàries – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 3 de novembre de 2020 a les 17:00 0 816 Visites\nText i fotografia: Generalitat de Catalunya. Departament de Justícia.\nContinuen les queixes per les obres del tram de Martorell a Sant Sadurní de Renfe


::: Circ ::: Cia. Passabarret en Blog: d’agost 2010\nContra-rellotge per Tàrrega!\nEstem treballant a contra-rellotge per tenir-ho tot a punt per la estrena definitiva de 'Big Boss & Tandarica Orkestar' a la propera Fira de Tàrrega (11 i 12 de setembre). L'Alba Leiva amb el vestuari, en Tony Murchland amb la direcció i en Joan Güell i en Josep Maria Güell en la confecció d'atrezzo. Com anirà?\nPublicat per david a dimarts, d’agost 31, 2010 Cap comentari:\nCapaços de fer un mega-parc...\nEstem molt contents perque ja tenim la mà trencada de fer instal·lacions de gran format en events concrets. Dins del programa de la passada festa major de Vallmoll (16 d'agost) vam ocupar tota la pista esportiva amb activitats per als més menuts, amb la Berta, inflables, animacions amb la companyia Struc (ben amiga) i l'avant-projecte del que serà el nostre nou taller de llits elàstics de 2011...\n'Agni' a La Canonja i a Prades\nFer el nostre nou espectacle infantil 'El Temple d'Agni' a llocs molt propers ens posen més nerviosos que fer-los lluny de casa. De fet, aquest agost hem estat a La Canonja, el poble natal de l'Uri i el Jordi (14 d'agost) i poc després a Prades (23 d'agost) on ens coneixen força i tenim un públic nombrós i conegut. Tot i que a Prades vam tenir uns petit problemes amb el so, estem molt contents d'haver passat per aquests llocs que tant estimem.\nLes imatges de dalt són de La Canonja, i les de sota a Prades.\nPublicat per david a dissabte, d’agost 28, 2010 Cap comentari:\nFalset, Falset, Falset!\nA més de ser el segon poble de l'Uri, a Falset ens hi trobem com a casa.\nAquesta va ser la Berta que vam fer a la Festa Major de Falset (el passat 10 d'agost), per segon any consecutiu!\n'Los Músics' al bar\nEl bar ha estat, des de l'inici de Tandarica Orkestar, el refugi dels músics de l'espectacle. Aquesta foto que ens ha enviat la Maria Veses és, segurament, uns dels últims testimonis d'aquesta realitat. Va ser a Osca (Huesca), el passat 11 d'agost. A la foto: Carlos Capseta, Santi Ruiz, Jonatan Tomàs, David Rincón i Roger Benet.\nLa carpa de la Biodiversió\nConjuntament amb Fundació Mar, els darrers díes de juliol hem estat treballant amb la nostra carpa en el projecte La Carpa de la Biodiversió. Han estat tres díes de tallers a Pals, Begur i Sant Feliu de Guíxols (del 28 al 30 de juliol). En Sebas (que surt a la foto damunt d'una mini-bici) es va convertir en el monitor-estrella del taller. Esperem poder seguir col·laborant amb el projecte de cara a propers anys. Mes info aquí.\nPublicat per david a dissabte, d’agost 14, 2010 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: actuacions, amics\nUn cop més, amb el 'jefe' a Valls\nEncara preparant la estrena de 'Big Boss & Tandarica Orkestar' de cara a la Fira de Tàrrega, el passat 29 de juliol vam fer una petita mostra al cor de Valls, per la regidoria de Barri Antic. De fet, aprenem més de cada actuació, i d'aquesta vam extreure coses que cal fer i coses que no cal fer... Una experiència més al costat de Jango Edwards, un mite del clown i un company.\nPublicat per david a divendres, d’agost 13, 2010 Cap comentari:\nNenes al local!\nUna colla d'infants van estar al nostre local el passat 27 de juliol. Una visita sorpresa del Casal d'Estiu de Perafort. Van estar descobrint els malabars i el circ amb nosaltres, de la mà del Jordi i l'Uri.\nPublicat per david a dijous, d’agost 12, 2010 Cap comentari:


Josep Cullell |\nNeguit 2015: autonòmiques o plebiscitàries? (28-12-2014)\nQuin poti-poti polític (25-01-2015)\nAmbigüitat o indefinició (15-03-2015)\nLa protesta és violència? (06/04/2015)\nIl·lusions renovades (22/08/2015)\n27S: democràcia sense embuts (17/09/2015)\nIl·lusionats i eperançats (14/01/2016)


