Rep allò que aportes! | Oriol López Villena | Consultor i autor del llibre ‘L’empresari proactiu’ | Opinio | L'Econòmic\nRep allò que aportes! Rep allò que aportes! Rep allò que aportes! Rep allò que aportes! + Rep allò que aportes! E-mail\nConsultor i autor del llibre ‘L’empresari proactiu’ - 14 abril 2019 2.00 h\nRep allò que aportes! Rep allò que aportes! Rep allò que aportes! Rep allò que aportes! Rep allò que aportes! E-mail\nSi passes hores incomptables treballant en temes/esdeveniments/as-sumptes que no produeixen resultats, el que fas és afegir temps a la teva setmana laboral. Si tornes a començar cada vegada que has de fer un nou projecte, estàs perdent un temps que podries invertir en altres activitats de màrqueting, prenent un descans per menjar, passant la tarda amb la teva parella i fills\nCreus que el grau d’èxit del teu negoci està directament relacionat amb el nombre d’hores que hi dediques? Fins que no alteris aquesta creença, mai seràs lliure per aconseguir un gran èxit financer i gaudir de la llibertat que un negoci propi pot proporcionar-te.\nEn algun lloc del nostre camí, molts de nosaltres creem la connexió percebuda entre el temps i els resultats. Sí, és cert que si et passes deu hores al dia practicant el piano els resultats seran millors que si ho fas cinc minuts al dia. I aquesta mateixa lògica es podria aplicar a les habilitats específiques que utilitzes a la teva empresa. Si gastes quatre hores cada dia fent coses (creació de dissenys gràfics, escriure comunicats de premsa, escriure cartes de vendes), sens dubte el desenvolupament de les teves habilitats millorarà molt.\nPerò, en els negocis, l’èxit es basa en molt més que la quantitat total de temps que hi dediques. L’èxit es basa en el que es fa durant aquest temps, quines són les habilitats que tens, el que volen els teus clients, com presentes la teva empresa, el que cobres, quina estratègia de màrqueting segueixes, etc.\nSi passes hores incomptables treballant en temes/esdeveniments/assumptes que no produeixen resultats, el que fas és afegir temps a la teva setmana laboral. Si tornes a començar cada vegada que has de fer un nou projecte, estàs perdent un temps que podries invertir en altres activitats de màrqueting, prenent un descans per menjar, passant la tarda amb la teva parella i fills. Si inicies nombrosos projectes sense portar-ne cap a terme, estàs perdent el temps fent girar les rodes en lloc de treure profit d’una d’aquestes grans idees.\nCom veus, és important que sàpigues on se’n va el teu temps, els resultats que estàs rebent depenen de com el gastes, i el preu que estàs pagant (tant professionalment com personalment) per passar tant de temps en el teu negoci.\nAixí que no m’odiïs quan et demano que facis seguiment de l’ús del teu temps! Sí, fer-ho pot ser avorrit i fa perdre una mica de temps. No obstant això, invertint-hi minúsculs trossets de temps al llarg del dia (que sumen només uns deu minuts al dia), pots descobrir les claus per impulsar el teu negoci cap endavant.\nComença avui mateix mitjançant el seguiment de com gastes el teu temps (seguiment de cada segment de 15 minuts) per als pròxims 5-7 dies. Inclou-hi tot el temps que passes treballant, incloent-hi nits i caps de setmana.\nEn acabar la setmana, estudia les plantilles completades i segmenta les hores dedicades a:\n· Proporcionar els seus serveis\n· Treball administratiu (facturació, pagament de factures, etc.)\n· Altres funcions\nSuma el nombre d’hores que et porta fer certes funcions estàndard que formen part del teu negoci:\n· Assistir a una reunió (conduir per anar i tornar d’una reunió)\n· Escriure una proposta\n· Afegir un nou client a la teva empresa\n· Fer la comptabilitat\nQuè signifiquen aquests resultats?\nL’excés de temps dedicat a treball administratiu podria dir-nos que necessites externalitzar part d’aquestes tasques.\nL’excés de temps dedicat al correu electrònic et pot dir que has de deixar de llegir tants butlletins (excepte el meu!), només llegeix/respon el teu correu electrònic personal en moments concrets, o aprèn a utilitzar la funció de classificació del teu programa de correu electrònic perquè els missatges més importants destaquin.\nMassa temps gastat en el màrqueting que no està donant nous clients podria dir-te que és hora de deixar aquest club de networking o deixar d’utilitzar el correu ordinari. Llavors tindràs més temps per invertir en els tipus de màrqueting que està funcionant bé per al teu negoci (d’on venen els teus clients actuals?, promou-ho, doncs!).\nL’excés de temps emprat a assistir a les reunions de potencials clients podria indicar-te que necessites reduir l’àrea geogràfica a què et dirigeixes per disminuir el temps que es triga a anar i tornar de les reunions amb clients o potencials clients.\nL’excés de temps dedicat a escriure una proposta pot estar-te dient que necessites automatitzar més el teu procés perquè tu només hagis d’introduir alguns elements de dades per crear cada nova proposta, contracte o full de càlcul.\nHi ha tant per aprendre seguint el teu temps. Sí, pot ser avorrit, però és una inversió de deu minuts al dia durant una setmana que potser t’oferirà l’èxit financer i la llibertat que sempre has buscat.\nL'econòmic 14-04-2019, Pàgina 46


Jaume Nicolau, Andreu\nVa fer Títol de Patrimoni dia 12.12.1884. Fou ordenat prevere dia 18.12.1886, començant l’exercici del ministeri com Adscrit a la parròquia inquera, tenint cura de la Confraria de Santa Maria la Major i fent escola a l’Escola Nocturna de la Congregació del Sagrat Cor de Jesús, que llavors funcionava tant per a infants com per adults. Era bon col·laborador de Mn. Alcover per a l’obra del Diccionari. L’any 1887 va a Campanet com Vicari supernumerari, fins que el 1889 retorna a Inca com Director espiritual i Administrador del Colergio Santo Tomàs de Aquino (no té res a veure amb l’Acadèmic actual). En el mes de Novembre de 1894 començà a ser Capellà de la Companyia de Vapors Transatlàntica de Barcelona, acompanyant la gent que emigrava a Amèrica, però acabada la guerra de Cuba (1898) retorna a Inca i dia primer de Maig de 1911 fou nomenat Vicari de la parròquia, fins que el 1926 fou nomenat capellà del Monestir de Sant Bartomeu. El 1921 fou nomenat Rector de l’ermita del Puig de Santa Magdalena. El 1926 instituí a Inca la Lliga espiritual cntra la Blasfèmia, BOBM 1935, 32. Darder J0047.


Salgot, el gust de la tradició més familiar | Viatge per Catalunya\nInici » Especials , Vallès Oriental » Salgot, el gust de la tradició més familiar\nSalgot, el gust de la tradició més familiar\nSituada al municipi d'Aiguafreda, l'Ecogranja Salgot recupera una antiga pedrera abandonada per transformar-la en un model de producció innovador alhora que permet a tothom que ho vulgui una aproximació a la ramaderia ecològica.\nLa visita, guiada per la Dolors Salgot, néta del qui va ser el fundador d'aquesta casa d'embotits, comença amb un breu audiovisual que ens situa dins el context familiar i local de l'empresa i que, en acabar, ens permet gaudir d'una magnífica primera vista panoràmica del Montseny.\nTot seguit, el recorregut ens porta per les diverses instal·lacions de la granja, les quals no només destaquen per la seva innovació en el disseny —modern, sobri, i perfectament integrat en l'entorn del qual forma part— sinó per ser un clar model de sostenibilitat. Els porcs, barreja de "Landras" i "Duroc"- gaudeixen d'amplis espais on mengen i descansen, i fins i tot d'un pati d'exercici que els permet passar llargues estones a l'aire lliure si la climatologia ho permet.\nSi bé tots els animals són supervisats detingudament des del seu naixement, les truges reben a més un tracte especialment curós al llarg de tot el procés d'embaràs i de criança, donant lloc una varietat de porc que fa possible l'elaboració d'un producte totalment artesanal i ecològic de la màxima qualitat.\nLa visita per la granja permet, a més, aturar-se en diferents punts per gaudir del paisatge i entendre'l una mica millor, ja que hi trobem diferents cartells explicatius sobre la geografia i la flora del parc natural del Montseny, i conclou amb una degustació d'embotits propis –el colofó ideal per a aquest recorregut que no només ens porta per unes instal·lacions d'última generació sinó per un projecte familiar i de país.\nLa granja és un model de savoir faire en tots els aspectes: mostra una gran sensibilitat per l'entorn, un gran respecte pels animals, els autèntics protagonistes de la visita, i a més fa evident la vinculació emocional de l'empresa amb Aiguafreda, al centre de la qual Salgot va obrir la seva primera botiga fa més de vuitanta anys.\nLa resta d’activitats relacionades amb el porc —com ara el sacrifici i l'elaboració de l’embotit— tenen lloc a la comarca, fent de Salgot un bon exemple de producte de proximitat que, per la seva qualitat i creixent demanda, ara és més accessible després d'un procés d'ampliació en la seva distribució.\nPodeu consultar la pàgina web per concertar visites. Si sou un grup relativament nombrós, podeu concertar una visita especialment per vosaltres. Molt recomanable com a activitat en família, tot i que també organitzen visites per a escoles. Podeu adquirir el productes de la gamma Salgot Ecològic allà mateix.\nEntrades al blog de la comarca del Segrià : Aitona | els Alamús | Alcarràs | Alcoletge | Alfarràs | Alfés | Alguaire | ...\nMunicipis i entitats de població de la comarca de la Baixa Cerdanya: ALP Masella La Molina BELLVER DE CERDANYA Baltarga Beders Bor ...\nLa història de Baldomar és la d'un poble que sempre s'ha sobreposat a les adversitats que la història li ha anat procurant al lla...\nEntrades al blog de la comarca de l'Alt Camp : Aiguamúrcia | Alcover | Bràfim | Farena | Figuerola del Camp | Montf...\nLes vinyes que acompanyen la carretera TP-2002 dibuixen al fons el nucli urbà de la Villa rotunda del segle X, l'actual Vila-rodona....\nEl que fou un lloc de pas del camí ral que unia Saragossa i Barcelona esdevingué, amb el pas del temps i les primeres cases, l'actua...


Treballadores sexuals de diversos punts de l'Estat creen a Catalunya la seva primera secció sindical - directa.cat\nTreballadores sexuals de diversos punts de l'Estat creen a Catalunya la seva primera secció sindical\nEl primer objectiu, ja en marxa, és obrir les portes de més sindicats a les treballadores sexuals, per tal d'actuar des dels diversos territoris i, alhora, articular-se a escala estatal, el nivell de govern del qual depèn incloure l'epígraf "treball sexual"\nRoda de premsa de la IAC sindicat prostitutes / Meritxell Rigol\nLa reivindicació que el treball sexual és treball salta dels carrers al terreny sindical. La Intersindical Alternativa de Catalunya (IAC) acull la primera secció sindical de l’àmbit, un pas que traspassa de llarg el pla simbòlic i suposa, per a les treballadores sexuals que exerceixen per decisió pròpia, una millora de la posició en la interlocució amb els governs i una esquerda significativa en l’estigma. Així ho remarca la seva impulsora, Paula Ezquerra, que, per damunt de tot, veu en la secció sindical “una eina política legal des d’on pressionar l’Estat per aconseguir el reconeixement com a treballadores”.\nElla és una de les deu primeres afiliades, per ara, totes dones i amb marcat perfil activista. Diverses són de Barcelona i altres de fora de Catalunya. De fet, el primer objectiu fixat −i ja en marxa− és obrir les portes de l’acció sindical a les treballadores sexuals en altres territoris, alhora que articular una “unió sindical del treball sexual”. “A més de treballar des de la secció sindical de cada territori sobre la realitat de cada comunitat, des de la IAC proposem crear una unió sindical, a tall d’enllaç, per treballar a escala estatal, que és la nostra finalitat”, detalla Ezquerra.\nEl SAT ha estat el primer a moure fitxa i ja ha creat secció sindical de treballadores sexuals, segons ha explicat, durant la presentació de la secció sindical catalana, Mireia Herrera, coordinadora de la Federació d’Altres Activitats de la IAC\nEl Sindicat Andalús de Treballadors (SAT) ha estat el primer a moure fitxa i ja ha creat secció sindical de treballadores sexuals, segons ha explicat, durant la presentació de la secció sindical catalana, Mireia Herrera, coordinadora de la Federació d’Altres Activitats de la IAC. Aquest espai de la IAC aplega els sectors privats més precaritzats, com és el telemàrqueting i el dels riders d’empreses de repartiment de menjar a domicili, creixentment mobilitzats en els darrers mesos, així com diversos àmbits de l’hostaleria. Ara, s’hi afegeixen les treballadores sexuals.\n“Arribem a crear la secció de treball sexual perquè hi ha una necessitat i hi donem resposta sindicalment; la creem per generar àmbit d’acció des de les treballadores sexuals, per poder fer acció sindical des d’elles mateixes”, explica Herrera. “L’eina de la secció sindical −afegeix− els permet estar reconegudes per una organització sindical i que les treballadores de molts altres àmbits les considerin companyes d’organització”.\nEzquerra, exconsellera de la CUP al districte de Ciutat Vella, va deixar el càrrec abans d’acabar la legislatura per centrar esforços en posar les bases d’una organització sindical de les treballadores sexuals |Meritxell Rigol\nValència, el País Basc, Madrid i Galícia, a més d’Andalusia, són altres territoris en què asseguren que han trobat complicitats i sindicats propers a la IAC comencen a fer moviments per donar resposta a les treballadores sexuals, articular-se i exigir drets laborals i socials vinculats a l’exercici d’aquesta activitat.\nFa poc més de sis mesos que van tenir lloc els primers contactes que han dut la IAC a ser el primer sindicat català i de l’Estat en acollir una secció de treball sexual. Ara bé, crear una estructura en què les treballadores sexuals es puguin afiliar per assolir drets laborals fa anys que era una meta política de Paula Ezquerra. De fet, Ezquerra, exconsellera de la CUP al districte de Ciutat Vella, va deixar el càrrec abans d’acabar la legislatura, l’any 2016, per –explicava en el moment– centrar esforços en l’activisme, que havia de permetre posar les bases d’una organització sindical de les treballadores sexuals.\n“Quan tinguem una societat justa, amb consciència de gènere, llavors parlarem les putes sobre si volem deixar de ser putes. Perquè n’hi ha a les que els agrada ser-ho. Però n’hi ha que ho fa per diners. Per sobreviure. Com qualsevol altra treballadora”, rebla Ezquerra\nEntre els avantatges immediats de comptar amb una estructura sindical, Herrera en destaca el treball jurídic que es durà a terme entorn de les demandes laborals de les treballadores sexuals; un treball central a l’hora de defensar-les en el pla de la política institucional. Concretament, davant del govern espanyol, del qual depèn incloure, o continuar negant, l’epígraf “treball sexual” i els drets que, com a ocupació reconeguda, se’n desprendrien.\n“Mentre hi hagi pobresa, les formes de sobreviure han d’estar reconegudes per l’Estat per tal que les treballadores, dins de l’explotació capitalista, tinguem un mínim de drets”, reclama Ezquerra. “Quan tinguem una societat justa, amb consciència de gènere, llavors parlarem les putes sobre si volem deixar de ser putes. Perquè n’hi ha a les que els agrada ser-ho. Però n’hi ha que ho fa per diners. Per sobreviure. Com qualsevol altra treballadora”, afegeix.\nIAC Paula Ezquerra putes indignades SAT sindicalisme treball sexual treballadores sexuals\n« “Els refugiats procedents d’Espanya foren dels primers a agafar les armes contra l’ocupant nazi a França”\nPikpa, l’espai autogestionat d’acollida de refugiades de Lesbos, en risc de desallotjament »


ROYAL CANIN BENGAL ADULT - 2KG + CURVER GRATIS! / Karmy suche dla dorosłych / Dla kotów - Karmy dla psów i kotów, Bosch, Eukanuba, Purina, Royal Canin\nROYAL CANIN BENGAL ADULT - 2KG + CURVER GRATIS!\nDla produktu: ROYAL CANIN BENGAL ADULT - 2KG + CURVER GRATIS!


Síria - Llibertat, igualtat, fraternitat | El bloc de l'Ernest Urtasun\n21 de novembre de 201318 d'octubre de 2016\nIntervenció d'Ernest Urtasun al Parlament Europeu\nEn les trobades que he fet aquests dies, molts m’heu preguntat per la situació a Síria. Us deixo un article que vaig escriure pel darrer número de la revista Treball contra la intervenció militar occidental.\nDavant d’aquesta situació, l’actuació de les potències influents a la zona ha estat menyspreable. Lluny d’afavorir una sortida dialogada del conflicte que permetés avançar cap a la democratització del país, Estats Units, Rússia i l’Iran s’han dedicat a incendiar el conflicte, més preocupats pel seu l’impacte geoestratègic i els seus propis interessos regionals que per impedir el patiment i les matances. El darrer capítol d’aquesta tragèdia ha estat l’amenaça d’acció militar dels Estats Units, aturada pel rebuig majoritari de l’opinió pública i els parlaments.\nFinalment, cal destacar el nul paper de la Unió Europea en tota aquesta crisi. Més enllà de les pulsions bel•licistes del govern francès, la UE ha estat la gran desapareguda. I davant de la irresponsabilitat dels altres, se l’ha trobat a faltar.\nAquest capítol ens obliga un cop més a reclamar un reforçament de les estructures de política exterior comunitàries, donant un major pes al Parlament Europeu en el seu disseny i execució. El món multipolar a què ens encaminem requereix una política exterior europea independitzada dels paràmetres nordamericans i que sigui capaç d’emergir amb força en defensa de la pau, els drets humans i un sistema de seguretat col•lectiva just.\nAvui és 25NDefensar la democràcia a Europa. Defensar el Parlament


internet — Mercat del Lleó\nUn mercat de producte fresc al món\nLa vida d’un mercat és activa per definició. El Mercat del Lleó de Girona és el mercat de producte fresc, d’allò que es produeix més a prop dels consumidors. Aquest valor afegit és el principal reclam del Mercat del Lleó. La tradició del mercat a la ciutat és un dels referents socials que de sempre han estat presents en la vida diària de la gent. El mercat sempre és el lloc de trobada i de relació que possibilita adquirir els productes més qualitatius per a tots els serveis relacionats amb la cuina i l’alimentació de les persones, per tant, per a fer un servei públic fonamental a la ciutat.\nPerò també a un àmbit general que ara més que mai, és molt més gran, de fet, el món sencer, a partir de la presència que amb aquest blog i amb les xarxes socials, posiciona al Mercat del Lleó en el món mitjançant Internet. Hem vist com en els darrers temps, la xarxa ens apropa a tots una mica més; l’objectiu d’aquests canals del Mercat del Lleó és justament apropar el Mercat a qualsevol que estigui interessant en els productes de Girona que el Mercat posa a la seva disposició, i de forma eficaç amb els canals socials de la xarxa.\n28, novembre 2010 Cap Comentari


Arxius de freelance - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Arxius de freelance - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nAprofitant-se de la desesperació per publicar i per menjar, a les periodistes se’ls ofereix un grapat de diners indigne al mateix temps que se’ls demana anar contrarellotge i comptar amb les suficients eines i contactes.\nMèdia.cat va llançar al mes d’abril una enquesta per esbrinar a quant i en quines condicions cobren els periodistes 'freelance' als mitjans de comunicació del nostre país. Mentre seguim recollint respostes, n’hem presentat alguns resultats preliminars en el marc de la Jornada sobre la precarietat laboral del...


Les noves estacions de Gràcia i el Passeig entraran en funcionament al setembre - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nbarris, Ca n'Oriac, Centre, Creu Alta, Gràcia, Sabadell, Societat\nEscrit per Jordi de Arriba el 4 març 2016\nLa Generalitat redefineix el calendari d’inauguracions de l’anomenat Metro Sabadell.\nEs manté la previsió per la Creu Alta, plaça d’Espanya i Ca n’Oriac.\nLes noves estacions dels Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya al barri de Gràcia i al Passeig de la plaça Major entraran en funcionament aquest mes de setembre, segons ha anunciat el conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull. El calendari d’obres per a la resta d’estacions (Creu Alta, plaça d’Espanya i Ca n’Oriac) es manté: estaran acabades abans de finals d’any i entraran en servei cap a la primavera de l’any vinent.\nDesprés de diversos retards i incompliments de terminis (es va anunciar que totes les estacions entrarien en funcionament l’any 2012), la Generalitat va decidir l’any passat trossejar el projecte en tres fases d’obres. Per un costat, les estacions al barri de Gràcia i al Passeig de la plaça Major estan molt avançades. Gairebé enllestides. Rull i un ampli seguici d’autoritats i periodistes ho han vist de primera mà aquest divendres a la futura estació del Passeig. Per la seva banda, els treballs a la Creu Alta i la plaça d’Espanya avancen a bon ritme. A Ca n’Oriac, en canvi, fins fa poc no s’han adjudicat les obres. Davant la possibilitat de tenir les dues primeres estacions acabades però sense funcionar durant gairebé un any, s’ha modificat el calendari.\n“Hem fet un exercici de pragmatisme”, assegura Rull, coneixedor del “neguit” de la societat sabadellenca. Sense anar més lluny, els comerciants tenien previst una mobilització per aquesta setmana que es va posposar per mediació consistorial davant la imminència de bones notícies. El tren no arribarà al Passeig a l’estiu però sí ho farà pels volts de la Festa Major i, per descomptat, durant la campanya nadalenca.\nA l’estiu ja passaran els trens entre els barris de Gràcia i el Centre, tot i que en proves. Es preveu que al setembre entrin en funcionament les dues estacions. “Cal posar tan aviat com sigui possible aquesta obra en valor”, ha dit el conseller. “Estem contents perquè podrem recuperar una normalitat que des de fa uns anys és impossible tenir”, ha assenyalat l’alcalde de Sabadell, Juli Fernàndez (ERC). A la tardor s’obrirà al trànsit la Rambla d’Ibèria, per on sortien cada dia més de 40.000 vehicles de Sabadell cap a l’autopista. Esponjarà la mobilitat en vehicle privat.\nRull ha anunciat altres modificacions. L’aparcament soterrani que hi haurà sota el Passeig de la plaça Major serà entregat a l’Ajuntament. Serà el consistori qui decideixi com explota la instal·lació. El moviment pot facilitar la connexió amb l’aparcament soterrani de la plaça del doctor Robert (i les seves entrades i sortides pel carrer del Sol i la Casa Duran). És una operació que habitualment s’ha considerat com a clau per a redefinir el Centre.\nLa Generalitat concreta que les dues administracions hauran de pactar com el govern català recupera els 3,9 milions que ha costat l’aparcament.\nCreu Alta, plaça d’Espanya i Ca n’Oriac\nAbans de finals d’any s’acabaran els treballs a la resta d’estacions. Llavors, segons el relat de Rull, la Generalitat posarà en disposició de l’empresa Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) la línia fins Ca n’Oriac. Després d’uns mesos de proves, es preveu que el ferrocarril arribi a l’Eix Macià, la plaça d’Espanya i Ca n’Oriac durant la primavera de l’any vinent.\nArbres al Parc del Nord\nRull també ha assegurat que la Generalitat replantarà tots els arbres eliminats del Parc del Nord durant les obres del ferrocarril. Una reivindicació de la Comissió Parc del Nord que ara assumeix el govern català. Té un cost d’uns 150.000 euros.\nLes obres de l’anomenat Metro Sabadell van començar l’estiu de l’any 2008. La durada prevista era de quatre anys i la inversió d’uns 430 milions d’euros. L’any 2011 els treballs es van aturar, fent-ho públic el 2012 de forma oficial, i després el calendari ha patit diversos canvis. Si ara es compleixen els terminis, finalment els treballs hauran durant entre quatre i cinc anys més dels previstos inicialment.\nFoto portada: Juli Fernàndez i Josep Rull, amb altres autoritats. Autor: David B.


* A la fi... un edifici 3 - Cityscape & Urban Photos - Adela Fonts Photoblog\n000000 274579 56564E 858585 958144 D4D4D4 DBCFA5 FFFFFF\n* A la fi... un edifici 3\nAdela Fonts (Barcelona, Spain) on 15 April 2016 in Cityscape & Urban and Portfolio.\n* At the end... a building 3\nExcellente prise. )\n15 Apr 2016 5:40am\nbeau "retournement"!! amitiés\n15 Apr 2016 6:23am\nel mundo del reves desde la atalaya de tus ojos es mas bonito y divertido, un beso\n15 Apr 2016 7:07am\n@Melocoton: Bonito y divertido...! me parece muy bien! Un abrazo Pablo! y muchas gracias...\nSuperbe ! c'est vraiment très réussi... bisous Adela !**********\n15 Apr 2016 8:02am\nUn très beau relet graphique. J'aime!\n15 Apr 2016 8:47am\nSuperbement belle!!! 5* bisoussssssssssssss\n15 Apr 2016 8:50am\n@Libouton Martine: J'aime qu'il te plaise Martine... un grand merci! Gros bisoussssss chère amie!\nA cubist impressionist fusion shot :)\n15 Apr 2016 8:52am\n15 Apr 2016 9:21am\nreflet parfait !!! J'adore ....\n15 Apr 2016 9:41am\n@Toscana: Un grand merci Catherine... Gros bisous\nj'adore cette envolée nuageuse !\n15 Apr 2016 10:54am\n@Lougris: Un grand merci Didier! J'aime qu'il te plaise...\n15 Apr 2016 11:17am\n@: Helen :: Thanks a lot Helen!\nDelicately shivering in water ...Fine as a Monet's reflection on its paintings ...The inversion gives a new dimension to the scene,as a City's building landed on water ....To be filed in Your fafulous Abstaction's collection ...Hugs to You,Dear ...\n15 Apr 2016 12:26pm\n@STEED: I loved your comment. I'm excited about the way you see my pictures. Your words make me happy and glad my photographic spirit... HUGS to you and thanks a lot!\nBon contrast entre les formes naturals i les manufacturades. Només un dels nostres genis va ser capaç d'apropar-s'hi. A part de tu que, amés has estat capaç de capgirar-ho tot plegat. També m'agrada la sensació de reflex a l'aigua.\nEt deixo un enllaç amb informació del que et deia l'altra dia en relació a aquest edifici.\n15 Apr 2016 1:24pm\n@Graciel·la (Vic. Catalonia): Una informació molt interessant... no en tenia ni idea...! Moltes gràcies amiga! És un reflex de l'edifici Estel (ara ja té nom...) en un toll d'aigua... bona sensació Graciel·la! Una forta abraçada...\n15 Apr 2016 4:58pm\nSuperb reflection. Bravo!\n15 Apr 2016 5:28pm\nSUperb - the reflection is amazing HUGS\n15 Apr 2016 5:32pm\nSuperbes reflets dans ce ciel sans dessus dessous!! Bon weekend Adela!\n15 Apr 2016 8:47pm\n@maximage: J'aime qu'il te plaise max Bisous!\nEspectacular presentació cap per avall de l'edifici!!!\nTambé donar gràcies a Graciel·la per la informació que ha adjuntat en el seu comentari; m'ha servit molt.\nEi!!! quan quedem per anar al parc Cervantes? :) Jo crec que en quinze dies els rosers estaran a punt!\n15 Apr 2016 9:08pm\n@Lalena: Moltes gràcies Núria! Ja saps que la nostra Graciel·la és una mina informant! ... em sembla que estem d'acord! uns dies més i ja ho tenim!\n"Flipping" seems to be too easy for you, Adela - but ....... its a superb ,creative presentation !!! Kindest regards, hugs and a nice evening Monika\n15 Apr 2016 11:11pm\nWonderful vision and fine work with the reflections to create this "distorted" image! Excellent shot.\n16 Apr 2016 12:42am\n16 Apr 2016 7:01am\n16 Apr 2016 7:05am\n16 Apr 2016 7:27am


SAPERE AUDERE: 40. Per què és tan imprescindible quelcom aparentment tan insignificant?\n40. Per què és tan imprescindible quelcom aparentment tan insignificant?\nPublicat per Unknown a 23:52\nEtiquetes de comentaris: musica, necessitat


Sant Magí 2020 compactarà la festa en tres dies mantenint la part tradicional i incorporant nous formats segurs — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Cultura i festes › Notícies › Notícies 2020 › Sant Magí 2020 compactarà la festa en tres dies mantenint la part tradicional i incorporant nous formats segurs\nSant Magí 2020 compactarà la festa en tres dies mantenint la part tradicional i incorporant nous formats segurs\nDani Pena és l'autor de la imatge d'una celebració que se centrarà els dies 17, 18 i 19 d’agost\nD'esquerra a dreta, l'alcalde, Pau Ricomà, l'autor de la imatge de Sant Magí 2020, Dani Pena, i el tècnic de festes, Xavi Gonzàlez. Foto: Mauri.\nLa celebració de la festa major de Sant Magí serà enguany, sens dubte, diferent. La proximitat, d’aquí a dos mesos, i la incertesa de l’evolució del coronavirus, així com el traspàs cap a les diferents fases de desescalada en què ens puguem trobar el mes d’agost, fan que des de l’Ajuntament de Tarragona s’hagi hagut de prendre una decisió, treballada i consensuada amb les diferents entitats de la festa i tècnics de l’Ajuntament i, finalment, fer-la pública.\nL’alcalde i conseller de Cultura i Festes de l’Ajuntament de Tarragona, Pau Ricomà, ha destacat avui en roda de premsa que “aquesta realitat ens obliga a donar una resposta ferma, mesurada i raonable, adreçada a que la ciutadania pugui tenir la sensació real de control i seguretat en els espais públics i privats i alhora gaudint de la festa”.\nAixí doncs, Ricomà ha anunciat que des de l’Ajuntament “proposem que la programació de Sant Magí d’enguany incorpori nous continguts, ja sigui en espais físics com virtuals; així com accions adreçades a poder visualitzar i viure aquest nou programa de la millor manera possible”. Una de les principals mesures que s’adoptaran és compactar la durada de la festa, és a dir, centrar tota l’activitat en els dies oficials 17, 18 i 19 d’agost i programar-hi els actes essencials.\nD’altra banda i com és d’esperar, es potenciarà el contingut audiovisual. Fins ara els mitjans locals i les xarxes municipals, principalment, feien de complement auditiu i visual a la festa, per a la gent que no podia sortir al carrer, per seguir-ho des de casa, però enguany aquesta programació passarà a formar part del contingut real i potent de la festa. D’una banda es proposaran continguts d’arxiu i programes especials de Tac12, però també es presentaran nous projectes audiovisuals que comptaran amb la participació dels tarragonins i tarragonines. “Sens dubte podem dir que Tac12 farà d’altaveu de la part més important de la festa”, ha apuntat Ricomà i proposarà continguts molt potents i destacats com la diada castellera de Sant Magí i la tradicional Professó de la tarda, adaptats a la situació.\nEl so també passarà a tenir més protagonisme, més enllà dels espais físics. La música tradicional o les campanades poden ser un element recurrent i clarament identificador de la festa; però que enguany passarà a tenir un valor més que simbòlic. D’una banda es marcarà l’inici i final de festa amb una tronada, d’altra banda també es podran sentir les Matinades del dia de Sant Magí, sortint des de diferents punts de la ciutat. També prendran un sentit especial el so de les campanes i el treball dels campaners, amb una proposta encara per definir.\nLa programació imprescindible\nPel que fa als actes tradicionals, l’equip de festes i els Portants de l’Aigua estan treballant amb la possibilitat de fer una Baixada de l’Aigua des de la Brufaganya diferent, així com fer una distribució de l’aigua, l’alfàbrega i les mides de manera diferent, complint les condicions de seguretat.\nLa proposta és que l’Aigua baixi des de la Brufaganya amb un original vehicle de transport històric a motor des de la matinada del dia 18 arribant a Tarragona al migdia del mateix dia. La distribució de l’aigua, alfàbrega i mides es planteja fer-la de manera descentralitzada creant més d’un punt de distribució els dies 18 i 19, per tal d’evitar aglomeracions. També es preveu la celebració dels actes religiosos restringint l’accés dels fidels als carrers Portal de Sant Llorenç i carrer de l’Escorxador.\nLa música, tan present a la festa, serà representada amb diferents propostes que ja tenen un caràcter tradicional en els darrers anys, però que enguany es reforcen de manera simbòlica sent essencials a la festa. Ara per ara es pot donar a conèixer que tindrem el Festival de Sant Magí de l’Associació Músics Tarragona (AMT) que, amb invitació prèvia i amb una rotació de públic i artistes amb capacitat d’assumir la major demanda de públic possible, aniran donant l’oportunitat de gaudir-lo a tothom que ho desitgi.\nEl dia 17 d’agost s’ha confirmat el concert del violinista Ara Malikian, que es farà al Teatre Auditori del Camp de Mart, amb totes les mesures de seguretat. El mateix emplaçament també servirà per a una nova edició de la Imaginada que, fruit del treball amb els seus representants, s’ha consensuat una edició adaptada a la realitat sanitària i social. Aquesta edició es desenvoluparà també a l’interior del Teatre Auditori Camp de Mart, com és tradicional els dies previs a la festa, en aquest cas els dies 13, 14, 15 i 16 d’agost. En aquests moments s’està treballant per acabar de perfilar la programació que, en principi, la configuraran una dotzena d’actes. En unes setmanes s’acabaran de definir les condicions d’accés del públic al recinte i dels artistes a l’escenari per tal de garantir les exigències sanitàries que la normativa estableixi.\nEl passat dimecres 22 de maig es va reunir el jurat del concurs del cartell de Sant Magí 2020, que enguany tenia com a temàtica l’espai emblemàtic del Portal del Carro i el guanyador a ser Dani Pena. El cartell presenta una visió zenital de la pròpia església amb un element divertit d’un doll d’aigua sortint-ne junt amb els elements principals de la festa.\nDani Pena té 30 anys i es dissenyador gràfic tarragoní. Va estudiar un cicle superior d’Arts Gràfiques a l’Institut Pere Martell i Gràfica Interactiva a l’Escola d’Art i Disseny de Tarragona. Actualment està estudiant un grau de Multimèdia a la UOC.\nAl concurs d’enguany s’hi van presentar unes vint propostes que es van exposar i votar a la reunió virtual del passat dimecres 22 de maig, amb la presència de l’alcalde i conseller de Cultura de l’Ajuntament de Tarragona, Pau Ricomà; del guanyador de l’any passat, Aitor Pombo i un representant de l’Escola dARt i Disseny de Tarragona i un dels Portants de l’Aigua de Sant Magí. També hi van estar presents tècnics municipals dels departaments de Festes, disseny gràfic i comunicació.\nPodeu consultar tota la informació de la festa a https://cultura.tarragona.cat/sant-magi.


Dissabte 22 d'abril - Xerrada "El Castell de Subirats i els seus senyors" - Ajuntament de Subirats\nDissabte 22 d’abril – Xerrada “El Castell de Subirats i els seus senyors”\n20 abr. 2017 Dissabte 22 d’abril – Xerrada “El Castell de Subirats i els seus senyors”\nPublicat: 20 abr. 2017, 11:27h a CULTURA, NOTÍCIES, PARTICIPACIÓ CIUTADANA\tper\tRedacció\nEl passat mes de març l’Ajuntament de Subirats va encetar el Cicle de xerrades que s’ha organitzat en el marc de la celebració dels 1.100 anys del Castell de Subirats.\nAquest proper dissabte 22 d’abril es durà a terme la xerrada “El Castell de Subirats i els seus senyors” a càrrec de l’historiador Josep Bosch.\nLa xerrada començarà a les 18 h al Patronat Familiar dels Casots (C/ Casots, 11). L’entrada és lliure i gratuïta. Us convidem a participar-hi!


5 trucs infalibles per no guanyar ni un gram amb els àpats de Nadal!\nEt preocupa com acabaràs després dels àpats nadalencs? ressaca, esgotament i quilets de més és el més freqüent, però això si no coneixes aquests 5 trucs infalibles per sobreviure a les festes millor que mai!\n1. Mastega el menjar fins a la sacietat! si si! fins que n'estiguis fart!\nExactament això és el que has de fer si no vols engollir quantitats ingents de gambes, canapés, canalons i torrons!\nPosa't petites porcions a la boca, dedica't a escoltar el teu cos mentre mastegues, ensaliva bé i empassa-t'ho amb la calma.\nHi ha una dita que fa: beu com si mengessis i menja com si beguessis. Ve a dir que quan beguis ho facis a glops petits i paladejant el beure (així de pas bebem menys alcohol que a part de perjudicial per a la salut és altament calòric!) i que quan mengis, masteguis tant que l'aliment sòlid es converteixi en líquid. Voilà.\n2. Fes només una cosa a la vegada!\nMenja amb tota la calma i dedicació possible i si et parlen: escolta. Però escolta atentament (i no esperant a que acabi per enxampar el pròxim escamarlà!).\nDedica temps al teu interlocutor i a tu mateix tant quan mengis com quan mantinguis una conversa. No hi ha millor expressió d'amor familiar que escoltar amb empatia i delicadesa.\nQue escoltar amb empatia i delicadesa a un menjar familiar ho trobes impossible?\nPren-t'ho com un repte! I aprèn una nova manera de relacionar-te amb els teus!\nDescobriràs que les nostres relacions es mantenen igual perquè mantenim la mateixa forma de relacionar-nos.\nTracta com vols que et tractin, estima com vols que t'estimin.\n3. Serveix-te la meitat del que t'anaves a servir!\nJa sabem que hi ha dinars de Nadal que es converteixen en una lluita de velocitat per atrapar el màxim de gambes.\nPractica la generositat i regala aquests quilos de més que t'has proposat no guanyar, deixant que qui els vulgui els agafi sense remordiments. I per cada mitja ració que t'estalvies, dis-te a tu mateix, que bé que no necessito menjar-m'ho!\nL'objectiu és acabar l'àpat amb la sensació que no tens la panxa plena i que encara podries menjar més.\nGaudeix dient: ja en tinc prou.\n4. Visualitza el teu objectiu a llarg termini (només són 15 dies!): posant-te la mateixa talla de pantalons que dus ara amb una cara de satisfacció espectacular després d'haver assolit tal repte!\nCada nit abans d'anar a dormir imagina't ben plantat, amb la roba que et faci sentir millor i sensacionant la meravellosa alegria de mantindre el teu “tipo”. És important que li donis emoció a la visualització, color, inclús tacte. Com més intensament la visualitzis més efectiva serà.\n5. Busca aliats! Repta algú a aconseguir el mateix objectiu!\nNo com una competició sinó com una aliança que us farà arribar a la mateixa meta. I motiveu-vos mútuament! Compartiu la fantàstica sensació d'acabar el dinar amb la panxa satisfeta i no a rebentar!\nVols dos secrets extra?\nAls herbolaris tenim uns productes que són “segrestadors calòrics”. Són unes fibres que s'encarreguen d'absorbir els greixos (el chitosan o l'opuntia) i els hidrats de carboni (faseolamina) i eliminar-los directament, sense que el teu cos els assimili. Depèn del producte poden evitar-te acumular fins a 500 calories! Es prenen durant la menjada i al ser una fibra també t'ajuden a regular el trànsit intestinal.\nI els aliats indiscutibles després d'aquests àpats són les plantes digestives: card marià, boldo, maria lluïsa, anís verd, anís estrellat, fonoll, camamilla, dent de lleó, menta piperita, milenrama i el nostre estimat tè de roca. Abusa'n sense compassió i et facilitarà molt la feina!\nGaudiu força d'aquests dies de família i trobeu els vostres moments per a fer un balanç de l'any que marxa i uns grans propòsits per l'any que comença, que sens dubte pot ser el millor de la vostra vida (fins ara clar!).\nEtiquetas: Articles dietes


Herbari creatiu - Aromes de Can Rosselló | Lleida | Fundació Josep Carreras contra la Leucèmia\nUn taller creatiu envoltat de natura i solidaritat\n19 de juny de 2022Lleida\nEl diumenge 19 de juny, de 10 a 12 h, podràs participar en l'Herbari creatiu, un taller per apreciar el petit i subtil de la natura, rodejat de la bellesa dels camps de lavanda florits. Durant dues hores tindràs la possibilitat de fer la teva pròpia composició en un bastidor de fusta, amb lavanda i flors premsades. Tota una experiència per conèixer millor la bellesa i els orígens d'aquesta planta tan especial.\nLa inscripció al taller és de 65 euros, on una part es destina a la Fundació Josep Carreras contra la Leucèmia. Pots inscriure't al 606918632 o a floridialab@gmail.com.\nPàgina web actualitzada 26/04/2022 19:54:45\nLloc web actualitzat 19/05/2022 11:17


#81 · 15/May/2010, 08:15\nGràcies Maria, una mica de referència sempre va bé. Per cert, aquestes talles són per maillot i culotte no?\n#82 · 15/May/2010, 08:53\nTal com està redactat el missatge sembla que sí.\n#83 · 15/May/2010, 08:56\nDe moment tenim apuntats:\nAlgú podria comparar aquesta llista amb la dels interests del missatge 1 i per si cal fer un toc als que no han dit res encara?\n#84 · 15/May/2010, 09:03 · Editado por rogercoll\nComparant la llista del primer missatge amb aquesta, falten:\n#85 · 15/May/2010, 09:32\nBé, ja he omplert el formulari. De maillot he demanat una XL i de culotte una L. Ara aveure si he encertat\n#86 · 15/May/2010, 10:09\nAl primer missatge he posat el link del formulari, la taula de les talles i he tatxat als usuaris que ja han fet la seva comanda\n#87 · 15/May/2010, 18:06 · Editado por Zepv\nJo, avui al vespre quan tingui un moment m`apunto.\nTornant a lo de les talles, us afegiré q tinc un maillot marca Tactic (Remences 07) talla L que em va enorme, i en canvi el maillot de la Remences 08 és Líder talla L i aquest sí que me`l puc posar. Traieu-ne les conclusions opurtunes.\nJo, 1.63 m i 60 Kg (of topic escalador, al menys per morfologia) em demanaré maillot i culote talles M.\nP.D: Si algú vol el maillot Tactic talla L de la Remences 07 q ho digui. Està per estrenar. No ha ni sortit a la carretera, per mi és com una saca. Algun voluntari ?\n#88 · 15/May/2010, 19:40\nMolt bé Roger. Ho he enllaçat al portal per si s'anima algú més.\n#89 · 15/May/2010, 20:43\nL'Iván té una M (de Remenses) i li queda BÉ, ARRAPADETA.\nJo tinc una S i em balla una mica.... bé, a mi casi tot sempre em balla, a no ser que vagi a la "sección niños"\n#90 · 16/May/2010, 10:32\nara he vist les talles i jo faic 1,60 i soc bastant primet, em vaic demanar la M i em faria falta uns S, es podria modificar el que vaic fer?\n#91 · 16/May/2010, 12:16\n#92 · 16/May/2010, 12:19\nEscrito originalmente por JordiPerarnau\nDe culotte i de mallot?\n#93 · 16/May/2010, 14:40 · Editado por XGR\nsi segons en Zepv les Tactic són més grans q les Lider: tinc un Tactic (no sé si fiar-me pq igual té 10 anys) q la XL em va grossa i la M molt arrapada, de manera q de Tactic necessitaria una L. Si de Tactic necessités una L i Tactic és més grossa q Líder, no podria necessitar una talla Líder més grossa q una Tactic. Segons això hauria de demanar una L màxim, però per 1,86 aprox d'alçada i uns 79 kilos necessitaria una XL segons el correu de Líder. Aquest hivern vaig haver de canviar un mallot curt Etxeondo de cremallera llarga XL pq m'anava gros. Per això em fa por demanar-me una XL, encara q supsoadament és el q em toca!\nCompreneu els meus dubtes??? avui em decideixo... aviam si algú m'ajuda a veure-hi clar. jejej no voldria malgastar diners!!\nMaria, em sembla recordar en un correu q deia q podiem consultar-li dubtes plantejant-li característiques d'altres marques o algo així. Potser podria dir-li q per 1,86-1'87 d'alçada i 79 kilos un mallot Etxeondo XL m'anava gros i aviam q diu ell?\nPS: per cert Zepv, sembla q aquest mallot q dius Tactic talla L podria anar-me bé!\n#94 · 16/May/2010, 15:10\nJo crec que tu deus portar una XL, perquè a mi la L em va justeta justeta i ja saps que molt corpulent no sóc\n#95 · 16/May/2010, 15:31\nperò vols dir q jo sóc corpulent?? o almenys més q tu?? quins dubtes! jjejejeje\n#96 · 16/May/2010, 15:32\nMaria, ahir vaig omplir el qüestionari i no sortim a la llista... volem una S i una M, sense coulottes.\nT'ho tornem a enviar o ho tens?? Un cop plens ens va dir que les dades havien sigut trameses....\nDigan's si ho tens i si t'ho hem de tornar a enviar, que no ens volem quedar sense !!\n#97 · 16/May/2010, 15:36\nMARIA!!! He vist que la Núria ha demanat una XS, n'hi ha??? És que si en fan jo en vull una, en comptes de la S.\nJa diràs, merci.\n#98 · 16/May/2010, 18:32\nXavi (XGR) t`ho de Lider necessites una XL. Vaja no ens hem vist mai, però amb 79 Kg una L diria q no.\nAh i la roba d`Etxe Ondo corroboro q és una mica més gran o menys arrapada q la Líder. Tbé tinc algo d`Etxe Ondo. Ostres m`hauré de de dedicar a comercial de roba ciclista a aquest pas. Tbé tinc algo d`Inverse (un maillot q ja no porto) i de Carleti la roba d`APM.\nAmb tot penso q la decisió d`agafar Líder és correcta sempre i quan es tingui en compte q fan uns tallatges tirant a petits o ajustats. M`agrada més Líder q Inverse. Carleti es dona massa.\nI lo del meu maillot Tàctic talla L de la Remences 07, doncs el dia q ens veiem en alguna trobada o quan ens veiem "tots" jo el porto i a qui li vagi bé q se`l quedi.\nSi tu XGR hi ets seràs el 1r de la llista. O.K.? No és per res, simplement q tinc a casa un maillot per estrenar mort de riure o de fàstic i només ocupa lloc a l`armari.\n#99 · 16/May/2010, 18:52 · Editado por miwi2\nJo que sé!! No hi entenc d'això!!\nPerò jo peso 70 nen!! Una mica menys que tu\n#100 · 16/May/2010, 20:16\nJordi Gillue <comercial@liderimport.com>


Roda Poètica 2009 - Personatges Itinerants - diversos autors by Edició a cura de Carme Rosanas (eBook) - Lulu\nBy Edició a cura de Carme Rosanas\nUn llibre de poesia col·lectiu. El joc ha consistit en enllaçar cada poema amb alguna paraula, vers, o idea de l'anterior i formar així una cadena poètica on els continguts van evolucionant com en una conversa.\nblog col·lectiu obert\nMore From Edició a cura de Carme Rosanas\nRoda Poètica ... By Edició a cura de Carme Rosanas Paperback:


Llègia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Llègia a Ans\nCurs d'aigua i riu\n50° 39′ 15″ N, 5° 32′ 05″ E / 50.654079°N,5.534738°E / 50.654079; 5.534738\nConca del Mosa\n5 default ( )\nEl Llègia (francès: Légia) és un petit riu que neix a Ans, un municipi de la Província de Lieja i es desemboca al Mosa a Lieja.\nSurgència del Llègia a Ans\nExcepte per a la seva font, gairebé tot el riu s'ha cobert. Una menuda part es va reobrir l'any 2006 a la plaça Nicolay a Ans.\nTot i desaparèixer gairebé completament avui, el riu va tenir un rol històric força important. El con de dejecció que va crear a l'aiguabarreig amb el Mosa, d'un nivell de 7 m superior al nivell del Mosa, va constituir el bressol de la futura ciutat de Lieja i de la plaça Sant Lambert: proveïa aigua potable i protecció. El lloc era força idoni s'ha aprovat l'ocupació humana permanent des de més de 50.000 anys. La història multi-mil·lenària del lloc s'explica en un museu soterrani a la Plaça Sant Lambert anomenat Archeoforum.\nEl riu es va desviar per a crear els fossats per a protegir el Palau dels Prínceps-Bisbes de Lieja. En perdre el seu rol defensiu, aquests desviaments es van omplir per a formar el carrer rue du Palais.\nPer molt de temps es va pensar que el riu Llègia era l'origen etimològic del nom de la ciutat de Lieja, ans al contrari, és la ciutat que va donar el seu nom al riu.\nL'embocadura del Llègia (vegeu la sageta vermella) al Mosa\nArcheoforum de Lieja\nAfluents del Mosa\nen orde davall->damunt\nDieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers)\nVegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Llègia\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Llègia&oldid=25108270»\nRius belgues de la conca del Mosa\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 set 2020 a les 07:06.


Ruta en bici Praga Viena en grup amb guia | Austria Vacaciones\nLa ruta des de Praga fins a Viena en grup és una proposta per fer cicloturisme d'una manera diferent, amb un guia acompanyant que anirà guiant-los durant tot el trajecte, explicant-los els punts més destacats de l'itinerari. Això permet conèixer el país més a fons, de la mà d'un expert, mentre gaudeix de la placidesa de pedalar per alguns dels paisatges més bonics de la República Txeca i de l'est d'Àustria.\nAquesta proposta de ruta de cicloturisme recorre un total de 380 km durant 8 dies (set nits). perquè us feu una idea les distàncies de cada etapa oscil·len entre els 38 km i els 78 km. Encara que no cal una gran preparació per fer-la, ja que el recorregut és pla, sí que convé tenir-ho en compte i seguir uns senzills consells per viatjar en bici.\nLa ruta en grup de Praga Viena transcorre per un itinerari bastant pla i per camins pavimentats i corriols sense cap dificultat. Durant el viatge en grup tindran el suport d'un vehicle de suport, tot el trajecte.\nL'itinerari transcorre pels llacs de Trebon una zona plena de llocs interessants tant des del punt de vista natural, ja que és reserva de la biosfera de la UNESCO, com pel que fa a la seva història, ja que passareu per centenars de rius, llacs i canals la construcció es remunta, en molts casos, a el segle XIV. La ciutat de Trebon és part de l'recorregut, un poble del qual fundació data de al segle XII. És una ciutat molt acollidora amb els turistes gràcies a la seva tradició de balnearis. També passareu per Telc, el centre històric ha estat declarat Patrimoni de la Humanitat.\nPosteriorment us endinsareu a la zona de vinyes de Moràvia de al Sud, en la qual destaquen les ciutats de Znojmo i Mikulov, dos importants centres culturals molt a prop de la frontera amb Àustria. Des d'allà es creua la divisió dels dos països. Àustria us acollirà durant l'últim tram fins a la ciutat de Viena, una de les capitals turístiques més importants d'Europa, gràcies als seus cuidades carrers, a la seva història, i a la seva oferta d'oci i cultura.\nTota aquesta proposta de cicloturisme entre Praga i Viena podreu gaudir-la amb la comoditat del nostre sistema "pedaleja sense maletes", perquè tu només hagis de preocupar-te de fer fotos i de desconnectar durant les teves vacances. Nosaltres ens farem càrrec de tot el vostre equipatge perquè el trobis a punt a l'arribar al teu destí, després de cada etapa.\nAllotjament a l'hotel o pensió escollits\nTrasllat de Praga Český Krumlov (175 km en mini bus o cotxe)\n24hs d'assistència telefònica\nDIA 1: PRAGA – ČESKÝ KRUMLOV / 175 KM APROX.\nDIA 2: ČESKÝ KRUMLOV – TREBON / 53-61 KM APROX.\nVisita opcional a el castell i el jardí al dia. La ruta passa pel bell paisatge de muntanya al voltant de Český Krumlov. Això no obstant, a la zona de Trebon, el paisatge es torna més pla. En Trebon, arribarà al seu hotel i podrà visitar la tomba de Schwarzenberg. En cas que vulgui relaxar en un spa, podem organitzar-li un massatge, hidromassatge o altres serveis de benestar. Es recomana també donar una passejada nocturna per aquesta ciutat renaixentista.\nDIA 3: TREBON – TELČ / 78 KM APROX.\nExcursió opcional a el castell de Trebon al dia. El sender serpenteja al llarg de molts estanys i llacs artificials, molt típics d'aquesta regió. Arribarà a Perslak, el punt situat més a nord d'Àustria. Vostè seguirà per la frontera amb Àustria pel camí que passa a través de Vies Verdes de Nova Bystrice, on podrà dinar. De Nova Bystrice el camí el portarà a través dels boscos de Parc Nacional Canadà Txeca. El dia acaba a Telč, ciutat renaixentista inscrita a la Llista el Patrimoni Cultural de la UNESCO. Les cases de la plaça principal de Telč, amb façanes decorades amb esgrafiats típicament renaixentistes, formen la plaça més ben conservada de el Renaixement txec.\nDIA 4: TELČ – VRANOV / 55 KM APROX.\nExcursió opcional a el castell de Telč al dia. Viatjarà a través de diversos pobles amb l'encant típic d'aquesta zona del país. Ho farà suaument a través de la regió de Moràvia de Sud. Passarem la nit a Vranov, poble situat a prop d'una presa.\nDIA 5: VRANOV - ZNOJMO / 32-38 KM APROX.\nVostè pedalarà per les Vies Verdes per la vora de el riu Dyje i la frontera txeca amb Àustria. Aquest bonic sender passa a través de Parc Nacional de Dyje. Znojmo és la porta d'entrada a la regió de Moràvia de l'Sud, una regió productora de vi. Farem el Check-in a l'hotel de Znojmo, seguit d'un passeig pel centre històric a la nit.\nDIA 6: ZNOJMO – MIKULOV / 61-72 KM APROX.\nDIA 7: MIKULOV – VIENA - 46 KM APROX. BICI Y 50 KM COCHE\nCreuarà la frontera per Mikulov i passarà la resta del dia a Àustria. El tram d'Àustria és molt similar a el txec. Hi ha vinyes, camps i petits pobles al llarg de el camí. Els ciclistes més experimentats poden arribar a l'hotel amb bicicleta. Es recomana acabar la part de ciclisme en Poysdorf (25 km) o Mistelbach (48 km) i viatjar en cotxe o mini bus a Viena. Check-in al seu hotel de Viena.\nEl Tour acaba amb un esmorzar a Viena. Possibilitat de reservar nits extra\nDies de la ruta guiada (en anglés):\nLloguer bicicleta elèctrica 1.460 €


Calopteryx - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCalopteryx és un gènere d'odonats zigòpters de la família Calopterygidae que compta amb nou espècies distribuïdes per Amèrica del Nord, nord d'Àfrica, Europa i Orient Mitjà. Com altres zigòpters, en descans alineen les seves ales al costat de l'abdomen i els seus ulls estan separats.\nCom la resta d'odonats, són hemimetàbols (metamorfosi incompleta) i el seu estadi ninfal és aquàtic. La femella pon ous en l'aigua, de vegades en la vegetació submergida. Les nimfes són carnívores, menjant larves de mosquits, Daphnia i altres organismes aquàtics.\nLes brànquies de les nimfes són grans i externes i estan situades al final de l'abdomen. L'adult emergeix i menja mosques, mosquits, i altres insectes petits.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Calopteryx\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Calopteryx&oldid=23821723»\nDarrera modificació: 18 juny 2020 a les 14:06\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 juny 2020 a les 14:06.


Maria Casanovas Gran Reserva Brut Nature 2016. Comprar cava de D.O. Cava.\nInici > Escumosos>Cava>María Casanovas>Maria Casanovas Gran Reserva Brut Nature\n18,85 $ / ampolla\nCaracterístiques de Maria Casanovas Gran Reserva Brut Nature\nMaria Casanovas Gran Reserva Brut Nature és un cava elaborat per Cava Maria Casanovas.\nAquest cava és un cupatge de les varietats tradicionals Xarel·lo, Macabeu i Parellada, juntament amb les destacables Chardonnay i Pinot Noir que aporten complexitat i personalitat.\nPel que fa a l'elaboració, es realitza una llarga criança per aconseguir un carbònic elegant i ben integrat.\nNota de tast Maria Casanovas Gran Reserva Brut Nature\nTast a la vista Color groc pàl·lid amb reflexos daurats. Brillant i amb una fina bombolla persistent i formant un bonic rosari. Tast al nas Molt elegant en nas. La fruita blanca amb algun toc cítric que apareix juntament amb notes làcties, fruits secs i aromes de llevats sobre un delicat fons mineral.\nTast a la boca A la boca és molt fi, estructurat i elegant. Saborós, amb el carbònic molt ben integrat. Amb una excel·lent acidesa. Final molt llarg i persistent.\nTast a la vista Color de palla pàlid amb petites bombolles persistents i amb un bouquet elegant. Tast al nas Aromes de llevat, minerals, poma i avellana. Tast a la boca Aromes de llevat, minerals, poma i avellana, sent un Cava intens, complex i durador, amb sabors definits i un fons molt perdurable.


L'HERALD DE L'EIXAMPLE: 25/07/2005\nPer fi m'he decidit a donar contingut al nom del meu bloc, és a dir, a deixar palès que realment visc a l'Eixample. Com abans l'Eixample estava dividit entre esquerra i dreta i jo visc a l'esquerra, començo per l'esquerra que em para a la vora i pel que tinc més a la vora, l'Escola Industrial.\nCom a vegades passa que hi ha qui no sap on és o què és, aquí la teniu. Evidentment és un recinte del que es podrien fer més fotos, però jo no sóls sóc un amant de les obres fetes amb totxo, ara en diuen d'això arqueologia industrial, sinó que a més m'agraden en particular les xemeneies, que encara que dissenyades per arquitectes, eren els nostres avis que les havien enlairat amb les seves mans, posant a mà un totxo a sobre d'un altre.\nPels qui mireu aquest bloc i no sou de Barcelona, he de dir, en primer lloc que l'Escola Industrial té la façana al carrer Urgell i que està entre els carrers Rosselló, Viladomat i París. En recomano la visita.\nAquesta escola va ser creada el 1904 com a centre general d'ensenyament tècnic, des d'estudis elementals per a obrers fins als de caràcter superior. El projecte definitiu d'organització fou elaborat per un patronat, representant de les forces vives de la ciutat, amb l'ajut econòmic oficial, adquirí per a la instal.lació de l'escola els terrenys de l'antiga fàbrica Batlló.\nLa fàbrica Germans Batlló, dedicada a la filatura i al teixit, assolí 2200 treballadors, una de les empreses més modernes de l'època. El 1876 la raó social canvià el nom per Batlló i Batlló, i funcionà fins el 1895: l'edifici, venut el 1906 es convertí amb l'escola que ara podeu visitar a http://www.ceib.upc.es/\nPublicat per Albert a 6:33 p. m. 1 comentari:


Vakantiehuizen in Esponellà huren of kopen? Holidayplace.eu\nPlaatsAlbanyàAnglésAvinyonet de PuigventósBegurBegur - EsclanyáBellcaire d'EmpordàBesalúBlanesBordilsBrunyolaCadaquésCaldes de MalavellaCalellaCalella de PalafrugellCalongeCanyelles PetitesCassà de la SelvaCastell d'AroCastell-Platja d'AroCastelló d'EmpúriesCastello de EmpuriesCastelló DŽEmpúriesCistellaCorçàCorsáCrespiàCruïllesDarniusEl Mas PinellEl Port de la SelvaEmpuriabravaEsponellàEstartit - Urb. Torre VellaFigueresFontetaFontettaGarrigasGarriguellaGeronaGironaL'EscalaL'EstartitLa Bisbal D'EmpordaLa Tallada d'EmpordàLlabiàLlafrancLlafranchLlagosteraLlancaLloret de MarLloret de mar - CanyellesLloret de Mar - CanyellesMaçanet de CabrenysMalgrat De MarMassanet de la SelvaMieresMonellsMont-rasMontiróNavataPalafollsPalafrugellPalamósPalau SavarderaPalsParlavàPauPeraladaPeratalladaPineda de MarPlatja d'AroPlaya De AroPlaya de PalsPontósPremia de MarRegencosRiudarenesRiudellots de la SelvaRomanyà d'EmpordàRomanya de la SelvaRosasRosess'AgaroSa RieraSales de LliercaSaltSan Pol de MarSant Antoni De CalongeSant Feliu de BoadaSant Feliu de GuixolsSant FerriolSant Jaume del LliercaSant Llorenç de la MugaSant Martí d'Empúriessant miquel de fluviaSant Pere PescadorSanta Cristina d'AroSanta SusanaSanta SusannaSerinyàSt Antoni de CalongeSt Feliu de GuíxolsSta Cristina d'AroTamariuTapisTorderaTorroella de MontgríTossa de MarUllastretVentallóVidreresVilacolumViladamatVilamaniscleVilasacraVilobi d'Onyar\nHomeSpanjeCosta BravaEsponellà0 resultaten\n0 vakantiehuizen in Esponellà gevonden


Convertidor de FODS a XLS en línia | Aplicacions GroupDocs gratuïtes\nConvertir FODS a XLS\nFODS a XLS Convertidor\nConverteix FODS a XLS documents en línia des de qualsevol dispositiu, amb un navegador modern com ara Chrome, Opera i Firefox.\nConverteix els teus FODS fitxers en línia. Podeu convertir els vostres documents de FODS des de qualsevol plataforma (Windows, Linux, macOS). No cal registrar-se. Simplement arrossegueu i deixeu anar el fitxer FODS al formulari de càrrega, trieu el format de sortida desitjat i feu clic al botó "Convertir". Un cop finalitzada la conversió, podeu baixar el vostre fitxer XLS.\nManera senzilla de convertir instantàniament FODS a XLS\nCom convertir FODS a XLS\nObriu el nostre lloc web gratuït de conversió de FODS a XLS.\nFeu clic al botó Converteix. Els fitxers FODS es carregaran i es convertiran a XLS format de resultat.\nEn primer lloc, heu d'afegir un fitxer per a la conversió: arrossegueu i deixeu anar el fitxer FODS o feu clic a dins de l'àrea blanca per triar un fitxer. A continuació, feu clic al quot; Convertquot; botó. Quan es completi FODS a XLS conversió, podeu baixar el fitxer XLS.\nAquest convertidor funciona ràpidament. Pots canviar FODS a XLS d'aquí a uns segons.\n🛡 És segur convertir FODS a XLS amb el nostre convertidor gratuït?\nnaturalment! L'enllaç de descàrrega de XLS arxius estarà disponible instantàniament després de la conversió. Suprimim els fitxers carregats al cap de 24 hores i els enllaços de descàrrega deixaran de funcionar després d'aquest període de temps. Ningú té accés als vostres fitxers. La conversió de fitxers (incloent-hi FODS és absolutament segura.\n💻 Puc convertir FODS a XLS en Linux, Mac OS o Android?\nSí, podeu utilitzar el nostre convertidor gratuït de FODS a XLS en qualsevol sistema operatiu que tingui un navegador web. El nostre convertidor FODS a XLS funciona en línia i no requereix cap instal·lació de programari.\n</> Com puc obtenir el codi font de FODS a XLS conversió?\nExemples detallats estan disponibles a GitHub en forma de projectes executables. Si només esteu interessats en FODS a XLS conversió, comproveu .NET & Java Exemples.


Escaldes vol “recuperar l'Artalroc per impulsar un equipament cultural emblemàtic” - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEscaldes vol “recuperar l'Artalroc per impulsar un equipament cultural emblemàtic”\nLa majoria que encapçala Rosa Gili entén que reclamar el retorn de l’edifici a la gestió comunal “és una qüestió de responsabilitat” i avalua diverses possibilitats per quan el tingui de nou disponible\n01/07/2020 (21:51 CET)\nL'edifici que albergava l'Art al Roc, la sala d'exposicions de Govern. Visitandorra.com\nEl comú d’Escaldes-Engordany vol recuperar l’edifici que, actualment, alberga la sala d’exposicions del Govern, l’Artalroc. La corporació el necessita per tirar endavant un “equipament cultural emblemàtic” que serveixi per unificar serveis que, ara, estan distribuïts a diferents espais de la parròquia, alguns en règim de lloguer. Així s’ha traslladat per carta a l’executiu, tot confiant en poder pactar una sortida de l’espai.\nL’edifici va ser impulsat durant el segon mandat de Toni Martí. Llavors es va conèixer com el Centre d’Interpretació de l’Aigua i del Madriu. Amb el temps, però, i a l’entendre de la corporació demòcrata liderada per Trini Marín, no va complir els objectius desitjats. Quan el Govern va necessitar un espai alternatiu a la sala d’exposicions situada a l’antiga caserna de bombers d’Andorra la Vella, enderrocada pel fallit projecte de The Cloud, es va pactar la seva cessió. Això sí, de forma “gratuïta”.\nUnificar aules i tallers artístics i buscar sinèrgies amb el projecte de les basses termals són algunes de les opcions que la majoria comunal té sobre la taula amb l’espai\nAra han passat cinc anys. I, també, ha entrat una nova majoria, socialdemòcrata en aquest cas, que vol donar un impuls a l’Artalroc. Entenen que pot convertir-se en un “equipament cultural emblemàtic” del qual la parròquia no disposa. Sobre la taula hi ha diferents possibilitats que poden acabar convergint.\nPer un costat, entenen que activitats com les aules de música o altres tallers artístics estan repartides en diferents espais. Alguns, fins i tot, no del comú i, per tant, suposen un cost en lloguer. També es té la vista posada en un dels projectes estrella del programa electoral amb el qual Rosa Gili i el seu equip van guanyar les eleccions: la construcció d’unes basses d’aigua termal prop de la zona del roc del Metge per potenciar aquesta peculiaritat de la parròquia. L’Artalroc, o el CIAM, com es vulgui, hi és molt a prop i les sinergies podrien ser important.\nFa uns dies, el comú va enviar la carta al Govern per informar-lo que, cinc anys després, volen posar fi a la cessió gratuïta de l’espai. Les fonts de la corporació consultades deixen clar que la voluntat no és pas generar polèmica, sinó advertir d’aquesta intenció i poder encetar unes converses per pactar una sortida ordenada, que doni prou temps a l’executiu per trobar alternatives d’ubicació al material exposat a l’Artalroc.\nDe fet, entenen que és “una qüestió de responsabilitat”. Recorden que l’acord amb Govern marcava que la cessió seria fins que s’acabés The Cloud. Ara, aquest projecte, està clar, no es finalitzarà mai. I això se suma que, entenen, el comú d’Escaldes necessita l’edifici.


Ajuntament d'Alzira - L'alcalde-Curriculum\nVa nàixer a València l’any 1958, però des de fa més de 35 anys residix a Alzira (la Ribera Alta).\nLlicenciat l’any 1990 en Ciències de l’Educació, Universitat de València.\n- És professor amb destí definitiu al CEIP Víctor Oroval de Carcaixent.\n- En l’actualitat participa en projectes editorials d'Edicions Bromera i Edicions 96, i és professor associat del Departament de Didàctica i Organització Escolar de la Universitat de València.\n- Ha estat coordinador del Programa d’Escoles Viatgeres als serveis centrals de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (1986-87), i durant els cursos 92-93 i 93-94 va exercir com a assessor tècnic de valencià al Servei d’Ensenyament en Valencià de la Direcció General d’Ordenació i Innovació Educativa.\n- Va ser president d’Escola Valenciana–Federació d’Associacions per la Llengua (www.fev.org ) des de juny de 2002 fins al novembre de 2010.\n- Ha col·laborat en diferents activitats de formació del professorat en els CEFIRE de Gandia, Ontinyent i Alzira, i ha publicat diferents experiències pedagògiques i sociolingüístiques en revistes especialitzades com Temps d’educació, Cuadernos de pedagogía, Escola Catalana, Guix, etc.\n- L’ensenyament a Alzira (1700-1812), llibre publicat per Ed. Germania i l’Ajuntament d’Alzira, 1994.\n- Moviments socials i llengua, publicat a Temps d’educació, revista de la Divisió de Ciències de l’Educació de la Universitat de Barcelona, 1996.\n- Autor dels contes Somni sense por i El conte de la Marieta Roseta, publicats per Edicions 96 (1999 i 2007, respectivament), i Amàlia, conserge de rialla, publicat per Baula, 2006.\n- Coordinador del Projecte d’Acord. Quaderns per a l’ensenyament del valencià per a nouvinguts (editat per Edicions 96, la FEV i Bancaixa, 2003-2004) i del Projecte Tallers de Cultura Popular (editat per Edicions 96 i la FEV).\n- Regidor i portaveu de la Coalició Compromís a la ciutat d’Alzira (2011-2015). És president del Consell General de Compromís al País Valencià.\n- Alcalde-president de l’Ajuntament d’Alzira des del 13 de juny de 2015.


Hi ha dolors que vénen de cop - Joan Vilaseca\nHi ha dolors que vénen de cop\nEm refereixo als dolors físics, a punxades, a fiblades. A vegades, avisen, és cert, però encara no els concedeixes, aleshores, la possibilitat que acabin trasbalsant la vida de cada dia. Vull dir, per exemple, un mal de queixal. De cop, perceps una fiblada. Després, res. Al cap d’un temps, una nova fiblada. Aleshores, tot i que ho pressenties, et sorprèn el llampec d’aquella fuetada. Hi ha dolors, en canvi, que arriben d’una manera més ordenada, amb pausa, com si es tractés d’aquella boira baixa que veus que s’acosta o a la qual tu t’hi acostes sense cap possibilitat d’esquivar-la. Penses que hi ha dolors, molèsties en podríem dir, amb els quals fins i tot es poden establir excel·lents relacions de veïnatge. Te’ls vas fent teus i t’acabes acostumant a la seva presència, com els veïns que trobes a l’ascensor. No som amics, però hi tens un tracte.\nA poc a poc, però aquella boira es fa espessa. I arriba una contractura colossal. Un estat de rigidesa de dimensions gegantines s’han anat instal·lant en els músculs de l’espatlla, a la part dreta, fins arribar a les cervicals. Em provoca allò que en podríem dir una torticoli, però no és només això, sinó una senyora contractura, que em debilita i em produeix una certa sensació de desemparament.\nTot això deriva en una contractura. Aleshores la boira que esdevé espessa es converteix en un nus que s’instal·la al múscul. Penses que et convindria anar al massatgista però en una situació de crisi, optes per solucions extremes, com ara recuperar l’ampolla d’aigua calenta, recoberta d’una tela de rus perquè el tacte sigui més agradable, de color vermell. L’omples d’aigua calenta i te l’acostes al coll. El plaer és indescriptible. No són uns massatges, però amoroseixen el dolor.\nDavant d’aquesta ampolla tinc dues possibilitats: o pensar que és un remei eficaç i prou, o pensar que és un remei eficaç que m’acosta a la vellesa. Miro de pensar que és un remei eficaç. Després t’empastifes la zona afectada d’un gel que calma i que és fred i gelatinós. Més calmants. Ara, uns sobres allargats, de color blavós, efervescents, amb un regust àcid, agradable. Penso que he trobat el triangle que dissipa la boira. Ampolla, gel i efervescència.\nAl cap d’un temps, però, quan l’ampolla es refreda, quan el gel desapareix, quan els efectes dels sobres efervescents esgoten els efectes em torno a enfrontar tot sol als músculs adolorits. Hi ha moments de desolació, de no saber trobar una mínima sensació de comoditat. Són uns moments crítics, de desesperació, d’un cansament colossal, de dimensions gegantines. Moments en les qual penso que no hi ha sortida, que aquest dolor m’acompanyarà per a sempre més. Davant d’aquesta perspectiva tan poc engrescadora penso que la contractura muscular serà, entre d’altres, una d’aquelles sensacions doloroses que ja no deixaré. Tindre moments de tota mena. I ara entenc aquelles paraules: “Hem vingut al món a patir”. Doncs, quina gràcia que em fan!


Què són i per què serveixen els retenidors Post-Ortodòncia? - Dentista Vilafranca del Penedès | Estètica Dental Vila\nQuè són i per què serveixen els retenidors Post-Ortodòncia?\nConsells • 19 de novembre del 2020\nls tractaments d’ortodòncia solen durar entre un i tres anys, un període en el qual les revisions periòdiques i la constància resulten imprescindibles. Quan es corregeix la mossegada, les dents llueixen més boniques i alineades, però segueixen sense estar estabilitzades en les seves noves posicions. L’os i els lligaments necessiten temps per ajustar i mantenir les dents al seu lloc de forma segura.\nEls aparells ortodòntics apliquen forces mecàniques sobre les dents per desencadenar canvis en els lligaments i l’os que permetin el desplaçament. Aquest procés és lent i es planeja amb cura, perquè les dents acabin desplaçant-se a la posició correcta.\nUn cop aquest procés ja ha finalitzat i es procedeix a retirar l’ortodòncia, el següent pas és el manteniment dels resultats obtinguts amb retenidors. L’ús de retenidors després de l’ortodòncia és una part essencial de la cura continua de les dents i el seu objectiu és mantenir el mateix somriure que l’ortodòncia ha anat formant durant els anys anteriors. Si no fa servir un retenidor en aquest punt del tractament, les dents s’aniran desenfilant poc a poc i tornarà tot a la casella de sortida.\nHi ha dos tipus de retenidors post-ortodòncia: fixos i extraïbles. A l’hora de triar el tipus es solen considerar les necessitats clíniques cas per cas, els desitjos del pacient i el bon fer general que el dentista i el pacient podrien esperar del manteniment del retenidor.\nCom sempre, el més important és posar-se en mans de bons professionals i deixar-nos aconsellar per mantenir el nostre somriure sa i bonic.


Neus Lloveras i Massana - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLloveras durant l'acte de presentació de Junts pel Sí (2015)\n3 agost 1963 (58 anys)\n3a Presidenta de l'Associació de Municipis per la Independència\n8 abril 2016 – 7 febrer 2018\n← Josep Andreu i Domingo – Jordi Gaseni Blanch →\n← Joan Ignasi Elena i Garcia – Olga Arnau i Sanabra →\nRegidora de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú\nNeus Lloveras i Massana (Vilanova i la Geltrú, 3 d'agost de 1963) és una empresària i política catalana. Ha estat alcaldessa de Vilanova i la Geltrú durant dos mandats municipals, entre l'11 de juny de 2011 i el 15 de juny de 2019. Ha estat diputada al Parlament de Catalunya des del 26 d'octubre de 2015 fins al 27 d'octubre de 2017. Ha estat presidenta de l'Associació de Municipis per la Independència, entre abril de 2016 i febrer de 2018.\nPer motiu de la professió del seu pare, el tenor Joan Lloveras i Sorni, va passar bona part de la infantesa en altres països. Entre el 1967 i el 1969 va viure a Tel Aviv (Israel), i a la dècada dels 70 a Alemanya, a Essen (entre 1971 i 1973) i a Hamburg (entre 1973 i 1980). A principis dels anys 80 va tornar a Vilanova i la Geltrú per quedar-s'hi definitivament. A Catalunya va cursar els estudis acadèmics de Batxillerat i COU al Col·legi Alemany de Barcelona i va accedir a la Universitat. Tot seguit va obtenir el títol de Tècnic Administratiu al CIC de Barcelona i es va diplomar en Direcció Financera a l'escola de negocis EADA. Ha estat durant 26 anys directora financera de l'empresa que ha acabat sent el seu projecte professional. Entre 2001-2003 va formar part de la directiva del Club Patí Vilanova. La seva implicació en la vida associativa de Vilanova i la Geltrú la va encaminar a la política municipal. Finalitzada la seva etapa de servei públic, el juny de 2019, s'ha reincorporat a la seva vida professional, tal com sempre havia mantingut que faria. Actualment és la Consellera Delegada i Responsable de Relacions Externes de la mateixa empresa. Des de l'1 d'octubre de 2019 és la presidenta de la patronal FEGP.\nA les eleccions municipals de 2011 fou cap de llista per Convergència i Unió (CiU) i fou la força més votada. Es convertí així en la primera dona a l'alcaldia de Vilanova i la Geltrú, tot encapçalant un govern en minoria. A les eleccions municipals de 2015, la seva candidatura resultà novament la primera en vots i regidors, encara que amb necessitat de pactar per formar govern. Primer, va governar l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú amb un pacte CiU-PSC, que va durar fins al 5 d'abril de 2018. En aquesta data, la formació liderada per Neus Lloveras va trencar l'acord de govern a causa de la situació política de Catalunya i de l'aval del PSC a l'aplicació de l'article 155. El 28 de maig de 2018 els grups municipals de CiU i ERC van signar un pacte de govern fins a final de mandat.\nEl juliol de 2015 va incorporar-se a la candidatura Junts pel Sí (JxSí), ocupant el número 14, per concórrer a les eleccions al Parlament de Catalunya del 27 de setembre. Fruit dels resultats dels comicis, fou diputada de JxSí durant l'onzena legislatura. D'altra banda, el 8 d'abril de 2016 va assumir la presidència de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), càrrec que va exercir fins al 7 de febrer de 2018. El jutge Pablo Llarena va investigar-la si per un presumpte delicte de rebel·lió, però finalment la va deixar fora de la causa del procés independentista. El Tribunal Superior de Justícia de Catalunya la va citar com a investigada per un presumpte delicte de desobediència per haver promogut el referèndum de l'1 d'octubre de 2017 entre els alcaldes. El gener de 2019 es va arxivar la causa.\nEl 2017 va anar a les llistes de Junts per Catalunya per Barcelona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017. Després va anunciar la voluntat d'abandonar la política institucional i que no aspiraria a ser reelegida alcaldessa de Vilanova i la Geltrú.\n↑ «Entrevista a Neus Lloveras». Alcaldes.eu. Arxivat de l'original el 2018-01-14. [Consulta: 8 desembre 2013].\n↑ 2,0 2,1 2,2 «Biografia de Neus Lloveras». CiU.cat. Arxivat de l'original el 2013-12-12. [Consulta: 8 desembre 2013].\n↑ 3,0 3,1 «Biografia de Neus Lloveras». Vilanova.cat. [Consulta: 31 octubre 2012].\n↑ «Resultats de les eleccions municipals 2015 a Vilanova i la Geltrú». Vilanova.cat, 24-05-2015. [Consulta: 28 octubre 2015].\n↑ «CiU i PSC signen acord per la governabilitat de Vilanova i la Geltrú». Vilanova.cat, 12-06-2015. [Consulta: 28 octubre 2015].\n↑ «El PDeCAT trenca el pacte de govern amb el PSC a Vilanova i la Geltrú». El Punt-Avui, 05-04-2018.\n↑ «CiU-PdeCat i ERC presenten el nou pacte de Govern a Vilanova i la Geltrú». La Ciutat, 28-05-2018.\n↑ «L'assemblea general escull l'alcaldessa Neus Lloveras com a nova presidenta de l'AMI». MunicipisIndepencia.cat, 08-04-2016.\n↑ «Neus Lloveras deixa la presidència de l'AMI». Ara.cat, 07-02-2018.\n↑ «Arxiven la causa contra Miquel Buch i Neus Lloveras per haver promogut l'1 d'Octubre entre els alcaldes». RAC1.cat, 28-01-2019. [Consulta: 29 gener 2019].\n↑ «Junts per Catalunya, la llista del PDECat que liderarà Puigdemont». VilaWeb.cat, 13-11-2017. [Consulta: 13 novembre 2017].\n↑ «Neus Lloveras anuncia la seva retirada de la política al final d'aquest mandat». Eix Diari, 10-01-2018.\nNeus Lloveras i Massana - Lloc web oficial\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Neus_Lloveras_i_Massana&oldid=28783901»


Knowmads, els treballadors del futur?\nRECIPE · Pautes per construir un Elevator Pitch\nKIM’s RECIPES Emprenedors, PIMES, start-ups 1-2 min. Comunicació, Márqueting, Innovació, Financiament. No requereix més de 1-2 minuts És inestimable aconseguir immediatament la participació de la teva audiència amb un gran ganxo Explicar clarament la teva missió, ser específic sense entrar en els detalls Encara no és el moment d’explicar com funciona la part tècnica del […]\nKIM’s RECIPES Qüestions fonamentals en la valoració econòmica d’intangibles Empresaris, emprenedors, PIMEs, Start-ups, centres tecnològics, centres de recerca, universitats 2-3 min. Valoración, Propiedad Intelectual, Propiedad Industrial, Patentes, Derecho. Per què vols dur a terme la valoració? El per què definirà el mètode de càlcul. Un objectiu de tota companyia ha de ser obtenir el major […]\nRECIPE · Com determinar el potencial de comercialització de la teva tecnologia\nKIM’s RECIPES 8 passos per portar el teva tecnologia al mercat Emprenedors, PIMES i Start-ups 2-3 min. Negociació, Comercialització, Tecnologia, TRL, MRL, Patent, Mercat. 1.Fes mapes tecnològics. Coneix en quina mesura aquesta problemàtica està sent explorada per altres organitzacions. Com més organitzacions trobis que estiguin desenvolupant o bé una tecnologia similar o bé una tecnologia […]\nProtegit: RECIPE · 10 beneficios para las PYMES al registrar su Propiedad Intelectual


Mirar als ulls - Diari de Girona\nLa meva àvia sempre em deia: «Quan parlis amb algú, mira'l als ulls». La majoria de frases pedagògiques que ens diuen quan som petits se'ns queden gravades per sempre, al principi de manera literal, però amb el pas dels hiverns es van omplint de significat i van desgranant-se amb aprenentatges cada cop més subtils i més profunds... això és el que m'ha passat amb aquest aprenentatge. Mirar als ulls no només és una acció de respecte vers el que t'està parlant, sinó que també és una acció plena de significat. Et reconec. Respecto la teva opinió, la comparteixi o no, valoro el temps que passo amb tu, et vull conèixer més, intueixo com et sents, em reconec en tu. Tot això és mirar als ulls a l'altre.\nEstà bé recordar-ho en els moments actuals, perquè tinc la sensació que s'està perdent el costum, ocupats com estem a mirar a tot arreu alhora i no a qui tenim davant.\nPer això, quan tenim l'oportunitat de posar en paraules un projecte com el Nahual, m'ha vingut al cap aquesta frase. Perquè el que et permet aquesta iniciativa, que aquest any compleix dotze edicions, és mirar als ulls a algú de qui no havies sentit a parlar mai, i que viu en una realitat allunyada en distància, en cultura, en pensaments i en maneres de fer, de la teva realitat quotidiana.\nMirar als ulls d'una jove Nahual, d'ètnia indígena, provinent d'un país amb mancances molt greus en matèria de drets humans o equitat de gènere com és Guatemala, et permet conèixer la seva història i t'apropa a un món en què potser mai havies posat un bri de pensament.\nPer als joves que passen aquí tres mesos, gràcies al Projecte Nahual, la vida professional i personal els canvia, i sempre per a millor. És el cas de l' Álvaro (Nahual 2008 i pioner en aquest projecte), activista cultural i lluitador aferrissat contra el narcotràfic al seu país, i que actualment dirigeix un centre comunitari a la seva ciutat; de la Lily (Nahual 2009) que va cocrear durant la seva estada un espai de trobada per a dones nouvingudes que encara funciona a les ribes del riu Ter; de la Jackie (Nahual 2010), bibliotecària innovadora que va deixar a Salt la seva empremta amb una iniciativa per a infants que continua any rere any; de la Brendy (Nahual 2011), mestra en àrea rural i que fa el possible perquè els infants atesos puguin esmorzar cada dia a la seva escola i encara es pregunta què es fa aquí amb tot el menjar que sobra a les nostres taules; de la Marleny (Nahual 2012), que va ser ambaixadora indígena del seu país i ara dirigeix una ONG al seu poble natal centrada en les dones víctimes d'un sistema heteropatriarcal violent i abusiu; de l' Anita o en Pedro, la Maricela (Nahuals 2013, 2014... ). Tots i cada un van deixar una petjada molt difícil d'esborrar.\nGràcies a la implicació dels professionals dels centres cívics i equipaments municipals, de la Coordinadora d'ONGs de Girona i Alt Maresme, de l'energia i esforç de totes les entitats que formem part d'aquest xarxa tan gran (i sovint invisible i menystinguda) d'ONGs i organitzacions socials que tenim a la nostra comarca, gràcies a tots ells, la ciutadania en general van conèixer companys i companyes que veuen en la cooperació internacional una sortida digna a la seva situació i a la de les seves comunitats, i que posen tot el seu cor i les seves ganes a canviar les regles del joc.


El fang pot ser el futur sostenible de l'arquitectura\nEls seus avantatges guanyen pes en el context de crisi econòmica i ambiental\nALBERT PUNSOLA 06/05/2012 00:00\n260x366 Una escena del dia de mercat a Sanga / MIQUEL BARCELÓ Una escena del dia de mercat a Sanga / MIQUEL BARCELÓ\nLa gran expansió del formigó durant el segle XX va deixar en la penombra l'ús tradicional del fang en les construccions en bona part del planeta. Segons l'arquitecta Sandra Bestraten, del gabinet Bestraten Hormías, "fer servir la terra sense cocció va quedar estigmatitzat i associat a la pobresa i l'endarreriment davant els suposats avantatges dels nous materials". Aquesta visió està començant a canviar i cada cop són més els arquitectes i professionals de la construcció en països del primer món que reivindiquen la recuperació d'aquesta tradició, que s'ha mantingut ben viva als països en vies de desenvolupament. Avui més de la meitat de la humanitat viu en cases de fang, "però si, de sobte, totes aquestes persones volguessin cases de formigó -apunta Bestraten- no hi hauria prou primera matèria al món per fer-les". D'altra banda, la producció del formigó es fa a unes temperatures superiors als 1.500 graus que demanen un elevat consum energètic.\nLa reivindicació del fang es basa en les virtuts que té. "Aquesta arquitectura està feta amb un material, la terra, que es troba arreu; només cal saber les proporcions més adients d'argila, sorra i llims i ja es pot utilitzar sense necessitat de cocció ni de reaccions químiques", explica Sandra Bestraten. El coneixement de les proporcions dels components de la terra és ancestral i ha quedat avalat per la història: algunes construccions precolombines, com les huacas del Perú, amb 2.000 anys d'antiguitat, han arribat fins als nostres dies en molt bon estat. En el cas de construccions més efímeres, quan deixen de ser utilitzades, el fang acaba tornant a la terra i el cicle de vida queda tancat sense generar cap residu.\nUn altre aspecte en què el fang guanya a altres materials és en la seva contribució a la salut i el confort, el que es coneix com a biohabitabilitat. Bestraten assenyala: "El comportament tèrmic del fang és idoni perquè a l'estiu fa que estiguem frescos i a l'hivern que no tinguem tant de fred". Aquest comportament s'explica per la velocitat lenta amb què absorbeix temperatura de l'entorn i la cedeix. D'aquesta manera, la calor del dia triga a entrar a la casa i quan ho fa del tot ja és de nit, i passa el mateix amb el fred. "Per contra, el maó cuit es converteix en un pont tèrmic on l'escalfor i el fred es transmeten ràpidament". Respecte a la humitat, el fang fa que la casa "respiri". L'excés d'humitat surt a l'exterior i no es condensa, i així augmenta la sensació de benestar a l'interior.\nGaudí, coneixedor d'aquesta propietat, va utilitzar aquest material en els pavellons d'accés a la finca Güell, situats a l'avinguda de Pedralbes de Barcelona. D'altra banda, el fang és un excel·lent aïllant acústic i minimitza la influència dels camps electromagnètics, cada dia més presents a l'interior dels edificis. Tot i això, també té les seves limitacions. Per exemple, s'ha de protegir de la humitat exterior amb una bona base aïllant i una coberta. Tampoc és adient per aixecar edificacions de gran altura, si bé la ciutat de Xibam, al Iemen, és coneguda pels seus excepcionals gratacels de terra -alguns de dotze pisos-, que tenen més de 400 anys.\nEn qualsevol cas, l'arquitectura del fang actual aposta per habitatges, oficines i equipaments. Al departament d'Isère (França) als anys 80 s'hi va aixecar un barri sencer d'habitatges de protecció oficial. "La clau per a l'impuls definitiu seria que existís una normativa reguladora específica i que aquestes tècniques de construcció s'incorporessin a la universitat, ja que, de moment, els plans d'estudi només ensenyen a calcular per al formigó i l'acer", conclou Bestraten. Tot plegat queda compensat per les iniciatives teòriques i constructives en marxa que apunten una solució al repte actual: com permetre el creixement, sense oblidar la dimensió social i reduint els impactes en el medi.


La televisió local: entre el poc realisme de la TDT i la revolució d’internet\nEl mapa radioelèctric del Camp de Tarragona, dissenyat la dècada passada pel govern espanyol, té poc a veure amb la situació actual que ha creat el mercat\nJORDI SALVAT Tarragona/reus | 04/07/2018 07:27\n651x366 Els informatius són el pilar fonamental de la programació de Canal Reus TV des de la seva creació, ja fa vint anys. / CANAL REUS TV Els informatius són el pilar fonamental de la programació de Canal Reus TV des de la seva creació, ja fa vint anys. / CANAL REUS TV\nL’arribada de la televisió digital terrestre (TDT) a finals de la dècada passada va ser una oportunitat per regularitzar la situació alegal de les emissores locals de televisió al Camp de Tarragona, però també va provocar la desaparició d’alguns canals. Una dècada després ha quedat més que demostrat que la planificació de l’espai radioelèctric del nostre territori va ser totalment irreal. Aquesta planificació partia del Plan Técnico Nacional de la Televisión Digital Local, que el govern espanyol havia fet el 2004 i que dividia el Camp de Tarragona en tres espais radioelèctrics: per una banda hi havia el Tarragonès, l’Alt Camp i la Conca de Barberà; per l’altra, el Baix Camp i el Priorat; i, finalment, el Baix Penedès es va agrupar amb l’Alt Penedès i el Garraf. Cada espai tenia un múltiplex que permetia quatre canals de televisió.\nEra una època de puixança econòmica global, però la posterior implantació de la TDT es va fer en un context de crisi. En els últims anys les televisions locals han fet una aposta decidida per difondre els continguts per internet i les xarxes socials, conscients que són el futur i que la TDT aviat serà història.\nEn el cas del Tarragonès, l’Alt Camp i la Conca de Barberà, un dels quatre canals havia de ser públic i els altres tres privats. El concurs va atorgar les llicències privades a Canal Català, TeleTaxi TV i Lauren Films.\nUna iniciativa privada fallida\nLes dues últimes mai van arribar a emetre, mentre que Canal Català ho va fer fins al 2013, any en què va desaparèixer. Punt TV, que emet continguts només d’àmbit nacional, va comprar-ne la llicència. Joan Martínez Vergel va dirigir Canal Català entre el 2008 i el 2010 i va pilotar la transició del món analògic al digital i el trasllat dels vells estudis del carrer López Peláez a uns de molt més amplis i moderns al Marina Port Tarraco.\n“Emetíem entre 3 i 4 hores diàries de programació pròpia, amb informatius, esports i un magazín de debat. Teníem molta redifusió i continguts que ens arribaven de la cadena a Barcelona. Però va arribar la crisi i van baixar els ingressos de publicitat, i reduir costos volia dir disminuir la qualitat del producte. I vaig deixar-ho perquè no volia entrar en aquest joc”, recorda Martínez Vergel, que afegeix que veu molt difícil en el context actual del sector que hi hagi un altre canal privat si no és com Canal Reus, que rep una quantitat molt important de finançament públic.\nUn consorci que funciona\nEn el cas del canal públic, set ajuntaments -Tarragona, Salou, Vila-seca, Torredembarra, Constantí, Valls i Montblanc- van formar el Consorci per a la Gestió de la TDT del Camp de Tarragona, i el setembre del 2009 TAC12 TV va començar les emissions. Nou anys després ja hi ha dos ajuntaments més que s’han sumat al consorci: Altafulla el 2012 i l’Espluga de Francolí aquest mateix any.\nA TAC12 TV hi treballen una dotzena de persones i la plantilla s’ha mantingut molt estable. Emeten una mitjana de dues hores diàries de producció pròpia, però aquesta xifra augmenta quan hi ha retransmissions de festes majors o de les processons de Setmana Santa. Les audiències dels informatius arriben fins als 80.000 teleespectadors. “La nostra aposta com a mitjà de comunicació és aquella informació de proximitat a la qual no arriben les televisions generalistes. Hem trobat algunes temàtiques per les quals podem fer una aposta important, com els castells. Ho hem potenciat amb recursos propis i en coproducció amb La Xarxa Televisions i aconseguim audiències molt importants. Podem arribar a 120.000 teleespectadors”, explica Xavier Abelló, director de TAC12 TV. Les coproduccions amb altres televisions sovintegen, com passa amb la Televisió Terres de l’Ebre, que organitza debats i entrevistes electorals, i també amb Betevé.\n“Cada societat té els mitjans que es mereix. Al Camp de Tarragona hi ha lloc per a una televisió pública i una de privada. La planificació del govern estatal, amb vuit canals per a aquest territori, va ser excessiva”, afirma Abelló, que apunta que la televisió local és un fenomen molt propi de Catalunya i que en altres territoris de l’Estat i Europa, amb televisions molt més comercials i uns estàndards de qualitat diferents, no és tan habitual. Abelló considera que en pocs anys la tecnologia en el món de la televisió ha evolucionat “a una velocitat impressionant” i els processos s’han fet més senzills i econòmics.\nAl múltiplex de les comarques del Baix Camp i el Priorat li corresponien dos canals públics i dos de privats. Un dels públics era per a l’Ajuntament de Reus, que mai ha posat en funcionament cap canal, mentre que l’altre havia d’unir diversos municipis de la comarca en el consorci de la TDCamp. Va ser un dels primers que es va constituir a tot Catalunya, el 2006, i estava participat per sis organismes públics del Baix Camp: Cambrils, Mont-roig del Camp, Vandellòs i Hospitalet de l’Infant, la Selva del Camp, Riudoms i el Consell Comarcal del Baix Camp. Cap, excepte Cambrils, va complir amb l’obligació d’aportar fons per al manteniment i l’explotació del canal. El consistori cambrilenc es va quedar sol i el gener del 2013 va tancar l’emissora de televisió i la ràdio locals -amb trenta anys d’història- al·legant que el seu elevat cost (400.000 euros a l’any) era inassumible. El tancament va deixar vuit periodistes a l’atur. Uns mesos abans ja s’havia fet un important ERO, i s’havia reduït una plantilla que havia arribat a tenir quinze treballadors.\nEn el sector privat, Canal Català havia guanyat una de les llicències per emetre, però mai ho va arribar a fer. L’altra va ser per a Canal Reus TV, que havia començat les emissions el 1998 i estava molt consolidat a la ciutat, tal com explica Francesc Domènech, que va ser-ne el director entre el 2003 i el 2011: “La gent de Reus s’havia adonat que era una televisió molt ben feta, un bon producte. I l’eslògan estava molt ben triat: Mira’t. Buscaven que s’hi veiés molta gent. Jo mateix era molt escèptic amb la televisió local, però vaig veure que la falta de recursos es pot suplir amb professionalitat i creativitat”.\nDomènech apunta que l’arribada de la TDT va representar un canvi molt gran: “Hi havia una part negativa, i és que vam passar de tenir vuit o nou canals al comandament, que volia dir que la gent et trobava fàcilment, a tenir desenes de canals. Això feia que t’haguessin de buscar expressament i et complicava la visibilitat. Però tenia un vessant positiu, i és que amb la regularització del sector deixàvem enrere una situació d’alegalitat que creava incertesa, perquè una cadena estatal et podia ocupar la freqüència i no podies fer-hi res. Guanyàvem seguretat jurídica. I també vam millorar molt la qualitat tècnica, i vam arribar a equiparar-nos amb les grans cadenes”.\nEntre la tradició i la singularitat\nAl Vendrell hi ha televisió local des dels anys 80, i en aquella època la productora 1A ja emetia esporàdicament esdeveniments com la festa major en una freqüència llogada a l’Ajuntament. El 1996 el consistori va sumar la televisió a la ràdio municipal i va crear el Vendrell Televisió, la qual cosa va fer que s’ampliessin les instal·lacions de la ràdio i la plantilla. “El canvi a la TDT va ser traumàtic, ja que vam entrar en un múltiplex on hi havia dos canals públics. Un era per a Vilanova i Sitges, i al Vendrell ens havíem d’entendre amb Vilafranca per crear un consorci. Mai ens vam entendre i tots dos estem emetent de manera irregular. Nosaltres ho fem en la freqüència que correspon al 3deVuit. Com que ells no emeten, ens l’han llogada”, apunta el director tècnic del Vendrell TV, Víctor Merencio, que creu que la planificació de la TDT es va fer malament.\nEl 3/24 del Camp de Tarragona\nLa Selva del Camp té una llarga tradició audiovisual, que arrenca a començament de la dècada dels noranta amb emissions de festes i altres esdeveniments locals. El 2002 es va crear Canal Camp a partir de les instal·lacions de la Selva, en col·laboració amb altres ajuntaments com el de Cambrils, Constantí i l’Hospitalet de l’Infant. La falta d’acord entre institucions va deixar la Selva del Camp sola en el projecte, que ha perviscut fins a l’actualitat, amb una llicència d’emissió per internet i fent servir també una freqüència de TDT.\nAmb una plantilla de 4 persones, Canal Camp emet les 24 hores del dia en un format semblant al del canal 3/24 de Televisió de Catalunya, i té uns continguts informatius locals que es van actualitzant. De manera excepcional també inclou algun documental d’àmbit local i programes de La Xarxa. Actualment s’està preparant per poder emetre en streaming.\nLa televisió “nuclear”\nTV Vandellòs és un cas únic al Camp de Tarragona, ja que emet amb dos centres emissors propis, sense passar per la Mussara. Pot fer-ho perquè és a la zona d’influència de la central nuclear de Vandellòs II i, en cas d’emergència, la televisió seria el mitjà de comunicació per fer arribar la informació a la ciutadania. Però Vandellòs té una llarga tradició de televisió, que va començar a finals dels vuitanta gràcies a les emissions irregulars que un grup d’amics de la població feia sobre les festes majors del municipi. El 1995 l’Ajuntament va fer una gran inversió per substituir les càmeres domèstiques. TV Vandellòs emet una mitjana de dues hores diàries de programació en redifusió. Aquest mes de juny ha retransmès per primer cop un ple municipal per la pàgina de Facebook.\nJocs Mediterranis de Tarragona: un gran repte\nEls Jocs del Mediterrani de Tarragona, celebrats del 22 de juny a l’1 de juliol, han sigut, segons el director de TAC12 TV, Xavier Abelló, “el desplegament més important de la televisió local a Catalunya”. Per cobrir aquest esdeveniment, que s’ha fet en 15 seus diferents, s’han necessitat un centenar de persones en coproducció entre TAC12 TV i La Xarxa Televisions, que aplega 49 televisions locals d’arreu del país.\nDurant els deu dies de competició s’han fet dues retransmissions esportives diàries i cinc informatius diaris, amb un grau d’especialització molt alt.\nEl futur: en transició cap a internet\nLes televisions locals estan potenciant gradualment els seus continguts a internet i el que emeten per antena ho pengen a la seva pàgina web i ho comparteixen a les xarxes socials. “El futur de la televisió passa per ser tota per internet. És una transició més llarga del que molts experts pronosticaven, però arribarà un dia en què tindrem un ordinador al menjador i hi mirarem la televisió, sense graelles. La TDT deixarà d’existir”, assenyala Abelló, que afirma que, segons les dades que tenen, actualment l’emissió per internet de TAC12 TV encara no ha superat l’emissió per la TDT. Víctor Merencio, d’El Vendrell TV, considera que “la transició la marcarà la gent”. “Hem de tenir en compte el paper dels operadors privats i la implantació de les smart TV a les llars”, afegeix. Des de Canal Camp, David Prats assenyala que a l’emissora selvatana el consum per l’aplicació de mòbil ja supera el consum des de la pantalla de televisió i estan treballant per poder emetre en streaming. Prats té molt clar que en un futur no gaire llunyà deixaran d’emetre per TDT.\nEl director de Canal Reus, Sergi Vallhonrat, explica que en els tres últims anys han fet un gran esforç per obrir-se a altres canals més enllà de la TDT. “Estem en una revolució que, a causa de l’impacte d’internet, afecta tots els mitjans. Els estudis de les grans cadenes apunten que la mitjana d’edat dels usuaris de la TDT és de seixanta anys i volem arribar a un nou públic més jove”, comenta. El gener del 2017 Canal Reus va estrenar una nova web adaptada a smartphones i tauletes i ha apostat per continguts en xarxa amb càpsules de dos o tres minuts. “Hem notat un creixement molt important del consum per aquests canals”, assenyala Vallhonrat.