Mònica Terribas: "'Els matins' són el repte de la nova temporada"\nLa directora de TV3 mostra la seva "confiança" en el nou equip del programa, que s'estrenarà dilluns, i admet que la manca de recursos ha obligat a programar "un estiu més feble"\nREDACCIÓ Barcelona 31/08/2011 10:36\n260x366 Mònica Terribas Mònica Terribas\nLa directora de TV3, Mònica Terribas, creu que el nou equip d' Els matins, que dilluns estrenarà la nova temporada del programa, és "molt sòlid", i ha assegurat que s'han canviat "moltes coses" del programa "per continuar sent líders i el referent del matí". Terribas ha qualificat aquesta nova temporada de l'espai com "el repte de la temporada", i ha destacat que la nova presentadora, Ariadna Oltra, "és un valor molt segur, molt provat". En aquest sentit, ha destacat que una de les funcions de la televisió pública és "construir nous referents", i ha apuntat que si no s'apostés pels nous talents, "el que se'n diu 'innovació', que és el que la gent espera de nosaltres, no es produiria mai, i sempre acabaríem recorrent a les mateixes cares i a les mateixes propostes".\nEntrevistada a El matí de Catalunya Ràdio d'estiu, Terribas s'ha mostrat conveçuda que igual que "hi va haver vida després del Francino, després del Puyal, després que el Miquel Calçada decidís no fer, de moment, més Afers exteriors", també n'hi haurà, ara, després de la marxa de Josep Cuní a 8TV. "El Cuní ha donat set anys molt intensos al matí a TV3, era una figura periodísticament important, però vull deixar ben clar que l'agraïment és infinit, les esperances que una televisió privada en català funcioni també, però la confiança en el nou equip d' Els matins també", ha sentenciat Terribas.\nA més d' Els matins, la directora de TV3 s'ha referit a l'inici, també dilluns, de les noves temporades de La Riera i de Divendres, i ha assegurat que li fa "molta il·lusió" el retorn de La sagrada família i El convidat. L'espai que presenta Albert Om, igual que d'altres com Polònia, Crackòvia i l' APM? han aconseguit, diu, que l'endemà la gent en parli, fet cada cop menys habitual per la multiplicació de l'oferta televisiva. Pel que fa a les novetats a principis del 2012, Terribas ha destacat especialment les sèries Kubala, Moreno i Manchón i El gran nord, i també minisèries com Tornarem o Barcelona, ciutat neutral. A més, s'ha mostrat satisfeta per la capacitat de TV3 de consolidar espais de "reflexió i anàlisi", com 30 minuts, Banda ampla i Àgora, en un moment en què "estan desapareixent de les graelles de les cadenes generalistes" .\nLa directora de TV3 ha parlat també de la necessitat de mantenir una programació de qualitat amb menys recursos i una situació financera "complexa", i ha admès: "Hi ha molta gent que ha trobat a faltar coses aquest estiu, però no tenim diners i la nostra obligació era administrar-los amb molta prudència. Ens hem hagut d'arriscar amb un estiu més feble que els altres".\nSegons Terribas, "el país ha de prioritzar que es garanteixin el benestar social, l'educació i la sanitat", però alhora "els mitjans públics han de continuar sent forts i líders", ja que "cap operador privat" oferiria, diu, els mateixos serveis que TV3. En aquest sentit, ha defensat també la necessitat de mantenir el doble finançament –públic i a través de la publicitat– tant a TV3 com a Catalunya Ràdio, ja que d'aquesta manera "el ciutadà ha de contribuir menys per mantenir un servei potent i líder" però alhora permet que els mitjans estiguin al costat de les empreses catalanes que s'hi volen anunciar perquè "se senten partícips dels valors" que defensen.\nEn matèria de retallades, Terribas ha valorat molt positivament que els treballadors de TV3 decidissin "voluntàriament" rebaixar-se el sou un 5%, i ha explicat que, per ajustar-se a un pressupost inferior, "s'està produint internament tot el que es pot, per sobre del 70%", s'han ajustat les "dinàmiques internes" i s'està traient el màxim rendiment de tots els recursos disponibles, sense que això suposi, per exemple, deixar d'enviar corresponsals a llocs on s'estiguin produint notícies destacades.\nLa directora de TV3 ha defensat també l'aposta de la televisió pública per la Champions, que a partir del 2012 tindrà "menys costos" perquè s'ha "renunciat a l'exclusivitat" i s'emetrà simultàniament amb TVE, i per la Fórmula 1, ja que "l'afició pel motor en aquest país és molt sòlida".\nPer acabar, Terribas s'ha referit a les emissions de TV3 al País Valencià: "El nostre desig és que tots els canals de TV3 es puguin veure al País Valencià. Això ha de ser aquest any". Segons ella, "no té sentit" que els valencians no puguin veure la televisió catalana, i ha posat l'exemple dels nens que no poden seguir el canal Super3. Terribas ha recordat que la posició de TV3 "sempre ha estat que Canal 9 es veiés a Catalunya", però que "ells van deixar d'enviar el senyal". Malgrat tot, veu amb optimisme les declaracions del nou president valencià, Alberto Fabra, en què mostrava la seva voluntat "d'arreglar" la situació.


Anàlisi de la incidència en l’espectacle esportiu del nou reglament de Futbol sala (2006) a Espanya | Cachón Zagalaz | Apunts. Educació física i esports\nApunts. Educació física i esports > Vol. 4, Núm. 106 (2011) >\tCachón Zagalaz\nAnàlisi de la incidència en l’espectacle esportiu del nou reglament de Futbol sala (2006) a Espanya\nEl treball consisteix en l’estudi comparatiu dels reglaments de futbol sala (FS) aplicats a Espanya abans i després de 2006. És a dir, el que s’aplicava només al nostre país i el que s’aplica des de 2006 a tot el món amb les denominades regles FIFA (Federació Internacional de Futbol Associats).\nAquesta investigació se situa en el marc de les ciències socials i del paradigma constructivista i dins l’àmbit dels esports col·lectius de contacte. Per tant, el seu interès rau a demostrar que els subjectes relacionats amb aquest esport (espectadors, aficionats, jugadors; tècnics; àrbitres; periodistes; directius; fisioterapeutes) opinen que l’espectacle ha deixat de ser tan atractiu com ho era abans de 2006, i dóna a conèixer públicament els resultats obtinguts.\nL’estudi sorgeix del coneixement directe per part de l’investigador de la influència negativa que l’aplicació de les regles de servei de banda i córner han tingut per a l’adaptació de jugadors, entrenadors i àrbitres, així com de la seva incidència en la pèrdua de l’espectacle.\nPer a això s’emprèn un estudi descriptiu de tall transversal en què es dissenya un qüestionari ad hoc que s’aplica als subjectes relacionats amb el FS de la primera categoria. Aquest qüestionari de respostes tancades es completarà amb un altre de respostes obertes a manera d’entrevista, i en l’aplicació d’ambdós s’utilitzarà un diari de camp que ens permeti observar totes les incidències que puguin succeir durant el procés.\nEs tracta d’obtenir la informació objectiva que demostri el nostre plantejament inicial sobre la pèrdua d’espectacle en aquest esport després de l’aplicació de les noves regles de joc.\nEl treball presenta l’estructura següent: resum i paraules clau en espanyol i anglès, Introducció i esquema d’investigació; marc teòric que conté el plantejament de la investigació i la definició del problema, la justificació i contextualització del treball i la definició de l’objecte d’estudi; fonamentació teòrica i revisió de les aportacions prèvies; marc metodològic, amb la formulació dels objectius, la contextualització de l’estudi i cronograma d’actuació; mètode, que conté els subjectes de la investigació, les variables d’estudi, el disseny de la investigació, els instruments i el procediment de recollida de dades; anàlisi i discussió dels resultats i conclusions, a les quals s’afegeixen les prospectives de futur. L’estudi finalitza amb la Bibliografia i els Annexos.\nfutbol sala; reglament; córner; servei de banda; espectacle; subjectes involucrats


Convenció de l'equip Girbau al continent americà - GIRBAU\nConvenció de l'equip Girbau al continent americà\nFilials, distribuïdors i clients es van reunir a Buenos Aires per assistir a la presentació dels nous productes\nFilials, distribuïdors, clients i consultors de Girbau de diferents països del continent americà han participat a la segona convenció Amèrica (GCA) del 18 al 20 de març a Buenos Aires (Argentina).\nAquesta és la primera ocasió que la convenció agrupa a països del continent americà, tant de parla anglesa com hispana.\nEn dos dies, els assistents procedents dels Estats Units, Mèxic i Argentina entre altres, van intercanviar experiències i opinions als seus respectius mercats i van seguir amb interès les presentacions dels nous productes del grup en rentat, assecat i planxat.\nLes assecadores Ecodryer, les planxadores PB i el tren de planxat Compact van ser alguns dels focus d’interès, juntament amb les noves presentacions que s’han incorporat a les rentadores. La divisió industrial del grup, per la seva part, va presentar les novetats al tren de rentat i planxat, destacant les assecadores ST-1300 i el nou túnel de rentat Flexitunel.\nLa convenció va coincidir amb la inauguració de la nova bugaderia Tecnolav Premiun, equipada per Girbau. En el transcurs de la inauguració, la directora general de Girbau Group, Mercè Girbau, va afirmar que: “Aquesta bugaderia és la prova que el nostre eslògan Growing together és una realitat. Tecnolav va començar en un garatge, amb poques rentadores, i s’ha convertit en una gran instal·lació amb sistema de túnel. Ha crescut amb nosaltres”.\nPer part seva, el director de vendes internacional, Santi Carol, va destacar “la gran feina de l’equip durant aquests dos dies. És enriquidor compartir experiències. Cada mercat és diferent, però l’esperit d’orientació al client és conjunt. Això és el que ens permet avançar”.\nDurant la convenció, els assistents també van visitar la Swiss Medical Laundry, la bugaderia hospitalària sense túnel de majors dimensions que Girbau té en aquests moments a Amèrica.


XII Crononiu, La Marató de TV3 i sortides amb raquetes de neu, activitats de les estacions del Grup FGC per a aquest cap de setmana - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nXII Crononiu, La Marató de TV3 i sortides...\nL’estació de la Cerdanya serà l’escenari d’una cronoescalada d’esquí de muntanya\nVall de Núria organitzarà una excursió nocturna amb raquetes sota la lluna plena i Vallter 2000 farà que els visitants puguin muntar el seu propi Tió\nCom cada any, les estacions del Grup participaran en la Marató de TV3 amb esdeveniments solidaris\nLes baixes temperatures d’aquests dies i la feina constant dels equips de pistes permetrà ampliar el domini esquiable a les cinc estacions del Grup FGC. En aquest sentit, La Molina, Vall de Núria, Vallter 2000, Espot i Port Ainé treballen de valent per obrir el màxim nombre de remuntadors i pistes, amb l’objectiu d’oferir als visitants una experiència inoblidable a la neu.\n16 de desembre – XII Crononiu - XIII Copa Catalana de Curses Verticals - FGC Mountain Series 6.0\nUna temporada més, les estacions del Grup FGC se sumen a la Mountain Serie 6.0. Dissabte 16 de desembre, La Molina serà la primera parada del circuit, amb la cursa d'esquí de muntanya XII Crononiu.\nLa cronoescalada d'esquí de muntanya de La Molina es durà a terme en plena natura, enmig d’un paisatge d’avets que farà encara més espectacular la competició. Les persones que vulguin assistir-hi com a espectadors podran accedir-hi amb el telecadira (7,00 €) fins a les 18:30 h.\nLa Mountain Serie 6.0. també passarà per Vallter 2000, Vall de Núria i Espot. Per poder puntuar en la classificació general, els participants hauran de competir en tres curses com a mínim.\n16 de desembre – Sortida amb retrac\nPer als clients allotjats a l’Hotel de Vall de Núria, s’organitzarà una sortida amb màquina trepitjaneu adaptada al transport, dissabte 16. Els participants passejaran per l’entorn de l’estació i coneixeran el treball diari de manteniment de pistes i producció de neu.\n16 i 17 de desembre – La Marató TV3\nEl cap de setmana del 16 i 17 de desembre, Vall de Núria col·laborarà amb La Marató de TV3 amb diverses activitats, com el clàssic eslàlom paral·lel, perfecte per poder mesurar-se amb els companys, gràcies a les escoles d'esquí Núria i Oxineu; excursió amb raquetes, pensat per als que no els agrada esquiar (es donarà l‘import de la sortida en benefici de la Marató); pica-pica per a aquells que visitin Vall de Núria per reposar i gaudir del paisatge i classes d’esquí organitzades per l’Escola d’Esquí Núria, que donarà 5€ per cada classe feta.\n16 i 17 de desembre – Sortides amb raquetes de neu\nDissabte 16 i diumenge 17 de desembre, Vall de Núria posarà en marxa rutes guiades amb raquetes de neu perquè els visitants visquin la neu del Pirineu d’una manera diferent.\nDesprés de caminar un parell d’hores, de 10.30 a 12.30 h, els participants podran gaudir lliurament de l’entorn de Vall de Núria. El preu de l’activitat inclou bitllet del Cremallera (anada i tornada), excursió amb guia i material (raquetes). És obligatori portar roba d’abric, guants, gorra, calçat adequat. Edat mínima: 7 anys.\n17 de desembre – Excursió nocturna amb raquetes sota la lluna plena\nDiumenge 17 de desembre, Vall de Nuria organitzarà una excursió amb raquetes per admirar la lluna plena d’alta muntanya. Acompanyats de guies experimentats, els participants descobriran l’entorn i la màgia de la vall de nit.\nUn cop acabada l’activitat, es farà un sopar de comiat al restaurant de l'hotel, abans d’agafar el tren nocturn que condueix fins a Ribes de Freser. La trobada amb els guies de muntanya serà a les 18.30 h i a les 22.45 h sortirà el tren.\n17 de desembre – Vine a fer el teu propi Tió\nAmb la proximitat de les festes de Nadal, Vallter 2000 anima tothom a apropar-se a l’estació per fer el seu propi Tió. L’activitat, que es durà a terme diumenge 17 de desembre, de 9.00 a 13.30 h del matí, estarà amenitzada amb música d’ambient.\nEls participants estaran guiats en tot moment per un monitor, que els ajudarà a elaborar petits tions de fang i decorar-los amb diferents tipus de materials.\n17 de desembre – Celebrem tots La Marató de TV3\nUn any més, les estacions del Pallars Sobirà també se sumen a la iniciativa de la Marató de TV3 que enguany esta dedicada a les malalties infeccioses. El proper diumenge 17 de desembre, Espot i Port Ainé realitzaran una botifarrada per 6 € (2€ dels quals es donaran per a La Marató), que inclourà botifarra, pa i beguda.\nPDF - 0,166 MB\nFotografía La Molina


Seireitei no Fansub. Bleach 542\nHanako el Dc 19 Jun 2013 - 10:43\nL'Ichigo finalment aconsegueix forjar la nova Zangetsu amb l'ajuda del Nimaiya! Quina serà la nova aparença de la seva Zanpakuto? Mentre, al palau del Vandenreich, algunes notícies van arribant...\nUs deixem amb Bleach 542, titulat The Blade is me, en català per Seireitei no Fansub.\nRe: Seireitei no Fansub. Bleach 542\nIchigoBankai el Dc 19 Jun 2013 - 11:44\nexageradament curt i sense lletra D:\nLes 2 espases no em convencen D:\nL'ichigo no comet un error volent lluitar sol sense comptar amb l'ànima de l'espasa?\nKenpachi Nafi el Dc 19 Jun 2013 - 13:26\nAra si que no m'entero, ara resulta que la Zangetsu si que eren el tio de les olleres i el dels ulls negres?\nI que vol dir que no li demanarà més el seu poder? Que no farà servir més el poder de Quincy i/o Hollow o que no farà servir l'espasa/shikai/bankai??\nNo entenc reeeeeees! :enfadat:\nShizen Eriksen el Dc 19 Jun 2013 - 13:30\nNo he trigat ni dos minuts en llegir-ho en ANGLÈS, en català ja ni ho conto...\nEstà clar que ha allargat el capitol per fer com sempre: deixar un final interessant que doni ganes terribles de que arribi el següent.\nComentant les noves Zangetsus, la de la dreta (Shinigami+Hollow) es maca, ja que recorda a la d'abans de fer-se fullbringer. La de l'esquerre (Quincy) no m'ha agradat gaire, encara que es una daga pero amb la forma de ganivet jamonero que té l'altre. Això és clarament el shikai, quan les estava juntant és perquè es transformin en la forma sellada.\nS'haurà de veure de que són capaces de fer aquestes zampakutos. Això de que hagi evaporat tot l'aigua... cada vegada es posa més a que són zampakutos de foc i també si en sabrà dominar això d'utilitzar dues espases. En Kyoraku i l'Ukitake li donaran lliçons (?)\nEspero aquesta nova tècnica de lluita amb katana i daga, pot esdevenir lluites molt interessants.\nI el final potser és la noticia de l'Ichigo o alguna cosa relacionada amb Hueco Mundo.\nÉs hora d'anar-se a Hueco Mundo o veurem que ens depararà al següent palau, el de la Senshumaru Shutara? jo aposto per palau nou, així que és segur que anirem a Hueco Mundo\nPD: Gràcies per aquesta traducció feta a la velocitat de la llum\nShizen Eriksen el Dc 19 Jun 2013 - 13:47\nNafi et contesto les preguntes xD\n- Zangetsu és realment el hollow. En "Juhagetsu" és la seva manifestació de poders quincys. Ja que aquests poders es junten, el poder quincy s'ha unit amb el Shinigami+Hollow=Zangetsu.\nEll el tracta de Zangetsu perquè ja ho va dir des de fa temps, ells dos són el seu poder, ells dos són Zangetsu, a part de que l'Ichigo és molt capcigrany i el diu Zangetsu encara que no sigui realment ell.\n- No demanarà més poder, la resposta està al titol: The blade IS me, on canvia al de la setmana pasada que era "The blade AND me". No el demanarà ja que els poders i l'Ichigo estan junts, són un.\n- El que hem vist és el Shikai, on els poders Quincys i els de Shinigami+Hollow quedan reflectits en dues zampakutos. La daga és el poder quincy, ja que ha aparegut "Juhagetsu", i la katana és el poder Shinigami+Hollow, on ha aparegut Zangetsu.\nEl Bankai encara no el tindrà, el tornarà a entrenar per poder lliberar-lo però sabent que no ha tret ni un 70% del seu poder aproximadament, i amb dues zampakutos... i temiem del Zaraki però aquest també té un poder segellat de la hostia.\nIsshin Shiba el Dc 19 Jun 2013 - 15:00\nJo crec que l'Ichigo va sobrat amb aquest nou poder que té però li haurà de faltar un bon entrenament per controlar el seu bankai, getsuga tensho... Si va ben preparat serà una batalla com la de l'Aizen, que la dominarà ell. Potser m'equivoco que va sobrat, potser el rei aquell Quincy és un boig i té un poder de la hòstia, però ara la meva sensació és que l'Ichi pot petar a tothom.\nKenpachi Nafi el Dc 19 Jun 2013 - 15:20\nUn bon entrenament? NOOO! Amb dos minuts empunyant l'espasa aprendrà a controlar el Shikai i el Bankai i a més et prepararà unes torrades amb mermelada i un capuccino molt bones! Tot això sense despentinar-se òbviament, simplement perquè és l'Ichigo i està OP.\nEn Zaraki ha hagut de matar a la Unohana per poder desencadenar tot el poder que tenia reprimit en canvi a l'Ichigo només li fa falta plorar per tornar-se ENCARA MÉS OP. És així de divertit i original n.n\nPer cert erik gràcies per les aclaracions x) que jo amb tanta gent i tants noms ja em perdo.\nIfrit el Dc 19 Jun 2013 - 16:38\nNafi escrigué: Un bon entrenament? NOOO! Amb dos minuts empunyant l'espasa aprendrà a controlar el Shikai i el Bankai i a més et prepararà unes torrades amb mermelada i un capuccino molt bones! Tot això sense despentinar-se òbviament, simplement perquè és l'Ichigo i està OP.\nSi, sembla que Bleach va així. OP sense sentit ni lògica. Ara anirà a cagar i buidarà una merda limitant que tenia a dintre i encarà estarà mes OP. O per respirar. Bah, no m'agrada.\nPerò les espases no tenen un mal disseny. Estan força bé. El que passa es que no ha fet servir massa el aspecte Ichigo postfullbring, que també tenia lo seu.\nSembla que aquestes dos espases es podran unir un cop alliberades, no? Semblant a les de Cloud a FF Advent Children. Tampoc no podem descartar que es puguin unir per l'empunyadura, per fer una Naginata o semblant\nAquesta teoria de l'espasa de foc sembla interessant, però això de la evaporació de l'aigua jo ho agafaria mes com un símil a la forja normal d'un arma. Ademés, si ho dius tu, Eric...\nI sembla ser que ja tenim final de bleach: Ichigo OP vs Juha que ha recollit el poder de tots els quincys, incloent a Ishida, que la palmarà de forma tràgica (per cert, on es Ishida?)\nHaok-X el Dc 19 Jun 2013 - 16:41\nEn tite Ha copiat la meva idea original de usar una daga i una katana uwu , sort que la vaig canviar fa poc i el meu estil d'armes segueix sent unic ami com sempre m'ha agradat el capítol en tinc ganes de mes , això si, ami no m'agradaria que l'Ichigo fes servir una Zampakuto de foc... m'hi nego :novull:\nHanako el Dc 19 Jun 2013 - 17:18\nZanpakuto de foc\nA veure, jo crec que si que s'haurà de sotmetre a un bon entrenament. A tots els shonens passa. El mes comú seria que s'enfrontés al Juha i encara el tornés a guanyar! xDD Ichigo emo returns a la recerca de la tècnica definitiva. En sèrio, no crec que ara només per ser més poderós aconsegueixi derrotar un home que va derrotar en Yamamoto dues vegades (fa 1000 anys i ara). Per aconseguir-ho l'Ichigo s'ha de tornar més fort que tothom i per molt OP que ara estigui no crec que sigui més fort que tota la SS junta. (o si, però se'm fa difícil de creure. Jo d'en Tite ja m'espero qualsevol cosa).\nA veure com li anirà amb les dues espases... se m'ha fet molt estrany quan ho he vist, però no em desagrada. No descarto que es puguin convertir en una sola i a veure com serà el Bankai. Com ha dit l'Eric, potser ara al palau de la Shutara entrenarà més i sabrem més coses d'aquesta nova Zangetsu. A veure si la duu segellada i la va alliberant com un shinigami normal...\nHaok-X el Dc 19 Jun 2013 - 19:30\nO trobu super mega ultra genial!\nIsshin Shiba el Dc 19 Jun 2013 - 20:26\nJo vull veure al Ichigo emo com diu la Hanako jajajaajajajaj! Vui veure l'ichi tot seriós, controlant la situació, anant de sobrat, petant a tots, i quan sembli que el peten... No! Ha estat una finta i no m'ha tocat perque vaig de sobrat!\nMinato el Dc 19 Jun 2013 - 21:00\nRecordau que queden dos palaus encara...\nI no crec que surti tan aviat d'aquest.\nEncara pot entrenar mooooolt.\nPS: espases kk.\nAmb lo que molava la zangetsu post-fullbring...\nIchigoBankai el Dc 19 Jun 2013 - 22:21\nIsshin Shiba escrigué: Jo vull veure al Ichigo emo com diu la Hanako jajajaajajajaj! Vui veure l'ichi tot seriós, controlant la situació, anant de sobrat, petant a tots, i quan sembli que el peten... No! Ha estat una finta i no m'ha tocat perque vaig de sobrat!\nCom en el combat final contra l'Aizen. Epic\nTakiko el Dc 19 Jun 2013 - 22:53\nM'ha agradat molt la idea de fer que l'Ichigo tengui dues espases:arg: A més, el fet de tenir els poders diferents repartits (Quincy a una i Hollow+Shinigami a l'altre) crec que pot donar molt de joc, ja que cada espasa (o espasa i daga millor dit xD) tendrà unes propietats, poders i atacs diferents i pot ser molt guay!\nEn quant al captiol en si, llevat de que ens han mostrat la nova Zampakuto, molt pobre, ja que no passa res més u.u\nIfrit el Dj 20 Jun 2013 - 0:55\nPerò que m'he perdut? D'on traieu que cada espasa es un poder?\nHanako el Dv 21 Jun 2013 - 12:56\nEs veuen com la Zangetsu i el hollow corresponen cadascuna a una de les dues zanpakutos.\nAlgú de vosaltres va demanar fa temps si creia que l'Ichigo feia bé lluitant sol, però com que hi havia molts temes crec que no vàrem contestar. De fet, em va sorprendre molt que l'Ichigo digués això, que a partir d'ara lluitaria sol. No se suposa que això és justament el que no has de fer? Que la zanpakuto i el shinigami han d'estar en perfecta sincronització i han de lluitar junts? Aleshores per què l'Ichigo diu que a partir d'ara ho farà sol? Ho heu entès?\nKenpachi Nafi el Dv 21 Jun 2013 - 13:00\nJo crec que no és que lluitarà sol, si no els hi demanarà el seu poder, com si fins ara els hi demanés prestat. Ja que ara el poder i ell són un mateix (com ha dir l'erik) The Blade IS Me. Jo lo que entenc és que ja no necessitarà demanar-s'hi més els seus poders.\nIchigoBankai el Dv 21 Jun 2013 - 15:20\nVaig ser jo al primer comentari que es va preguntar aquesta qüestió...\nNafi escrigué: Jo crec que no és que lluitarà sol, si no els hi demanarà el seu poder, com si fins ara els hi demanés prestat. Ja que ara el poder i ell són un mateix (com ha dir l'erik) The Blade IS Me. Jo lo que entenc és que ja no necessitarà demanar-s'hi més els seus poders.\nEm sembla que tens tota la raó. Així ja quadra la cosa.\nHaok-X el Dv 21 Jun 2013 - 16:19\nAmi hem va cuadra a la primera, es mes el títol del capítol ja ho indicava clarament...\nPer cert mireu aquesta imatge:\nIsshin Shiba el Ds 22 Jun 2013 - 15:23\nJo és que ja estic mentalitzat i ho tinc claríssim. Ja em veig al saló del manga d'aquest any, un munt de gent que anirà de Ichigo amb les seves dues noves zanpakutos i amb el seu tratge de bankai (encara que no el sabem, espero que d'aquí un futur no gaire llunyà faci el seu primer bankai. O qui sap, potser el seu bankai no serà un canvi roba, que espero que no),\nJaakkBlack el Dj 4 Jul 2013 - 18:43\nAra que hi penso, la mascara de Visard la seguirá utilitzant? Ho dic perque ara es queda confirmat com a poder oficial de l'Ichigo.\nP.D: Ya se que d'aquesta discussió en fa dues setmanes pero veient una altre vegada la saga ''Las noches/Arrancar'' m'ha vingut al cap. Salutacions\nMinato el Dj 4 Jul 2013 - 20:12\nDoncs qui sap... De moment no l'ha fet servir des que va perdre els poders de Shinigami... Crec que és ben possible que tot aquest rollo del hollow interior i demés només fos per, en arribar a aquest punt, que tot "quadrés".\nAh! I benvingut\nmmmmmmmmmm no ho se\nMari Drammeh Grimmvash el Dj 4 Jul 2013 - 20:52\ncom pot ser q el home d le olleres sigui el vandrach bueno una part de la seve energia espiritual?


Tarrés al dia!: NOTÍCIA AL DIARI LA NOVA CONCA RELACIONADA AMB TARRÉS\nNOTÍCIA AL DIARI LA NOVA CONCA RELACIONADA AMB TARRÉS\nCANVI DE MOSSÈN AL SETEMBRE\nA LA PARRÒQUIA DE SANTA MARIA DE TARRÉS\nMossèn Patxi Xabier Segura Echezarraga, que fins ara ha estat portant la parròquia de Vimbodí-Poblet canviarà de destí el proper mes de setembre ja que es traslladarà a la parròquia d'Alcover, en substitució de mossèn Ignasi Cabré Mas. En total, el fins ara rector de Vimbodí i Poblet, Mn. Patxi Xabier Segura Echezárraga, passa a ser el rector de les parròquies de l’Assumpció d’Alcover, de Sant Pere ad Vincula de Mont-ral, de Sant Andreu de Farena, de Santa Úrsula del Milà, de Santa Maria Magdalena de la Masó, de Sant Nicolau de la Riba, de Sant Salvador de Picamoixons i de Sant Simó de Fontscaldes.\nSegons els nomenaments aprovats darrerament per l’Arquebisbat de Tarragona la parròquia de Vimbodí-Poblet passarà a mans de Mn. Marcus Vinicius Teixeira Araújo. Aquest mossèn serà moderador de les parròquies de la Transfiguració del Senyor de Vimbodí, de Santa Maria Assumpta de Tarrés i de Sant Joan Baptista de Vallclara (continua com a rector de les parròquies de Sant Miquel Arcàngel de l’Espluga de Francolí i de Santa Maria de Senan).\nPodeu llegir la notícia al següent enllaç NOVA CONCA\nPublicat per Ramon Maria Arbos a 1:52\nEtiquetes de comentaris: canvi de mossèn, Nova Conca, parròquia de Santa Maria de Tarrés, Patxi Xavier\nCarles Móra 5 d’agost de 2017 a les 20:11\nMOLT benvingut! Segur que sabrà complir amb els dictats de l'Evangeli i el poble en serà receptor


Relat "Els vampirs del son "\nInici > detall del relat: Els vampirs del son\nEls vampirs del son\nUn relat de: Temujin\nEls vampirs del somni és el nom que els vaig ficar, perquè és el que millor els defineix i perquè ells mateixos no tenen nom, no es designen, només tenen una vaga consciència de col·lectiu. La veritat és que no semblen necessitar cap nom.\nEls vampirs del somni, no se ben be si són vampirs, no se si son persones, de fet no en se gran cosa d'ells, només el que m'han explicat. La seva vida depèn de nosaltres, són una mena de paràsits, però allò que ens treuen, allò que ens xuclen, molts no ho considerem massa important. Es la nostra son, els nostres somnis, el que els fa dormir i en dormir els fa viure.\nHem van explicar que viuen en una antiga casa senyorial als afores de la ciutat, una d'aquestes entre camps de carxofes envoltada d'abets. Són un grup d'uns vint individus, d'ambdós sexes. No són ni joves ni grans, no hi ha cap nen, diuen que són eterns, si segueixen la seva rutina diària per a sobreviure no moren mai, però no crec que tampoc arribin mai a viure, almenys plenament. La seva immortalitat els llastra, els lliga a unes condicions de vida severes que si incompleixen mínimament moren.\nCom he dit necessiten la nostra són, i per això entren a les nostres habitacions a semblança dels vampirs dels llibres i les pel·lícules, i sense que ningú mai no pugui percebre la seva presència ens roben la son i els somnis. Amb un petó, sense passió, un petó rutinari, ens anestesien per un temps, durant el qual ens xuclen la son, boca a boca.\nQui no s'ha desvetllat mai a mitja nit, qui no a tingut mai dificultats per dormir durant dos o tres nits? No t'has preguntat mai al llit de matinada perquè coi no tens son?\nNo solen visitar més de tres nits seguides la mateixa persona, si abusen de la nostra son ens consumim, de fet a força de robar-nos els somnis, els perdem i anem fent-nos tristos. Com depenen de nosaltres ens han de cuidar, necessiten la nostra son, són dèbils i amb ella poden descansar. Es passen la major part de la seva vida dormint, així es poden mantenir en vida durant segles, sense envellir les seves cèl·lules, ni el seu cos, sí romanen majoritàriament en hibernació i letargia infinites.\nPerò cada cert temps, dins el defalliment i la foscor, apareix un d'aquests individus amb una sobtada inspiració artística. Asseguren que les seves obres (preferiblement pintures o poesies) són d'una bellesa excepcional, somiada per a nosaltres, de fet somiada per nosaltres. Però resulten aparicions del tot ocasionals, perquè la febril inspiració els du a una activitat sense descans, fatal per a ells que sempre moren amb l'obra inacabada. Són els embruixats pels somnis.\nBé, se que realment tot això sona a ciencia-ficció, segurament us pregunteu qui ma explicat tot això, i perquè me l'he cregut. M'ho ha explicat Ilie, un dels Vampirs del son.\nCrec recordar que era dimarts al matí, jo havia sortit a córrer pels camps dels afores,entre camps descuidats i abandonats on fa anys que no s'hi planta res i on l'herba estableix el seu aburrit i improductiu domini, i hortets cuidats rebosants de fruits i colors al costat de petites casetes. No estava de massa bon humor i volia desfogar-me, perquè les coses no anaven massa bé, sense feina, sense novia, jugant malament a fútbol... Havia pensat en iniciar un saludable costum com anar a correr ben d'hora cada matí i agafar bona forma, així potser millorava en alguna cosa. Aquell era el primer, no hem resultava gaire agradable. Escoltava Tear Drop de Massive Attack a l'MP3, mentre corria com un ximple, sense ningú darrera ni cap pilota davant, i de sobte vaig veure alguna cosa tirada sobre unes herbes a la dreta del camí. Vaig parar un metres abans, cansat, mecànicament vaig fer unes passes per a recuperar la respiració fins arribar al seu costat. Semblava un vagabund, tirat, amb la cara al terra, immòbil. Després de donar-li una quants cops amb el peu a les costelles es va moure una mica, no li volia fer mal, però pensava que era un borratxo i només volia despertar-lo. Poc a poc es girà, portava una roba estranya, bruta i desgastada, com d'una altra època, sense cap marca, teixits naturals i colors apagats. Tot en ell era molt gris, menys la seva pell que extremadament pàl·lida deixava traslluir una quantitat increïble de venes a cada centímetre de pell. Tenia el cabell curt i llaci de color castany apagat, sense cap brillantor. No em feia cap llàstima, ni oferia res que invites a estar-se més d'un segon passatger al seu costat, però allà em vaig quedar.\nA mi que collons m'importa vaig pensar. He de dir que no era el meu millor dia? Però mentre pensava si marxar o quedar-me, si ajudar-lo o xutar-li la cara, el vaig mirar, i va resultar que la seva total intrasendència, la tristor que mostrava cada milimetre de la seva pell, i la certesa que amb cada parpalleig meu se li escapava una mica de vida hem varen convidar a asseure'm al seu costat. Res nou a la nostra societat gustosa de contemplar la desgracia aliena i procurar-se el benefici propi. O potser, senzillament fou la gravetat actuant sobre el meu cos cansat.\nSóc Ilie - segurament pensava que amb els auriculars posats no l'hauria escoltat la primera vegada.\nMolt bé, molt bé, però sincerament no te pinta de que ho hagis de ser molt temps més. Necessites alguna cosa? L' ultima voluntat?\nQue puc necessitar allà on vaig, que em pot acompanyar en un dia tant ple i joiós, que pots oferirme tú amb la teva mediocritat, que tens de valor que ja no t'haguem pres... - digué. I va relatar-me la seva història\nEn una altra ocasió no hauria aguantat gaire temps amb totes les dents a la boca, no seguiria obrint-la sino per expulsar sang. Però la veritat, es que no m'ofenia, es més començava a sentir-me subjugat, tenia alguna cosa que m'era familiar, i per sobre de tot desplegava una firmesa, una seguretat i una altaneria tant grans amb cadascuna de les seves paraules que hem semblava que omplien tot l'espai fins l'horitzó fins enfosquir el sol alhora que jo m'anava fent petit i poca cosa. I es que si alguna cosa tenen o senten amb seguretat, es la certesa de la seva superioritat vers nosaltres. Són ben conscients de que poden considerar-se els nostres depredadors, almenys en un grau tant elevat com ho som nosaltres mateixos. "L'home es un llop per a l'home" que deien Plaute i Hobbes. Però més que llops, per a nosaltres ells són com els nòmades que beuen la sang dels seus camells enmig del desert tenint cura de no dessagnar-los. No ens volen dessagnar perquè ens necessiten, cobrim les seves dos úniques necessitats. Alguna vegada no has trobat a faltar res del que guardes a la nevera? "Però si ahir a la nit tenia llet?" Amb la seva perfecta destresa per entrar a les nostres habitacions, perfeccionada durant segles, poden obtenir de nosaltres una mica d'aliment, el poc que necessiten, i la tant preuada son i els seus somnis.\nSembla ser que gairebé no requereixen aliment, ja que no tenen gaire despesa energètica, només la emprada per entrar a la nostra habitació i robar-nos la son que els permetrà dormir sense realitzar cap esforç físic que exigeixi massa al seu precari estat de forma. Només dormen per a mantenir-se amb vida, hivernen cada cop que dormen, només envelleixen els minuts que estan desperts, minuts que ni molt menys són suficients per fer-los venir la son, gasten el seu propi son però necessiten seguir dormint, i nosaltres avui dia sóm un cultiu perfecte de son, ja que fem ben poca cosa més que rebentar-nos a treballar acumulant son i son dia a dia. Probablement si no fos per la seva intercessió hi hauria dies que no sortiríem del llit i segurament en molts casos seria infinitament millor que no pas sortir-ne. Per a fer el que fem i viure com vivim.\nPotser penses que la nostra vida es netament millor, molt superior en quant a emocions viscudes i experimentades, en quant a sentiments trobats i perduts, en quant a vida mateixa. Qui sap. A ells això no els preocupa, no jutgen quina vida es més agradable o mes plaent, no han estat mai feliços ni han deixat mai de ser-ho ja que no experimenten cap sentiment que nosaltres coneguem, o potser si, en els nostres somnis.\nIlie tenia un amic, bé, no un amic, un company amb qui ocasionalment parlava ja que solien coincidir als racons de la casa que habitaven. Creuaven dos o tres frases per setmana, cosa que era un promig considerable dins la seva comunitat absorta en la mes absoluta desídia eterna. No sentien necessitat de comunicar-se, ni tocar-se, ni per suposat, de procrear. Quin desperdici més gran d'energia! segurament causaria la mort a qualsevol que ho intentés. De manera que eren una comunitat tancada, permament i inmutable, mai tenien canvis.\nEl company d'Ilie s'anomenava Ivo. Els dos eren semblants, dintre de la semblança general i amorfa de tots ells, independentment del seu sexe. Però tot i així Ivo tenia un aspecte que nosaltres considerariem més saludable, més normal, la pell amb més color, el cabell amb més color, els ulls amb més color. No tenien res més en comú que la casualitat que els portava a racons pròxims que no estaven ocupats per a dormir quan tornaven de la casa d'algú a qui havien visitat, fent un esforç d'equilibri i de contenció màxima de despesa energètica. Les sortides els poden sortir cares si les fan massa lluny o triguen massa a tornar tot i que en cada ocasió els envaeix un nerviosisme, i un frenetisme propiciats per la seva sed de son i somnis, que els proporciona una força sobrehumana dirien ells, la resistència fisíca i la capacitat motriu del més comú dels mortals per a nosaltres. Tot i això els seus cosos llargs han evolucionat per a proporcionar-los una destacadissima elasticitat i fluidesa en els seus moviments, en busca del major estalvi energètic, i que sorprenentment sempre mantenen tot i els llargs períodes d'inactivitat i repòs dels que "disfruten".\nHagué un dia que parlaren més del normal.\nHe descobert una somiadora meravellosa.\nMeravellosa Ivo, no t'ho pot\ns imaginar... Si poguessis disfrutar tant...Si et digués ón viu m'ho agrairies.\nIvo ho has de viure.\nJo també, i friso per dormir, per tornar a somiar...\nIvo pots vindre amb mi la pròxima vegada.\nIlies és sentia pressa d'una exitació i un nerviosisme incontralables, volia compartir el seu descobriment, volia parlar amb algú, dels grans somnis que vivia, volia dormir per a passar el temps necessari per a la pròxima visita a la seva somiadora, volia plasmar i deixar constància de la bellesa esfereidora dels seus somnis, patia per perdre'ls en la seva inmortalitat... Però estava molt cansat de tant llarga conversa, era hora de dormir.\nPassaren les semanes i hi hagueren noves visites d'Ilie a la seva somiadora, cada cop més freqüents, tot i la mesura i la contenció que ell s'autoimposava per no esgotar la seva meravellosa font. Amb el seu goig creixia el seu neguit. Els somnis eren cada cop més grans regals, però a aquest augment l'acompanyava la por a oblidar-los. Ilie pensava que eren massa bons per perdre'ls, però i si ja havia viscut alguna cosa semblant? No ho recordaba. No podia pedre aquell tresor, i va començar a pintar i a augmentar les seves visites, a dormir menys i a cansar-se i consumir-se feliçment.\nPintava deserts feliços, pintava selves felices, tundres felices, muntanyes inmensament altes i felices, pintava mars feliços... En realitat res d'aixo era seu, però havia esdevingut tota la seva vida. Gairebé no sabia ni com es deia, només recordava un nóm, tot i ser una mica llarg, Omar.\nSomiava en un desert, ell hi caminava lentament perquè estava cansat. La calor era insoportable, era incompatible amb qualsevol tipus de vida, pero ell era allà sofrint-la i tot i que sabia que la nit seria pitjor pel fred extrem, només volia tenir fred, però les hores passaven, els dies, les setmanes, i no hi havia nit ni fred, només sofocant calor. Però de cop recordava un nóm, Omar, l'associava al desert i l'havia anat a buscar, però recordava alleujat que no era aquell desert on el trobaria, i simplement cambiava. Ara era de nit, també al desert, però no feia fred ni calor, i era un desrt ple de vida, amb oasis, caravanes, turbants, palmeres, tresors, espases... però sobretot era un desert amb Omar, perquè ara ja el tenia amb ell, era un desert feliç, i es veia ajagut amb ell, tot i que no es reconèxia, perquè tenia un cos diferent sabia que era ell.\nLeire havia conegut Omar feia poc, pensava que s'estava enamorant i se sentia plena d'energia i vitalitat. Tot era possible, si havia pogut trobar una persona tant meravellosa per a ella, per a viure junts i per ser feliços donant-se felicitat mútuament. Que podia anar malament ara, que podia fallar si es trobava en la millor època de la seva vida? No tenia por de res , ara ja no, la felicitat que tenia no podria anarse'n, perquè havia conegut a Omar i sabia que amb ell no tindria cap disgust la resta de la seva vida que ja tot seria perfecte.\nEls dies de tampteig passaven volant dins la seva eternitat. Quan estava amb ell parlant o escoltant música o rient, els rellotges corrien amb un ritme frenètic, però per les nits, separats cadascú a casa seva el temps era cruelment lent, tenia la sensació que amb l'estona que tardava a adormir-se pensant en l'endemà i en Omar la humanitat n'havia tingut prou per passar de les grans cavernes als pisos de 30 metres quadrats. Però quan aconseguia adormir-se els seus somnis eren pura glòria. Leire no sabia que no només ho eren per a ella. Quan s'aixecava pel matí ho feia tremendament contenta, davant la perspectiva de passar un nou dia amb Omar, però també amb el regust d'haver palpat la futura e inevitable felicitat amb ell en els seus increïbles somnis.\nPerò de cop un dia va començar a dormir malament, i es notava cansada, pensava que seria degut als nervis de l'imminent dia en que s'acabaria el tonteig i Omar es decidiria a passar la nit amb ella per a declarar-se el seu amor etern entre petons i carices.\nVan passar un parell de nits més que no conseguia dormir bé, i no acabava de trobar-se molt fina, així que li va dir a Omar que devia estar incubant algun virus, que feia uns dies que no s'acabava de trobar bé i que li agradaria molt que ell passes la nit a casa seva per cuidar-la. Ja no podia esperar-lo més, i ell que mai trobava el moment per intimar més, perquè estava enamorat des del primer instant i volia ser perfecte, pacient i romàntic per a ella, no va saber dir que no, ni tampoc dissimular la seva felicitat.\nPer fi estarien junts.\nLeire va acompanyar a Omar al pis d'ell que impacient per ficar-se a la faena insistia en quedar-se allà, però Leire volia estar a casa seva a la seva habitació, deia que allà estaria més comoda i es curaria més aviat. Així que ell es va preparar un maleta amb roba i un necesser i marxaren.\nVan sopar contents i emocionats, begueren vi de 15 euros la botella, el millor vi que tenia Leire per casa, i després de mirar una estona la tele i quatre carícies i quatre mimos van anar a l'habitació d'ella a començar a viure junts fins que la mort els separés, i no sabien el poc temps que tindrien pa fer-ho.\nVa ser perfecte per als dos, tal com ho havien imaginat, ni un ni l'altre cabien en si de goig, com era possible que siguessin tant feliços? No podien demanar res més. I s'adormiren en un llarg abraç, o almenys Omar, ja que Leire només es pensava que dormia quan veia una estranya figura observant per la finestra des de fora, i quan la va veure entrar, un home alt, prim i pàl·lid, transportat directament al seu somni des d'una altra època.\nTenien la ràdio encesa i sonava una bonica però trista cançó de Ludovico Einaudi, Fuori dal Mondo, quan ella va adonar-se de que no estava dormint, en el moment en que aquell estrany se li apropà per fer-li un petò. En aquell moment sentí que el coneixia, que li era pròxim sense haver-lo vist mai i va quedar-se amb els ulls oberts immòbil, tranquil·la i serena tot i que no es podia moure. Pensava que no ho necessitava. Només mirava com aquell estrany es passejava lentament per la seva habitació, com la mirava fixament i finalment com es desvestia. Era lleig, fins i tot repugnant i en veure'l apropar-se va començar a tenir por. Però segui sense poder moure's i sense poder tancar els ulls. Leire hagué de veure en primera persona la seva violació, tot i que no sentia res i va acabar per pensar que finalment tot era un somni, més encara després de veure aquell estrany passejar-se per l'habitació amb un ganivet de cuina i dirigir-se cap a Omar. Però no podia veure que passava perquè no podia girar el coll, quan aquell home sortia de seu camp de visió ja només podia esperar que hi tornés a entrar.\nSegur que tot era un somni, no podia ser que s'acabés així tanta felicitat, però començava a sentir el seu cos una altra vegada, i senti sota seu un espessa humitat, que descobrí era sang, la sang d'Omar que li brollava fosca i espessa, sense cap pressa del seu estómac massacrat a forats. Els llençols i el seu propi cos compartien tota aquesta sang, formant un camí que duia a Omar. Entumida va girar-se cap a ell per abraçar-lo i despertar-lo i dirli que estava vivint un somni horrible quan va notar l'acer travesant-li l'esquena. No podia defensar-se, només sentir com se li escapava la vida i amb ella tota l'esperada felicitat que havia somiat. Només esperava despertar-se. Perquè si feia tants dies que no somiava el primer somni que havia tornat a tenir era així?\nIlie va sortir per la finestra per on havia entrat, estava confós i frustrat. Tot i que havia fet realitat els millors somnis que havia robat no sentia cap plaer comparable als mateixos somnis quan els tenia. Havia somiat en compartir felicitat i en formar part d'una unió que no entenia. Instants abans havia vist com aquelles dos persones duien a terme el ritual de l'amor que tant havia somiat i anhelat, però en realitzar-lo ell es quedà buit i molt cansat. Sentia un cansament etern que no s'esvairia mai, però s'estava fent de dia i només desitjava arribar a casa seva al seu racó i tenir els somnis que havia robat aquella nit a aquella jove. No sabia perquè a la realitat havia sigut diferent i tant buit i pobre, per això únicament volia descansar i tornar a somiar. La seva vida es reduí als instants en que podria fer-ho quan arribés al seu racó amb els seus tot i que no li importessin mínimament, ningú l'hi importava, només descansar i somiar.\nSortí per la finestra i tornà cap a casa més cansat que mai desitjant a cada segon poder arribar però sentint a cada pas que no podria fer-ne un altre.\nAixí mel vaig trobar jo, i axí el vaig deixar, i així romandrà fins la seva decomposició.\nAra bé, no estic segur de que tot això passes de veritat, fa unes quantes nits que no dormo bé.


Hola, aquest any començo infermeria a la universitat de Vic i estic buscant pis. M'agradaria poder trobar una habitació espaiosa i sobretot amb llum nautral. Em considero una persona simpàtica, tranquil·la, oberta, divertida... Si algú està interessat o es troba en la mateixa situació que jo, qualsevol dubte podeu contactar amb mi per correu electrònic (laratortosa27@gmail.com)\nEsperem que trobis algú amb la teva mateixa situació i que pugueu compartir pis! :)\nTambé pots contactar amb l'UHub, el Servei de la Comunitat Universitària de la UVic, que et pot assessorar per trobar allotjament.


Netejant Barcelona des de les escoles | Barcelona + Sostenible\nDiversos centres educatius de la ciutat que formen part del programa Escoles + Sostenibles van participar d’aquesta jornada organitzada per l’Agència de Residus de Catalunya, en el marc de la Setmana de prevenció de residus i com a iniciativa a nivell europeu.\nEl Centre Escolar San Francisco, els Maristes Sants Les Corts, l’Escola Farigola de Vallcarca, l’Escola Virolai, l’Institut Joan Salvat Papasseit i l’Escola La Pau van ser les 6 escoles que van participar en el projecte. Com van viure els centres la jornada? Us aportem tres d’aquestes sis experiències!\nJornada de Let's Clean Up Europe!\n"Com cada any, estàvem esperant l'arribada del Let's Clean Up Europe day! És l'excusa perfecta per tractar el tema de les 3R d'una manera contextualitzada i amb una motivació extra.\nAixí doncs, aquest any des del grup de Sostenibilitat de l'Escola Virolai (un grup d'uns 17 alumnes de 1r i 2n ESO que han sorgit d'escollir voluntàriament, d'una franja de diferents propostes, el tipus de projecte a fer durant el curs) ens hem proposat un repte molt clar: com podem conscienciar a tota la comunitat educativa de la nostra escola per reduir els residus del voltant del centre? Entre altres projectes interessantíssims, vam decidir aprofitar la campanya de Let's Clean Up Europe per conscienciar sobre la quantitat de residus que es llencen a la natura.\nEl primer pas va ser donar a conèixer la nostra acció de neteja a l'escola, a través de pòsters i explicacions directes a les aules. Vam analitzar les dades d'anys anteriors i vam fer una predicció de possibles resultats. El dia de l'acció, i equipats amb el material necessari, ens vam endinsar dins de la Muntanya Pelada i vam començar a recollir i seleccionar els residus. L'àrea a cobrir era la mateixa que altres anys, així el nostre estudi seria significatiu. Vam analitzar els residus qualitativament i quantitativa al laboratori, per portar-los després al contenidor correcte.\nFinalment, hem conclòs que cada any trobem menys residus en aquesta zona! Estem orgullosos de la feina de conscienciació feta i us animem a participar l'any vinent per sumar forces contra la contaminació!"\nZona que vam netejar: platja de la Barceloneta + Espigó.\nCurs: 1r d'ESO.\nNombre alumnes: 31 alumnes.\nDia: matí del divendres 12 de Maig.\nResultats: 9-10 kg de residus (els vam pesar al punt verd de barri de la Barceloneta).\nVa ser una experiència molt enriquidora i el nostre alumnat van participar molt activament. Estaven tan motivats que van acabar fent d'activistes mediambientals davant tots els turistes que ens miraven!\nL’ ESCOLA LA PAU I EL “LET’S CLEAN UP EUROPE “ TORNEN AL RIU BESÓS\nCom ja vam iniciar el curs passat, l'alumnat de l'escola La Pau hem tornat a repetir el "Let's clean up Europe!".\nEs tracta d'una campanya europea amb la qual escoles, associacions i grups engeguen una acció de neteja i cura del medi ambient al seu entorn proper. En el nostre cas vam anar les classes de 3r i 6è (que durant el curs fem diferents activitats de fills i padrins), i vam fer recollida de brossa pels marges de riu Besòs, molt a prop de l'escola.\nEns vam preparar al matí amb les bosses, guants i sacs que ens va facilitar l'Agència de Residus de Catalunya i cap al riu vam anar! Els nens i nenes van gaudir molt amb l'activitat, i diverses persones que passejaven es van mostrar interessades en el que fèiem i ens van felicitar. La satisfacció va ser molt gran quan vam comprovar al final de la jornada que aquest any hem recollit moltes menys escombraries que l'any passat. I no era per haver treballat menys... sinó perquè estava molt més net!\nUs animem a participar en aquesta activitat. Feu clic en aquest enllaç per a més informació.


Petición · JQCV: Injust examen oral JQCV nivel C1 · Change.org\nInjust examen oral JQCV nivel C1\nCarla ParRo ha iniciado esta petición dirigida a JQCV\nEstem recollint firmes per canalitzar el gran descontentament dels examinats davant de l'escandalós acte discriminatori que ha tingut lloc el dia 30 de juny de 2018. Una vegada més hi ha hagut incoherència i desigualtat dins de la prova oficial de la JQCV del nivell C1. En aquest cas ha tingut lloc a l'examen oral. En algunes localitats com a Alzira no han tingut dret a poder-se fer un guió previ abans de passar a l'examen i no han deixat els 10 minuts reglamentaris de preparació de la prova com estava estipulat a la JQCV. Això produeix un greuge comparatiu, ja que en altres localitats sí que han tingut aquest dret. Per tant, no ens han deixat presentar-nos en condicions, ja que hi estàvem en desavantatge respecte a altres candidats d'altres zones, que sí que han pogut.\nEn conseqüència, s'ha produït un malestar general en els alumnes que afecta directament a la seua manera de dur a terme l'examen posteriorment. A més, no es pot permetre que uns mateixos alumnes tinguen desavantatge i altres no en una mateixa prova. Quant a les altres localitats, en alguns casos no s'ha deixat elegir l'opció restringint-ho tot a un mateix tot.\nEns hem de mobilitzar perquè no ens prenguen més el pèl, perquè siguen proves justes i homogènies!\nCarla ParRo necesita tu ayuda con esta petición «JQCV: Injust examen oral JQCV nivel C1». Únete a Carla y 102 personas que ya han firmado.


L’última vergonya de l’imperi espanyol | Adela Genís / MARROC, SÀHARA OCCIDENTAL | Política | El Punt Avui\nL’última vergonya de l’imperi espanyol L’última vergonya de l’imperi espanyol L’última vergonya de l’imperi espanyol L’última vergonya de l’imperi espanyol + L’última vergonya de l’imperi espanyol E-mail\n26 agost 2017 2.00 h\nCampament de refugiats sahrauís al desert en territori algerià LLUÍS SERRAT.\nAbd al-Krim, líder dels riferenys EL PUNT AVUI.\nLa bandera del Marroc EL PUNT AVUI.\nL’última vergonya de l’imperi espanyol L’última vergonya de l’imperi espanyol L’última vergonya de l’imperi espanyol L’última vergonya de l’imperi espanyol L’última vergonya de l’imperi espanyol E-mail\nLa guerra de Melillava ser la que va provocar la Setmana Tràgica de Barcelona, el 1909\nAdela Genís / MARROC, SÀHARA OCCIDENTAL\nDesprés del desastre del 1898, amb la pèrdua de la majoria de les colònies d’ultramar, Espanya va posar els ulls en l’Àfrica. Des de l’edat mitjana que els espanyols tenien enclavaments al Magrib, però durant els primers anys del segle XX aquesta presència es va fer més evident. El territori del Marroc estava configurat com un protectorat que des d’inicis del segle XX dividia la seva sobirania entre França i Espanya (que controlava la regió del Rif). En aquestes guerres que es van lliurar en terres africanes, durant la primera meitat del segle XX, la guerra de Melilla va ser la que va provocar la Setmana Tràgica ocorreguda a Barcelona el juliol del 1909. La causa detonant del conflicte va ser la crida de reservistes que va fer el govern espanyol per un reial decret el mateix juliol del 1909 per tal d’enviar tropes a Melilla. A banda del fet que la majoria de mobilitzats eren catalans, el fet de cridar altra vegada els reservistes de la lleva posterior al 1903 provocava que els homes cridats fossin ja casats i amb fills per mantenir. La notícia de la mort de 300 reservistes en la batalla del Barranc del Llop (1909) encara va exaltar més els ànims, i els aldarulls a la capital de Catalunya van provocar la mort de més d’un centenar de persones.\nLa derrotes a Annual (1921) van suposar un cop molt dur per a l’exèrcit espanyol. De fet, en les cròniques de la batalla es parla del desastre d’Annual pel gran nombre de baixes sofertes i durant anys hi va haver cançons populars que el recordaven. L’Espanya franquista va mantenir al nord d’Àfrica la zona de l’Ifni i la regió del Rif. En el context de la independència marroquina, Franco va cedir a la monarquia el Rif, i l’Ifni, després d’una breu guerra, va passar a mans marroquines pel tractat de Fes del 1969. El Sàhara, reclamat pel Marroc, encara es mantindria sota domini espanyol fins al 1975. Espanya es reservava sota la seva sobirania les places de Ceuta i Melilla. La darrera colònia espanyola va ser el Sàhara. Ocupat des del 1884, protectorat des del 1912 i província espanyola des del 1958, la seva independència va ser el resultat de la pressió internacional exercida per l’ONU i de les pressions internes del poble sahrauí. Des de finals dels anys seixanta va sorgir un moviment independentista que va concretar-se en la formació, el 1973, del Front Polisario, que iniciaria una guerra de guerrilles contra les tropes espanyoles. Amb el règim morint-se, Espanya va entregar el Sàhara al Marroc i a Mauritània. La convocatòria i celebració del referèndum d’autodeterminació encara és avui dia el gran problema de la descolonització del Sàhara.\nEl desastre d’Annual\nÉs una de les derrotes més vergonyants sofertes mai per l’exèrcit espanyol. Va tenir lloc l’any 1921 a Annual i s’hi van unir la mala preparació dels soldats, l’armament (antiquat i de segona mà) i l’eficient tàctica dels rifenys, liderats per Abd al-Krim, a la foto.\nEl Punt Avui. Girona 26-08-2017, Pàgina 31\nEl Punt Avui. Nacional 26-08-2017, Pàgina 15\nEl Punt Avui. Camp i Ebre 26-08-2017, Pàgina 15\nEl Punt Avui. Lleida 26-08-2017, Pàgina 15\nEl Punt Avui. Maresme 26-08-2017, Pàgina 15\nEl Punt Avui. Catalunya Central 26-08-2017, Pàgina 15


d’octubre 2015 - Som-hi Doncs!\nEl 4t i 5é dies (i els últims de les cròniques) van ser interessants i il·lustratius, tot i que no imprescindibles. L'un el vam dedicar a fer un creuer entre Porto i Régua, tot remuntant el riu Douro, i l'altre, per passejar per la Venècia de Portugal, Aveiro.\nSi bé és cert que el creuer en si no té cap encant especial, cal destacar alguns moments realment remarcables. Aquests són les pujades per les rescloses de dues zones d'embassament regulador de caudal del riu, l'una amb un desnivell de 17m i l'altre l'espectacular xifra de 35m de desnivell. Aquesta sí, una experiència que val la pena experimentar.\nAixò per una banda, per l'altra, el paisatge tampoc es pot menystenir, doncs també és un espectacle de color.\nEl punt final del creuer era la vila de Régua, lloc des d'on vam agafar un autocar que ens va dur a les Bodegues Sandoman. Realment aquest és un altre punt del viatge pel Douro que també val la pena, ja que a part de la visita guiada, i del tast de vins, les vistes des de les vinyes, són espectaculars.\nLa visita a Régua va ser pràcticament nula, doncs aquest tipus d'activitats sempre estan massa acotades, però això, lligat amb el fet que el retorn Porto es fa en tren, em va permetre de visitar la estació del poble i els seus entorns.\nCuriosament, aquell dia hi havia viatge en tren històric, i això em va permetre gaudir de l'arribada del comboi. A més, aquesta estació és enllaça amb l'antiga línia d'ample mètric Linha do Corgo, que unia les ciutats de Chaves (pk 96,167) i Régua, i on encara es pot veure material d'aquest ample die via tot i estar en desús.\nAquesta, és una petita població costera que viu de l'exportació de sal i sobretot del turisme, que s'hi acosta per gaudir d'un passeig pels seus canals navegables, tot descobrint unes belles edificacions d'estil colonial i sobretot, molt acolorides.\nArribar a aquest poble, és molt senzill, des de l'estació de Campanha, es pot arribar amb qualsevol tipus de tren, des de regional, fins a Alpha Pendular. Nosaltres vam fer l'anada amb tren de llarga distància, i la tornada amb el modern Alpha Pendular.


Study guide - EscolaVitae\nSortides professionals en el món de l’esportLa inserció laboral dels graduats en FP Trobaré feina després d'estudiar un cicle formatiu? Quines són les sortides professionals en l'esport?Aquestes preguntes són unes de les grans preocupacions dels estudiants un cop finalitzen [...]\nEspecialistes en formació 100% esportivaIdentitatEscola Vitae és un centre de formació professional esportiva privat, amb un projecte educatiu propi i singular anomenat Imagina. La nostra missió és contribuir en la formació integral de l’alumnat, educar-lo [...]\nProjecte educatiu propi: ImaginaMetodologia Vitae basada en les competències professionals IMAGINA! Si tanquem els ulls i visualitzem les classes a impartir a l’Escola Vitae... "la matèria” es converteix en un mitjà que proporcionarà coneixements i [...]\nMatriculacions Curs 2019/20\nSol·licitud de matriculació i preus 2019/2020\nEscola Vitae Logroño\nAcreditació en DEA (Desfibril·lador)\nFormació professional esportiva dual\nHome > International Mobility > Study guide\nCicle formatiu a Girona: C/ Esglèsia Sant Miquel 18, 17003


Febrer – 2011 – Compromís per Gandia\nEls exregidors Cebrià Molinero, Paco Candela, Bernat Rodríguez, Emili Selfa i Marcel·lí Giner mostren públicament el seu suport a la candidatura que encapçala Josep Miquel Moya. Per als econacionalistes aquesta serà una campanya neta, amb propostes “que prioritzaran els interessos…\nOrengo exclou l’oposició de la recepció al ministre de Sanitat sahrauí\nTot i això, els representants de l’oposició es reuneixen després amb la delegació. El BLOC-Verds lamenta que els representants dels grups de l’oposició no hagen estat convidats a la recepció oficial que l’alcalde de la ciutat, José Manuel Orengo ha…\nDiumenge passejàrem per la marjal de Gandia\nEl passat diumenge el BLOC-Verds va organitzar una passejada per la marjal de Gandia, que comptà amb el guiatge de Xavi Ródenas. Al llarg del matí, militants, simpatitzants i membres de la candidatura local pogueren conversar amb la gent i…\nEl BLOC-Verds denuncia que la Generalitat ha deixat de pagar un programa d’atenció domiciliària a persones amb discapacitat\nFa 10 mesos que la Generalitat no paga a l’empresa prestadora del servei. Açò ha provocat que Dignitas s’haja vist obligada a acomiadar quasi la totalitat de la plantilla i que dega a les seues treballadores i extreballadores més de…\nUn capritx en forma de tramvia\nSandra Cardona i Serrano (Secretària d’Organització BLOC Gandia). La realitat pot esdevenir terrible quan els canvis de la mateixa depenen de decisions megalòmanes de representants polítics amb aires de grandesa que han perdut qualsevol contacte amb les necessitats i la…


El moviment Fridays for Future centrarà «Para todos La 2» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nddg 13.09.2019 | 23:45\nEl moviment Fridays for Future centrarà «Para todos La 2» Regió7\nFridays for Future, el moviment juvenil global per aturar la crisi climàtica, serà un dels protagonistes de l'estrena de la nova temporada del programa Para todos La 2, avui a 3/4 de 12. El programa de la segona cadena arrenca una temporada més amb noves seccions per mostrar també iniciatives socials que es desenvolupen a través de la xarxa.\nAquesta setmana, la presentadora Marta Cáceres entrevista Guillermo Chirino, representant de Fridays For Future a Espanya per abordar com la crisi del clima ha mobilitzat milers de joves de tot el món que, sota aquest moviment global, pregunten i recorden a la societat què fem i què pensem fer sobre el repte del canvi climàtic.\nEl programa d'avui comença amb un reportatge sobre l'adopció d'animals de companyia. Es donen a conèixer The Doger Cafè i La Gatoteca, dos projectes que conviden a compartir un cafè, un refresc o un llibre amb animals de companyia sense llar. L'estiu és quan més augmenta l'abandó de gossos i gats i aquestes dues iniciatives neixen amb la finalitat de fomentar l'adopció responsable d'aquests animals.\nA la secció d'emprenedors socials, Antonella Broglia presenta una iniciativa de ciència ciutadana. Aquest estiu 500 voluntaris han analitzat la composició de l'aigua del riu Manzanares al seu pas per Madrid. Els resultats queden recollits a la Guia Radiologia.\nAl programa d'avui, Jorge de los Santos analitza el significat i la presència del pudor en la societat actual i els seus orígens i s'estrenarà Visto en la red, una nova secció en què es farà una passejada per les xarxes per descobrir iniciatives interessants.\nPara todos La 2 és un espai setmanal de RTVE centrat en els temes socials i en la participació ciutadana. Dirigit per Quim Cuixart i presentat per Marta Càceres, s'emet els dissabtes al migdia a La 2.


Productos Importadores de LASTRES LOAYZA GERALDINE GLINNER STEPHANIE\n- Interservice Network S.r.ltda.\n- Tecna Maq Sociedad Anonima Cerrada\n- Proveedora De Productos Marinos Sociedad Anonima Cerrada\n- Diaz Correa Maritza Yovani\n- Becerra Robles Josseph Henry\n- Agua-irrigaciÓn Y TecnologÍa S.a.c.\nLASTRES LOAYZA GERALDINE GLINNER STEPHANIE\nMaquina Remo Bajo, Forma, Sin Modelo Maquina Remo Bajo / Low Row / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Cartones Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nMaquina Fondos O Paralelas Triceps, Forma, Sin Modelo Maquina Fondos O Paralelas (triceps) / Seated Dip / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nMaquina Predicador BÍceps, Forma, Sin Modelo Maquina Predicador BÍceps / Camber Curl / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Cartones Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nMaquina Pantorrilla Tipo Prensa, Forma, Sin Modelo Maquina Pantorrilla Tipo Prensa / Calf / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Cartones Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nSoporte Fondos Y Domindas, Forma, Sin Modelo Soporte Fondos Y Domindas / Dip / Chip Rack / Linea Equipos Urbanos Contenida En 8 Carto Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nMaquina Polea Alta, Forma, Sin Modelo Maquina Polea Alta / Pulldown / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Cartones Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nMaquina PresiÓn Hombro, Forma, Sin Modelo Maquina PresiÓn Hombro / Shoulder Press / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Cartones Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nMaquina PresiÓn Pecho, Forma, Sin Modelo Maquina PresiÓn Pecho / Vertical Press / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Cartones Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nMaquina FlexiÓn Pierna, Forma, Sin Modelo Maquina FlexiÓn Pierna / Leg Curl / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Cartones Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria\nMaquina ExtensiÓn Pierna, Forma, Sin Modelo Maquina ExtensiÓn Pierna / Leg Extension / Linea Equipos Urbanos - Contenida En 3 Cartones Articulos Y Material Para Cultura Fisica,gimnasio O Atletismo Incluye 1 Tapiceria


El PVC (Policlorur de Vinil) és un polímer termoplàstic, compost en un 47% de sodi (sal comuna) i un 57% d'hidrocarburs. Es tracta d'un material d'elevada resistència a l'abrasió, resistència mecànica ia l'impacte, aïllant acústic, tèrmic i elèctric i és completament inert i innocu.\nEl PVC pot trobar-se en el mercat de dues maneres:\nRígid: fusteria de PVC, envasos, tubs i canonades, material hospitalari, etc.\nFlexible: Aïllament de cables, cables plàstics, recobriments, carpes tensades, etc.\nEl PVCés un material resistent que pot tenir una vida útil superior als 60 anys, tal com demostra la seva aplicació en instal·lacions de fontaneria com tubs i canonades o la fabricació de perfils per a crear portes i finestres de PVC.\nEl PVC és un material ideal per a la creació de portes, finestres i balconeres, ja que proporciona altes prestacions d'aïllament tèrmic-acústic, millorant l'estalvi energètic dels edificis i contribuint al desenvolupament sostenible.\nEl PVCpermet crear perfils i panells de diferents dimensions i tipologia, això possibilita la creació de tot tipus de tancaments de PVC, ja siguin mòbils com fixos:\nFinestres, balconeres i portes practicables de PVC\nFinestres, balconeres i portes abatibles de PVC\nFinestres i balconeres corredisses de PVC\nFinestres oscil·lobatents de PVC\nPortes i finestres compostes: fulla practicable + fulla abatible, banderes (finestra + balconera), etc.\nDivisions i / o envans de PVC\nMampares de PVC\nPersianes de PVC / Enrotllables de PVC\nGràcies als diferents perfils de PVC que hi ha al mercat, és possible crear tot tipus de sistemes i solucions adaptades a les necessitats dels usuaris, responent a criteris funcionals, estètics, tèrmics, acústics i de resistència mecànica.\nA continuació enumerem les diferents solucions tècniques existents al mercat, per crear finestres de PVC:\nFinestra composta: fulla practicable + fulla abatible\nFinestra amb sistema de doble obertura\nCombinació de dues obertures d'un full + fix central + abatible\nFinestra amb forma corba\nCorredisses de PVC\nAmb els perfils de PVC És possible crear una infinitat de solucions per a cada cas . Les finestres corredisses de PVC, les portes de PVC i les balconeres de PVC són un clar exemple de la versatilitat dels sistemes existents al mercat .\nEls perfils per corredisses de PVCsón estat dissenyats per passar el més desapercebut possible, reduint les seves dimensions al mínim, gràcies als reforços metàl·lics situats a l'interior dels perfils.\nEls carrils de les corredisses de PVCestan formats per rodaments d'alta resistència a l'abrasió i estan dissenyats per millorar el desplaçament de la fulla sobre la guia.\nBalconeres de PVC\nEls sistemes de PVC permeten la creació de tot tipus de balconeres de PVC, gràcies a la resistència i robustesa dels perfils existents. Destaquen l'aïllament tèrmic-acústic, l'estanquitat i l'alta resistència al vent dels sistemes.\nA continuació enumerem les diferents solucions tècniques existents al mercat, per crear balconeres de PVC:\nBalconera composta: fulla practicable + fulla abatible\nBalconera amb sistema de doble obertura\nAmb els sistemes de PVCés possible obtenir tota mena de portes de PVCdissenyades per a tot tipus de requeriments: dimensions, pes, freqüència d'obertures. Tot això amb un full robusta i uns tancaments de seguretat amb tota la garantia.\nEls perfils PVCmulticàmera milloren l'aïllament tèrmic de les portes de PVC, al mateix temps que els marcs de PVC endurit milloren la resistència a la intempèrie.\nPressupost fusteria PVC a Barcelona\nDemaneu-nos pressupost per reformar portes , balconeres i finestres amb els sistemes de PVC:\nPressupost tancaments PVC Barcelona / Preu tancament PVC Barcelona\nPressupost finestres PVC Barcelona / Preu finestra PVC Barcelona\nPressupost finestres climalit Barcelona / Preu finestra climalit Barcelona\nPressupost balconeres PVC Barcelona / Preu balconera PVC Barcelona\nPressupost portes PVC Barcelona / Pressupost porta PVC Barcelona\n(18 Vots, Mitjana: 3,7 de 5)


Quan l'any 2011 Guillem Clua va crear inicialment 'Smiley' per al primer Torneig de Dramatúrgia Catalana del festival Temporada Alta –del qual només va quedar finalista– poc es deuria pensar l'èxit que arribaria a tenir. Al principi a la Sala Flyhard del barceloní barri de Sants, on aconseguir una entrada era poc menys que una odissea, després fent estada a l'espai petit del Teatre Lliure de Montjuïc, més tard parada i repicó al Club Capitol... i aquest diumenge que s'ha presentat a Mataró omplint a rebentar Can Gassol. Com mai. Era l'obra que encetava el cicle "De boca a orella" de la temporada i aquest triomf local encara s'ha de considerar més rotund si, a més del nombre d'espectadors, es té en compte que la concurrència era molt diversa i que una bona part mai no havia posat els peus a la nau del carrer de Prat de la Riba.\nCom s'explica un resultat tan satisfactori per a una comèdia d'embolics amorosos que, en essència, tira de veta dels trucs habituals propis del gènere? Per què una barreja tòpica de jocs de sentiments, intrigues creuades, tocs d'humor, una dosi considerable de melodrama i un inevitable final feliç i romàntic pot arribar a tenir, avui dia, tant de ganxo? Doncs per diverses raons.\nPer començar, es tracta d'una peça ben escrita i ben dirigida, una doble virtut deguda a Guillem Clua. La trama d'enamoraments i de passions aparentment impossibles que ens presenta té el mèrit afegit d'estar protagonitzada per dos homes. I és just reconèixer que les possibilitats dramatúrgiques del repertori homosexual en la cosa amatòria dóna molt de si. Pel que es veu, l'assortiment de possibilitats empíriques es diria que és incommensurable, des de la fluixesa sentimental a la luxúria mes recargoladament viciosa. Sobre aquesta base, la gràcia de 'Smiley' és que fins i tot en els moments de comicitat més exagerada no perd mai el seu punt de tendresa. A més, la història que en resulta té ritme, desimboltura i un to general de modernitat tecnològica. Així es pot entendre la fascinació que exerceix sobre tants espectadors. A Can Gassol, com en els teatres on s'ha fet anteriorment, els aplaudiments i les rialles van interrompre la representació més d'una vegada.\nPeripècies i idil·li\nA partir d'un error en una trucada telefònica, 'Smiley' narra la coneixença casual de dos tipus ben diferents. Un, que és més jove i de molt bon veure, despatxa en un bar, es cuida el físic i no el coco, freqüenta els antres d'ambient gai i procura practicar el sexe sempre que pot. L'altre, més madur i poc afavorit, és introvertit, culte, un xic pedant i arrossega un dèficit emocional com una casa de pagès. Són com un ou i una castanya, però l'atzar fa que s'enamorin bojament. En la seva follia hi passa de tot: retrets, mentides, discussions, neures i un estira-i-arronsa continu. Entremig de les peripècies hi haurà un trencament entre ells i la irrupció d'una multitud d'antagonistes. De la mateixa parròquia, és clar. Al final un altre cop de sort i una oportuna emoticona al mòbil faran que es retrobin, que venci l'amor i que puguin menjar anissos.\nUn altre factor determinant de l'atractiu de la funció és la interpretació. Tant Rubén de Eguía com Albert Triola s'hi llueixen. I encara que en alguns moments concrets el mataroní, més histrió, es multipliqui en diversos personatges, en conjunt el protagonisme dels dos actors queda força equilibrat i per això mateix donen versemblança teatral als seus papers i es posen el públic a la butxaca. Tanmateix 'Smiley' ha estat un encert de programació i el millor començament per al "De boca a orella" del trimestre .


AMICS DE LA MAR DE MENORCA: RESUM HISTÒRIC DEL PAILEBOT “PAQUETE CIUDADELANO” (5)\nMartí Pons Caules\nBartomeu Mercadal Alzina\nFrancesc Marquès Bonet\nSebastià Lluch Anglada\nJosep Francesc Mestres Flores\nNo surt al rol\nBartomeu Piris Salord\nFrancesc Piris Bagur \nJoan Coll Camps\nSimeón Anglada Triay, nostramo\nPere Gili, mariner\nAntoni Anglada Triay, mariner\nJoan Serra, mariner\nGuillem Gual, mariner\nFrancesc Pons Vinent, mariner (al·lot de barca)\nNeix el 1851, fill de Gabriel Mercadal Taltavull i Gràcia Alzina Mesquida.\nCasat amb Catalina Sureda Andreu i en segones núpcies amb Dolors Pons Gener (l’any 1906)\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” (16-08-1901 fins 24-04-1902)\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” (17-12-1902 fins 31-03-1903)\n- Pailebot “Flor del Mar” (13-11-1903 fins 12-02-1904)\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” (14-04-1904 fins 26-05-1905)\n- Pailebot “Flor del Mar” (17-06-1905 fins 16-02-1906)\n- Pailebot “Flor del Mar” (17-04-1906 fins 18-12-1909)\n- Pailebot “Flor del Mar” (13-01-1910 fins 3-12-1910)\n- Pailebot “Flor del Mar” (11-01-1911 fins 30-10-1911)\n- Pailebot “Flor del Mar” (4-05-1912 fins 15-10-1913)\n FRANCESC MIQUEL MARQUÈS BONET\nNascut a Ciutadella l’any 1876. Fill de Francesc Marquès Janer i Eulàlia Bonet Soliveras. Es casà amb Margarita Barceló Català l’any 1923\nInscrit al foli 4 de la llista motriu d’homes de la mar del districte de Ciutadella corresponent a la matrícula de 1890.\n2-12-1894 Es va inscriure pel servei militar. Ingressa a la reserva l’11-01-1895 per haver rendit la seva campanya per la quantitat de 1500 pessetes, havent d’estar en aquesta situació de reserva fins el 28-01-1899. La llicència absoluta li arribà el 12-03-1910\n24-05-1899 es va examinar i aprovar de patró de cabotatge des de la costa de cap de Gata i el cap de Creus i Illes Balears. Té les circumstàncies previstes per ordenança per patronejar embarcacions de cabotatge des de dia 25-05-1899\n1-06-1917 es va examinar i aprovar de patró de cabotatge de 2a classe per a embarcacions a vela entre Cap de Creus i Cette\n- Pailebot “Marina” ( 27-02-1897 fins 29-12-1897)\n- Pailebot “Marina” ( 24-04-1900 fins 2-03-1902)\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” (4-04-1902 fins 17-12-1902)\n- Pailebot “Comercio” ( 15-01-1903 fins 15-03-1903)\n- Pailebot “Nueva Estrella” (fins el 22-04-1904)\n- Pailebot “Comercio” ( 28-08-1907, en el rol de 1902 posa que continuava)\n- Pailebot “Nueva Estrella” (10-06-1910 fins 14-01-1911)\n- Pailebot “Valentina” (30-05-1911 fins 9-10-1911)\n- Pailebot “Lorenzito” (15-05-1915 fins 5-12-1915). Cobrava 150 pessetes al mes.\n- Balandra “Pelayo” (11-12-1915 fins 17-12-1915)\n- Balandra “Pelayo” (28-12-1915 fins 22-03-1916)\n- Pailebot “San Antonio” (29-01-1918 fins 17-03-1918)\nNascut a Ciutadella i mort el 19-4-1948. Fill de Josep Lluch Jover i Magdalena Anglada Llabrés. Casat l’any 1888 amb Juana Pons Calafell i en segones núpcies, abans de 1901, amb Magdalena Lluch Bagur.\nTé seient al foli 581 de la llista motriu d’homes de la mar del districte de Ciutadella corresponent a la matrícula de 1881.\n13-05-1884 Ingressa a la primera reserva i obté la llicència absoluta el 20-10-1892\nEs va examinar i aprovar per patronejar embarcacions de cabotatge des de dia 30-08-1890\n- Pailebot “Galatea” (1893)\n- Pailebot “Nueva Juanita” (1894)\n- Pailebot “Nueva Estrella” (17-06-1898 fins 15-02-1902)\n- Pailebot “Nueva Estrella” (10-06-1902 fins 25-06-1902)\n- Pailebot “Nueva Estrella” (16-09-1902 fins 16-10-1902)\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” des del 31-03-1903 fins el 5-10-1909)\n- Pailebot “Nueva Estrella” (02-11-1909 fins 10-06-1910)\n- Pailebot “Valentina” (fins 14-11-1903 segons el rol de 1903)\n- Pailebot “Colón”, ex “Antonio Prats” i ex “Castell de sant Nicolau” ( 11-08-1910 fins 18-03-1914). El sou eren 100 pessetes al mes\n- Pailebot “Colón” (9-05-1914, en el rol de 1910 posa que continuava)\n- Pailebot “Colón” (16-03-1915 fins 23-03-1917)\nCiutadella 28-10-1873 – Ciutadella 2-1-1965. Fill de Joan Mestres Casasnovas i Àngela Flores Subirats. Casat l’any 1899 amb Joana Gorrías Gener\nTé seient al foli 1 de la llista motriu d’homes de la mar del districte de Ciutadella corresponent a la matrícula de 1891\n- Patró de Cabotatge amb bucs de vela des de cap de Creus i cap de sant Antoni, Illes Balears, i des de la península i la costa francesa fins a Marsella, i entre Espanya i Algèria francesa des d’Orà fins a Bona, 28-7-1900\n- Pailebot “Marina” (21-01-1900 fins 24-04-1900)\n- Pailebot “Comercio” (26-05-1905 fins 19-06-1905)\n- Pailebot “Comercio” (1-12-1906 fins 28-08-1907)\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” (1907)\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” (26-06-1918 fins el 15-07-1918, el governà només 21 dies per retornar al pailebot “Los Amigos”)\n- Pailebot “Los Amigos” (29-10-1908 fins 21-12- 1918)\n- Balandra “Pelayo” (9-05-1919 fins 25-05-1919).\n- Pailebot “Paloma” (25-05-1919 fins 16-08-1919)\n- Balandra “Paquito”\n- Mariner del Pailebot “Nueva Estrella” (desembarca 19-04-1898)\n- Patró dels bots “Luís” i “Dos Hermanos”\n- No va fer el servei militar per excés de cup\n Segons Picó L’any 1911, el patró Piris Salord va retirar-se pel seu delicat estat de salut i “entrgà el comandament del vaixell al seu fill D. Francesc Piris Bagur, qui a pesar d’esser patró i a l’objecte de navegar amb el seu pare, anava de nostramo.\nNascut a Ciutadella l’any 1883 (Picó diu que el seu naixement és l’any 1882) i mort a Barcelona el 9-10-1918. Fill de Bartomeu Piris Salord i Francisca Bagur Bagur. Casat l’any 1912 amb Isabel Mesquida Mas.\nTé seient al foli 22 de la llista motriu d’homes de la mar del districte de Ciutadella corresponent a la matrícula de 1898.\nTé les circumstàncies previstes per l’ordenança per patronejar embarcacions de cabotatge des del cap de Creus fins al cap de Gata des de dia 8-05-1906\n- Pailebot “Nueva Estrella” (22-09-1908 fins 12-07-1909)\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” (31-07-1913, Picó diu que també els anys 1911 i 1912, fins 9-10-1918, dia de la seva mort a Barcelona als 36 anys, víctima d’una epidèmia de grip)\n Segons Picó: El citat Sr. Piris Bagur el comandà des de l’any 1911 fins el 9 d’octubre de 1918 en que morí a l’edat de 36 anys víctima de la cruel epidemia de grip; havia fet escala a Barcelona procedent de Cette a on havia transportat un carregament de taronges. A finals de desembre s’enrolà el patró D. Joan Coll Camps qui quinze mesos després, com tot seguit es dirà, naufragà.” (aquesta edat, 36 anys, seria incorrecta, com a màxim tindria 35 anys, Picó situava el seu naixement al 1882 i en realitat va ser el 1883, un any més)\nEs Migjorn 2-2-1871 – 15-3-1920. Fill de Joan Coll Mercadal i Rita Camps Coll. Casat l’any 1897 amb Esperança Carretero Anglada, de qui va enviudar, filla de Rafael Carretero Fedelich, armador del pailebot “Paquete Ciudadelano”.\nTé seient al foli 4 de la llista motriu d’homes de la mar del districte de Ciutadella corresponent a la matrícula de 1897.\nEl 12-10-1897 a Barcelona va ser examinat i aprovat per ser patró d’embarcacions de cabotatge per la part de la costa compresa entre Tarragona i Cap de Creus i Illes Balears\n12-02-1919 la comandància de la província de València manifesta que es va examinar i aprovar per patronejar embarcacions de cabotatge de 2a classe en bucs de vela des de la costa de Màlaga fins a Marsella, Illes Balears i costa d’Àfrica\n- Pailebot “San Antonio” (29-12-1898 fins 21-12-1899)\n- Pailebot “San Antonio” (1-05-1900 fins 10-05-1900)\n- Balandra “Sirena” (17-10-1900, el rol de 1900 no especifica el seu desembarcament)\n- Pailebot “Los amigos” (1900)\n- Pailebot “Galatea” (1901)\n- Pailebot “San Antonio”(17-04-1904, el rol de 1898 no especifica la data del desembarcament)\n- Pailebot “San Antonio” (desembraca 29-01-1918, segons el rol de 1918, segons Picó havia embarcat el 1914)\n- Pailebot “Juanita”\n- Pailebot “Paquete Ciudadelano” (des de finals de desembre de 1918 fins el dia del naufragi març 1920)\nNo va fer el servei militar perquè era fill únic de vídua.\nVa morir a l’enfonsament del “Paquete Ciudadelano”, essent el seu patró, als 49 anys.\nPublicat per Amics de la Mar de Menorca a 17:14


Estada de Gloria Torralba a la Universitat Autònoma de Barcelona Estada de Gloria Torralba a la Universitat Autònoma de Barcelona – Grupo Giel\nEstada de Gloria Torralba a la Universitat Autònoma de Barcelona\nGloria Torralba Miralles ha realitzat una estada d’investigació al departament de Didàctica de la Llengua i la Literatura i de les Ciències Socials durant els mesos de febrer, març i abril de 2018.\nCom a professora visitant del grup GRETEL (Grup de Recerca de literatura infantil i juvenil i educació literària) ha tingut l’oportunitat de col·laborar i conèixer de prop el projecte “Ensenyar a llegir literatura digital”, que busca incorporar la literatura digital a les aules, tot modificant les pràctiques educatives escolars.\nD’altra banda, l’estada a la Universitat Autònoma de Barcelona li ha permés assistir a diferents conferències i seminaris relacionats amb el multilingüisme i l’aprenentatge de llengües, com l’impartit pel Dr. Jim Cummins (University of Ontario) el passat 17 d’abril.\nGIEL presenta un projecte d’innovació educativa sobre ensenyament de l’escriptura a la Facultat de Magisteri de la Universitat de València\tConferència d’Aina Reig a l’ESPE de Saint-Germain-en-Laye


MEMOREG 2 REGISTRO DE MORDIDA 2x50ml. | DentPro\nMEMOREG 2 REGISTRO DE MORDIDA 2x50ml. 60,80€\n%h1 id="product_info_name0" itemprop2="name" %h1_2 MEMOREG 2 REGISTRO DE MORDIDA 2x50ml. %h1e\nReferencia del Fabricante: 66004965 2x50ml. HK


Pedalada familiar: del Palau de Pedralbes a la Festa d'Arquitectura | COL·LEGI D'ARQUITECTES DE CATALUNYA\nPedalada familiar: del Palau de Pedralbes a la Festa d'Arquitectura\nLloc: Del Palau de Pedralbes al Parc de Collserola\nHorari: de 10 h a 11 h\nLa Setmana d’Arquitectura 2019 arriba al seu punt àlgid amb la Festa d'Arquitectura. L'acte principal serà la Gran Plantada d'Arbres #PlantemSomnis #FemPaisatge al Parc de Collserola, que tanca tots els actes organitzats pel COAC durant aquests deu dies.\nUna de les maneres d’arribar a la Festa d’Arquitectura és en bicicleta. El COAC, BICI Cultura BCN i Stand Up for Brompton organitzen una pedalada familiar guidada a través del carril ciclable de Batlle i Roig Arquitectes, que connecta Barcelona amb Esplugues.\nEls participants es trobaran just davant de la porta principal del Palau de Pedralbes a l’avinguda Diagonal. La sortida està prevista a les 10 h. S'hi pot arribar en metro, Linia 3 (verda) o en tranvia, Tram Llobregat. En ambdòs casos, parada Palau de Pedralbes.\nEl traçat són 2,6 quilòmetres. La pedalada finalitza al parc de Collserola, just darrere de l’Hospital Sant Joan de Déu on es farà la gran plantada. El trajecte té una durada aproximada de 30 minuts. El recorregut està pensant per a infants acompanyats dels seus pares i mares. Si cal, es faran grups en funció de les edats i ritmes.\nCal inscripció prèvia. Formulari aquí


Samarreta castells CCCC - ProductesdelaTerra.CAT\nInici Tèxtil>Samarretes unisex>Samarreta castells CCCC\nSamarreta de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya. La nova samarreta de la marca "Castells" s'inspira en la pinya d'un tres.\nXXL (2extra-gran)XL (extra-gran)\nLa nova samarreta de la marca "Castells. Colles Castelleres de Catalunya" ha sorgit entre totes les propostes presentades al concurs convocat per la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya. La samarreta guanyadora ha estat molt ben valorada pel jurat, era de fet una col·lecció titulada "Mandales" i basada en els planells de les pinyes que fan servir els tècnics. De moment es llença una primera samarreta amb la pinya del tres, però no es descarta que més endavant se'n puguin editar amb altres estructures.\nEl disseny juga amb diferents colors per a cada posició, que a més es corresponen amb una llegenda a la part posterior de la samarreta. La seva proposta va ser escollida entre les més de 60 rebudes.


La Sirena Mataró serà a la Final a 4 de l'Eurolliga per primera vegada a la història | Mataró Ràdio\nDg, 12/03/2017 - 13:29\nLa Sirena Mataró torna a fer història al classificar-se per a la fina a 4 de l'Eurolliga de waterpolo femení. L'equip entrenat per Florin Bonca va imposar-se per 12 a 8 a les hongareses de l'UVSE a la tornada dels quarts de final de la competició i remunta així el 10 a 9 de l'anada.\nLes mataronines van portar la iniciativa en el marcador durant tot el partit. Primer quart trepidant, amb molta intensitat i molts gols per totes dues bandes (4-3). S'avançaven les locals amb un gol de Marina Zablith i tot seguit les hongareses empataven a 1 el partit. La Sirena però, molt efectiu de cara a porteria tornava a posar-se per davant i amb un parcial de 2 a 0 agafava una avantatge de dos gols. Una avantatge que repetirien amb el 4 a 2, però que no podrien mantenir fins al final d'aquest primer període, quan el gol de l'UVSE deixava el 4 a 3 al marcador. El segon quart serviria precisament per consolidar aquest avantatge de 2 gols, marxant al descans amb el 6 a 4 i tot encara per decidir.\nSeria en el tercer quart quan les locals aconseguirien obrir forat en el marcador. Els gols de Laura López, Ciara Gibson, Clara Cambray i Zoe Arancini apropaven a les mataronines a la final a 4 de l'Eurolliga, deixant el 10 a 6 en el marcador a falta de jugar els últims 8 minuts. Ja a l'últim quart, les de Florin Bonca sabrien mantenir la intensistat i evitar la remuntada d'un UVSE de Budapest, que ho intentaria de totes les maneres fins el xiulet final amb el 12 a 8.\nClassificació històrica de la Sirena Mataró, que per primera vegada serà a la final a 4 de la màxima competició europea. Les mataronines lluitaran pel títol amb CN Sabadell, actual campió, Kinef Kirishi rús i Olympiakos grec.


L'app no permetrà pagar.\nActualitzada 18/04/2021 a les 06:44\nL’Associació de Taxistes d’Andorra (ATA) va organitzar divendres al vespre una sessió de formació sobre l’ús de l’aplicació TaxiClik, una app desenvolupada per l’empresa Taxitronic que permetrà als usuaris dels taxis d’ATA contractar el servei, observar a la pantalla el recorregut que ha fet el taxi des que s’ha contractat i el que farà fins a la destinació, i saber quant s’ha de pagar pel viatge, entre altres coses.\nEl president de l’ATA, Marcio Pereira, va explicar ahir que, tot i que només 25 dels 50 associats a ATA van participar en aquesta sessió de formació, tots els taxistes de l’associació s’han compromès a fer ús d’aquesta aplicació. “Si no hi van assistir tots és perquè n’hi ha que treballaven i també perquè no volíem concentrar-hi gaire gent per evitar els contagis”, va apuntar el president de l’ATA. D’altra banda, Pereira també va confirmar que l’app es posarà en marxa el dilluns 3 de maig, dos dies després del que l’associació havia previst.\nAra com ara, l’aplicació no incorporarà l’opció de pagar el servei per internet. Tot i això, Pereira va apuntar que l’associació està estudiant aquesta possibilitat i, si hi ha prou demanda, la incorporarà en el futur.\nL’ATA afronta el llançament de l’aplicació en un moment difícil per al sector, atès que la pandèmia de la Covid i la caiguda del turisme han reduït a la meitat els ingressos.


Iceta, sobre Junqueras: «És l'osset que tothom va voler tenir»\nEl líder socialista ha explicat que Junqueras «és una persona molt agradable»\ndimarts, 19 de desembre 2017 - 07:40h | Actualitzat a 19/12/2017 08:23h\nMiquel Iceta, a pocs dies de les eleccions catalanes | ACN.\nA poques hores per a la clausura de la campanya electoral, els candidats aglutinen tots els esforços possibles per guanyar posicions. En aquest context de pugna, doncs, Miquel Iceta s’hauria referit a Oriol Junqueras amb unes declaracions desafortunades i força polèmiques, que ell mateix s’ha encarregat d’aclarir-les instants després d’haver-les pronunciat.\nEn una entrevista als micròfons de ‘Onda Cero’, el líder del Partit Socialista Català ha titllat a Junqueras «d’osset que tothom va voler tenir en algun moment o altre».\nLes declaracions, que han despertat la polèmica entre el moviment sobiranista —i més tenint en compte que el líder d’Esquerra Republicana porta gairebé 50 dies a la presó d’Estremera—, han estat acompanyades d’un «amb perdó, que ningú s’ho prengui malament», preveient els múltiples retrets que podien sorgir-li a Iceta.\nEl matís d’Iceta\nMiquel Iceta, a qui les enquestes situen com a quarta força de cara a la presidència de la Generalitat, ha explicat, després de disculpar-se, que «Junqueras és una persona molt agradable en l’àmbit personal».\nAixí mateix, el propi polític barceloní ha dut a terme aquesta declaració en parlar del missatge 'El Junquerisme és amor'.\nFrase que, segons relata ‘El Nacional’, el líder independentista ha pronunciat en diverses ocasions, i de la qual Iceta ha explicat que li sembla «un missatge intel·ligent» per «ampliar l'atracció d'Esquerra de cara a sectors no tan radicals».\nEleccions PSC Miquel Iceta ERC


camí… Chur Coira 2017/06/21 24\n12 de Juliol de 2017 by boix Leave a Comment\nChur Coira 2017/06/21 24 Arribem a l’estació de tren de Chur Coira, un nus important dels trens suissos SBB.ch + Rhätische Bahn iniciem un passeig per la ciutat, una gran zona de vianants, l’urbanisme molt alemany, captem imatges de la tornada a l’estació de Chur Coira, prenem el tren a St Moritz Engadin, inserim una entrada per la Catedral, sota la pàgina. A la Oficina Turisme Chur Coira en l’estació en van atendre molt bé, mapes, detalls, conversa !!!\nContinuem amb camí… Chur Coira 2017/06/21 25 catedral Sta Maria Assumpció Kathedrale St. Mariä Himmelfahrt\nFiled Under: Camí, Camí EntPàg, Fotografia, Imatges, Leica M-E, Leica Summarit-M 35mm f/2,5, Leica Summarit-M 75mm f/2,5, Primavera, Suïssa, Viatges Tagged With: Chur Coira, tren Bahnhof Rhätische Bahn Bernina Express


Art. Ne.: 00345602958000\nArtikl č. 00345602958000


La importància del rentat de mans i l’ús de guants. | Blog - Asisgrup\n- 03/07/2018 - Blog\nMesures higièniques pels cuidadors.\nProtegir les mans amb guants d’un sol ús és l'opció més fiable, però a més, cal fer una bona higiene de mans. Cal que es faci amb sabó i de manera exhaustiva, sense deixar cap zona sense netejar.\nTreure els anells, rellotges, braçalets...\nDes d’Asisgrup us oferim els nostres productes fungibles, on podreu trobar guants de vinil d’un sol ús de gran qualitat i fiabilitat, els protectors i les esponges sabonoses per una correcte higiene.


Malgrat la boira: 2017\nCiutat de contes: Revolta\nEn temps de revolta, un conte de revolta. Extret de Ni ase ni bèstia, Revolta ens parla de la presa de consciència col·lectiva, de la necessitat d'implicar-se, de l'activisme i, també, de les dificultats que comporta. El podeu escoltar aquí. Gaudiu-lo i que cada dia tingueu el puny més tancat i la mà més estesa.\nResumint: a una banda, una constitució redactada i votada sota (re)pressió i fonamentada en una monarquia imposada per un dictador feixista; a l'altra banda, un procés republicà constituent obert a la ciutadania i fonamentat en la majoria absoluta d'un parlament votat lliurement. Que s'imposi una legalitat o l'altra depèn de nosaltres. Del Govern, que no pot ser cessat per ningú, i del poble, que ha de reconèixer una legalitat i actuar en conseqüència.\nSegant cadenes. Fent caure espigues d'or. Perquè el poble, avui, és lliure. Visca la República Catalana!\nPublicat per David Vila i Ros a 15:26 0 comentaris\nSuspendre i aprovar\nAixò va de suspendre l'autonomia i aprovar la república.\nQue el Govern i el Parlament, d'acord amb el referèndum, proclamin la República Catalana i demostrin que controlen el país.\nQue el poble ompli els carrers un dia i un altre per defensar la democràcia i els drets civils.\nQue l'opinió pública internacional continuï veient què passa i es posicioni a favor del poble català.\nI esperar que algun estat faci el pas i ens reconegui.\nFàcil? Gens. Però cal fer-ho. Endavant!\nEtiquetes de comentaris: independència, referèndum, república, un país millor\nCiutat de contes: Informació d'última hora\nUn nou conte de Ni ase ni bèstia, aquest immers en l'absurd. Es titula Informació d'última hora i ep, és del tot sabadellenc! Podeu escoltar-lo aquí. No cal que hi feu comentaris.\nL'Associació de Relataires en Català em va demanar si volia formar part del jurat del VII Concurs de Microrelats i clar, no els vaig poder dir que no. Així doncs, em van enviar un bon recull de contes finalistes, amb un alt nivell, i triar els tres guanyadors no va ser fàcil. Però ho vam fer. I d'aquest concurs se n'ha publicat un llibre, titulat Mitjans de transport -aquest havia de ser el tema dels contes-, que ja és a la venda. Si us agraden els microcontes, llegiu-lo. I, si no, també, perquè descobrireu un gènere imprescindible.\nPerò saps que sí a Barberà del Vallès\nAhir vam estrenar Però saps que sí a Barberà del Vallès, dins de la Jornada del Microrelat en Català. Quina gran públic. Gràcies, doncs, a l'Associació de Relataires en Català per convidar-nos-hi. I sí. Vam dedicar l'espectacle als Jordis i, en particular, a l'amic Jordi Cuixart. Mai no podran empresonar les paraules.\nHi ha persones que sempre estan predisposades a aportar un granet de sorra a la cultura. I la Maria Rovira Lluelles n'és una. Amb la flauta, amb la guitarra o amb la veu. Junts hem fet els Tastets d'Apel·les Mestres i Verba, non facta. Històries de l'absurd, l'amor i la revolta. I quan li vaig proposar d'acompanyar-me en una aventura, posant música als contes de Roba estesa, em va dir que sí. I això és el que us presentem. Però saps que sí és un muntatge en què recitem una tria dels contes del llibre i ho fem amb música. Perquè les paraules i les melodies sempre van juntes.\nMés roba estesa a Sabadell\nQuè fas quan volen prohibir la paraula i acusar les entitats culturals de sedicioses? Doncs anar a parlar de literatura subversiva a una seu d'Òmnium Cultural. Ahir, a Sabadell, comentant Roba estesa al club de lectura de l'entitat. Agraït pels comentaris meravellosos que me'n vau fer.\nRessenya del llibre a La Directa.\nRessenya del llibre a Núvol.\nHa estat un plaer tornar a col·laborar amb la revista Parlem tu i jo, que publica la Direcció General de Política Lingüística. En aquesta ocasió hi he escrit un conte, titulat Selva endins, que ens parla dels vincles entre salut i llengua i que compta amb il·lustracions de Marc Méndez. Si us ve de gust llegir-lo, us podeu descarregar la revista aquí. I sí, el penjo avui perquè no hi ha res a celebrar i el conte, precisament, té de protagonista un d'aquells indis que els conqueridors van intentar exterminar. Vergonya de país que celebra la festa nacional el dia d'inici d'un genocidi. Un país que, cinc segles després, continua optant per la força de les armes.\nEtiquetes de comentaris: contes, llengua, parlem tu i jo, selva endins\nDesenllaç. Llibre del professorat\nA la segona edició del Llibre del professorat de Desenllaç. Llengua catalana i literatura de 2n de batxillerat fan referència a I si parlem català? I tenint en compte que dimarts el rei d'Espanya va fer el discurs al costat d'un quadre del seu avantpassat Carles III, un dels grans responsables de la repressió del català, m'ha semblat adient comentar-ho. Perquè sí. Perquè la llengua també és una raó per voler la república.\nEtiquetes de comentaris: hàbits lingüístics, i si parlem català?, llengua, república\nPerquè arribarà un dia que podrem canviar el nom de les coses i l'ordre de les lletres i el color dels arbres i el valor dels números i l'olor dels pastissos i la mida dels somnis. Un dia que el got vessarà, dèiem. I aquest dia és avui. El dia de ser lliures.\nAhir, a l'acte de Lletres Lliures, llegint contes\nNota: en aquest enllaç hi podeu llegir l'article escrit per la periodista brasilera Gi Lanzetta parlant de la jornada del referèndum i en el qual fa referència a la conversa que vam mantenir.\nEtiquetes de comentaris: contes, independència, república, un nou país\nQue fort. L'Enric Larreula, un dels meus referents literaris i lingüístics, em va demanar que li fes el pròleg del seu nou llibre, La llengua dibuixada. Dir-ne un honor és quedar-se curt. Llegiu el llibre, si us plau. Entendreu moltes coses. I la llengua s'ho val.\nEtiquetes de comentaris: hàbits lingüístics, imperialisme lingüístic, la llengua dibuixada, llengua\nEl cantautor Un tal Pere ha inclòs els meus contes Punt i seguit i Hispanitats en algun dels seus concerts i l'actor Josep Maria Roviralta, tot fent de contacontes, ha explicat -i dibuixat!- El Monstre Joan. I en Ferran Planell cita el conte Ja ho trobarem en aquest article. Sí, m'agrada compartir els contes.\nEtiquetes de comentaris: contes, el monstre joan, literatura, verba non facta\nInsultem-nos en català!\nLa Raquel em va dir aixafaterrossos i jo li vaig respondre carquinyoli remullat i ella em va contestar logaritme caragirat i jo li vaig engaltar escanyabruixots amb all i oli. I aleshores ens vam adonar que això del català és ple d'insults d'allò més originals. I vam gravar aquest programa. L'escoltareu, colla de filibusters de pa sucat amb oli?\nMicroespai especial de cloenda del Ciutat de paraules.\nEtiquetes de comentaris: ciutat de paraules, cultura, insults, llengua\nParaules mogudes a Sant Cugat del Vallès\nAhir hi vam tornar. Ens van convidar a tancar la temporada del programa Sant Cugat a Fons de Cugat Ràdio amb un tastet del Paraules mogudes. I si ens posen un escenari i uns micros, fem volar les paraules. I això és el que vam fer, acompanyats d'un estol d'ocells que va estar piulant durant l'actuació.\nSón bojos, aquests cramovins. El 14 de juny, durant l'acte de cloenda del club de lectura Sabadell Readers, un representant del govern de Cramòvia va presentar-s'hi mentre llegia contes del Verba, non facta i va llegir-ne un que parla del seu país. Aquell vespre, a la presentació del Roba estesa a la Llar del Llibre de Sabadell, una delegació sencera del ministeri d'afers interiors i exteriors de Cramòvia va intervenir-hi per dir que els contes del meu Ni ase ni bèstia eren un plagi dels contes tradicionals cramovins. No satisfets amb aquesta acusació, al cap d'uns dies van arrestar-me mentre passejava pel carrer. I dissabte, a l'Àgora de Sabadell, van fer un judici popular, el veredicte del qual, no cal dir-ho, va ser l'absolució. Però hi insisteixo. Són bojos, aquests cramovins.\nA l'acte de cloenda del Sabadell Readers\nEl judici a l'Àgora\nLlegint 'El Monstre Joan'\nLlegint 'Hostes vingueren'\nBenvinguts a Cramòvia és l'espectacle que la companyia KGB va estrenar dissabte dins del festival 30 nits i més de Sabadell, un muntatge basat en contes del Ni ase ni bèstia -tret d'un, que és del Roba estesa-. I a mi em va semblar fantàstic. L'adaptació dels textos, la posada en escena i, també, la interpretació. Gràcies, Edu Beltran, David Benedicto i Montse González. Sou uns artistes. Aquests contes també són vostres.