EL BLOC DE SECUNDÀRIA: Premi Conviure 2017\nPremi Conviure 2017\nAl llarg de tot aquest curs, els alumnes de 3r d'ESO han participat en el XI Premi Conviure, organitzat pels Antics Dipitats del Parlament de Catalunya. Enguany, el treball que es demanava era crear una llei que toqués algun tema que tingués en compte el vessant més social i de convivència.\nEls nostres nois i noies de 3r van redactar una llei que permetia el vot als estrangers. Malhauradament, no van guanyar, però van quedar en tercer lloc de tot Catalunya. I això els va permetre participar en una plataforma de discussió de la llei que va guanyar, que anava sobre el buying a l'escola i, el divendres, 16 de juny, anar al propi Parlament a exposar les esmenes que van havien redactar per a la llei guanyadora.\nVa ser tota una experiència difícil d'oblidar per a tots els presents.\nPosteriorment, vam ser convidats pel programa Badalona Tres60, de la Televisió de Badalona, on van anar el Juanjo Alonso, professor que havia portat el projecte, i el Tayab Mukhtar, qui havia estat el representant del nostre centre.\nAquí us deixem el programa. Nosaltres sortim entre els minuts 56:10' i 67:26', aproximadament. Esperem que el gaudiu.\nEtiquetes de comentaris: 3r ESO, Socials


El Govern estudia emprendre accions legals contra el PP de Badalona per 'fomentar l'odi racial' ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Divendres, 30 d'octubre de 2020 18:08 h\nSánchez-Camacho, que ha repartit personalment el polèmic pamflet, demana disculpes però no reprova García Albiol\nLa consellera d'Acció Social i Ciutadania, Carme Capdevila, ha explicat aquest dilluns que el Govern està estudiant si emprendre accions legals contra el PP de Badalona per 'fomentar l'odi racial' repartint díptics on es relaciona immigració amb inseguretat. Capdevila ha demanat informació als seus serveis jurídics per conèixer si es poden emprendre accions legals i avui portarà l'assumpte al Consell Executiu, perquè el Govern decideixi si tirar endavant alguna mesura. 'El Govern ho està estudiant, perquè jo crec que està fomentant l'odi racial', ha declarat la consellera. També ha criticat que els dirigents del PP diguin que no comparteixen aquesta acció però 'no la criminalitzin'.\nEl pamflet que repartia el PP a Badalona.\nbadalona, pp, racisme, xavier garcía albiol\nLa consellera Capdevila ha considerat una 'greu irresponsabilitat política' que el regidor del PP de Badalona, Xavier García Albiol, repartís el passat cap de setmana aquests díptics i ha criticat a la presidenta de la formació a Catalunya, Alícia Sánchez Camacho, per acompanyar-lo. Per això, ha demanat una rectificació per part del PP i que aquesta acció 'tingui conseqüències' per Albiol.\n'Cal un posicionament, expedientant i demanant que aquest senyor renunciï als seus càrrecs', ha declarat Capdevila en una trobada amb els mitjans de comunicació.\nHa recordat que els polítics tenen responsabilitats i han de treballar per millorar la convivència. Ha acusat al PP de Badalona 'd'encendre focs' i crear competència entre veïns. Capdevila ha afirmat que no es pot culpar un col·lectiu perquè hi hagi persones que delinqueixen, 'sigui quina sigui la seva procedència'. 'És totalment intolerable', ha sentenciat.\nLa consellera ha demanat un 'discurs de coherència' a tots els polítics i que no canviïn la seva forma de parlar segons l'auditori al que es dirigeixin.\nEl PP de Badalona torna a atiar la xenofòbia fent campanya contra la construcció d'una mesquita 12.02.2009.\nEl PP de Badalona ja fa campanya pel 2011 amb un nou vídeo populista 20.11.2008.\n27 d'abril de 2010, 21.16 h\nAqui ensenyen el que son de veritat..... uns feixistes...\nAixó es el que volem a casa nostra???. vergonya per a qui els vota


Pressió i repressió aigualides | El Dimoni de Santa Eugènia de Ter (Gironès)\n: : Opinió > Més que galeries :: Manel Mesquita | 04·02·2007\nPressió i repressió aigualides\nReprimiran l’aigua per estalviar-ne un 7%. Bé, els titulars el que deien és que reduiran la pressió de l’aigua per fomentar-ne l’estalvi. M’he begut l’enteniment!, permeteu-me (un cop més) el joc de paraules.\nDes de divendres, en llegir la premsa del dia, que no he pogut reprimir-me el riure profident més llustrós. Hi ha dies que els nostres polítics superen en JAP d’El Punt (cosa francament difícil).\nL’administració és un gínjol a l’hora de dictar normatives\nHa estat tot un detall l’actualització del règim sancionador del nou reglament d’abastament d’aigua promogut per l’empresa Aigües de Girona, Salt i Sarrià de Ter i que serà aprovat dimarts en el ple de l’Ajuntament de Girona i posteriorment a la resta dels municipis de la inexistent àrea metropolitana. S’estableixen, diuen, tres tipus d’infracció: lleu, greu i molt greu… i s’estalvien, dic, les megagreus. ¿Per què les acabaríem pagant tots els contribuents? Així és! Gràcies! ¿Per què, quina multa es mereix un ajuntament que permet que a cada dues passes, a cada nova construcció, l’aigua de les capes freàtiques del subsòl es llenci -frenètica- a un clavegueram que, malgrat un acord de ple del mateix consistori, no disposa de la xarxa separativa, com ens varen vendre fa gairebé 3 anys, que resoldria aquesta situació? Sí, és clar, 1.000 dies no són res i una ciutat mil·lenària necessita el seu temps (i ganes)…\n¿En què s’assembla el carril bici de Girona ciutat i la xarxa d’aigües separativa? Que els néts dels nostres néts el/la veuran interconnectat/da. Got mig ple o capes buides.


(3012) | 19105 Commandes\n(3151) | 10635 Commandes\n(3050) | 9535 Commandes\n(879) | 3493 Commandes\n(658) | 3185 Commandes\n(698) | 2731 Commandes\n(74) | 2363 Commandes\n(2507) | 2073 Commandes\n(502) | 2025 Commandes\n€ 3,34 - 3,97 / pièce Expédition Gratuite\n(250) | 1857 Commandes\n(670) | 1768 Commandes\n(932) | 1705 Commandes\n(793) | 1679 Commandes\n(927) | 1626 Commandes\n(705) | 1533 Commandes\n(160) | 1514 Commandes\n(298) | 1465 Commandes\n(123) | 1458 Commandes\n(117) | 1457 Commandes\n(118) | 1441 Commandes\n(547) | 1365 Commandes\n(445) | 1327 Commandes\n(455) | 1273 Commandes\n(288) | 1248 Commandes\n(918) | 1223 Commandes\n(576) | 1208 Commandes\n(474) | 1207 Commandes\n(295) | 1194 Commandes\n(711) | 1149 Commandes\n(257) | 1112 Commandes\n(293) | 1067 Commandes\n(454) | 1065 Commandes\n(590) | 1056 Commandes\n(550) | 1031 Commandes\n(550) | 1027 Commandes\n(43) | 1010 Commandes\n(9) | 947 Commandes\n(161) | 920 Commandes\n€ 1,68 - 2,87 / pièce\n(302) | 896 Commandes\n(54) | 882 Commandes\n(328) | 862 Commandes\n(394) | 840 Commandes\n(84) | 833 Commandes\n(275) | 829 Commandes\n(222) | 801 Commandes\n(77) | 746 Commandes\n(419) | 741 Commandes\n(482) | 738 Commandes\nWe believe in helping you find the product that is right for you. AliExpress carries wide variety of products, so you can find just what you’re looking for – and maybe something you never even imagined along the way. If you are interested in montre femme, AliExpress has found 550,755 related results, so you can compare and shop! Try finding the one that is right for you by choosing the price range, brand, or specifications that meet your needs.\nOur selection of brands is always growing, so chances are your favorite is on AliExpress. You will find a high quality montre femme at an affordable price from brands like NAVIFORCE , Sinobi , Skmei , Curren , BOBO BIRD , Sea-Gull , STARKING , BENYAR , MEGIR , Casio.\nWe also know that personalization is in the details, so we offer many different montre femme Couleur like Noir , Bleu , Rouge , WHITE , Vert , Argent , Or , Pourpre , Rose , Jaune, and others.