La Plataforma per la Llengua i l’associació WICCAC demanen a EULEN que deixi d’excloure el català del seu portal web | Nòvas | Plataforma per la Llengua\nDijóus, 2 de novembre de 2017\nLa Plataforma per la Llengua i l’associació WICCAC demanen a EULEN que deixi d’excloure el català del seu portal web\nLes organitzacions pel català lamenten que Eulen hagi involucionat pel que fa als drets dels catalanoparlants: si abans la pàgina era accessible en català, ara ja no. La Plataforma i WICCAC reivindiquen el dret d'accés a la informació en la llengua pròpia del país.\nEl proppassat mes d'octubre, la Plataforma per la Llengua i l'organització WICCAC (Webmàsters Independents en Català, de Cultura i d'Àmbits Cívics) van enviar una carta al senyor Juan Ramón Pérez Sancho, director general executiu del grup Eulen, per mostrar-li la preocupació pel fet que aquesta companyia exclogui la llengua catalana dels seus portals i prestacions en línia. Eulen disposa de diverses pàgines web, però els continguts, els serveis i les informacions que hi ofereix només es troben disponibles en castellà, anglès, portuguès i àrab, i el portal corresponent a l'Estat espanyol només es pot consultar en castellà i anglès. Això es tracta d'una involució quant als drets dels parlants de català, atès que fa uns anys les pàgines d'Eulen eren accessibles en català, castellà, basc, gallec, portuguès, anglès i francès.\nLa companyia, que durant l'estiu ja va veure minvada la seva reputació a causa de la vaga que els vigilants de seguretat van protagonitzar a l'aeroport del Prat, ha crescut significativament durant els darrers anys, tot diversificant els serveis que ofereix, i té una incidència especial en l'àmbit de la seguretat privada. És per aquests motius, que les organitzacions per la defensa de la llengua s'hi van adreçar: és incomprensible que una empresa com Eulen, en plena expansió, amb implantació a Catalunya i un contracte lucratiu amb l'aeroport del Prat, opti per reduir les prestacions lingüístiques en comptes d'ampliar-les. La mateixa demanda es fa extensiva a l'atenció oral que els seus treballadors dispensen de cara al públic.\nEn la carta, la Plataforma per la Llengua i WICCAC reivindiquen el dret dels consumidors a accedir a la informació en la llengua pròpia i entenen que el català s'hauria de tractar en un nivell d'igualtat en les pàgines web d'Eulen. A més, les organitzacions esmenten que la inclusió del català, a part d'una qüestió de tracte d'igualtat i dignitat dels parlants, també representaria un segell de qualitat, bona praxi empresarial i responsabilitat social corporativa per part d'Eulen.


Com mantenir les galetes casolanes | l-groop.com\nCom mantenir les galetes casolanes\nLes galetes són delicioses, sobretot quan són càlides, suaus i mastegades. Aquestes qualitats són algunes de les més desitjables que desitgeu en una galeta. Però quan les galetes es fan prou difícils per trencar-se la dent, és quan gairebé mai vols una galeta. Però voleu guardar-les i mantenir-les toves, oi?\nAfegiu una mica de mantega a la recepta. Tingueu en compte que la quantitat de sucre a la quantitat de mantega. Si teniu més sucre que la mantega, normalment tindreu una galeta més dura i plana, però, si teniu una mica de mantega més, tindreu una galeta més suau i més masticable. Tot i que cal afegir al seu sistema una mica més de calories, es mantindrà molt més suau. \nSi us preocupa les calories i el que no, poseu mantega sense sal ni poseu-hi una mica més d’oli.\nNo els deixeu cremar. Si les galetes es cremen, començaran durament, no només es tornaran durs. Traieu-los una mica després que quedin daurats. Si els feu perfectament, podeu mantenir-los suaus una estona. \nAssegureu-vos que no siguin crues. Simplement assegureu-vos que no els deixeu massa temps. Trobeu el moment perfecte perquè pugueu coure-les.\nDeixeu reposar les galetes una estona. Deixeu que les galetes es refredin uns dos o tres minuts i, després, transporteu-les a un bastidor de refrigeració durant uns deu o vint minuts. Fent això, poden assecar-se més ràpid i mantenir-se al dia. Assegureu-vos que es refredin totalment abans de deixar-les fora.\nAfegiu una mica de poma. Si utilitzeu poma d'aproximadament aproximadament un quart de la quantitat d'oli que es demana a la recepta, les galetes es mantindran una mica més suaus i donareu a les galetes un poc sabor afruitat.\nGuardeu les cookies correctament. Guardeu les galetes en un recipient hermètic i tanqueu-lo bé. Si entra l’aire perquè no es tanca correctament, és probable que les cookies s’endureixin. Poseu el recipient a la nevera (els farà freds; només assegureu-vos que els deixeu descongelar uns minuts abans de menjar-los), però tanqueu el recipient correctament abans de col·locar-lo. \nAfegiu una llesca de pa.  Aquest és un truc clàssic utilitzat per a moltes galetes. Afegint mitja llesca de pa al contenidor de les galetes els fa absorbir la humitat del pa i mantenir-se fresc i suau. En qualsevol cas, es farà difícil, així que assegureu-vos de canviar-ho. \nLes rodanxes de poma també funcionen,  X font d’investigació, però continuaran podrint-se, així que haureu de canviar-les cada dia. Tanmateix, si no hi afegiu poma, li donarà una mica de sabor afruitat.\nSi poso una llesca de pa al pot de galetes, es mantindrà suau?\nSí. Tanmateix, si no voleu posar-hi una llesca de pa, podríeu posar-hi una tovallola de paper humit i, quan estiguis a punt per menjar-los, poseu-los al microones durant 20-30 segons. Sortiran càlids i humits.\nQuanta mantega he d’utilitzar per a galetes de sucre?\nUna regla general és utilitzar no més que una cullerada per quart de tassa de mantega que s’utilitzi. Cada recepta difereix una mica segons la proporció de sucre amb mantega, però més d’una mitja tassa + 2 cullerades de mantega i una tassa de sucre tendiran a fer el contrari, fent-les dures i cruixents, així que cal tenir cura de no excedir-la.\nCom puc coure una galeta suau?\nLa mantega farà que les galetes siguin més suaus, ja que la trauran del forn una mica abans que es dauri.\nFuncionarà el mètode de la tovallola de paper per a les galetes de sucre?\nSí. La tovallola de paper humida hauria de funcionar per a qualsevol tipus de galeta. Podeu provar-ho en algunes de les vostres galetes al principi per assegurar-vos que en voleu.\nEl paper de cera s’asseca les galetes?\nNo, es pot utilitzar paper de cera per emmagatzemar cookies.\nAra que les meves galetes són dures, com puc suavitzar-les per menjar-les?\nProveu de posar-los en una bossa de plàstic segellada amb un tros de pa.\nÉs necessari afegir llet a la massa de galetes per mantenir-les toves?\nNo, afegir llet a la massa podria arruïnar la consistència. Heu de preparar la massa segons les instruccions, i emmagatzemar-les en un recipient hermètic per mantenir les galetes suaus.\nHe de deixar que les galetes es refredin abans de guardar-les a la nevera?\nSí. Col·loqueu-los sobre un bastidor de refrigeració i deixeu-los refredar completament abans de refrigerar-los.\nCom puc fer que les meves galetes casolanes quedin suaus si no puc afegir-hi pa?\nFeu servir una tovallola de paper humida i poseu-la al damunt; així els mantindrà més suaus i humits.\nOn puc col·locar les galetes perquè surtin suaus?\nCom coure la massa de galetes congeladesCom arreglar la massa de galetes sequesCom mantenir les galetes fresquesCom saber quan es fan les galetesCom fer galetes bàsiquesCom fer galetes amb galetesCom fer galetes de barreja de pastissosCom fer que les galetes estiguin mulladesCom fer galetes al microonesCom fer galetes cruixentsCom fer galetes de mantega de cacauetCom suavitzar les galetes duresCom emmagatzemar macarons


Avet Verd. Alexandra Grebennikova: de setembre 2011\n"Són els bedolls flama viva al bosc negre dels avets..."\n(Publicat a El Periòdic d'Andorra el 25 de setembre del 2011)\nEnviat per Alexandra Grebennikova a 8:24 2 comentaris:\nEnviat per Alexandra Grebennikova a 9:09 4 comentaris:\nAl començament de setembre, la Mare de Déu de Meritxell ocupa tots els pensaments. La llegenda explica que la bella imatge venerada va ser trobada per uns pastors que anaven a missa el dia de Reis, sota un arbust de gavernera florida en ple hivern. Per molt que intentessin recol·locar-la cap a una de les esglésies ja existents, en desapareixia per tornar a aparèixer al peu de la gavernera florida. De fet, sorprèn la flexibilitat dels nostres avantpassats, i sobretot de l'església d'aquell temps: no van pensar, erròniament, que es tractés d'una broma del dimoni, ja que la imatge no volia quedar-se ni a Canillo, ni a Encamp –a cap de les dues esglésies ja existents i construïdes. Tot al contrari, units, van construir una capella al lloc exacte de l'aparició, adaptant els seus punts de vista i creences al miracle que va entrar a les seves vides.\nEl dia 6 de setembre, vam passar tot un vespre pensant en els dogmes marians. Van ser introduïts a través de les paraules del beatificat cardenal John Newman: els dogmes, a l'església cristiana, existeixen per mantenir la nostra raó oberta. El primer dogma: Maria és Mare de Déu. Segons Maria d'Àgreda, una teòloga del segle XVII – el segle quan emergeix la subjectivitat femenina – quan l'àngel parla amb Maria, Maria entra al seu cor i, amb parsimònia, pondera la decisió. Té tota la llibertat de dir que sí i de dir que no. Maria és Mare de Déu perquè accepta ser-ho. En totes les esferes de la vida, Déu necessita la col·laboració humana per tal que es faci la llum de la intel·ligibilitat del cosmos: per a que el món tingui sentit.\nSegons la teologia cristiana, el sentit de la vida humana és donar a llum la llum. El segon dogma –Maria és verge – significa que, per fer-ho, no es necessita la parella. La dimensió comunitària és essencial per als cristians. La dimensió parella sempre se situa en un context més ample: un conjunt de fills i filles de Déu que potencialment abasta a tothom. Moltes filosofies han tingut la complementarietat masculina i femenina com a una part essencial per a que la persona es realitzi. Maria és verge, i això significa la possibilitat de viure la vida sense que la parella en sigui fonamental.\nMaria és immaculada: per ser humà no cal pecar. El que és propi de la vida humana no té res a veure amb el pecat. «Pecar és humà», ens diuen, i la necessitat de perfecció innata que viu en cada ésser humà és «una passió inútil». Segons el tercer dogma, estem cridats a deixar enrere la realitat del pecat, la realitat del no-estimar, del patiment. La realitat de la persona és que està feta a imatge de Déu. No naixem de zero, tots naixem dins d'una persona que ja té pors: combatent les pors amb amor es pot preparar un món millor per als nostres fills.\nEl quart dogma, l'assumpció de Maria, significa que la unitat del cos i de l'ànima és indissoluble. Sense cos, no hi ha persona. Segons Sant Francesc, tot el que existeix, existeix perquè Déu ho estima. Tota la creació que, segons Sant Pau, està plorant, amb dolors de part, a ser portada a la seva plenitud, ressuscitarà de la manera que la pàtria terrestre de Joan Maragall pugui ser també la seva pàtria celestial. El físic i l'espiritual estan units.\nEstem a l'època dels fruits de la gavernera. A la vigília de la Diada de Meritxell he gaudit escoltant la Teresa Forcades. He vist que és sincera en la seva fe.\n(Publicat a El Periòdic d'Andorra el 11 de setembre del 2011)\nEnviat per Alexandra Grebennikova a 12:40 Cap comentari:


Figueres i Vilafant revisen la regulació del servei de taxi - Empordà\nFigueres i Vilafant revisen la regulació del servei de taxi\nEls dos municipis tenen un acord de fa deu anys que els taxistes poden treballar lliurement als dos termes\nEls taxistes de Vilafant i Figueres formen part de la mateixa flota borja balsera\nEls taxistes de Vilafant i Figueres formen part de la mateixa flota\nHan passat deu anys des que Figueres i Vilafant van acordar una nova via de col·laboració entre pobles veïns per afavorir, en aquest cas, el treball dels taxistes. Totes les qüestions que afecten el servei del taxi es negocien i es resolen d'una forma coordinada a través d'una comissió a tres bandes, integrada pels ajuntaments figuerenc i vilafantenc i per l'Associació de Taxistes.\nAra, una dècada després, aquesta comissió ha trobat convenient fer una revisió i una actualització del reglament regulador del servei de taxi, principalment pensant en el supòsit que sorgeixin noves sol·licituds de llicències. Actualment, l'Ajuntament de Figueres en té concedides 27 i l'Ajuntament de Vilafant, 3.\nA Vilafant, el nou document es porta a aprovació al ple d'aquesta mateixa setmana. L'alcaldessa, Consol Cantenys, ha explicat que un dels principals aspectes que s'han tingut en compte a l'hora de posar al dia la reglamentació ha estat marcar uns criteris per a la renovació de llicències o per a la sol·licitud de llicències. «Ara quedaran més ben especificats els requisits que es demanen a aquelles persones que sol·licitin ser titulars d'una llicència de taxi a Figueres o a Vilafant», ha explicat Consol Cantenys.\nEls taxis de Figueres i Vilafant només es diferencien pel color de la línia del lateral dels vehicles: verd, per als figuerencs, blau, per als vilafantencs. Però les condicions del servei i les tarifes són les mateixes per a uns i altres. La unificació del servei el van signar l'aleshores alcalde de Figueres, Santi Vila, i la mateixa Consol Cantenys, coincidint en la posada en funcionament de l'estació per a l'alta velocitat al terme municipal de Vilafant, fa deu anys.


HARRY POTTER I LES RELIQUIES DE LA MORT. ROWLING, J.K.. Libro en papel. 9788417423421 El Petit Tresor


AVÍS LEGAL – SOMVNG\nPOLÍTICA DE PRIVACITAT SOBRE ACCÉS A LES PÀGINES WEB A INTERNET DE SOM VNG\nLa present pàgina Web ha estat dissenyada per donar a conèixer i permetre l’accés al públic a la informació relativa als continguts i activitats de SOM VNG amb CIF G67291997, amb domicili social a Carrer Sant Onofre 68 baixos, de Vilanova i la Geltrú, 08800, Barcelona; amb mail de contacte contacte@somvng.info inscrit al Registre de Partits Polítics del Ministerio del Interior en data 2 d’agost de 2018, en el Tom IX, foli 564 del Llibre d’Inscripcions. A més, es possibilita l’accés a altres informacions, productes i serveis d’entitats diferents de SOM VNG com també aquelles que esdevenen accessibles a través dels “links” (enllaços) i les connexions existents. SOM VNG es reserva el dret a modificar la present política a la seva discreció.\nEls drets de propietat intel·lectual de la pàgina SOM VNG, el seu codi font, disseny, estructures de navegació, bases de dades i els diferents elements que hi conté són titularitat de SOM VNG, a qui correspon l’exercici exclusiu dels drets d’explotació d’aquests en qualsevol manera i, en especial, els drets de reproducció, distribució, comunicació pública i transformació, d’acord amb la legislació espanyola i de la Unió Europea aplicable.\nQuant a les eventuals cites de productes i serveis de tercers, SOM VNG reconeix a favor dels titulars els corresponents drets de propietat industrial i intel·lectual, però la sola menció o aparició al web no implica l’existència de drets o de cap responsabilitat de la Fundació l’Alternativa sobre aquests, com tampoc suport, patrocini o recomanació per part de la Fundació l’Alternativa, a no ser que es manifesti de manera expressa.\nTots els continguts facilitats en aquest Web han estat elaborats amb informació procedent tant de fonts internes de SOM VNG, com de fonts externes a la pròpia entitat, motiu pel qual SOM VNG no es fa responsable de la possible falta d’actualització o inexactitud de la informació pertanyent a aquestes fonts externes, i únicament respondrà d’aquells continguts provinents directament de les seves fonts internes i degudament identificats amb el seu Copyright. Per això, abans de prendre cap decisió o realitzar cap acció, SOM VNG recomana a l’Usuari la comprovació de la informació rebuda amb altra font.\nA través d’aquest Web es facilita informació sobre serveis destinats a coneixement públic que en tot cas s’han de subjectar als termes i condicions expressament detallats a cada moment i que són accessibles des d’aquesta pàgina Web, els quals s’han de subjectar a les diferents disposicions legals d’aplicació.\nTant l’accés a aquesta pàgina Web, com l’ús que es pugui fer de la informació i els continguts que s’hi inclouen, serà responsabilitat exclusiva de qui el realitzi.\nLes condicions d’accés a aquest Web estaran supeditades a la legalitat vigent i els principis de la bona fe i ús lícit per part de l’usuari de la pàgina, i queda prohibit amb caràcter general qualsevol tipus d’actuació en perjudici de SOM VNG o de tercers.\nSOM VNG no es fa responsable sota cap concepte de cap tipus de dany que puguin ocasionar els Usuaris a la present pàgina Web, o a qualsevol altra, per l’ús il·legal o indegut d’aquesta pàgina, o dels continguts i informacions accessibles o facilitats a través d’ella.\nSOM VNG es reserva el dret de suspendre l’accés a la seva pàgina Web, sense avís previ, de manera discrecional i temporal, per raons tècniques o de qualsevol altra índole, i també pot modificar unilateralment tant les condicions d’accés, com la totalitat o part dels continguts que s’hi inclouen.\nEl responsable és SOM VNG amb seu al carrer Sant Onofre 68 baixos, de Vilanova i la Geltrú 08800, Barcelona.\nLa persona Delegada de la Protecció de Dades és el responsable de vetllar amb diligència pel compliment de la normativa de protecció de dades de caràcter personal; pots contactar-hi a l’adreça postal de SOM VNG o bé a l’adreça electrònica contacte@somvng.info.\nHem obtingut les teves dades de caràcter personal a través de les relacions prèvies que has mantingut amb SOM VNG o per les relacions que tens ara amb l’entitat: pot ser que en siguis sòcia o soci, donant, participant de les nostres activitats o projectes o bé que ens sol·licitessis informació promocional sobre les activitats, iniciatives i campanyes de SOM VNG.\nSOM VNG només tracta les teves dades de caràcter personal si ets major d’edat, en cas de ser menor d’edat necessitem l’autorització del pare, mare o representant legal. Les dades que tractem per a les finalitats legítimes, que posteriorment t’expliquem, són: Dades necessàries per tal de mantenir els contacte amb tu:\nSOM VNG vol tenir contacte amb tu per informar-te de les seves activitats i fer-te arribar el butlletí setmanal amb propostes d’articles, llibres, activitats, xerrades, pel·lícules, mobilitzacions etc., al mateix temps que volem ser actius amb la comunicació i la transparència. Per donar suport a la nostra missió, duem a terme algunes d’aquestes accions que impliquen el tractament de dades de les nostres sòcies, famílies, usuaris/es, simpatitzants i voluntàries:\nEnviar informació sobre SOM VNG via correu electrònic o telefònica, fins i tot quan la nostra relació hagi acabat, excepte que es manifesti el contrari de manera explícita.\nInvitar a actes o esdeveniments organitzats per la Fundació l’Alternativa.\nInformar dels nostres projectes, activitats i serveis.\nSi t’oposes a rebre aquests tipus de comunicacions promocionals, ara o en qualsevol altre moment, pots enviar un correu electrònic a l’adreça de la Delegada o del Delegat de Protecció de Dades (contacte@somvng.info) o bé dirigir-li una sol·licitud a la nostra adreça postal.\nEl tractament de les teves dades personals per a l’enviament d’informació promocional sobre activitats, campanyes o iniciatives de SOM VNG similars a les que ja has participat, respon a un interès legítim de la nostra entitat i està autoritzat per la normativa vigent.\nNo es cediran dades a tercers, excepte per obligació legal i per condicionants tècnics propis del web dels que s’informa a continuació:\nQuan accedeixis, també instal·larem diverses cookies per a guardar la teva informació d’accés i les teves opcions de visualització de pantalla. Les cookies d’accés duren dos dies, i les cookies d’opcions de pantalla duren un any. Si selecciones «Recuérdarme», el teu accés perdurarà durant dues setmanes. Si surts del teu compte, les cookies d’accés s’eliminaran\nSi edites o publiques un article es guardarà una cookie addicional en el teu navegador. Aquesta cookie no inclou dades personals i simplement indica l’ANEU de l’article que acabes d’editar. Caduca després d’1 dia\nEls articles d’aquest lloc poden incloure contingut incrustat (per exemple, vídeos, imatges, articles, etc.). El contingut incrustat d’altres webs es comporta exactament de la mateixa manera que si el visitant hagués visitat l’altra web\nAquestes web poden recopilar dades sobre tu, utilitzar cookies, incrustar un seguiment addicional de tercers, i supervisar la teva interacció amb aquest contingut incrustat, inclòs el seguiment de la teva interacció amb el contingut incrustat si tens un compte i estàs connectat a aquesta web\nSi deixes un comentari, el comentari i les seves metadades es conserven indefinidament. Això és perquè puguem reconèixer i aprovar comentaris successius automàticament, en lloc de mantenir-los en una cua de moderació\nDels usuaris que es registren en la nostra web (si n’hi ha), també emmagatzemem la informació personal que proporcionen en el seu perfil d’usuari. Tots els usuaris poden veure, editar o eliminar la seva informació personal en qualsevol moment (excepte que no poden canviar el seu nom d’usuari). Els administradors de la web també poden veure i editar aquesta informació.</p>\nEls comentaris dels visitants pot ser que els revisi un servei de detecció automàtica d’spam


Literatura i lluita\nLiteratura i lluita antifeixista\nAquests records tenen el seu origen en la carta que m'acaba d'enviar Encarna Viñas, la vídua de Josep M. Llompart, amiga i companya de lluites en aquella època de combats per la llibertat, en defensa de la nostra cultura\nAquests records tenen el seu origen en la carta que m'acaba d'enviar Encarna Viñas, la vídua de Josep M. Llompart, amiga i companya de lluites en aquella època de combats per la llibertat, en defensa de la nostra cultura. N'Encarna m'escriu, amb data de 21-III-02: "Estimat amic: He rebut el teu 'dossier' sobre en Pep. Gràcies. Jo guard tot el que fa referència a ell, per arxivar-ho. Estic subscrita a L'Estel, però em va bé tenir-ne una altra copia. Ara que hi vaig, ho duré a Barcelona, a mostrar-ho als amics. T'ho agraesc molt i, sobre tot, agraesc el que te'n recordis. Abraçades. Encarna".\nEn aquests començaments dels setanta és quan a començ a escriure els llibres de narracions que posteriorment seran publicats a la col× lecció "Gavilans" de l'Editorial "Turmeda" que\ndirigeix l'escriptor Antoni Serra\ndirigeix l'escriptor Antoni Serra. Són els reculls A preu fet (1973) i La guerra just acaba de començar (1974). Aquest darrer llibre havia obtingut el Premi de Narrativa "Ciutat de Manacor 1973" lliurat per un jurat format per Blai Bonet, Manuel Vázquez Montalbán, Guillem Lluís Díaz-Plaja i Antoni Serra. En aquesta mateixa època Josep M. Llompart escriu La Terra d'Argensa (1972) i Memòries i confessions d'un adolescent de casa bona (1974). L'any 1972 vaig guanyar el Premi de Teatre Carles Arniches per la meva obra Ara, a qui toca? a la ciutat d'Alacant. El 1974 guanyava igualment el "Ciutat de Palma" amb Autòpsia a la matinada i el 1975 el Premi Especial "Born" amb Les Germanies.\nMés d'una vegada, quan escorcollaven de nit o dia la casa dels meus pares o el pis on vivia, mostrar un retall de diari amb la informació d'un premi literari em salvà de més d'una bufetada i qui sap si d'anar directament a la presó\nCal tenir present que una de les motivacions importants que m'inclinaven cada vegada més a la dèria literària era també una valoració ben interessada de les "possibilitats" que oferia l'ofici quant a les relacions "forçoses" que mantenia amb la Brigada Social (la policia política del règim) o amb els serveis d'informació de la Guàrdia Civil (em referesc, evidentment, a les contínues detencions per part d'aquests "senyors"). Era clar (i ho vaig anar comprovant amb els anys) que, per a aquests sicaris de la dictadura, la gentussa encarregada de la feina bruta de la repressió, era molt diferent quan començaven els interrogatoris i et demanaven "oficio" dir que eres escriptor que no pas cambrer. Vaig anar copsant (en la pràctica) com, sense deixar de ser uns impresentables i uns grollers, les seves maneres i entonació de veu anaven canviant en saber que el detingut (qui signa aquest article), a més d'haver sortit en els diaris com a guanyador de nombrosos premis literaris, era igualment un escriptor conegut a la "provincia".\nPotser aquesta qüestió pugui semblar "extraliterària" per als autors "de casa bona" o genteta que mai no s'hagi embrutat les mans en defensa dels drets del seu poble. Però us puc ben assegurar que, en uns anys on eren habituals les tortures, les humiliacions i fins i tot el garrot vil i l'afusellament, poder tenir un mínim de confiança què declarant-te escriptor no et tocarien un pèl (o que te'n tocarien menys), era d'agrair i de tenir ben en compte. Jo ho vaig fer servir sovint! Més d'una vegada, quan escorcollaven de nit o dia la casa dels meus pares o el pis on vivia, mostrar un retall de diari amb la informació d'un premi literari em salvà de més d'una bufetada i qui sap si d'anar directament a la presó.\nEl pes de la lluita antifranquista anava a coll d'aquest tipus d'activitats culturals que, sense que ni les mateixes autoritats copsassin el que passava, anaven consolidant una consciència nacional i antirègim\nEn Joan Manresa guanyà el premi de poesia Andreu Roig amb el poemari Res no hauré fet; en Josep Alberti restava finalista amb el seu llibre Un cos que tenia el meu nom. El premi d'assaig el guanyà en Joan Antoni Adrover amb el treball Iniciació a l'estudi d'uns determinats aspectes de la zona de regiu al terme de Campos. Tot això s'esdevenia a la I Festa de les Lletres de Campos i obriren la vetlada cultural (estam parlant del dia 21 d'octubre de 1971) na Maria del Mar Bonet i Madó Buades de sa Pobla. Ara, aviciats per anys de conformisme, potser faci riure pensar en aquell temps carregat d'esperança. Però en la tenebror de la dictadura -malgrat ja quasi fos en les darreries del nacionalcatoliscisme- era emocionant -només ho saben aquells que ho varen viure de veritat- escoltar les cançons combatives de na Maria del Mar o sentir una veu autèntica sortida de la marjal poblera. Parl de les cançons de feina que cantava madó Buades, acompanyada per la seva ximbomba i la veu de la seva néta. Pensau que vivíem en ple regnat de Sarita Monttiel, Lola Flores, Paquita Rico o de la brutor absoluta d'un Raphael. Llavors ja sabíem a la perfecció qui eren els intel× lectuals mallorquins que hi havia rere els premis (Jaume Vidal Alcover, Josep M. Llompart o el mateix Francesc de B. Moll eren mestres admirats). Consolidar aquells petits espais de llibertat constituïa una conquesta importantíssima. En aquell moment -ho he escrit en nombrosos articles- les activitats dels comunistes -els únics que feien alguna cosa en la clandestinitat- consistia tan sols en reunions secretes per a comentar la política dels respectius partits i, ja més espaiat, alguna pintada ocasional demanant llibertat pels presos (amnistia). Es feia també alguna repartida nocturna de fulls reivindicatius, però molt poca cosa. El pes de la lluita antifranquista anava a coll d'aquest tipus d'activitats culturals que, sense que ni les mateixes autoritats copsassin el que passava, anaven consolidant una consciència nacional i antirègim.\nRecordem que, quan nosaltres entram a col× laborar amb Josep M. Llompart i "La Columna de foc", som en plena lluita per la llibertat i el socialisme. Pel més de març un govern sense escrúpols en el qual hi ha en Suárez i en Fraga Iribarne dóna ordres de reprimir els obrers de Vitòria tancats dins d'una església en defensa dels seus drets laborals i polítics. La policia armada intervé de forma brutal. Hi ha tres morts i nombrosos ferits per les bales de la policia. Aleshores jo militava en l'OEC i portava endavant determinades activitats culturals de la meva organització. Una mica més endavant de l'època que comentam (1976), una vegada realitzades les primeres eleccions dites "democràtiques" (amb tots els partits comunistes prohibits excepció del de Carrillo), Josep M. Llompart, que no veia gens clar les dilacions del Pacte Autonòmic, em convidà a escriure en "La Columna de Foc". Oferiment que vaig acceptar ben de grat perquè, en aquelles alçades de la reforma, eren pocs els mitjans que se'ns oferien als esquerrans mallorquins. Com ja he explicat amb detall a L'Antifranquisme a Mallorca (l950-1970), les activitats de lluita pel nostre alliberament nacional i de classe, quan no eren criminalitzades per la premsa oficial o els servils a sou de la "unió sagrada" anticomunista i pro-monàrquica (AP, UCD, PCE, PSOE), eren silenciades olímpicament o desvirtuades a fons. Poques o nul× les informacions damunt el moviment assembleari i anticapitalista promogut per OEC; no res del nostre treball a barris, on la direcció del nostre Front de Moviment Ciutadà (Francesc Mengod, Jaume Obrador, etc) havien creat les primeres associacions de veïns de Ciutat i encapçalat les primeres lluites ciutadanes en contra del feixisme i el capitalisme; silenci absolut damunt la reorganització del moviment obrer a l'hosteleria, la sabata, la fusta; no res pel que fa a la creació d'Unió de Pagesos de Mallorca (on homes com el santamariè Gori Negre hi feien un paper destacat; silenci damunt les activitats de les Plataformes Anticapitalites d'Estudiants; tampoc no existíem ni a Sanitat, ni a pobles; a Menorca, l'OEC era una força determinant i també planava el silenci damunt la nostra lluita. No és estrany que actualment els historiadors propers al PCE, persones, en definitiva que no visqueren aquells esdeveniments, ara, consultant els diaris de l'època o parlant solament amb protagonistes d'un partit (especialment partidaris del carrillisme illenc) es pensin que tot a Mallorca, dins del moviment obrer i popular, fou obra de l'estalinisme reciclat (el PCE).\nCom ja he explicat en alguna altra banda, a ran d'unes xerrades amb Josep M. Llompart vaig decidir -a part de la meva lluita estrictament de militant dins l'OEC- portar una mica "la guerra pel meu compte" i provar d'utilitzar tots els mitjans que la premsa legal podia oferir-nos. La secció del diari Última Hora "La Columna de foc" esdevenia, doncs, una eina essencial i única. I així, en tots aquests mesos conflictius, quan pareixia que -obtingudes les respectives poltrones institucionals- s'havia oblidat la lluita pel nostre redreçament nacional, vaig escriure nombrosos articles denunciant la maniobra reformista de la transició i el silenci dels parlamentaris elegits a les Illes, envers tot el que es referia al combat pel nostre autogovern.\nCom he dit abans, molts d'aquells treballs varen ser comentats i discutits amb Josep M. Llompart en el seu despatx de l'Editorial Moll, en el carrer Torre de l'Amor, núm. 4, on anava a lliurar-li el material per a "La Columna de Foc". Dies inoblidables, aquells, quan encara les traïdes i les renuncies no s'havien consumat a fons i, amb certa il× lusió, podíem imaginar que amb la lluita i l'esforç popular podríem anar redreçant la situació a què ens abocaven els partits que ajudaven la reforma de la forma de dominació capitalista.


El vicepresident de la Mesa explica que Puigdemont està disposat a seguir representant la presidència de la Generalitat\nAnna Ganzinelli | dimecres, 4 d'abril del 2018, a les 15.38\n“Seguim compromesos a recuperar la democràcia a Catalunya, i això inclou que qui ha tingut la confiança dels ciutadans pugui exercir el càrrec que li confien tant la majoria de votants com la del Parlament”, ha subratllat Josep Costa, vicepresident de la Mesa del Parlament, a la sortida de la visita a Carles Puigdemont a la presó de Neumünster, Alemanya.\nCosta ha afirmat que Puigdemont està disposat a seguir representant la presidència de la Generalitat. Explica que l’expresident és “optimista” amb el tribunal alemany que ha de decidir si l’extradeix o no. Confia que “tindrà en compte els seus drets, l’escoltarà i podrà veure en última instància que aquesta és una causa política, dirigida pel Govern espanyol per reprimir la voluntat dels catalans”, ha afirmat a les portes del centre penitenciari.\nMarcela Topor visita el seu marit a la presó\nQui també ha visitat Carles Puigdemont aquest dimecres al matí ha estat la seva dona, Marcela Topor, que ha arribat a Neumünster acompanyada de l’empresari català Josep Maria Matamala, l’amic que acompanyava el president destituït el dia que va ser detingut. Cap dels dos no ha volgut fer declaracions als mitjans de comunicació, però sí que han agraït les mostres de suport a les portes de la presó.\n— Carles Puigdemont — Junts per Catalunya — Parlament de Catalunya


1990 MERCEDES BENZ 300E SPORTLINE 33,700 CARFAX VERIFIED MILES!! NO RESERVE!! for sale - Mercedes-Benz 300-Series SPORTLINE 1990 for sale in Morrisville, Pennsylvania, United States\n1990 Mercedes-Benz 300-Series E Additional Info:\n3.0 LITER INLINE 6 CYLINDER M103


Resum Anchor del 26 de Gener al 2 de Febrer 2018 - Noticies - Anchor Capital Advisors\nEls pilars del nostre mètode\nTelèfon Contacte +34 931 820 036\nResum Anchor del 26 de Gener al 2 de Febrer 2018\nAnchor Divendres, 02 de Febrer de 2018\nAnchor Divendres, 02 de Febrer de 2018 El focus d'aquesta setmana\nAlemanya, Barril de Brent, BCE, EE.UU, Eurozona, FED, Janet Yellen, Jerome Powell, PIB, Trump\nLa darrera reunió de política monetària de la Reserva Federal va ser el principal conductor dels mercats durant la setmana. La decisió de mantenir els tipus d'interès sense variacions no es va prendre per sorpresa als inversors, però, en el comunicat, hi ha canvis que reconeguin millores addicionals en l'activitat així com la millora de les perspectives d'inflació.\nRespecte a l'activitat econòmica, la FED va assenyalar un avenç en el consum dels habitatges així com en l'inversió empresarial, a més del millor comportament en el mercat laboral, la qual cosa segueix una perspectiva més optimista que implicaria increments en la taxa d'interès per a les properes reunions. Addicionalment, en la seva última roda de premsa, Janet Yellen es va referir al seu relleu en la presidència de l'entitat, indicant que hi ha consens a l'interior del comitè per fer ajustos graduals, i que en el consens està el seu successor Jerome Powell.\nS'espera que, per a la reunió de març, la FED incrementi la seva taxa fins al rang d'1,50% - 1,75%, ja que les variables d'activitat i ocupació segueixen mostrant un millor rendiment, i que la inflació s'aproxima al seu objectiu.\nMalgrat que el comunicat de la FED va tenir un tono alcista, la depreciació del dòlar americà va seguir sent constant i el par EUR / USD va finalitzar la setmana en nivells de 1,25EUR / USD.\nEn el pla polític, els mercats van estar atents al primer discurs del president Donald Trump sobre la Unió de l'Estat davant el congrés, que no va sorprendre, va mantenir la seva tonalitat nacionalista a la vegada que va destacar el bon moment de l'economia americana. Sin embargo no es va referir a temes d'interès com les relacions comercials amb els altres països d'Amèrica de Nord i l'Acord Transpacífico.\nPer la seva banda, a la Zona Euro, comptem amb la publicació del PIB del quart trimestre de 2017 el qual se situo en 0.6%, superant les previsions del mercat i registrant una expansió del 2.5% per a l'any complet. És probable que aquestes dades comportin a un ajust a l'alça en les previsions de creixement del BCE en la seva pròxima reunió i que afavoreixin un llenguatge menys acomodatici.\nAl mercat d'accions, la setmana va estar marcada per una presa de beneficis generalitzada per part dels inversors i un augment en la volatilitat. El IBEX35 i el EUROSTOXX50 van tenir descensos propers al - 3% durant l'última setmana.\nPer la seva banda, a Alemanya el DAX va finalitzar al voltant dels 12.842 punts amb un retrocés de -3,73%, l'índex alemany ha estat fortament penalitzat per l'apreciació de la divisa que afecta les empreses exportadores, a més les negociacions entre el govern i els socialdemòcrates no tindran resultat fins a finals de març per la qual cosa la incertesa es mantindrà latent.\nA Estats Units i Àsia el comportament no va ser diferent, i els principals índexs van finalitzar en terreny negatiu. L'S & P 500 va retallar en -1.8% els seus guanys, mentre que el Dow Jones ho va fer en 1.6%. Per la seva banda, a Àsia el Nikkei225 va finalitzar en nivells de 23.274,53 punts retrocedint -1.51% i el Hang Seng a 32.601 punts (- 1.6%).\nPel que fa a les matèries primeres, les cotitzacions de l'or i el cru van finalitzar la setmana sense més moviments. El petroli va tancar al voltant als 69 USD / barril, mentre que l'or es va situar en nivells de 1.349 USD / onz.\nResum Anchor del 7 al 14 de Septembre 2018\nResum Anchor del 31 d'Agost al 7 de Septembre 2018\nResum Anchor del 20 al 27 de Juliol 2018\nResum Anchor del 13 al 20 de Juliol 2018\nResum Anchor del 6 al 13 de Juliol 2018\nAnchor en Prensa\nEl focus d'aquesta setmana\nEvolució de mercats\nPanorama Macro Mundial\nMercats del 26 de Gener al 2 de Febrer 2018\nCalendari Econòmic del 5 al 9 Febrer 2018\nSubscriu-te al newsletter de Anchor per mantenir-te informat de totes les nostres notícies i informes.\nDivendres, 07 de Setembre de 2018\n© 2019 Anchor Capital Advisors Avís legal | Atenció al client


EL BLOG DE NINNA: Compras en la feria de Barcelona.\nCompras en la feria de Barcelona.\nPublicado por NINNA en 15:31


La Junta Electoral prohibeix les entrevistes a Borrell-L'anàlisi de Pere Martí\nLa Junta Electoral prohibeix les entrevistes a Borrell\nNo som davant una guerra de símbols, ni una persecució de l'independentisme, sinó davant un problema de llibertats que afecta la campanya del 28-A *** El candidat de Vox a la Generalitat valenciana va cobrar de Blasco *** La primera tanda de consultes sobre el model d'estat es farà a onze municipis de Mallorca\nParcial. La Junta Electoral espanyola ha aconseguit de convertir-se en la protagonista de la precampanya de les eleccions del 28 d’abril amb la seva actuació parcial, obsessiva i, fins i tot, un punt ridícula si no fos que parlem de llibertats públiques i drets civils. La prohibició de parlar d’exiliats i presos polítics als mitjans públics catalans és un acte de censura sense escrúpols que atempta directament contra la llibertat d’expressió i de premsa. I la decisió d’obligar TV3 a ‘compensar’ la manifestació de Madrid amb missatges dels partits que no hi van donar suport implicar lliurar la graella de la televisió pública catalana a persones alienes a l’empresa pública i és un insult als professionals que hi treballen.\nQuan la Junta Electoral va prohibir els llaços grocs, hi va haver gent que va dir que era només una batalla simbòlica i arrufava el nas davant la coherència del president Quim Torra de defensar-los. Una coherència que li ha costat una querella que pot acabar inhabilitant-lo. Però un cop la Junta Electoral va conquerir el balcó del Palau de la Generalitat, ara es veu amb cor de dir quins programes s’han de fer a TV3 i quines paraules poden fer servir els seus professionals per a informar. No som davant una guerra de símbols, ni una persecució de l’independentisme, sinó davant un problema de llibertats. Si els directors de TV3 i Catalunya Ràdio, o els seus treballadors, a banda de protestar per la decisió de la Junta, no l’acatessin, tancarien la televisió i la ràdio. Fa molt de temps que els van al darrere.\nLa reacció dels periodistes de TV3 ha estat intel·ligent. Llegiran un missatge recordant la censura de la Junta Electoral quan es vegin obligats a modificar una informació: ‘En aquest informatiu no s’han pogut fer servir expressions utilitzades anteriorment amb criteris periodístics, com “exili” o “presos polítics”, en compliment de la resolució de la Junta Electoral, que les considera contràries al principi de “neutralitat informativa”.’ Els criteris de la Junta Electoral no tenen res a veure amb la neutralitat informativa, sinó que són clarament polítics. L’objectiu és el mateix que amb els llaços grocs: negar el conflicte, invisibilitzar-lo. Definir una persona com a pres polític o com a exiliat no és una opinió partidista, és un fet. En periodisme, els fets són sagrats. I les opinions, lliures.\nLa decisió també aprofita un clima de fons que fa temps que es va alimentant des de determinats sectors sobre la presumpta manca de neutralitat de TV3 pel que fa al procés d’independència. És igual que els informatius hagin estat reconeguts internacionalment per la seva professionalitat. Els partits unionistes fixen el relat que no és una televisió plural, tot i que després farceixen les seves llistes d’ex-tertulians de TV3 i Catalunya Ràdio. I també hi ha qui, des d’una falsa equidistància, organitza debats per a parlar-ne des d’una televisió privada presumptament progressista. Sempre és bo debatre, però també se’n podria fer un altre sobre el pluralisme a TVE, que paguem entre tots, o sobre el pluralisme de les televisions privades, perquè encara que siguin privades, haurien d’estar subjectes a la deontologia professional.\nAquest clima facilita la ingerència de la Junta Electoral en la campanya, posant les seves decisions al servei de l’unionisme. Unes decisions que ja han entrat en la fase del ridícul quan, avui, ha arribat a prohibir la pancarta ‘Llibertat peixos polítics’ que l’Ajuntament de Port de la Selva va penjar al balcó. També ha prohibit els llaços que porten els funcionaris de l’Ajuntament de Reus i els que hi ha en un parell de facultats de la Universitat de Barcelona. Encara falta un mes per a les eleccions, però s’ha obert la veda a la censura, que no té límits. La Junta Electoral encara no ha descobert que el millor espot electoral per a l’independentisme és la transmissió del judici al Tribunal Suprem espanyol o la mala educació de Josep Borrell davant la premsa internacional. Si de cas, hauria de suspendre el judici o prohibir les entrevistes a Borrell.\nEl candidat de Vox a la Generalitat Valenciana va cobrar de Blasco. El dirigent de Vox i candidat a la presidència de la Generalitat Valenciana, José Maria Llanos, va cobrar durant vuit anys d’una fundació lligada al cas Blasco. Entre el 2005 i el 2013, Llanos va facturar com a assessor jurídic extern a la Fundació per a la Solidaritat i el Voluntariat de la Comunitat Valenciana (Fundar). Fundar era una entitat creada per Rafael Blasco en col·laboració amb Bancaixa que també estava vinculada a l’ex-president de les Corts Juan Cotino quan era conseller de Benestar Social. La fundació va ser investigada per pràctiques irregulars en l’anomenat cas Cooperació, que va portar l’ex-conseller Blasco a la presó. L’ex-president Alberto Fabra va començar el desmantellament d’aquesta fundació, sostinguda principalment amb fons públics i que va arribar a tenir cinquanta treballadors i contínues sospites de favors. L’operació per a tancar-la la va culminar la vice-presidenta Mónica Oltra quan el govern del Botànic va arribar a la Generalitat. Sembla que el candidat de la formació d’extrema dreta a la Generalitat va facturar a Fundar per dues vies: per mitjà de la seva consultora jurídica i com a professor universitari. Diverses fonts xifren en 52.000 euros, com a mínim, els pagaments a Llanos i al seu despatx.\nEl Consell aprova el decret que obliga a contractar els VTC amb 15 minuts d’antelació, com a mínim. El ple del Consell ha aprovat el decret llei dels vehicles de transport amb conductor. La nova regulació fixa una contractació prèvia de quinze minuts d’antelació al servei, com a mínim, un temps que cada ajuntament pot ampliar. A més, prohibeix l’ús d’eines de geolocalització per a captar clients i l’estacionament a les vies públiques. Tampoc no permet d’aparcar en llocs de concentració i generació de demanda de serveis de transport com ara aeroports, estacions de ferrocarril i d’autobusos i centres comercials. Així mateix, segons que ha informat la consellera María José Salvador, haurà de quedar constància de la contractació dels serveis en un registre de comunicacions, tret dels que s’hagin de fer de manera immediata com a conseqüència d’urgències i assistència en carretera. Com ja va passar a Barcelona, les dues principals plataformes de VTC, Uber i Cabify, han amenaçat de deixar d’operar al País Valencià. Tot i que el Consell defensa la legalitat del decret, Unauto, la patronal del sector, estudia de demandar el govern i xifra les indemnitzacions en 166 milions d’euros. La norma entrarà en vigor quan es publiqui al Diari Oficial de la Generalitat. En el cas de Barcelona, Cabify ja hi ha tornat a operar.\nLa primera tanda de consultes sobre el model d’estat es farà a onze municipis de Mallorca. La primera tanda de consultes populars sobre el model d’estat es farà aquest diumenge, 31 de març, a Valldemossa, i durant el cap de setmana del 6 i 7 d’abril a deu municipis més: Artà, Alaró, Esporles, Llubí, Palma, Pollença, Porreres, Santa Margalida, Sencelles i Sineu. Josep de Luis, president de l’Obra Cultural Balear (OCB), entitat que aixopluga legalment les convocatòries, ha explicat que l’OCB portava ‘a la seva genètica el respecte als valors democràtics’ i ha denunciat que de les institucions de l’estat volguessin posar límits als drets de la ciutadania. L’entitat ha alertat de la deriva prohibicionista d’aquestes darreres setmanes: ‘Primer ens prohibeixen símbols, després ens prohibeixen expressar l’opinió i ara ja han començat a prohibir paraules com exili o presos polítics’, i ha fet un paral·lelisme entre tot això que vivim i la novel·la de George Orwell 1984. També ha explicat que des del moment que van veure que s’intentava limitar la llibertat, van posar l’OCB a disposició del grup impulsor de les consultes i van tramitar una comunicació genèrica que cobrís els 67 municipis de les Illes.\n1.200 euros de pensió mínima demana la Federació de la Gent Gran d’Andorra, ara que hi ha eleccions generals al Principat.\nEl 29 de març de 1939, la ciutat de València era ocupada pels franquistes, que escamparen la llarga ombra de terror, repressió i venjança. Més de 50.000 persones van ser empresonades entre 1939 i 1942. D’aquestes, 2.238 van ser executades al camp de tir militar de Paterna.


L’agenda de Bromera (i 2).\n24 de desembre de 2007 Batalletes\nEls amics de casa coneixen i viuen de prop una de les meves dèries més arrelades: felicitar-los el dia del seu sant i el dia que fan anys. Res de l’altre món, no us penseu, un senzill SMS o un breu missatge de correu electrònic i a córrer. El que passa és que aquest costum el mantinc amb gent amb la que em trobo tots els dies i amb gent que fa molt temps que ja no veig, cosa que no em priva de demostrar-los en els seus dies assenyalats que encara els recordo amb afecte.\nUna altra de les meves peculiaritats en aquest assumpte és que, en ser de mena matiner, els missatges de felicitació els solc enviar cap a les 8 del matí si és un dia feiner o una mica més tard en cap de setmana. I em consta que, sabedors del ritual, molts d’ells ja l’estan esperant.\nLa prova la vaig tenir no fa gaire quan em vaig despistar precisament en un dia que un vell amic i una antiga companya de feina feien anys: cap al migdia vaig rebre el primer missatge i el segon al vespre. Ambdós dient-me més o menys el mateix: “Què ha passat? Estàs bé? Esperava la teva felicitació i no m’ha arribat”.\nL’eina que faig servir per mantenir al dia el calendari de celebracions dels amics i coneguts és precisament l’agenda de l’editorial Bromera. Ja sé que el que dic és una tonteria perquè per a aquesta feina serviria qualsevol altra agenda però això de felicitar la gent és un costum que vaig adoptar fa vuit o nou anys, coincidint amb un dels primers que l’editorial em va enviar l’agenda, i no he trobat cap motiu per separar una cosa de l’altra.\nAixí doncs, cada divendres quan preparo la llista de coses que hauré de fer la setmana següent obro l’agenda de Bromera i prenc nota de les efemèrides de torn. Això cinquanta-dues vegades cada any. Fins que arriba el paquet amb l’agenda nova.\nEnguany he tingut sort: l’agenda l’ha portat a casa el carter i no m’ha calgut anar a l’estafeta a retirar-la. Va arribar divendres passat i com que encara estic fluix -ha estat l’episodi de grip més sever que he viscut els darrers anys; no és broma: la bàscula em diu que he deixat quasi sis quilos en la comesa- vaig dedicar la tarda a fer el traspàs de dades d’un any a l’altre.\nLa primera celebració és matinera: el dia 2 de gener l’estimada Mercè C.L. compleix 8 esplèndids anys (va estar a punt de ser la primera catalana del 2000, la punyetera). Dos dies després el doctor R. en fa 62 -i suposo que molt content pel bon paper que el seu estimat Espanyol fa a la Lliga- i el 14 de gener el noi petit de casa arriba als 30. Trenta anys, Déu meu…\nEl pas d’una agenda a l’altra permet visualitzar, per exemple, les baixes de l’any. En la majoria dels casos per defunció. D’altres perquè la relació -de feina, per exemple- s’ha acabat i no hi trobo motius per perllongar-la. Segurament un psicòleg esbrinaria un grapat de coses interessants sobre mi si pogués viure aquest procés d’eliminació/renovació al meu costat.\nM’adono, en canvi, que amb qui conservo una bona relació és amb les meves secretàries. N’he tingut una pila al llarg dels anys -la Paqui, la Sònia, la Cristina A., la Clara, la Dolors…- i amb gairebé totes mantinc viu aquest contacte. Sé que elles, les primeres i més properes coneixedores de les meves manies, són les que millor poden valorar aquest record.\nTinc també un parell de casos -la Dolors i en Vicent- que tenen la data del seu sant variable d’un any a l’altre en funció de com va la Setmana Santa. Això li dóna un al·licient addicional al canvi d’agenda. Hi ha algun altre cas -senyores sempre- que controlo la data de l’aniversari però no la xifra. No cal dir que cada vegada en el missatge de felicitació hi incloc la pregunta amb la intenció de completar l’arxiu però de moment no me n’he sortit. Com són…\nRepasso els “sèniors” de la llista i me’n trobo amb quatre que m’estimo especialment: mon pare (89 anys el 22 de novembre), la mare de l’A. (84 anys el 17 de febrer), Joan Triadú (87 anys els 30 de juliol) i Francesc Castanyer (92 anys el 18 de febrer). Llarga vida a la bona gent i vinga agendes, que no ens les acabarem pas….\nTambé hi anoto els aniversaris especials de 2008: la primera Totxana (4 anys el 16 de juny; la mateixa data del “Bloomsday”, per cert), la meva primera crítica a l’Avui (19 anys el 8 d’octubre), el dia que vaig deixar de fumar (14 anys el 27 d’octubre) o la compra de la primera Vespa (27 anys el 24 de desembre).\nJa podeu veure si n’és d’útil l’agenda que cada desembre, des d’Alzira, els bons amics de can Bromera tenen la gentilesa d’enviar-me… Que sigui per molts anys i en vida de tots.


El Món | A la República ningú no quedarà enrere\nper Oriol de Balanzó 05/12/2017\nOmnium, la bien pagá\nÒmnium Cultural ha rebut des de 2005 més de 20 milions d'euros en subvencions públiques. La major part d'elles eren subvencions a fons perdut i atorgades a dit, sense concurrència pública. Carod Rovira va ajudar a pagar la nova seu amb 600.000 euros de cop i amb més ajuts al pagament d'interessos del préstec sol·licitat. Ara, Cuixart, toca tornar els favors. Mala sort.\nAquesta és l'actitud que cal conservar. I donar-li tantes formes com calgui perquè molts catalans que ara votaran el bloc del 155, a qui se'ls amaga la veritat, un dia sàpiguen qui són.\nMolt bona tarda teva arenga, amic. L'enemic sempre ha set feble i covard. Fins que s'acaba la partida. Llavors veurem la realitat. Mentrestant, bona arenga! Esmoleu ben bé les eines! Sense por! En aquesta guerra no es disparen bales, sinó euros. I aquests no fan el mateix mal a tots.\nRespecte per la situació personal; no per l 'article\nL 'article és un desproposit ple d'inexactituds i falsetats tendencioses.\nNarcís ( verament, aquest estat n'és del tot alié a res català que no pas a nostres rendiments/ diners i territori .. aquest n'és l" honor ' que té, que tenen!)\nRas i curt: només cal veure les manifestacions ' espanyolistes ' ( que molts volen amagar esmentant-les com ultres .. ! ) .. per preguntà'ns-e " nosaltres ' compatriotes ' d'aquests " ? PD: no fumem!


El bloc d'en Ramon Bassas: Uns instants que ho canvien tot\nPublicat per Ramon Bassas a 10/12/2005 08:35:00 p. m.\nEl descobriment d'Amèrica va ser el més gran genocidi de la història, pocs segles després amb prou feines hi quedaven aborígens americans a Amèrica, i té mèrit tenint en compte que en aquella època no tenien càmeres de gas com els nazis.\nFa ràbia que el descobriment d'Amèrica el fes un català (segons el Discovery Channel Colom era català) sota bandera catalana, encara que tu diguis que Amèrica la van descobrir els espanyols, al segle XV Espanya no existia encara, per sort.\n12 d’octubre, 2005 22:39\nPer mi ha estat un dia absolutament aborrit. No he sortit de casa!\n12 d’octubre, 2005 23:05\nNo nego el genocidi, que hi fou. La idea que exposo -i que no és meva- té dos vessants. El primer, cap a la idea d'una Espanya "en construcció" feta més enllà dels seus límits, cosa que em sembla uana bona manera de definir-se, d'anar-se fent... i encara estem en aquesta fase. El segon és que, a més de soldats, Espanya (o Europa) hi va portar alguns dels valors que ara fa que jutgem el genocidi com un acte dolent, ja que abans de la invasió aquests eren senzillament inexistents. Part de l'èxit d'Hernán Cortés es deu a que, malgrat tot, molts el preferien a Moctezuma. Darrere d'ell, a més, venien els jesuïtes i, amb ells, els valors "occidentals" de donar categoria humana als que els hi era negada.\nSi ho sé, et convido a acompanyar-me aquest migdia: hauries al·lucinat.\n12 d’octubre, 2005 23:19\nEn Rovira Belloso és un dels pensadors més profunds que tenim ara mateix,i que sigui per molts anys. Llàstima que sigui quasi un desconegut en els mitjans, tot i la multitud de persones que l'han tractat, sempre amb aquell aire afable, acollidor. Recordo com ens parlava de les entranys de Deú llegint els profetes, i ara ho veig reflectit en la seva última obra sobre Jesús que cites.\n13 d’octubre, 2005 13:20\nRamon, hauria estat una experiència diferent... Més divertida que estar a casa, encara que no em dóna gaire bon rollo "La muerte no es final".\n13 d’octubre, 2005 22:30\nSí, els bons no els treuen mai, enlloc. És una de les causes que fa que l'Església tingui tan mala premsa... Potser per això també hi són, els blocs.\nBé... almenys ningú va cremar res.\n14 d’octubre, 2005 00:21\nMolt interessants les reflexions que fas al respecte de la Hispanidat. Crec que va ser l'escriptor mexicà Carlos Fuentes, qui en algunes ocasions ha fet declaracions semblants.\nResulta curiós sentirles en un polític com tu vinculat amb l'esquerra i això em fa recordar encara mes a Fuentes, que en cap moment ens atreviríem a vincular-lo amb la dreta.\n14 d’octubre, 2005 12:45\nTranquil jo tampoc vaig amb piròmans.\n14 d’octubre, 2005 15:38\n- Sr. Ruso,\nCrec que dues persones tan diferents com Savater i Rubert de Ventós han defensat també teories així. Ja veus que ser d'esquerres, per sort, no vol dir ser d'un mateix patró...\nNo, ja; ets a mil anys llum dels piròmans, per sort per tu i tots nosaltres.\n14 d’octubre, 2005 19:37


Història – Catalunya en Miniatura\nUN PARC TEMATIC AMB UNA GRAN TRAJECTÒRIA\nCatalunya en Miniatura és una empresa fundada en 1983 per la família Ercilla per promoure aquest parc temàtic de maquetes a escala.\nDIANOVA és una ONG Internacional, amb estatus consultiu davant Nacions Unides (ECOSOC) que opera en 12 països d’Amèrica i Europa amb programes i projectes innovadors en educació, joventut, prevenció d’addiccions, així com en àrees de desenvolupament soci-comunitari. www.dianova.org\nAnys més tard, al desembre 2008 es va incorporar a les instal·lacions els circuits d’aventura vertical, aeri forestal amb tirolinas que permet als visitants gaudir de tot tipus d’activitats entre naturalesa abans o després de la visita al circuit de maquetes.\nAl març de 2012, Dianova va comprar el 51% de les accions de l’empresa familiar fent una aposta pel parc com a nova font d’ingressos a destinar als seus projectes, convertint-se amb aquesta fusió en soci majoritari.\nEs tracta d’una aposta innovadora d’empresa model 3.0. fruit de la combinació empresarial entre una empresa privada i una ONG.\nDeclaració de compromis amb la sostenibilitat


Totaal interlands AS Roma tegen het Nederlands elftal\nAantal caps AS Roma\n1. Aldair 4 390\n2. Rudi Völler 4 234\n3. Daniele De Rossi 4 193\n5. Cristian Chivu 2 180\n6. John Arne Riise 2 180\n7. Francesco Rocca 2 180\n8. Giuseppe Giannini 2 157\n9. Steven Nzonzi 2 90\n10. Carlo Ancelotti 1 90\n11. Davide Astori 1 90\n12. Thomas Berthold 1 90\n13. Zbigniew Boniek 1 90\n14. Cafu 1 90\n15. Vincent Candela 1 90\n16. Leandro Cufré 1 90\n17. Olivier Dacourt 1 90\n18. Traianos Dellas 1 90\n19. Attilio Ferraris 1 90\n20. Thomas Häßler 1 90\n21. Juan 1 90\n22. Simon Kjær 1 90\n23. Maicon 1 90\n24. Christian Panucci 1 90\n25. Roberto Pruzzo 1 90\n26. Walter Samuel 1 90\n27. Wojciech Szczesny 1 90\n28. Marco Delvecchio 1 54\n29. Ruggiero Rizzitelli 1 51\n30. Paolo Conti 1 45\n31. Bruno Conti 1 45\n32. Lucas Digne 1 45\n33. