LA PANXA DEL BOU: Herències enverinades\n(Hace falta estar ciego)\nA Stalin (fragment)\nAhir mencionava Rafael Alberti, i tot i que en el meu altre blog en castellà escriuré aviat de forma més extensa sobre el personatge i el poeta, el fet és que diferents anècdotes actuals me l'han fet recordar, per motius diversos i molt poc poètics.\nHem assistit aquests dies a una polèmica local sobre el senyor Rubianes i la seva herència, en concret sobre el llegat dels drets d'autor i les queixes de la seva germana, hereva d'aquests drets. Si la cosa ja ha arribat a la televisió vol dir que el mar de fons és considerable. Les herències són un mar de problemes, fins i tot a les millors famílies, humils o benestants.\nEl pobre Mossèn Cinto va veure amargades les seves darreres hores a causa de la cobdícia familiar, protagonitzada per una germana que temia que els drets d'autor, únic bé material i cobejable aleshores del malaurat poeta, anés a parar a la família amb la qual ell havia conviscut, la de la vídua Duran. La germana i alguns més van exercir de voltors amatents a l'espona del llit del moribund, unes escenes que fan esgarrifar quan s'hi pensa.\nSobre Verdaguer hi ha hagut molta mitificació i molta història de bons i dolents, els dolents, evidentment, són els Comillas i el bisbe Morgades. Jo crec que la biografia més objectiva sobre la seva vida i el seu tarannà és la de Sebastià Juan Arbó, la qual dóna una visió molt menys idíl·lica i molt més realista dels motius de fons de Mossèn Cinto en enfrontar-se a una societat a la qual s'havia adaptat força bé fins que van venir mal dades.\nPer altra banda, molts escriptors i homes importants que arriben a vells cauen en les xarxes de l'amor tardà, normalment les noves esposes són dames amb relacions interessades en el món de la cultura. Es diu que aquests lligams són d'admiració vers el senyor de culte, cosa que explicaria les gran diferències d'edat, per exemple. Però moltes vegades hi ha també aspiracions econòmiques, encobertes o no. Un cas de no fa gaires anys va ser el del senyor Cela, bandejant del Nobel l'antiga família oficial que l'havia suportat durant dècades.\nEls escriptors són un gremi que decepciona molt, la seva figura es presta a grans mitificacions i moltes vegades el que escriuen i el que fan no té una relació determinant. Per això les biografies, com passa també amb molts mites polítics, es maquillen i arrangen segons convé. Per acostar-nos a la veritat hem d'empassar-nos moltes mentides, en general. Però avui gairebé no hi ha temps de res i ja ens estan bé els discursos oficials i recurrents, que no ens maregin.\nJosé Bergamin, un altre intel·lectual amb algunes llums i moltes obres, deia que a llocs com França la literatura es consumeix a la carta i que a Espanya toca menú. Jo diria que també a Catalunya i no tan sols pel que fa a la literatura, sinó a la cultura en general. Menú obligatori beneit pels poders intel·lectuals i polítics de torn. Bergamín també va dir d'Alberti, quan aquest va tornar a Espanya glorificat, després d'haver estat, a Roma, receptor de joves viatgers mitòmans i escriptor de poemes crítics en contra de la coca-cola, les mandamos un poeta joven y nos devuelven una puta vieja.\nRafael Alberti va ser també un personatge que va veure emboirat el seu llegat, amb una sèrie de plets i discussions que encara duren i amb un doll de testaments que va redactar en els seus darrers anys. Es va casar amb una dama més jove als vuitanta anys i aquesta va heretar-ho pràcticament tot quan ell va morir, als noranta-cinc anys. María Teresa León, el gran amor juvenil, mare de la seva filla, feia temps que tenia Alzheimer i es trobava en una residència. Però Alberti ja li havia estat infidel amb una altra dona amb la qual va compartir llargues dècades romanes. En això de les fidelitats amoroses els poetes són homes com els altres. I, si tenen èxit i diners, amb moltes més possibilitats que el veí de l'escala. Per a més inri, sembla que fins i tot va exigir a la ciutat de Cadis, quan es va casar, que li retornés una part patrimonial de la qual ja havia fet donació generosa al consistori.\nAlberti i María Teresa León van esdevenir molt de temps una parella de culte. Durant la Guerra Civil van ser rebuts a Barcelona com dos artistes de cinema, eren brillants, bells, enamorats i comunistes. Maria Teresa Pàmies explica de forma molt gràfica en algun dels seus llibres aquella arribada, en uns textos no exempts de certa ingènua badoqueria. Alberti, en la intimitat, deia alguns penjaments de Catalunya i era, aleshores, força anticatalà tot i que de forma encoberta i en la intimitat. Es veu que pensava que quan s'acabés la guerra ja ens estovarien per a reconvertir-nos i reeducar-nos, però la guerra no va acabar com ell volia, tot i que també ens van reconvertir i reeducar, de grat o per força, com és ben sabut.\nAlberti, com tants altres intel·lectuals comunistes, Sartre o el mateix Bergamín, va justificar o amagar els crims de l'estalinisme. Encara avui existeix una lamentable mala consciència davant dels bunyols endegats per governs o polítics d'aquests que s'autoqualifiquen d'esquerra de veritat, tot i que, afortunadament, a casa nostra, ara no arribem al sadisme soviètic de l'època. Gent que sotto voce m'explica penjaments del tripartit, sobretot del segon, o veritables barbaritats del govern municipal de Barcelona, que coneix i ha patit de forma directa, avui defensa el que sigui enfront de la dreta. Rellegir el que determinades revistes serioses de la transició, com ara Triunfo, ens amollaven sobre els paradissos comunistes de Rússia, Xina, Albània o Cuba resulta avui molt inquietant, encara més si mirem qui les firmava.\nAquesta manca d'autocrítica em fa molta angúnia, la veritat. La trobo suïcida i contribueix al fet que el desencant polític vagi en augment progressiu. Pel que fa al tema del passat, recordo una, per altra banda força bona història sobre L'Hospitalet, de la qual havia desaparegut qualsevol referència a la violència republicana i ni tan sols es mencionava l'assassinat de Just Oliveras i d'altres hospitalencs, com ara un pobre, jove i innocent compositor de sardanes, un tema encara no aclarit i sobre el qual plana una boira interessada.\nVam confondre durant anys ser antifranquista amb ser demòcrata, fins i tot vam confondre ser d'esquerra amb ser bona persona. A Catalunya, a més, hi ha un altre element que forneix moltes més possibles combinacions, el catalanisme. La transició va veure arribar, en olor de multitud, molts d'aquells exiliats brillants, que s'havien odiat entre ells a mort i que ara cobejaven, com és natural, una bona jubilació. Viure molts anys comporta un èxit de supervivència però també facilita les contradiccions i canvis de jaqueta. Per això són tan importants, en qualsevol ideologia, els màrtirs precoços i joves o els guerrillers estossinats, dels quals es poden fer bonics pòsters.\nRafael Alberti és per a mi un gran poeta en moltes ocasions, no pas sempre, ja que la seva literatura va passar per diferents etapes. És clar que un feix de gent de la seva generació eren, com ell, nois de casa bona jugant a polítics i tenien molt de temps per escriure poemes, pintar, tocar el piano i fer l'amor amb dones avançades i boniques. Això ho va viure i patir Miguel Hernández, fill del poble, rebutjat i després rehabilitat gloriosament pels supervivents exiliats quan tan sols Vicente Aleixandre, un home de l'exili interior, premi Nobel però també interessadament oblidat, va ser qui el va ajudar en els moments difícils, tot i que sense resultats pràctics, donades les circumstàncies.\nTotes aquestes coses es van sabent amb el temps i acaben per no interessar ningú. És recurrent manifestar que l'important és l'obra però tot té relació i les biografies dels intel·lectuals ens ofereixen, si són serioses, un panorama realista i polièdric sobre la seva època i les seves circumstàncies que també van ser o són les nostres.\nA Catalunya, de tota manera, la intel·lectualitat i la cultureta, durant anys lligada a sectors una mica moralistes, àdhuc el món de la política, han semblat immergides en una discreció potent que ha fet que n'ignoréssim passions i relliscades. El més eròtic que havíem pogut llegir fins fa alguns anys, i encara, eren els poemes de Salvat Papasseit o La sabata, de Palau i Fabre. De vegades el nostre context m'ha semblat el d'aquests petits poblets de totes les geografies on no hi ha separacions matrimonials, ni homosexuals, ni pederastes, ni adúlters, ni maltractadors, ni alcohòlics, ni amants ocultes, ni prostitució, ni ludopatia, ni impotència sexual, ni mesquineses excessives, fins que algun dia potser esclata una gran tragèdia que mostra els fins aleshores invisibles budells de la plàcida, desvetllada, feliç i neta comunitat.\nPer això hi ha poques biografies interessants catalanes, fins i tot molt poques d'espanyoles. Per això i perquè el gènere requereix un interès editorial inexistent, ja que escriure una bona biografia demana temps i molts esforços. I també una mica de passió i d'enamorament del personatge, tot i assumint les seves inevitables ombres.\nFins i tot resulta una mica perillós si els testimonis del biografiat han d'acceptar una certa objectivitat. De totes les que s'han escrit de personatges catalans contemporanis tan sols trobo força remarcable la que Agustí Pons va escriure sobre Maria Aurèlia Capmany on es mostra aquesta gran donassa com era, amb tots els seus defectes, les seves virtuts i les seves passions. Passions que, com deia un altra gran oblidada hispànica, Concepción Arenal, per a la dona són abismes i per als homes, torrents. És clar que aquells eren uns altres temps i unes altres circumstàncies.\nPublicat per Júlia a 9:14\nEtiquetes de comentaris: evocacions, Jacint Verdaguer, José Bergamín, literatura, literatura catalana, Rafael Alberti\nes millor acceptar l'escriptor o el poeta sense intentar entrar massa en la persona. Millor quedar-se amb el personatge, t'acaba decebent\nMés ben dit: millor quedar-se amb l'obra. Els escriptors com molts altres creadors són de carn i ossos i com moltes persones de carn i ossos alguns et cauen bé i d'altres t'acaben decebent, ja que en el fons, no ens enganyem, no deixen de ser persones amb les seves virtuts i els seus defectes.\nLa dona amb qui Alberti va compartir dècades romanes, també molt més jove que ell, era companya meva de curs a la universitat. Segons van explicar-me, va anar amb la seva parella --ell també era estudiant del meu curs-- a veure Alberti i la parella es va desfer i ella es va quedar amb el poeta --o el poeta es va quedar amb ella. I pel que vaig llegir fa uns mesos en El País (http://tinyurl.com/7j2z8rh), la biòloga continua vivint en el mateix pis de Trastevere on va viure amb Alberti.\nFrancesc, per això sóc molt poc amiga dels mites personalitzats, de tota manera també m'agrada saber aquestes històries, deu ser tafaneria pura i dura.\nCert Grabriel. De tota manera crec que està bé saber una mica les històries personals sobre tot quan els personatges han estat també 'predicadors de valors'.\nSabia que era biòloga i també que encara era 'allà', l'habitatge de Roma ha estat molt present en el tema de la lluita per l'herència així com els objectes d'art que es veu que contenia, donacions de pintors, manuscrits... No sabia que l'amor hagués vingut a partir d'una visita d'estudiants, tot i que no és estrany, la casa d'Alberti era destí obligat de gairebé tots els universitaris mentalitzats de pas per Roma.\nA més de l'article que cites, on es parla del tema, vaig llegir fa poc el d'un jove estudiant actual al qual l'havia sorprès trobar-se amb l'antiga parella d'Alberti en el mateix pis.\nLes històries amoroses, tot i que siguin tafaneria sentimental, m'agraden, però aquestes lluites a l'entorn dels diners i les coses m'anguinegen.\nPel que fa a les noves parelles dels senyors importants, sempre són 'més joves', evidentment.\nGràcies, Júlia! :)\nÉs cert que això de saber una mica més de la vida dels personatges pot resultar decebedor a vegades, però també, com bé dius, que si van de predicadors de valors, pot ser convenient i tot.\nQue incorrin en frivolitats i necessitin tenir una dona jove al costat ja diu molt d'aquestes persones, però allà ells, però que per això ignorin la dona que ha estat anys i panys al seu costat, segurament ajudant-los molt i treballant de valent per la causa d'ells ho acaba de dir tot i és bo de saber si més no, per desmitificar-los una mica.\nA mi Alberti m'agrada però el considero un bo0n poeta que ja és molt. Un gran poeta, no. Val a dir que Rafael Alberti no era un senyoret benestant. Fins i tot va anar a escola gràcies a les quotes per pobres que feien el frares del seu poble. Aquest detall procedeix del seu llibre de memòries La arboleda perdida. Em sembla vergonyós que dediqués un poema a Stalin. Em pregunto si, com Neruda que també ho va fer, vivien cecs als incomptables crims que cometia el butxí i que èren públics i notoris.\nMiguel Hernández que, per mi, s'acosta més a gran poeta que l'excel·lent Alberti, és una icona progressista. Ja sabem que era molt pobre però el ramat que pastorava era del seu pare, segons s'ha confirmat fa temps. I també s'ha publicat com va festejar la a Ramón Sijé senyoret falangista d'Oriola que va ser el seu benefector -ja ho saps, Júlia, de bon principi i a qui M.H. va dedicar aquella bellesa dita "Elegía". També s'ha alimentat la idea de la fidelitat d'Hernández a Josefina, la seva esposa quan se sap que la va enganyar més d'una vegada.\nA mi m'agrada saber coses dels artistes de qualsevol disciplina, una barreja d'inquietud que m'ajuda a entendre l'obra i de tafaneria que no em retrec, però, afortunadament sé que m'haig de quedar amb l'obra. després de tot, sense les seves obres, mai no els hauria conegut.\nGlòria, no seria tot un senyoret però tampoc un pobret, del que expliquen ells mateixos poc cas se'n pot fer, com en el cas de Neruda que molta gent diu que més que 'Confieso que he vivido' el seu llibre s'hauria de dir 'Confieso que he mentido'. El comunisme soviètic i més endavant el maoïsme van ser uns miratges que van enlluernar molt de jovent durant anys i panys, tot s'ha de situar en el context, però el que em sobta és que després no es faci exàmen de consciència.\nSobre Miguel Hernández, té una història complicada i desgraciada, en aquell moment el falangisme era una opció 'moderna' i molts joves de pensament diferent eren amics entre ells, com el mateix Lorca amb José Antonio. Hernández va voler arrambar-se als benestants que, per altra banda, el menystenien, hi ha testimonis de Lorca i d'altres fotent-se d'aquell noiet de poble amb aspiracions. Cert que també va tenir interès en exagerar el seu origen humil però durant la guerra va tenir molta més coherència que d'altres i hi ha la història d'un enfrontament d'ell,que venia del front, amb Alberti i la seva colla que eren fent arengues a la rereguarda i vivint força bé. En fi, misèries de la realitat humana.\nEl tema de la suposada fidelitat matrimonial ja s'ha anat sabent, en el post que vaig dedicar a la pintora Maruja Mallo també en vaig parlar, en general, de fidelitats per part dels homes, en aquell temps, rics o pobres, poques. Les dones sempre estaven a l'ombra. La mateixa Maria Teresa León era una dona brillant i bonica enmig d'un món d'homes.\nLa veritat és que Alberti té poemes per a mi extraordinaris, sobretot de la primera època, però tot són gustos.\nEl pobre Machado, amb tota la bona fe també va dedicar un poema a Líster, que, per cert, es troba a l'indret del monument als morts de la batalla de l'Ebre, on hi ha la cota 705, fa una mica d'angúnia llegir-lo. La poesia al servei de la política és difícil que doni bons resultats.\nTambé es fa difícil comparar els qui van morir amb els que van sobreviure, les oportunitats han estat molt diferents, glorificar màrtirs és fàcil però voler comprendre una mica les evolucions, traïcions, canvis de jaqueta i la resta ja és més difícil.\nRita, aquestes coses no passen tan sols en ambients intel·lectuals sinó fins i tot al costat de casa, això de la dona més jove és un clàssic. Un altre tema és que al menys no siguin capaços de trencar amb dignitat i que caiguin en xarxes femenines amb interès 'comercial'. Però, vaja, pel que observo em temo que continuarà passant el mateix, el món és com és.


AZIZA BRAHIM اعزيزة ابراهيم: Continuarà\nContinuarà - Aziza Brahim, cantant\nLa cantant saharaui Aziza Brahim ens presenta el seu segon disc: Mabruk. Un treball que mescla ritmes i melodies tradicionals saharauis amb música més occidental com blues, rock i funky. Les lletres combinen la seva pròpia inspiració i molts dels poemes de la seva àvia, coneguda en el poble saharaui com la poetessa del fusell pels seus poemes reivindicatius.\nLa 2 de RTVE: Continuarà\nEtiquetas: AZIZA BRAHIM, CONCIERTOS, LJADRA MINT MABRUK, Mabruk


“Contracte a copes” (obra concursant premi Emili Mira 2020) – Universitat de Barcelona\n“Contracte a copes” (obra concursant premi Emili Mira 2020)\nLes copes de vi eren el seu refugi. En elles s’hi parapetava esperant que arribés…\nLa primera copa: Blanc de Vela, un vi de color groc pàl·lid – Varietats de Xarel·lo i Moscat d’Alexandria – Producte de la Selva (Blanes), amb una producció de 3.000 ampolles per anyada – Adient per maridar en l’aperitiu, entre d’altres.\nEll entenia bé que aquest vi no pertanyia a la seva col·lecció, li devia haver portat algun cosí de la Selva. Si no era així, no comprenia com podia haver arribat a l’Escala una ampolla de tals característiques. Però fugint d’això, li semblava bé començar amb un producte tan remot. Una producció escassa, que es feia per preservar el llegat d’unes vinyes centenàries, com acte de resistència del record. Que gairebé era el que feia ell en aquells moments, preservar-se per no decaure en l’oblit. A més, el maridatge era l’encertat: un aperitiu de Blanc de Vela amb quatre acords de guitarra que l’entristien a poc a poc, alguna cosa de Springsteen devia ser.\nAquella nit feia una setmana que havia marxat en Santi. S’havia aixecat i dutxat sol, amb una determinació singular que va despertar l’estranyesa d’en Magí. Amb una determinació singular que, tot i desvetllar-lo, continuà fent-se l’adormit. Amb els ulls entreoberts va veure com es dutxava, cordava les vambes i marxava deixant només una nota que deia:\n–No m’esperis cap nit més Magí, a partir d’avui dorm tranquil amor. Gràcies per aquests anys i que la solitud et sigui la més bella companya. He deixat la clau del pis sota el pelfut de l’entrada.\nNi més ni menys que per això es bevia vi aquell dia al carrer Milà, cantonada amb plaça Espanya. En Magí havia quedat amb la solitud per llençar-se a conèixer de nou, per mirar-li als ulls i començar a dialogar les condicions. Ell ja s’havia donat prou marge. Trobat en un clar punt d’exposició, però també en les millors condicions per començar a deslliurar-se; feia uns dies que havia decidit que era el moment. I sí, ell ja n’era conscient que qui tenia al davant s’erigia com el Caront del desamor, que d’altres queien condemnats a les seves mans. Però ell sabia, de fit a fit, a què s’exposava, i li mirava als ulls. El fet de comprendre les primeres nocions de què havia passat, el calmava.\nEl finestral del menjador era mig obert, però així i tot podia veure les primeres gotes que tacaven el carrer, que s’esquitllaven vidre avall; vibració que li semblava el millor argument per restar en silenci. Tranquil. L’actitud idònia per qüestionar-se, construir-se i enderrocar-se, agafar tot pla de futur i enviar-lo a dida, trencar el gel d’un diàleg que encara no havia començat. Moment per veure-hi bevent. Per tornar-hi, i així una i una altra vegada. Amb aquestes, en Magí i la Solitud s’adonaven que el primer vi, d’un pas lleuger en boca, s’havia acabat; bona hora de presentar el segon. No s’havien dit res encara, només es miraven. I amb la lleugeresa del vi, un s’estranyava de trobar a l’altra; real com que feia segles que no es veien. Es negava el carrer i es buidaven les copes.\nSegona copa: 88ha Negre, de color grana intensa – 50% de Garnatxa i 50% de Samsó – Producte de Ronadelles, un celler pertanyent a la denominació d’origen de Cornudella de Montsant – Any de producció: 2016.\nCertament, li va anar d’un pèl no poder tastar aquest vi. El motiu d’aquesta quasi desgràcia era l’avís que el celler feia a peu d’ampolla; Consumir, apreciat client, abans dels quatre anys de l’embotellament. Es preguntà si ell s’hagués adonat de la diferència d’un vi en plenes facultats o d’un vi de qualitat qüestionable. A ell li agradava el vi, però es reconeixia com un veritable amateur, ni gurmet, ni sommelier; amateur. Una paraula en la qual es sentia cofoiament representat. El maridatge? Un vi per beure a copes, independent, adequat pel tu a tu que es preveia.\nEs tractava d’un nano de vint-i-vuit anys que habitualment havia viscut amb autonomia. Ni referent ni exemplar. De pocs amics i males companyies. Fins que de sobte, va començar antropologia a la UB on va trobar al Santi. A en Magí se li havia mort el pare amb poc més de quatre anys, fet que va marcar la seva infantesa, adolescència i joventut. I amb vint-i-dos anys, una acne de com si en tingués quinze més una infecció d’orina, va aparèixer un tal Santi. Un paio que el feia riure moltíssim. Era esbojarrat i crític amb la manera en la qual es feien les coses. A més, era gai, un gai dels grossos; i en Magí se’n reia. Se’n reia d’ell a riallada neta.\nRecorda sempre com li deia que si l’estruç era l’au més grossa, les plomes que tenia ell, com a mínim, eren d’estruç. Perquè maco, quina manera de perdre oli! Van acabar construint una relació d’amistat sincera, però amb més temps en Magí va adonar-se’n que allò que li semblava un exercici d’enfant terrible, s’havia convertit en un benestar dolç i agradable: s’havia enamorat d’ell. Per això, beguda a banda, es reconeixia com un veritable amateur de la vida. I Springsteen s’animava amb el so de l’harmònica, fet que es contagiava en els nostres protagonistes.\nI d’un trist atzar sorgí:\n-No tens res a dir-me.\n-No pas gaire de moment, m’entretens- contestà.\n-Gaudeixes veient com et sofreixo?\n-Si ho vols dir així.\n-Més cruel que res i ningú, ja no ho recordava.\n-Jo? No em recordes pas tan bé com et penses. En Santi ha marxat perquè estava cansat d’aquesta vida que portaveu. T’estimava, però i què més? Res més! Massa vegades que us conformeu amb què teniu. I renuncieu a la por, sí a la por! La por de buscar allò, que l’endemà us pot portar una mica més lluny en la vostra estúpida recerca de l’harmonia. I ell podia ser moltes coses, però no un conformista.\n-M’has deixat altra vegada a les beceroles de la vida, puta!\n-No em sorprèn que em parlis així. Però és per això que m’has fet venir? Per retreure’m el mal port de les teves gestions emocionals? Per negar-te a acceptar, davant meu, que a partir d’ara ens veurem més sovint?-La solitud tenia present l’esfereïdora idea de què passaria si marxava. -Me’n vaig, no et molesto més; fes-ho com vulguis.- I es queda més que sol, dues copes i només un sol bevedor…\nLa música havia anat sonant, l’estat d’ànim d’en Magí decaient i amb ell el vi que quedava. Després d’endormiscar-se amb el cap damunt del seu braç, amb unes hores de marge es va despertar. Tenia la sensació que algú li estava travessant el cap amb una perforadora. Això, o que l’efecte de les dues ampolles de vi estava amainant, deixant pas a l’última ressaca que començava a conèixer. No eren ni les sis del matí, tampoc les cinc; tres quarts de quatre de la matinada. De pressa, just abans que la ressaca arribes, va escurar el pòsit del vi negre que quedava; va aconseguir mitja copa. La va alçar i proclamar:\n-Jo estimo la vida tal com és: dolça i amarga, clara i ombrívola. Tota voldria abastar-la, però quina culpa hi tinc si són les tintes negres les que més impressionen la meva retina? He de seguir o no la meva vocació?\nI amb la consciència tranquil·la, ja que estava convençut que l’havia escoltat, digué: Salut! I ella, tranquil·la, va somriure. Mentre veia com signava el contractava, es quedava.


Tribuna: Escola Popular ·\nTribuna: Escola Popular\nRedacció 1 Octubre 2019 2 min read\nEl passat 2 d’Octubre les companyes de l’Escola Popular Rizal ens vam reunir amb els membres de la PAH de Ripollet-Cerdanyola per celebrar que fa un curs que el projecte de l’Escola Popular ha començat i que segueix vigent cada dimecres de 17:30 a 19h. Els voluntaris i voluntàries que van participar en el projecte durant el curs passat van rebre un diploma de reconeixement per la feina feta.\nEls membres de l’Escola Popular estem molt agraïts i seguim admirant la lluita diària de defensa d’un habitatge digne que fa la PAH de Ripollet-Cerdanyola. El dret a una llar que garanteixi un nivell de vida adequat és imprescindible. Avui en dia, encara hi ha moltes famílies que són expulsades de casa seva o han de suportar viure en condicions inacceptables, tot això degut a un sistema econòmic i social injust i desigual. Aquesta realitat afecta a les famílies dels nostres barris i nosaltres no ens volem quedar de braços creuats davant d’aquesta vulneració del dret a la vida.\nAquest curs comencem molt il·lusionades amb el projecte i volem, poc a poc, acabar de donar-li forma. A l’escola intentem dur a terme un suport en els estudis dels infants. Per això, l’escola pretén crear un espai de confort i tranquil·litat on els infants es sentin segurs. Creiem que és molt important cuidar i potenciar els vincles emocionals entre els infants, les voluntàries i les famílies, formant així una comunitat al barri on les persones que hi participin s’hi sentin identificades i estimades. Creiem molt en aquest projecte per la nitidesa dels principis de l’organització que ens recolza. També el sentim créixer i els resultats es poden veure reflectits tant en el desenvolupament dels infants, de les famílies i en el del nostre propi. Perquè l’educació ha de ser per a tothom, s’ha de basar en la solidaritat i l’ha de regir el principi de justícia i fraternitat. Fins la victòria, visca l’Escola Popular Rizal.\nPlataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH Cerdanyola – Ripollet)\nTags: Escola Popular Rizal PAH Ripollet\nPrevious: Tribuna: ¿Y ahora qué?\nNext: Tribuna: Símbols de part\nRedacció 16 Setembre 2021 39\nRedacció 9 Setembre 2021 117\nRedacció 23 Juliol 2021 258


Canvi en el procediment per demanar hora als especialistes al Centre Sanitari - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCanvi en el procediment per demanar hora als especialistes al Centre Sanitari\nCanvi en el procediment per demanar hora als especialistes al Centre Sanitari Regió7\nEl procediment per demanar hora al Centre Sanitari del Solsonès, tal com ja va avançar Regió7 (vegeu edició del 16 d'agost), ha canviat. A partir d'ara, és el metge de capçalera qui, quan ho creguiconvenient i necessari, derivarà l'usuari a l'especialista corresponent. En aquest cas, el metge lliurarà la derivació per poder demanar hora a recepció del centre sanitari al mateix moment.\nSi hi ha molta demanda i no es pot donar cita al moment, els usuaris hauran d'esperar que s'obrin les agendes el darrer divendres de cada mes a la una del migdia. Les agendes quedaran obertes fins a completar tots els dies i hores de visita dels especialistes.\nNomés en el cas de l'oftalmòleg, per la creixent demanda, serà el metge de capçalera el que enviarà el pacient a recepció. Serà el personal del centre qui trucarà directament a l'usuari per concertar l'hora de la visita.\nAtès que hi ha una manca generalitzada de metges especialistes a tot Catalunya, des del Catsalut es prioritza que els hospitals de referència estiguin coberts amb aquests professionals. Per tant, no es pot disposar de totes les hores que es voldria al CAP de Solsona.\nEl Centre Sanitari del Solsonès és un Centre d'Atenció Primària (CAP) que ofereix a la població de la comarca, a diferència de molts altres CAP de Catalunya, serveis d'especialitats mèdiques (traumatologia, cirurgia, cardiologia, oftalmologia...). Aquestes són principalment ateses per professionals d'Althaia, l'hospital de Manresa.


Jun 19, 2019 | Destacat\nEl passat 31 de maig, en el marc del Dia Mundial Sense Tabac, hem fet un pas més en el nostre compromís per la salut i hem instal·lat als accessos de l’escola els rètols de la campanya “Entorns sense fum”, que conviden a mantenir els voltants de...\nEl dia 1 de la festa de l’Obra Salesiana de Rocafort uns 30 alumnes de diferents promocions es van trobar per tornar a estar per el que va ser las seva casa durant molts anys. Van estar acompanyats per professors d’aquestes generacions: Gregorio Arana,...\nLa coral Xaragall vol compartir amb vosaltres el seu concert de final de curs que enguany tindrà lloc el proper dissabte 15 de juny a les 18.00 al Santuari i que comptarà amb la participació de l’orquestra de cambra de l’escola de música Artmusic. Amb un...


Olot és l'única ciutat gironina que ofereix formació d'ESADE - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Olot és l’única ciutat gironina que ofereix formació d’ESADE\nOlot és la única ciutat de les comarques de Girona que, ara mateix, ofereix la formació d’ESADE. El dia 20 de febrer iniciarà un Programa de Direcció Financera a la ciutat.\nNo és la primera vegada que ESADE aposta per aportar formació a Olot, ja que l’any passat també s’hi va fer un altre curs de Direcció d’Empreses, que ja va funcionar molt bé. Hi ha 22 incrits, però per qui ho vulgui les inscripcions encara són obertes. El 50% dels alumnes que hi assistiran venen de fora de La Garrotxa. Justament, ESADE, va triar la ciutat d’Olot com a punt estratègic per atraure alumnes de Vic, Girona, Banyoles o Ripoll. ESADE només té centres de formació a països de sud-amèrica, Madrid o Barcelona, i ara també en tindrà aquí a Olot. Aquest curs d’enguany, es farà a la Fundació d’Estudis Superiors. Un cop més, s’ha triat aquest centre, perquè es tracta d’una iniciativa per potenciar aquest espai de formació a la ciutat.\nprograma direcció financera


Matí de fortes gelades després de la neu\nDesprés d’una tarda i vespre de molta excitació pels amants de la meteorologia, l’aire fred que entrava darrera la borrasca ha provocat que la nit fos altre cop de fortes glaçades en molts indrets. Diversos termòmetres han caigut per sota dels -5º a l’interior, i en els punts més freds de la Cerdanya s’han fregat els -20º. Trànsit alertava aquest matí de plaques de gel en vies importants com la C-17, la C-25 o fins i tot algun trams alts de la C-58.\n❗❄❄Només resta 1 via amb presència de plaques de GEL/NEU a la calçada: la C-58 a #Viladecavalls\n— Trànsit (@transit) February 13, 2018\nA més a més aquest matí hi ha alguns bancs de boira a la Catalunya Central, boira gebradora que encara afavoreix més la formació de gel. Cal conduir amb precaució aquest matí, sobretot a la Catalunya Central.\nAquestes són algunes de les temperatures mínimes d’aquest matí:\nEl Pont de Suert, -11º\nGuardiola de Berguedà, -10º\nLa Seu d’Urgell, -9º\nLa Panadella. -5º\nBarcelona (Tibidabo), -1º\nBarcelona (Raval), 3º\nEn el cas del Tibidabo es tracta de la temperatura més baixa d’aquest hivern. Des de l’onada de fred del gener del 2017 la temperatura no baixava tant a l’Observatori Fabra.\nAvui el pas d’un front farà que al migdia el cel quedi bastant tapat, cosa que mantindrà l’ambient molt fred durant bona part del dia, nevarà al vessant nord del Pirineu però en general no hi haurà pluja ni més emblanquinades. A la tarda el vent de ponent bufarà amb cops de més de 50 km/h en àmbits com la Selva i la Garrotxa, i es deixarà sentir moderat en moltes comarques del centre i sud de Catalunya. Aquest vent sec i càlid evitarà que tot l’aire fred que ha entrat durant les últimes hores s’instal·li i accelerarà la fusió de la neu caiguda durant les últimes hores.\nDemà ens creuarà un front encara més actiu, que farà que el dia sigui bastant tapat en general, però igualment les opcions de pluja seran escasses. Al Pirineu Occidental hi nevarà amb més ganes i de forma més extensa que avui, la cota de neu ja superarà els 1.000 metres, i de cara a la tarda fins i tot s’enfilarà per sobre dels 1.500. Al matí farà força menys fred que avui i en molts sectors al migdia també es notarà la pujada de temperatura. A prop de mar és on més quedarà frenat el termòmetre. A partir de dijous aquesta pujada de temperatura s’accentuarà i les màximes ja superaran els 15 graus en força comarques. El fred no es queda.\nEls dies vinents també estarem pendents del cap de setmana, perquè el pas de més fronts farà que probablement en algun moment de dissabte o diumenge calgui tornar a obrir el paraigua. Encara hi ha força incertesa en els mapes, però l’escenari més probable a dia d’avui és el d’un cap de setmana amb bastants núvols i amb algunes estones de pluja poc abundant. La neu, per ara, no tornarà a sortir del Pirineu.


Sugar - Teatre Musical\n”Sugar”, Premi de la Crítica en Arts Escèniques 2015 al millor musical, s’estrena el 18 de novembre i es podrà veure a l’Eixample teatre fins al 8 de gener, amb una escenografia renovada, un repartiment de 15 intèrprets i 5 músics en directe, formen part de l’espectacle basat en la famosa pel·lícula de Billy Wilder ‘Some like it hot’.\nEl musical de Broadway estrenat el 1972 al Majestic Theatre de NYC està basat en la pel·lícula Some Like It Hot – Con faldas y a lo loco (1959), una història escrita per Robert Thoeren i Michael Logan, dirigit per Billy Wilder i amb Marilyn Monroe, Tony Curtis i Jack Lemmon com a actors principals. És la comèdia per excel·lència del cinema nord-americà, guanyadora d’un Oscar i 3 Globus d’or.\nLlibret: Peter Stone\nLletra: Bob Merrill\nDisseny de vestuari: Som-hi Films\nDisseny d'escenografia: Escenografies MoiàPau Doz\nDisseny de so: Enric Vinyeta\nDisseny de llum: Jordi Thomàs\nIntèrprets: Sugar: Bealia Guerra. Jerry/Daphne: Xavi Duch i Jordi Llordella. Joe/Josephine: Rubén Yuste. Sir Osgood Fielding: Pep Cortés. Sweet Sue: Maria Santallusia. Botins Palazzo; Jordi Llordella. Olga: Lorena García. Rosella: Ariadna Canals. Mary Lou: Anna Lagares. Dude: Hugo Rivero. Enzo: Óscar Planells. Luigi: Adrià Garcia. Charlie Mondadientes: Javier Arroyo.\nMúsics: Piano: Filippo Fanó i Jairo Ortega. Bateria: Josema Martín i Valentí Querol. Contrabaix: Bernat Hernández i Pau Lligadas. Trompeta: Pol Padrós i Álvar Montfort. Saxo: Jordi Santanach i Sergi Felipe.\nCompanyia: Som-hi films\nData d'estrena: 29 de juny de 2017


Hotel J And J, Florencia - Atrapalo.com.mx (55) 4333-1069\nVia di Mezzo, 20, Florencia 50121, Florencia (Italia) Ver mapa\n1 Opiniones 430 Opiniones ¡Hazte con el mejor precio!Comprueba ahora la disponibilidad\nEste hotel de 4 estrellas esta situado en el centro de Florence y el año de apertura fue 1700. Esta cerca de Santa Croce. Las 21 habitaciones estan equipadas con minibar, secador de pelo, caja de seguridad, set de planchado y aire acondicionado. *** Impuesto de la ciudad a pagar directamente en el hotel por persona y por noche *** INTERNET\n24 horas recepción Acceso a Internet inalámbrico Aire acondicionado en áreas públicas Alquiler de Bicicletas Alquiler de carros Business center Caja fuerte Calefacción en áreas públicas Check-in check-out express Fax Guardarropa Guardería Habitación/consigna para equipajes Lavandería Parking/garaje Parking cubierto Prensa S.M.I. Salas de reunión Servicio de habitaciones Servicio despertador Terraza Traslados de pago recepción Habitación\nAire acondicionado Albornoz Artículos de baño Balcón Bañera Baño Bidet Caja de seguridad Calefacción central Enmoquetado/a Escritorio Habitaciones no fumadores Mini-bar Otros animales de compañía Pantalla TV plana Plancha Radio Sala de estar Secador Solo ducha TV TV satélite Teléfono Actividades y ocio\n"Hotelet petit i molt acollidor. Excelent ubicació."\nLa ubicació, ideal, molt a prop del centre però en un carrer molt tranquil. Petit monastir reformat, les habitacions grans, però només amb una petita finestra (la 15). L'esmorzar correcte, poc variat si estas més d'un dia. La cambra de bany gran i ben equipada. A Catalunya no tindria 4 estels.\npositivo: Ubicació, tracte del servei, bany.\nnegativo: Habitació un xic claustrofòvica, els aparells de calefacció ubicats al claustre massa sorollosos.


Bob Capa a Sant Julià\nEls moments més importants del segle XX són a les parets del Museu del Tabac\nSi a l’inici hi hagués un gran mur negre amb lletres modernes i enmig un parell de pantalles de plasma amb algun audiovisual i auriculars per al públic, seríem al CCCB. La importància de l’exposició, la qualitat del material, el relat ben organitzat, l’espai còmode i obert ens podrien portar a qualsevol centre cultural cosmopolita i modern. Però som a Sant Julià i tenim al nostre abast Robert Capa. Retrospectiva, una altra exposició excel·lent del Museu del Tabac.\nLa mostra dedicada al Magnum Robert Capa és un recorregut per tota la seva obra –per això és una retrospectiva, és clar-, que obre mil camins i suggeriments a l’espectador. El porta a la guerra civil espanyola, al Front Republicà francès, al drama dels refugiats espanyols, a la Xina –quina por fan els retrats d’aquest àmbit-, a Normandia – al desembarcament borrós i trepidant-, a la URSS, a la fundació de l’estat d’Israel i a molts altres moments crucials del segle XX. A més, ofereix els retrats més glamurosos d’artistes, cineastes i actrius dels anys daurats de Hollywood.\nAixò, i molt més, és el que hi ha a les parets, però al darrere encara hi ha més temes, més personatges i més anècdotes. Hi ha, per exemple, Gerda Taro –Gerta Pohorylle- la primera fotògrafa de guerra que va morir al front, companya de Capa. De fet, la seva Gala, ja que va inventar per a André Friedmann el personatge del gran reporter americà Robert Capa i li va fer guanyar molts més diners dels que aconseguia fins al moment. Hi ha la maleta mexicana, dins la qual van aparèixer 4.000 fotos, d’ells dos i del seu company Chim. El format de les fotos fetes amb diferents càmeres va ser clau per identificar quines eren de cadascú i van donar entitat a Taro, fins aleshores considerada apèndix de Capa. Quan el 3 de novembre es tanquin les portes de ‘Robert Capa. Retrospectiva’, estaria bé que aquell ‘CCCB de Sant Julià’ preparés per algun dia un recorregut per l’obra de Gerda Taro. Mentrestant, podem llegir la novel·la La chica de la Leica d’Helena Janeczek editada per Tusquets.


Narcisa Freixas i Pere Torné Esquius: música i dibuix de la mà. / El Blog de la BC / Inicio - Biblioteca de Catalunya\nEstás en: Inicio / El Blog de la BC / Narcisa Freixas i Pere Torné Esquius: música i dibuix de la mà.\nEtiquetas: Dones compositores , Música , Dibuixos , Il·lustració\nNarcisa Freixas i Cruells (Sabadell, 1859 - Barcelona,1926), abans de dedicar-se plenament i professionalment a la música, havia tantejat la pintura i l’escultura amb mestres com Modest Urgell i Torquat Tasso respectivament i, per tant, era sensible a la inspiració artística i estètica. Finalment, però, es va dedicar a la composició i la pedagogia musical després d’haver estudiat piano i solfeig amb Joan Pujol. L’any 1900 va publicar un llibret amb composicions catalanes de caire popular.\nNarcisa Freixas, ca. 1926\nCançons d’infants. Primera sèrie, 1905\nEl 1905, Narcisa Freixas va guanyar el concurs ofert per l’Orfeó Català per a premiar les millors cançons infantils i amb les obres presentades va editar el llibre Cançons d’infants on va posar música a poemes de Rafel Nogueras Oller, Francesc Sitjà Pineda, Dolors Monserdà, F. Tomàs Estruch; i a lletres populars. Narcisa Freixas va voler que per a llurs composicions es fes una edició ben curosa que esdevingués una peça artística en si mateixa. I per a allò va comptar amb els dibuixos i la sensibilitat exquisida del pintor i dibuixant Pere Torné Esquius (Sant Martí de Provençals, 1879 – Flavacourt, 1936), que ja havia demostrat la seva capacitat per a traduir el món infantil o, si més no, un món infantil idealitzat.\nCançons d'infants (primera sèrie). El pomeró. Il. Pere Torné Esquius, 1905\nEl llibre va tenir una gran acollida tant per part de crítics musicals com d’entesos en les arts del llibre. Per la seva banda, l’escriptora i musicòloga Carme Karr va escriure una extensa ressenya a la revista Joventut del qual destacà els dos poemes de Sitjà, Pobre mestre i El pomeró, i el talent de la compositora en la majoria de les composicions. Tot i això, en va criticar nombroses qüestions, com algunes variants en les més properes a la música popular alemanya o francesa que no pas a la catalana; i una qüestió fonamental quant a la pedagogia infantil: reivindicava “l’esperit de la música regional, rich de tants dessemblants y variants vayents dintre la mateixa eterna poesia de la cançó popular catalana.”\nLluís M. Folch i Torres va escriure una ressenya a la Revista Ibérica de Exlibris, en què destacava el fet d’acoblar-se de manera tan delicada els tres principals elements de bellesa: la literatura, la música i la pintura. I quant a l’edició va afegir:\n"En Torné Esquius [...] ha posat tot son amor en les il·lustracions. Oh la netedat y l’ordre de la cambra del mestre vellet y bo! Oh la bonesa de cor de l’home que ha arribat a ses velleses entremitj d’infants! Còm se sent en la sala y arcoba que il·lustra la cançó del pobre mestre!”\nQuan Folch i Torres parla de la netedat i l’ordre de la cambra del mestre vell, del que està parlant és justament d’una de les maneres de fer d’en Torné Esquius més singulars i que cal destacar: la claredat gràfica de les seves composicions i esquemes temàtics que es basen en la línia clara però sinuosa, és pur i espontani amb la pretesa senzillesa de l’atmosfera que vol aconseguir en els seus dibuixos i il·lustracions.\nÉs coneguda la carta que Joan Maragall, que pocs anys després col·laborarà amb el dibuixant fent-li el pròleg presentació del seu llibre més reconegut Els dolços indrets de Catalunya (1910), i li comentava el següent: "..tinch á casa les cançons de noys de la Senyora Freixas il·lustrades per vostè com segurament ningú més podia ferho perquè l’esperit musical y l’esperit gràfich forman allí una unitat artística fortíssima, inseparable".\nCançons d’infants. Segona sèrie, 1909\nCançons d'infants (segona sèrie). Coberta. Il. Pere Torné Esquius, 1909\nEl 1909 va publicar la segona sèrie de Cançons infantils que va ser premiada al Jocs Florals de Girona. Freixas va comptar de nou amb Francesc Sitjà i Rafel Nogueras i Oller per a musicar les seves composicions líriques, i pel pròleg va comptar amb la ploma de Dolors Monserdà. Torné Esquius tornà a repetir com a il·lustrador amb dibuixos que reflectien el món infantil amb la seva dolça mirada i escenografies que parlaven de la senzillesa, amb una edició de gran qualitat gràfica semblant a la primera.\nPiano infantil, petites recreacions per infants, 1918\nDes de llavors, noves edicions dels dos llibres se succeïren tant en la seva versió catalana com espanyola, i el 1918 sortí un nou llibre amb el tàndem Freixas-Torné Esquius: Piano infantil, petites recreacions per infants. Aquest cop amb vuit poemes de Francesc Sitjà i publicat per l’Editorial Muntañola. En aquest cas, van comptar amb un pròleg de Santiago Rusiñol.\nPiano infantil (primera sèrie). Coberta. Il. Pere Torné Esquius, 1918\nLes il·lustracions de Torné Esquius segueixen el mateix estil poètic lineal, amb un traç de llapis segur i sense ombres que reflectien un estat d’ànim idíl·lic, un estil defensat pels noucentistes.\nAquest llibre va ser l’últim publicat del tàndem Freixas – Torné, tot i que ni molt menys les seves col·laboracions s’havien aturat. Entre 1918 i la fi de 1926, en morir Narcisa Freixas, havien fet alguns llibres més que restaren inèdits fins al 1928 quan van sortir publicats dins d’una edició d’homenatge titulada Obres de Narcisa Freixas dirigida pel seu fill, Josep M. Petit i Freixas.\nEn aquest llibre sortiren la tercera i quarta sèrie de Cançons d’infants prologades per Amadeu Vives i Ignasi Iglesias respectivament, amb textos de Francesc Sitjà i musicats per Freixas.\nCançons d'infants (tercera sèrie). Portada. Il. Pere Torné Esquius, 1928\nCançons d'infants (quarta sèrie). Portada. Il. Pere Torné Esquius, 1928\nAixí mateix, Piano infantil. Llibre de nines (segona sèrie), amb un preciós pròleg de l’escriptora Víctor Català on reivindicà el paper de la dona creadora; i Llibre de les danses en el qual Torné Esquius surt del món infantil per recrear-se en un món més cavalleresc, d’harmonies medievals i de fantasies plateresques, tot tenint en compte els temes dels poemes d’en Sitjà.\nLlibre de les danses. Coberta. Il. Pere Torné Esquius, 1928\n Karr, Carme, “Narcisa Freixas. Cançons d’infants, premiades en la Festa de la Música Catalana de 1905.-Il·lustracions de Torné Esquius”, Joventut, Any VII, Núm.331, Barcelona, 14 de juny, 1906, p.376-377.\n Folch i Torres, LL.M., “Cançons d’infants”, Revista Ibérica de Exlibris, Año VI, Núm.2, Barcelona, 1906, p.37-39.\n Carta de Joan Maragall a Pere Torné Esquius, 25 de gener de 1906. Arxiu Joan Maragall.


En declaracions al programa "Problemes domèstics" de Catalunya Ràdio, l'expresident de la Generalitat Pasqual Maragall ha deixat clar que ja no és mil\nitant del PSC i ha afegit que no serà el candidat del partit demòcrata que promou.\nMar Serna adverteix que el Govern no tolerarà la contractació fraudulenta de "sense papers"\nEn declaracions a "El matí de Catalunya Ràdio" la consellera de Treball, Mar Serna, ha remarcat que la Generalitat no serà tolerant amb la contractaci\nó irregular d'immigrants "sense papers", constatada pel programa d'Antoni Bassas.\nEn declaracions a "El matí de Catalunya Ràdio" la consellera de Treball, Mar Serna, ha remarcat que la Generalitat no serà tolerant amb la contractació irregular d'immigrants "sense papers", constatada pel programa d'Antoni Bassas.\nManel Fuentes, demà, amb Pasqual Maragall\nEl programa de Catalunya Ràdio "Problemes domèstics", amb Manel Fuentes, repassarà l'actualitat demà, divendres 19 d'octubre, amb l'expresident de la Generalitat Pasqual Maragall.\nMar Serna, demà, a "El matí de Catalunya Ràdio"\n"El matí de Catalunya Ràdio" entrevistarà demà, divendres 19 d'octubre, la consellera de Treball de la Generalitat, Mar Serna. L'entrevista començarà cap a dos quarts de deu.\nEl síndic de greuges intervindrà en el cas de la contractació irregular de "sense papers"\nEl síndic de greuges ha avançat a "El matí de Catalunya Ràdio" que demanarà explicacions a administracions i agents socials sobre els punts on es conc\nentren immigrants "sense papers" a l'espera d'una feina. El programa n'ha localitzat almenys 5.\nEl síndic de greuges ha avançat a "El matí de Catalunya Ràdio" que demanarà explicacions a administracions i agents socials sobre els punts on es concentren immigrants "sense papers" a l'espera d'una feina. El programa n'ha localitzat almenys 5.\nCatalunya Música transmetrà, diumenge, el concert de José Enrique Bagaría i l'OBC, des de L'Auditori\nCatalunya Música transmetrà aquest diumenge, 21 d'octubre, des de L'Auditori el concert del pianista José Enrique Bagaría i l'OBC, dirigida per Vasily\nPetrenko. La connexió amb L'Auditori es farà cinc minuts abans de les onze del matí.\nCatalunya Música transmetrà aquest diumenge, 21 d'octubre, des de L'Auditori el concert del pianista José Enrique Bagaría i l'OBC, dirigida per Vasily Petrenko. La connexió amb L'Auditori es farà cinc minuts abans de les onze del matí.\nRidao, demà, a "L'oracle" de Catalunya Ràdio\n"L'oracle" de Catalunya Ràdio tindrà com a convidat demà, dimecres 17 d'octubre, Joan Ridao, portaveu d'ERC al Parlament i cap de llista d'Esquerra a les eleccions generals.\nCatalunya Música transmetrà demà l'òpera "Andrea Chénier", d'Umberto Giordano, des del Liceu\nCatalunya Música transmetrà demà, dimecres, l'òpera "Andrea Chénier", d'Umberto Giordano, des del Liceu. La transmissió començarà cinc minuts abans de\nles vuit del vespre, amb els comentaris de Jaume Radigales i el crític Marcel Cervelló.\nCatalunya Música transmetrà demà, dimecres, l'òpera "Andrea Chénier", d'Umberto Giordano, des del Liceu. La transmissió començarà cinc minuts abans de les vuit del vespre, amb els comentaris de Jaume Radigales i el crític Marcel Cervelló.\nSaura diu que reclamaran al fiscal general de l'Estat que demani la nul·litat del judici a Companys\nEl conseller de Relacions Institucionals, Joan Saura, ha avançat a Catalunya Ràdio que l'Executiu instarà el fiscal general de l'Estat a demanar la nu\nl·litat del judici sumaríssim a Companys, un cop s'aprovi la llei de memòria històrica de l'Estat.\nEl conseller de Relacions Institucionals, Joan Saura, ha avançat a Catalunya Ràdio que l'Executiu instarà el fiscal general de l'Estat a demanar la nul·litat del judici sumaríssim a Companys, un cop s'aprovi la llei de memòria històrica de l'Estat.\nFuentes omple l'Escola Universitària de Turisme i Oci de la URV amb "Problemes domèstics"\nUn centenar d'alumnes han passat per l'Aula 1.1 de l'Escola Universitària de Turisme i Oci de la URV per per participar en directe al programa "Proble\nmes domèstics", de Manel Fuentes, dins la gira "Problemes domèstics: honoris causa 2".\nUn centenar d'alumnes han passat per l'Aula 1.1 de l'Escola Universitària de Turisme i Oci de la URV per per participar en directe al programa "Problemes domèstics", de Manel Fuentes, dins la gira "Problemes domèstics: honoris causa 2".\nJoan Saura, demà, a El matí de Catalunya Ràdio\nEl matí de Catalunya Ràdio entrevistarà demà, dimarts dia 16 d'octubre, el conseller d'Interior, Relacions Institucionals i Participació, Joan Saura. L'entrevista començarà cap a dos quarts de deu.\nMiquel Roca creu que l'Estatut ha de tenir una solució política\nMiquel Roca, un dels pares de la Constitució espanyola, ha dit avui, al programa "El matí de Catalunya Ràdio", que la situació en que es troba el Trib\nunal Constitucional és dramàtica i que la solució de l'Estatut ha de ser política\nMiquel Roca, un dels pares de la Constitució espanyola, ha dit avui, al programa "El matí de Catalunya Ràdio", que la situació en que es troba el Tribunal Constitucional és dramàtica i que la solució de l'Estatut ha de ser política\n"El matí de Catalunya Ràdio" i "L'oracle", demà, en directe des de Frankfurt\nCatalunya Ràdio emetrà demà en directe des de la Fira del Llibre de Frankfurt el magazín matinal que dirigeix i presenta Antoni Bassas i "L'oracle", amb Xavier Graset.\nTresserras anuncia que la Generalitat impulsarà un pla de foment de la lectura\nEl conseller de Cultura, Joan Manel Tresserras, ha avançat a "El matí de Catalunya Ràdio" que el govern impulsarà un pla de foment de la lectura i dob\nlarà la inversió actual. Així s'arribarà als 8.000 milions d'euros, entre el 2008 i el 2010.\nEl conseller de Cultura, Joan Manel Tresserras, ha avançat a "El matí de Catalunya Ràdio" que el govern impulsarà un pla de foment de la lectura i doblarà la inversió actual. Així s'arribarà als 8.000 milions d'euros, entre el 2008 i el 2010.\nRidao diu que convertir ERC en un "front patriòtic nacional" per davant l'eix social no és bo\nEn declaracions a El matí de Catalunya Ràdio, el cap de llista d'ERC al Congrés dels Diputats, Joan Ridao, sosté que no és bo ni per a Catalunya ni pe\nr a ERC fixar com a màxima prioritat de la formació l'eix nacional per davant del social.\nEn declaracions a El matí de Catalunya Ràdio, el cap de llista d'ERC al Congrés dels Diputats, Joan Ridao, sosté que no és bo ni per a Catalunya ni per a ERC fixar com a màxima prioritat de la formació l'eix nacional per davant del social.\nJoan Ridao, demà, a "El matí de Catalunya Ràdio"\n"El matí de Catalunya Ràdio" entrevistarà demà, 9 d'octubre, el cap de llista d'ERC al Congrés dels Diputats i portaveu republicà al Parlament. L'entrevista començarà cap a dos quarts de deu.\nEn declaracions a "El matí de Catalunya Ràdio", la ministra d'Habitatge, Carme Chacón, ha defensat la "valentia" del president Zapatero i la "influènc\nia" del PSC en tot el procés. "No sap el que Zapatero està vivint a causa de l'Estatut", ha afirmat.\nChacón diu que en 10 anys el Pacte Nacional per l'Habitatge permetrà resoldre el 80% dels problemes\nLa ministra d'Habitatge, Carme Chacón, ha qualificat d'"intel·ligent" el Pacte Nacional per l'Habitatge i ha remarcat, a Catalunya Ràdio, que en 10 an\nys permetrà que el 80% de persones que tenen problemes per accedir a un habitatge ja en tinguin.\nLa ministra d'Habitatge, Carme Chacón, ha qualificat d'"intel·ligent" el Pacte Nacional per l'Habitatge i ha remarcat, a Catalunya Ràdio, que en 10 anys permetrà que el 80% de persones que tenen problemes per accedir a un habitatge ja en tinguin.\nCatalunya Música transmetrà, el concert de la soprano Ofèlia Sala i l'OBC, des de l'Auditori\nCatalunya Música transmetrà, aquest diumenge, 7 d'octubre, el concert de la soprano Ofèlia Sala i l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Cat\nalunya, des de l'Auditori. La transmissió començarà 5 minuts abans de les 11:00 h.\nCatalunya Música transmetrà, aquest diumenge, 7 d'octubre, el concert de la soprano Ofèlia Sala i l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, des de l'Auditori. La transmissió començarà 5 minuts abans de les 11:00 h.\nPàgina 475 de 490


Vilanova i la Geltrú homenatja l'historiador vilanoví Albert Virella i Bloda\nUna taula rodona i el descobriment d'una placa a la casa on va néixer Virella ara fa cent anys ocuparan l'agenda cultural del cap de setmana\nAquest mes de novembre es commemora el centenari del naixement de l'historiador local Albert Virella i Bloda. La Comissió Albert Virella, de caràcter municipal i encarregada d'organitzar diferents actes per reivindicar la memòria i el llegat historiogràfic d'Albert Virella i Bloda, organitza per divendres 20 de novembre a les 19 h al Castell de la Geltrú una taula rodona que durà per títol "Albert Virella i Bloda de prop. Una visió personal de l'historiador vilanoví". L'acte serà moderat per l'arxivera municipal Sílvia Manuel i comptarà amb les intervencions de Sixte Moral, exalcalde de Vilanova i la Geltrú; Albert Tubau, historiador vilanoví i president de l'Institut d'Estudis Penedesencs; i Rafel Mestres, director de l'Arxiu Comarcal del Garraf, que glossaran la personalitat de Virella des d'un punt de vista polític i historiogràfic destacant, igualment, diversos aspectes i anècdotes recordats per unes persones que van tractar Virella personalment.\nI dissabte 21 a les 17 h es descobrirà una placa commemorativa al domicili on va néixer Albert Virella, al número 4 de la rambla de la Pau. L'acte d'homenatge comptarà amb l'assistència de Joan Solé Bordas, que va publicar el Retrat dedicat a l'Albert Virella i Bloda.\nA més, durant tot aquest mes de novembre, la Biblioteca Víctor Balaguer dedica La Vitrina a Albert Virella i Bloda.\nAlbert Virella i Bloda,historiador i estudiós de les viles de la comarca del Garraf i del Penedès, va néixer a Vilanova i la Geltrú el 21 de novembre de 1915. Va aconseguir conjugar la dedicació professional amb la seva gran passió, els estudis de temàtica local i comarcal, amb articles de divulgació i nombroses obres biogràfiques. La seva obra la conformen prop de tres-cents cinquanta treballs que són la seva bibliografia, i que apareixen perfectament referenciats en el llibre ‘Bibliografia 1934-1995', coordinat per Francesc Xavier Puig Rovira. Virella i Bloda va ser un pioner arreu de Catalunya en el tema dels estudis d'història local, una tasca que ha anat passant de la curiositat a l'especialitat, en un camí fet a partir de la tenacitat, la curiositat i la paciència, sempre amb un caràcter autodidacta.


Revitalitzar vOS Vosaltres , no hi ha ningu mes: d’abril 2012\nPublicat per Andreoo ByG a 23:05 Cap comentari:\nencontraras algunas ideas que te harán pensar en la importancia que tiene "guardar" "compartir" "Revivir" "vivir el pasado con la óptica del presente y ante tu visión del futuro"\nfacilita los procesos de conversión\nde "información" desperdigada\nconocimiento compartible con otras personas\ntextos que relatan situaciones que has vivido,\nimágenes que evocan las emociones que te aportaron los momentos\nterritorios en los que has saboreado el tiempo\npersonas con las que has establecido relaciones a lo largo del tiempo\nNuevas Ideas Nuev@s Banquer@s para Nuevos Bancos\nMar es - Seniores\nPublicat per Andreoo ByG a 9:49 Cap comentari:\nMas OvariOS i Mas GooevOS 2 Nous sistemes operatius per el teu COCO\nLocus de control Patrimoni gènic (acervo)\nEn genètica de poblacions,\nun patrimoni gènic\nés el conjunt complet d'al·lels diferents d'una espècie o població.\na "entrar con\nen Internet y Google Maps.\nAndreu Hold Brainstorming Session With Team 14 de febrer de 2011\nXavi Plan d'extensió en la Catalunya Central i Andorra 15 de febrer de 2011\nDavid Define Budget 19 de febrer de 2011\nS''estan mostrant 3 elements de la pàgina To-Dos ordenats per Due Date, Owner, Complete.Mostra'n més »\nServeis per facilitar la posta en marxa de Gooev/OS Servicios especiales para la puesta en marcha de Goov/OS el primer sistema operativo para tu cerebro Serveis especials per posar en marxa Gooev/OS , el primer sistema operatiu per ...\nPublicat a les 09/02/2011 8:04 per Andreu Campanario Ponga\nAvui sabem que les emocions que es processen al cervell, generen energia i belloguen el cor Un locus (loci, en plural, en llatí literalment “lloc”) és en genètica una posició fixa d'un gen en uncromosoma. UnADN codificat en un locus que conté un ...\nPublicat a les 09/02/2011 7:24 per Andreu Campanario Ponga\nespecial Seniors i SenioresBonaRelacióespecial Seniors i Seniores!!!! nascuts als 40's\nPublicat a les 09/02/2011 6:53 per Andreu Campanario Ponga\nEls resultats de les observacions Jo tinc un somni No al Esvoranc Digital !!! MAS OVARI/OSGooevear/OSUn nou sistema operatiu per al teu COCOUn nuevo sistema operativo La “necessitat” del Canvi de ...\nPublicat a les 09/02/2011 6:41 per Andreu Campanario Ponga\nNomes queden dies per l'anuci de Gooev/OS i Ovari/OS\nPublicat a les 09/02/2011 6:55 per Andreu Campanario Ponga\nPublicat per Andreoo ByG a 9:42 Cap comentari:\nes Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia\nEl Salvador i els salvadorenys i salvadorenyes que estimen Catalunya\nes es es es es es es es es es es es es es es es es es\nMeva Meva Meva Meva Meva\nTuya Tuya Tuya\nTeva Teva Teva Teva Teva\nSuya Suya Suya\nSeva Seva Seva Seva Seva\nla Crisis Ver en el mapa\neQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia eQ Si es Mia\nl'experiència + L'actitud + el coratge + la innovació + tenir confiança en les persones + les il · lusions + l'optimisme + l'esforç + la pulcritud + la Memòria\nlLENÇA EL TEU Qorner TE EFECTES\nPublicat per Andreoo ByG a 22:54 Cap comentari:


Política de Privadesa - nüshu\nCopes i esponges\nHigiene corporal i facial\nDrets: Té dret a accedir, rectificar i suprimir les dades, així com altres drets indicats en la informació addicional, que pot exercir dirigint-se a la direcció gemotings@gmail.com\nIdentitat: GEMMA VILALTA MARTÍNEZ – NIF: – Adreça postal: AV. DR. MARIÀ SERRA, Núm 1 – BAIXOS, 08360 CANET DE MAR – BARCELONA Telèfon: 607.357.387 – Correu electrònic: gemotings@gmail.com\nEn GEMMA VILALTA MARTÍNEZ tractem la informació que ens faciliten les persones interessades per tal de prestar-li els serveis concertats, realitzar la gestió administrativa, comptable i fiscal dels serveis sol·licitats, mantenir comunicacions a prop dels mateixos, així com l’enviament de comunicacions inclusivament per correu electrònic, per mantenir-lo informat sobre la nostra activitat en general.\nQualsevol persona té dret a obtenir confirmació sobre si en GEMMA VILALTA MARTÍNEZ estem tractant dades personals que els concerneixin, o no.\nEn determinades circumstàncies, els interessats podran sol·licitar la limitació de l’tractament de les seves dades, en aquest cas únicament els conservarem per a l’exercici o la defensa de reclamacions. Així mateix, en els supòsits legalment establerts, tindrà dret a la portabilitat de les seves dades personals.\nEn determinades circumstàncies i per motius relacionats amb la seva situació particular, els interessats podran oposar-se a el tractament de les seves dades. En aquest cas GEMMA VILALTA MARTÍNEZ deixarà de tractar les dades, excepte per motius legítims imperiosos, o l’exercici o la defensa de possibles reclamacions.\nenviant un correu electrònic a gemotings@gmail.com o una carta a AV. DR. MARIÀ SERRA, Núm 1 – BAIXOS, 08360 CANET DE MAR – BARCELONA\nEn cas que senti vulnerats els seus drets pel que fa a la protecció de les seves dades personals, especialment quan no hagi obtingut satisfacció en l’exercici dels seus drets, pot presentar una reclamació davant l’Autoritat de Control en matèria de protecció de dades competent a través del seu lloc web: www.agpd.es .


Crònica Ple juny: Modificació de crèdit del pressupost per afrontar la situació de l’emergència sanitària — Portal de la Ciutat d'Esplugues de Llobregat\nCrònica Ple juny: Modificació de crèdit del pressupost per afrontar la situació de l’emergència sanitària\nEn la sessió del ple ordinari celebrat el dimecres 17 de juny –novament, de forma telemàtica per l’estat d’alarma actual, emès en directe per xarxes i pel web municipal-, s’ha aprovat una modificació de crèdit del Pressupost Municipal que afecta a despeses ordinàries i d’inversió per un import total d’1.235.696,28 €. Se suplementen crèdits ja existents per valor de 968.130,43 € i s’habiliten crèdits extraordinaris per import de 267.565,85 €. Les baixes de crèdits equivalen a 844.072,85 € per la qual cosa l’augment net de despesa dona un resultat de 351.623,43 € que es finança de la següent manera: amb romanent líquid de tresoreria per a despesa general procedent de la liquidació del pressupost municipal de l’exercici 2019, per un import de 242.903,43 €; i amb subvenció atorgada per la Diputació de Barcelona, per import de 108.720,00 € per atendre despeses derivades de la COVID-19.\nL’objectiu d’aquest expedient, aprovat per una àmplia majoria –hi han votat a favor tots els grups, excepte ERC que s’ha abstingut-, és redistribuir els crèdits per a despesa vigents en el pressupost municipal en vigor, per tal d’adaptar-los a la realitat a què ens hem vist abocats per la situació de pandèmia motivada per la COVID-19. D’una banda, aquesta situació ha comportat la paralització de moltes de les activitats culturals, esportives, etc. previstes i, d’altra banda, han aparegut noves necessitats, fonamentalment en els àmbits de Benestar Social, Prevenció de la Salut i Promoció Econòmica.\nEn el torn dels posicionaments dels diferents grups, en nom del govern municipal el portaveu del PSC, Eduard Sanz, ha dit que “estem en un moment en què ens hem d’anar posant a disposició per atendre la realitat que ens va venint. En el futur probablement tindrem noves modificacions de crèdit per donar resposta a la ciutadania.” Sanz ha afegit que “les prioritats del municipi ara són unes altres; cal atendre totes les necessitats que s’han posat sobre la taula. I tenim la garantia de posar aquests diners a disposició perquè som un ajuntament amb les finances sanejades”.\nEl portaveu del Grup Municipal Republicà, Oriol Torras, ha dit que “estem completament a favor de la reestructuració pressupostària, la modificació de crèdit respon a la necessitat del Pla de Reconstrucció”, i ha argumentat l’abstenció del seu grup tot dient que “correspon al govern la concreció de cada partida, d’on es treuen i es posen els diners”.\nEl portaveu de Ciutadans, Julio Roldán, ha manifestat que la modificació de crèdit “és l’eina necessària per donar compliment a la necessitat que tenim”.\nEl portaveu d’Esplugues En Comú Podem (ECP), Jordi Pérez, ha argumentat el vot a favor del seu grup tot dient que “ens hem compromès en la recuperació total del nostre municipi”.\nEl portaveu del PP, Marcos Sánchez, ha valorat que “la bona gestió pressupostària ens permet respondre a les necessitats immediates que van sorgint”.\nDeclaracions institucionals sobre Nissan i el Dia de l’Orgull LGBTI\nD’altra banda, a l’inici de la sessió plenària -després de fer un minut de silenci per la dona víctima de violència de gènere i veïna de Viladecans que el 30 de maig passat va morir a Esplugues-, l’alcaldessa Pilar Díaz ha fet lectura a dues declaracions institucionals, una sobre Nissan, i una altra en commemoració del 28 de juny, Dia de l’Alliberament o l’Orgull LGBTI.\nCom es va aprovar per unanimitat el 29 de maig a la Junta de Portaveus Municipals, el consistori ha fet una declaració sobre la decisió adoptada per l’empresa automobilística Nissan de cessar la seva activitat industrial a Catalunya. Com es recull al text, el consistori d’Esplugues reitera “el total suport als treballadors i les treballadores de Nissan que, des del 4 de maig del 2020, estan en vaga indefinida i fa anys que lluiten en defensa dels llocs de treball”, a la vegada que expressa la preocupació “per les conseqüències que una mesura tan dura comportarà, en primer terme, per als treballadors i treballadores de Nissan a Catalunya i també per al conjunt d'empreses proveïdores i empreses auxiliars que treballen per a aquesta empresa automobilística, i que afecta més de 25.000 treballadors i treballadores a Catalunya”.\nD’altra banda, un any més, el consistori ha volgut expressar el suport a la commemoració el proper 28 de juny del Dia de l’Alliberament o l’Orgull LGBTI amb una declaració institucional: “Avui i sempre, l’Ajuntament d’Esplugues de Llobregat segueix compromès amb el suport i el foment de la diversitat sexual, afectiva i de gènere i lluita per a que tothom pugui ser, sentir i mostrar-se com vulgui amb llibertat”.\nL’Ajuntament ha aprovat per unanimitat la pròrroga del conveni de col·laboració entre els ajuntaments d’Esplugues i Sant Joan Despí per a la prestació mancomunada del servei de deixalleria, que està vigent des del maig de 2017. S’ha prorrogat fins al 31 de desembre de 2023.\nPla municipal de reincorporació\nTambé s’ha donat compte del Pla de Reincorporació en el procés de desescalada del confinament provocat per la Covid-19. La situació d’excepcionalitat creada per la crisi sanitària de la COVID-19 ha suposat que l’Ajuntament hagi hagut d’adoptar tot un seguit de mesures de prevenció, de protecció i organitzatives orientades a la garantia de la prestació dels serveis declarats essencials, que van començar amb el decret d’Alcaldia de data 16/3/20, amb la finalitat de vetllar per la salut i garantir simultàniament l’adequada prestació dels serveis públics municipals, descrits com a essencials al decret de l’estat d'alarma, imprescindibles per a la ciutadania, i amb els objectius de vetllar en tot moment per la salut i el benestar de totes les persones treballadores de l’organització i de col·laborar amb les indicacions de les autoritats sanitàries en prendre mesures per frenar la propagació de la Covid-19.\nUna de les mesures aprovades, amb l’objectiu de contenir el contagi de la malaltia, va ser la de donar als empleats i empleades municipals preferència al teletreball, sempre amb caràcter voluntari. Era tot un repte que hem superat gràcies a l’arquitectura informàtica de l’Ajuntament i la col·laboració del conjunt de les persones de l’organització.\nCorrespon ara determinar d’una forma organitzada i planificada les actuacions que han de permetre recuperar gradualment l’activitat presencial a l’Ajuntament, amb la incorporació progressiva del personal als centres de treball, sempre en funció de les indicacions de les autoritats sanitàries i els plans i activitats aplicables a cada fase, per la qual cosa es dona compte al Ple del Pla de Reincorporació, en el procés de desescalada del confinament.\nGestió municipal realitzada per afrontar l’emergència sanitària\nEl plenari ha donat compte de l’Informe de gestió en relació a les actuacions portades a terme per afrontar l’emergència sanitària i social provocada per la Covid-19, que inclouen un conjunt de mesures extraordinàries i urgents que s’han anat adoptant aquestes setmanes.\nDes del dia 14 de març, data en què el Govern d’Espanya va decretar l’estat d’alarma, l’Ajuntament va aprovar un paquet de mesures, amb caràcter urgent, per garantir tant el compliment de la normativa supramunicipal com la prestació dels serveis bàsics municipals, l’atenció i protecció de les persones, la seguretat i la prevenció en l'àmbit intern i tot acompanyant la ciutadania en el procés d’adaptació al confinament.\nProrrogada la moratòria de pagament de les taxes d’ocupació per als titulars de bars i restaurants i de parades al Mercat de Pagès entre març i agost\nS’ha aprovat per unanimitat la modificació de l'Ordenança fiscal núm. 16 reguladora de la taxa per l'ocupació de terrenys d'ús públic amb taules i cadires (terrasses de bars i restaurants) amb finalitat lucrativa; i la modificació de l'Ordenança fiscal núm. 19, reguladora de la taxa per parades, barraques, casetes de venda, espectacles o atraccions situats en terrenys d'ús públic i indústries del carrer i ambulants i rodatges cinematogràfics, en relació a la taxa pel Mercat de Pagès del Parc Agrari del Baix Llobregat.\nA les dues ordenances s’hi ha introduït una disposició transitòria on s'estableix que, des del 14 de març fins al dia 31 d'agost del 2020, no serà d'aplicació la taxa que es regula en cadascuna d'aquestes ordenances fiscals.\nS’ha aprovat per unanimitat la moció que ERC ha presentat en nom del Jovent Republicà d’Esplugues, i que han subscrit PSC i ECP, per declarar Esplugues com a ciutat antiracista.\nS’ha aprovat per unanimitat la moció d’ERC per resoldre l’aprovació de la Declaració de Béns Culturals d’Interès Local de l’Inventari del Patrimoni Històric, Arquitectònic i Ambiental d’Esplugues.\nS’ha aprovat la moció d’ECP per impulsar un model públic i de qualitat a les residències i en l'atenció a la gent gran. Hi ha votat a favor tots els grups, excepte el PP que s’ha abstingut.\nS’ha aprovat la moció presentada per ECP per garantir la igualtat d'oportunitats en l'educació i pal·liar l'emergència educativa generada per la Covid-19. Hi ha votat a favor tots els grups, excepte ERC que s’ha abstingut.\nS’ha aprovat per unanimitat la moció de Ciutadans per preservar i fer efectiva la conciliació laboral i reducció de la bretxa salarial en la situació provocada per la crisi de la Covid-19.\nS’ha aprovat la moció del PSC per demanar al Govern de la Generalitat que aixequi la suspensió d’ajuts per contribuir a minimitzar l’impacte econòmic i social de la Covid-19 en els lloguers d’habitatge habitual. Hi ha votat a favor PSC, Cs i ECP, mentre que ERC ha votat en contra i el PP s’ha abstingut.


Càmping Mas Patoxas Càmping Mas Patoxas\nSi busqueu un càmping tranquil i familiar que, a més, sigui en una de les millors zones de la Costa Brava… l’heu trobat!\nVisiteu els nostres allotjaments\nQuermany 3 habitaciones\nQuermany 2 habitaciones\nEl Càmping Mas Patoxas es troba en un entorn immillorable: envoltat de paratges naturals, muntanyes, grans platges i boniques caletes. A 3-4 km trobem les platges de Begur i de Pals; a 1 km, el poble medieval de Pals.\nA prop hi ha els 4 millors camps de golf de la Costa Brava. Practiqueu el submarinisme, el caiaquing, el windsurfing, l’equitació, el senderisme…\nPlatges i poblacions\nA 1 km el poble de Pals on es pot visitar el seu casc antic medieval i el seu recinte emmurallat. A 4 km poden visitar el poble de Begur amb diversitat d’establiments i un castell per gaudir de la Costa Brava des del seu cim.\nA uns 6 km trobaran Palafrugell on podran trobar diferents museus, serveis o comerços d’entre d’altres opcions.\nA pocs kilòmetres es troben poblacions com: L’Escala, l’Estartit, Torroella de Montgrí, La Bisbal, Palafrugell, Palamós o Platja d’Aro.\nPoden gaudir d’algunes com aeròbic, aquagim, volleyball, petanca, excursions, shows, nits musicals, actuacions musicals o karaokes d’entre altres.\nDescobreix el que tenim preparat per a tu\nPiscines Bar nocturn “el chiringuito” Restaurant Supermercat Gimnàs Servei mèdic


Mor Juli Soler, artífex d'elBulli - Diari de Girona\nMor Juli Soler, artífex junt amb Ferran Adrià d'El Bulli\nHa mort aquesta matinada a l'edat de 66 anys\nredacció / efe 06.07.2015 | 14:55\nARXIU · «Juli Soler, la segona pota del tàndem d´El Bulli» - Jaume Fàbrega\nAquesta matinada ha mort Juli Soler a l'edat de 66 anys. Nascut a Terrassa, Soler va ser l'artífex junt amb Ferran Adrià d'El Bulli de Roses, considerat el millor restaurant del món. Amb el tancament d'El Bulli, Soler va dedicar-se a ElBulliFoundation i, el 2012 després que se li diagnostiqués una malaltia neurodegenerativa, va retirar-se del projecte per centrar-se en la seva recuperació.\nAdrià va arribar a la cuina d'aquesta establiment quan Soler ocupava el càrrec de director i tots dos es van associar per desenvolupar un nou concepte gastronòmic que va acabar ple de reconeixements internacionals.\nDesprés de tots aquests èxits, els responsables d'elBulli van decidir donar un nou gir al seu projecte i van idear una fundació que ocuparia el mateix espai que el restaurant i que es dedicaria a la investigació culinària.\nJuli Soler, nascut el 31 de maig a Terrassa (Vallès Occidental), ha mort a causa d'una malaltia neurodegenerativa contra la qual ha combatut els últims anys.\nLa família de Soler i el propi mort han mantingut l'evolució de la malaltia en l'àmbit íntim, encara que durant aquest temps han rebut sempre mostres de suport de Ferran Adrià i de diferents persones vinculades a la gastronomia.\nSoler va rebre un guardó de reconeixement el mes passat per part de l'Estació Nàutica de Roses. I el passat mes de juny, Juli Soler va guanyar el Premi Nacional de Gastronomia.\nEls empresaris d'aquesta localitat de la Costa Brava premiaven així la trajectòria de Juli Soler i la seva vinculació al municipi en l'àmbit gastronòmic.


hormigon impreso Castell de Castells | Hormigon Impreso Alicante - Hormigon impreso Murcia - Pavimentos\nHormigon Impreso Alicante - Hormigon impreso Murcia - Pavimentoshormigon impresohormigon impreso Castell de Castells\nPavimentos hormigon impreso Castell de Castells\nhormigon impreso Castell de Castells: …El hormigon impreso Castell de Castells hormigon impreso Castell de Castells GABRIEL un tipo de pavimento de hormigon con distintas formas y colores que imitan distintas formas de materiales;el hormigon impreso Castell de Castells PaviConj imita cualquier tipo de piedra,adoquin,silleria,bloque romano,pizarra,piedra de cantera,abujardado,baldosas, y en general cualquier tipo de pavimento que se puede imaginar.Los suelos de hormigon impreso Castell de Castells hormigon impreso Castell de Castells GABRIEL son validos tanto para interiores como para exteriores,siendo en esta ultima tiene mayor funcionalidad...\nVentajas del hormigon impreso Castell de Castells.\nCON hormigon impreso Castell de Castells hormigon impreso Castell de Castells GABRIEL NO HAY MALAS HIERBAS.\nhormigon impreso Castell de Castells: El hormigón, es el material resultante de la mezcla de cemento (u otro conglomerante) con áridos (piedra, grava, gravilla y arena) y agua. – hormigon impreso Castell de Castells\nhormigon impreso Castell de Castells: Es entonces cuando trabajando sobre el cemento mezclado con el agua buscamos transformar una masa de homigón en una obra de arte o lo que denominan el hormigón impreso o el hormigón estampado.\nhormigon impreso Castell de Castells: El hormigón impreso es impermeable. Es por eso que soporta el ataque de ácidos y manchas de grasa y aceite, además puede utilizarse en zonas muy transitadas. – hormigon impreso Castell de Castells\nTodos estos factores, sumándoles un mantenimiento mínimo, casi nulo, hacen del hormigón impreso o estampado un deseo en nuestros jardines, dejando de lado los pavimentos tradicionales hormigon impreso Castell de Castells.


Dr. Slump 9 (Català) Planeta Cómic\nDr. Slump 9 (Català)\nEn aquest capítol en Senbei rebrà la visita del seu avi, procedent d'un poble perdut a la muntanya. L’avi descobreix amb sorpresa l'existència de la televisió i dels bolígrafs. El xoc cultural és enorme! A més, la Gatxan, és víctima d'una fase de golafreria aguda, que acabarà quan decideix amagar-se en un capoll. Quina criatura extraordinària en sortirà?\n En preventa. Disponible el 6 de Julio\n240 páginas. B/N.


Ciutat TOTS __ALICANTE__ ALICANTE ELCHE PEDANIAS __GRANADA__ EL PINAR __LAS PALMAS__ AGAETE AGUIMES ANTIGUA ARRECIFE ARTENARA ARUCAS FIRGAS GALDAR HARIA INGENIO LA ALDEA DE SAN NICOLAS LA OLIVA LAS PALMAS DE GRAN CANARIA MOGAN MOYA PAJARA PUERTO DEL ROSARIO SAN BARTOLOME SAN BARTOLOME DE TIRAJANA SANTA BRIGIDA SANTA LUCIA DE TIRAJANA SANTA MARIA DE GUIA TEGUISE TEJEDA TELDE TEROR TIAS TINAJO TUINEJE VALLESECO VALSEQUILLO DE GRAN CANARIA VEGA DE SAN MATEO YAIZA __MURCIA__ CIEZA __SANTA CRUZ DE TENERIFE__ ADEJE AGULO ARAFO ARICO ARONA BREÑA ALTA BREÑA BAJA BUENAVISTA DEL NORTE CANDELARIA EL ROSARIO EL SAUZAL EL TANQUE FASNIA GARACHICO GARAFIA GRANADILLA DE ABONA GUIA DE ISORA GUIMAR HERMIGUA ICOD DE LOS VINOS LA GUANCHA LA MATANZA DE ACENTEJO LA OROTAVA LA VICTORIA DE ACENTEJO LOS REALEJOS LOS SILOS PUERTO DE LA CRUZ PUERTO SANTIAGO PUNTALLANA SAN CRISTOBAL DE LA LAGUNA SAN JUAN DE LA RAMBLA SAN MIGUEL DE ABONA SAN SEBASTIAN DE LA GOMERA SANTA CRUZ DE LA PALMA SANTA CRUZ DE TENERIFE SANTA URSULA SANTIAGO DEL TEIDE TACORONTE TEGUESTE VALLE GRAN REY\nTOTS __ALICANTE__ ALICANTE ELCHE PEDANIAS __GRANADA__ EL PINAR __LAS PALMAS__ AGAETE AGUIMES ANTIGUA ARRECIFE ARTENARA ARUCAS FIRGAS GALDAR HARIA INGENIO LA ALDEA DE SAN NICOLAS LA OLIVA LAS PALMAS DE GRAN CANARIA MOGAN MOYA PAJARA PUERTO DEL ROSARIO SAN BARTOLOME SAN BARTOLOME DE TIRAJANA SANTA BRIGIDA SANTA LUCIA DE TIRAJANA SANTA MARIA DE GUIA TEGUISE TEJEDA TELDE TEROR TIAS TINAJO TUINEJE VALLESECO VALSEQUILLO DE GRAN CANARIA VEGA DE SAN MATEO YAIZA __MURCIA__ CIEZA __SANTA CRUZ DE TENERIFE__ ADEJE AGULO ARAFO ARICO ARONA BREÑA ALTA BREÑA BAJA BUENAVISTA DEL NORTE CANDELARIA EL ROSARIO EL SAUZAL EL TANQUE FASNIA GARACHICO GARAFIA GRANADILLA DE ABONA GUIA DE ISORA GUIMAR HERMIGUA ICOD DE LOS VINOS LA GUANCHA LA MATANZA DE ACENTEJO LA OROTAVA LA VICTORIA DE ACENTEJO LOS REALEJOS LOS SILOS PUERTO DE LA CRUZ PUERTO SANTIAGO PUNTALLANA SAN CRISTOBAL DE LA LAGUNA SAN JUAN DE LA RAMBLA SAN MIGUEL DE ABONA SAN SEBASTIAN DE LA GOMERA SANTA CRUZ DE LA PALMA SANTA CRUZ DE TENERIFE SANTA URSULA SANTIAGO DEL TEIDE TACORONTE TEGUESTE VALLE GRAN REY\nPAG 7/184 - TOTAL 2.198 Propietats\nMagatzem - La Orotava (Centro) , Superfície Construïda 175m2.\nTerreny urbà - Granadilla de Abona (San Isidro) , 208m2.\nPis - Telde (Jinámar) , Superfície Construïda 77m2, 3 Habitacions, 1 Banys, Tot Exterior.\n50.000 € - 1.700 €/mes\nNegoci - San Cristobal de La Laguna (Zona Centro) , Superfície Construïda 82m2.\nCasa - Santa Cruz de Tenerife (Camino del Hierro) , Superfície Construïda 73m2, 65m2.\nLocal comercial - Telde (Callejón del castillo) , Superfície Construïda 72m2, 1 Banys.\nTerreny urbà - La Guancha (Carretera General) , 857m2.\nVenda 51.100 €\nParcel.la - San Cristobal de La Laguna (La Cuesta) , Superfície Construïda 278m2.\nVenda 51.450 €\nXalet - Arucas (Juan XXIII-Santidad) , Superfície Construïda 120m2, 1 Habitació , 1 Banys.\nPis - San Cristobal de La Laguna (Taco) , Superfície Construïda 93m2, 3 Habitacions, 1 Banys, Tot Exterior.\nPis - Las Palmas de Gran Canaria (Schamann) , Superfície Construïda 55m2, 3 Habitacions, 1 Banys, Tot Exterior.


Sílvia Pérez Cruz recorda el seu pare en un concert apoteòsic\nMARIAJO LÓPEZ VILALTA 13/11/2011 00:00\n260x366 Al Coliseum l'empordanesa Sílvia Pérez Cruz va interpretar cançons del pròxim disc. / JORDI PIZARRO Al Coliseum l'empordanesa Sílvia Pérez Cruz va interpretar cançons del pròxim disc. / JORDI PIZARRO\nTEATRE COLISEUM 11 DE NOVEMBRE\nEl Festival de Jazz de Barcelona va oferir divendres un dels concerts més emotius del cartell de la 43a edició. Al Teatre Coliseum, Sílvia Pérez Cruz va retre homenatge al seu pare, destacat músic d'havaneres, Càstor Pérez, just quan feia un any de la seva mort. Va ser una vetllada inoblidable tant per a la cantant de Palafrugell com per al nombrós públic contagiat per l'emoció. La nit es va obrir amb el bolero 20 años, de la cubana María Teresa Vera, que Pérez Cruz va compartir amb el contrabaix de Miquel Àngel Cordero. La subtilesa i el bon gust de la interpretació de l'artista van ser els grans protagonistes d'aquest segon concert únic -un dia abans havia actuat al Teatre Municipal de Girona-, en què l'empordanesa va cantar temes tan commovedors com Menuda o Pare meu, acompanyada per Raül Fernandez, Refree, el violí d'Olvido Lanza, la guitarra de Mario Mas, els violoncels d'Oriol Aymat i Joan Antoni Pich, la viola de Bernat Bofarull i el corn anglès d'Igor Cortadellas.\nLa força del gall roig\nAmb una elegància extrema i un to contingut que només va abandonar cap a la recta final, Pérez Cruz va anar lligant cançons compostes a partir dels versos de Maria Mercè Marçal i Feliu Formosa -que formaran part del seu pròxim disc-, però també himnes a la vida del seu pare, com Alfonsina y el mar o una de les interpretacions més brillants de la nit, el Currucucú més personal que s'ha sentit mai. Mentre Refree tan aviat canviava la seva trepidant guitarra per un banjo o una mandolina, a la troupe s'hi va unir la força de la percussió d'Aleix Tobías, que es va multiplicar fins a l'infinit amb l'arribada de l'orquestra Coetus amb un espectacular Gallo rojo, gallo negro.\nAl final un públic dret ple d'amics, familiars i seguidors -entre els quals es va poder veure un Pasqual Maragall rendit a l'art i l'encant de Pérez Cruz- va posar la cirereta a la millor demostració d'amor, agraïment i record que podia fer a un pare que li va encomanar la passió per la música des del bressol.


e-Clínic - Àrbitres | fcbq\nEl Comitè Tècnic de la Federació Catalana de Basquetbol (FCBQ) organitzarà el dilluns 16 de Novembre un nou e-Clínic FCBQ, seguint amb la línia d'adaptar els clínics a la situació actual. El ponent serà Jordi Aliaga i a la part final de preguntes l'acompanyaràn el José Antonio Martín Bertrán i el Josep Maria Olivares. El títol de la xerrada és: "Canvis en el reglament. Quins aspectes de l'arbitratge em preocupen ara mateix (de minibasquet a ACB)”. En aquest cas el clínic només estarà disponible amb certificat per validar hores del programa de pràctiques, els entrenadors i les entrenadores interessats s’hauran d’inscriure prèviament. El preu serà de 10 euros i el seguiment es farà a través de la plataforma Zoom. El clínic validarà com a dues hores.\nClínic : Canvis en el reglament. Quins aspectes de l'arbitratge em preocupen ara mateix (de minibasquet a ACB).\nDia i hora: dilluns 16 de novembre, de 19.00h a 20.30h.\nPonents: Jordi Aliaga (Àrbitre ACB, Eurolliga i Assessor tècnic arbitral de l'FCBQ) , José Antonio Martín Bertrán ( Responsable Tècnic Escola d'Àrbitres i Ex. Àrbitre ACB) i Josep Maria Olivares ( Àrbitre FEB i Professor Regles de Joc a l'FCBQ)


Els adolescents estan maleint als seus pares en el 'repte de l'infern' i els resultats són salvatges - Internet | Març 2021\nTU SOM TOTS TAN FET?\nDiré una cosa. Quan es tracta d’aquests reptes de les xarxes socials que impliquen els vostres pares, sereu valents. Hi ha qui trucarà, trucarà o dirà qualsevol cosa als seus pares per obtenir retweets. Estic aquí per això i també estic impressionat.\nL’últim repte dissenyat per a embolicar-me amb els pares es diu #Hellchallenge, conegut com una cosa que m’hauria aconseguit fer fora el dia.\nPer què diables em va impactar #hellchallenge pic.twitter.com/lwp8iujv36\n- Thomas Lugo (@lugo_thomas) 10 de març del 2017\nQuin és el repte de l'infern?\nLa gent pregunta als seus pares si 'infern' és una mala paraula. Normalment als nens se’ls diu que és una paraula dolenta i, a continuació, es produeix un tipus de malbaratament quan l’adolescent els llança de nou.\nlili reinhart tatuatges\nAquesta mare està a punt de 'posar aquest cul a descansar'.\nEl 'repte de l'infern' #HellChallenge pic.twitter.com/aBdcKzx4qo\n- K A A S H (@MBKaash) 9 de març del 2017\nI aquesta mare és realment emotiva amb el seu calvari.\nVaig haver de #hellchallenge pic.twitter.com/P3cZYqR8WP\nmomo challenge peppa porc\n- Cait (@ caitlynmichell9) 9 de març del 2017\nTots teniu un desig de mort i no us podeu salvar.\nAlguna vegada heu escoltat la frase 'Smack the hell out of you' perquè no ho feia fins ara #hellchallenge pic.twitter.com/ahszP5OCdt\nqui són nico i els niners\n- Logan babb (@logantbabb) 11 de març del 2017\nHi ha qui ja sap quina serà la resposta dels seus pares.\nAixí seria la meva mare si intentés fer el #hellchallenge pic.twitter.com/LUZK80WnBK\n- yannik (@EastPonce) 8 de març del 2017\nAlguns pares van tenir una resposta sorprenent.\nLa meva mare és la cabra #hellchallenge pic.twitter.com/24MoHtDSXU\n- Lexiie (@lexiiereene) 9 de març del 2017\nSóc la germana del darrere.\nEs va aixecar al final i em vaig aixecar i vaig córrer #hellchallenge pic.twitter.com/Gzd0t4bKqd\n- Kayla (@KaylaElliott__) 9 de març del 2017\nI, per si algú es preguntava, és el que sembla la saviesa.\nLmao faria el #hellchallenge, però valoro la meva vida .. i la meva mare no té enteniment ... Així que em posaré a aquesta.\n-. (@Exclusive_KJ) 7 de març del 2017\nSi voleu demanar un repte infernal, us aconsello que aneu amb precaució. No digueu que no us avisem mai.


FESTA INFANTIL SOLIDÀRIA DE NADAL\nVeniu a gaudir una tarda especial endinsant-vos dins del mon del circ amb les actuacions del Fakir Kirman, el pallasso Miquelet, el Mag Aliskim i la seva companya Luna, la màgia del teatre amb titelles de les noies d'Engruna Teatre, batukada a càrrec del grup Tambolàs i balls africans del grup de ball d'IPI Coop.\nTambé farem xocolatada i entrepans per passar una tarda de lo més dolça!!! NO HI PODEU FALTAR!!\nTota la recaptació d'aquesta festa es destinarà íntegrament al projecte de salut materno infantil a Woldiya (Etiòpia)\nLlegeix més sobre FESTA INFANTIL SOLIDÀRIA DE NADAL\nIPI-COOP, amb el suport de l'Hotel del Prado de Puigcerdà i de La Molina, sorteja un cap de setmana a la Cerdanya (per a dues persones) a benefici dels centres d'acollida de menors de Mali, atesa la seva crítica situació.\nPuigcerdà amb Etiòpia\nPuigcerdà amb Etiòpia - Jornada solidària 15-08-2013\nUn nombre important d'entitats i voluntaris de la comarca de la Cerdanya, s'han implicat en una jornada solidària a benefici del projecte de salut materno infantil que IPI-COOP està desenvolupant a Etiòpia.\nLlegeix més sobre Puigcerdà amb Etiòpia\nGala a benefici de la infància de Mali i Etiòpia\nActuació al Club Capitol de Pep Plaza, Corbacho, Toni Moog i Barragan\nEl proper dilluns 27 de maig teniu una cita amb l’ humor intel·ligent d’en Pep Plaza, Jose Corbacho, Toni Moog i Barragan.\nTots ells actuen de forma altruista per IPI Cooperació a fi de recaptar fons per les causes que la nostra ONG està duent a terme a favor dels nens i nenes d'Etiòpia i Mali.\nLlegeix més sobre Gala a benefici de la infància de Mali i Etiòpia\nVine a córrer amb nosaltres i ajuda’ns a construir una nova maternitat a la regió de North Wollo (Etiòpia)\nLlegeix més sobre Vine a córrer amb nosaltres i ajuda’ns a construir una nova maternitat a la regió de North Wollo (Etiòpia)\nL’escola Adengur de Woldya ja té aigua potable!\nIPI-COOPERACIÓ, amb la col·laboració de la UPC, ha dotat l’escola d’una instal·lació d’aigua potable\nLlegeix més sobre L’escola Adengur de Woldya ja té aigua potable!\nNit d'estiu per Etiòpia\nMaridatge gratuït de vins i tapes\nOn: terrassa del Gallery Hotel C/ Rosselló 249, entre Pg. de Gràcia i Rambla Catalunya\nQuan: Dimecres 27 de juny de 20:30 a 23:30\nLlegeix més sobre Nit d'estiu per Etiòpia


Canvi | Maite Uró\n← Programes electorals dels partits que es presenten a les eleccions del 20 de novembre per la circumscripció de Barcelona\nDe nou, me n’he anat al diccionari per saber de què està parlant la gent aquesta que s’omple la boca amb la parauleta de marres i no m’ha ajudat gaire a entendre de què estan parlant. O sí, ara que hi penso, si ho analitzo bé, canvi és una paraula bastant buida de significat si no hi afegeixes el què, el com, el perquè… Així que aquesta gent que va dient canvi per aquí i canvi per allà, en realitat, no diuen gran cosa. Així que per molt que s’entestin a dir que el que cal o el que volen és un canvi, per saber realment què vol aquesta gent que no truca de matinada sinó a totes hores caldrà que ens fixem en altres coses.\nI aquestes coses són d’on venen, on han estat, què han fet abans, què estan fent en altres llocs…\nN’estic una mica tipa que tots plegat ens tractin com a imbècils. Com si fossim nens petits inocents i ignorants que no sabem què volem ni cap on anem ni res de res. A mi ja em perdonareu, però si jo, que no sóc experta en absolutament res, veig clar i diàfan que la cosa està fatal (molt pitjor que malament) i que està tot tan entortolligat que el desentortolligador que ho desentortolligui és com a mínim superman (o superwoman que pel cas és el mateix), limitar-se a dir que cal un canvi, sense concretar el com, el perquè i el cap a on, és tractar-nos, mínim, d’imbècils. I per aquí sí que no.\nUna mestra que vaig tenir a 5è de bàsica (la millor mestra que he tingut mai: la senyoreta Teresa Claret) ens va ensenyar que a vegades, si preguntes pots semblar tonto, però si no preguntes ho seràs sempre. I jo crec que té raó. Així que, per sistema, jo pregunto.\nAquest cop he decidit enviar les quatre preguntes del principi a tots els partits polítics que es presenten a la circumscripció de Barcelona (que és on jo voto) a veure què diuen. Per si us ve de gust fer-ho a vosaltres també, aquí teniu on s’han d’enviar les preguntes:\nAnticapitalistes: Formulari de contacte.\nCiU: Formulari de contacte.\nERC-RI.CAT: info@esquerra.org, seu.nacional@reagrupament.cat i catalunyasi.20n@gmail.com.\nEscons en blanc: info@esconsenblanc.org.\nPACMA: Formulari de contacte.\nPIRATA.CAT: Formulari de contacte.\nPP: Formulari de contacte.\nPSC-PSOE: Formulari de contacte.\nPxC: aquí, em sap greu, també ho haureu de buscar vosaltres.\nUCE: aquests no tenen ni formulari ni mail. Tenen un perfil a Facebook que podeu trobar si busqueu Foro Deverdaddigital.\nUPyD: Formulari de contacte.\nI que la força ens acompanyi.


Saint-Gobain Cristalería Española S.A. de l’Arboç presentarà un ERO temporal que afectarà 300 treballadors – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Saint-Gobain Cristalería Española S.A. de l’Arboç presentarà un ERO temporal que afectarà 300 treballadors\nLes empreses del sector de l'Automòbil, lluny de voler resoldre la situació de crisi actual, a la qual han contribuït any rere any creant les dobles escales salarials entre els treballadors de les seves plantilles i precarietat en les contractacions, al que cal sumar les deslocalitzacions dels seus sistemes productius amb les noves plantes creades en els països emergents... amb el que això comporta: que els treballadors tinguin menys ingressos, que en elles hi hagi menys personal treballant, etc..\nActualment ens trobem en una situació en la qual amb la quantitat de treballadors que aquestes empreses empren tenen força per a fer xantatge als diferents Governs, reclamant ajudes com ha fet la Banca i ara altres sectors. Aprofitaran aquest "poder" per a posar el caço allà on puguin, i això sí, ajudant-se unes a les altres com estem veient i amb la complicitat de Governs i Sindicats Majoritaris (UGT/CCOO), malgrat que manifesten la seva oposició als ERO, d'aquesta forma el que faran és treure el màxim partit possible a aquesta "crisi" per a sortir enfortides d'ella, reestructurant plantilles, eliminant llocs de treball, deslocalizant els sistemes productius als països emergents, i com no, augmentant la maleïda productivitat, que a la fi i al cap no deixa de ser una sobreexplotació del treball, produint el màxim possible amb el nombre menor de treballadors.\nDoncs tot això arriba al centre de Saint-Gobain Cristalería Española S.A. de l'Arboç del Penedès, exactament en el Departament dedicat a l'elaboració de vidre per a l'automòbil SEKURIT, on la Direcció en una de les seves principals argumentacions sobre la presentació d'aquest ERO és que "han estat pagant religiosament impostos tots aquests anys, i ja és hora de cobrar de l'Administració, ara que podem", si no hi ha ERO no hi ha pasta. (Paraules textuals del Director del Centre)\nEn el passat mes de Novembre el Comitè d'Empresa, davant els continus comentaris de la baixada de la demanda per part de la l'empresa, borsa d'hores i un possible ERO, s'insta a la Direcció de Sekurit Saint-Gobain a baixar la modalitat de Calendari a 4 o 3 Torns, aquesta va fer cas omís i no va cessar en l'excés de producció durant l'últim trimestre de l'any encara i sabent les circumstàncies del mercat, que malgrat parar instal·lacions durant aquest període els treballadors de Torn Total havíem d'assistir a desenvolupar diferents tasques, mantenint la modalitat de calendari 4.5 Torns amb la finalitat de seguir creant Estoc per a justificar l'ERO davant l'Administració.\nLa irresponsabilitat de la Direcció de l'empresa en aquest sentit ens porta ara a un ERO temporal que afectarà uns 300 Treballadors, 34 dies des del Febrer fins al 30 de Juny, que ells atribueixen a la baixada de demanda quan durant la negociació dels Calendaris 2009 argumentaven que no es podia contemplar un altre calendari que no fós el de 4.5 T, ja que tenia una demanda assegurada fins al mes d'Abril tremenda (pura retòrica amb l'únic objectiu d'anar esmolant les dents per a implantar un ERO a Sekurit).\nPer això considerem que els treballadors no hem de pagar la irresponsabilitat de la Direcció de Sekurit Saint-Gobain, l'únic objectiu de la qual és presentar un ERO amb la finalitat de pal·liar econòmicament la seva negligència, que des de fa temps veníem advertint, pel que exigim des de la Federació Comarcal del Baix Penedès de CGT a la Conselleria de Treball que obligui a aquesta empresa a gestionar amb responsabilitat els recursos econòmics, organitzatius i humans, ja que fins a ara considerem que no ho ha fet.\nMolt ens temem des d'aquesta Federació que aquesta maniobra es deu un ajustament de plantilla, ja que la Direcció no ha considerat les clàusules de garanties proposades per la Secció Sindical de CGT de cara a protegir la totalitat de les prestacions per atur de tota plantilla en un futur.


Presentació de l'alcalde - Traçant Banyoles | Traçant Banyoles\nUn nou POUM per Banyoles: atreviment, estimació, ambició.\nBenvolguts ciutadans i benvolgudes ciutadanes,\nQue hagueu obert aquesta web vol dir amb tota seguretat que estimeu Banyoles. Amb aquest gest ens dieu que teniu interés en allò que pot suposar per a la nostra ciutat afrontar un nou Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM). Com a Alcalde, me n’alegro. Però també, en nom propi i de tots els grups polítics municipals, m’agradaria que aquest interés no es quedés en una simple lectura passiva de dades, plànols, memòries i documentació diversa, sinó que hi afegiu la vostra PARTICIPACIÓ als debats, a les discusions, a les tertúlies, i al procés de redacció del nou POUM amb els vostres pensaments, idees i aportacions.\nEl repte que hem decidit afrontar tots plegats no és poca cosa. N’és un indici el fet que no ens havíem atrevit a fer-ho des de l’any 1984, en què el Consistori d’aleshores va encarregar la feina al prestigiós arquitecte Manuel de Solà Morales. Amb aquell magnífic POUM, ara ja obsolet a causa dels enormes canvis tècnics i de sensibilitat urbanística i mediambiental, hem funcionat fins a dia d’avui. I ara ens pertoca repensar i traçar Banyoles novament. I com hem de fer-ho? Doncs entre totes les dones i els homes de la ciutat. Entre TOTS I TOTES. Escoltant i aplegant totes aquelles idees de la ciutadania, de les entitats socials i esportives, dels agents econòmics… que puguin tenir una plasmació efectiva i positiva en el planejament urbanístic de la ciutat.\nDit això, deixeu-me donar, en qualitat d’Alcalde, tant sols tres idees sobre les quals m’agradaria que pivotés aquest procés llarg de redacció del nou POUM:\n1. ATREVIMENT AMB HUMILITAT\nHem de reconèixer que sempre que algú ha volgut deixar un senyal a Banyoles, en comptes d’això ha estat Banyoles qui li ha deixat un senyal a ell. Per això parlo d’humilitat en allò que volem decidir sobre la nostra ciutat, que és mil·lenària, i que per tant, hem de tractar amb respecte i molta cura. Banyoles és el fruit de moltes generacions de banyolins i banyolines que ens han precedit és important no oblidar mai aquest llegat.\n2. ESTIMACIÓ PER LA NOSTRA CIUTAT I PER LES DIFERENTS SENSIBILITATS CIUTADANES\nPer moltes adversitats a les quals ens enfrontem en la redacció del planejament municipal, si cultivem els llaços afectius entre les diverses sensibilitats polítiques i ciutadanes tot apostant pel diàleg, el pacte i el consens, mai perdrem el rumb que volem donar a Banyoles.\nHem de tenir l’ambició de millorar la nostra ciutat, això és evident. Però l’ambició és un camí, no un destí. No ens equivoquem amb això, i essencialment és el mateix camí per a tothom: un recorregut apassionant del qual haurem de gaudir amb molta motivació, amb treball, amb persistència i també amb resistència davant les adversitats. Una tasca de consens polític i ciutadà implica diàleg i acceptació, amb l’objectiu comú d’aconseguir un resultat òptim i l’èxit de les millors idees.\nEns movem en un escenari de penúria económica i profunda crisi que ens té desorientats i deprimits. És cert que no són moments d’optimisme i a vegades sembla trontollar fins i tot el nostre sistema de vida col.lectiva; però la complexitat del marc actual no ens ha de portar de cap manera a l’immobilisme. Al contrari, és un bon moment per tornar a pensar en Banyoles de manera global, des del rigor, des del coneixement i la valoració del que tots hem viscut i, sobretot, des de la tranquil·litat i la manca de presses.\nTraçem doncs Banyoles, amb ambició per viure el procés de planejament amb respecte a la diversitat d’idees que generarem plegats, que de ben segur serà enriquidora pel procés.\nLa vostra opinió és important. Per això us agrairíem que participéssiu en l’elaboració del POUM amb els vostres suggeriments, propostes i comentaris: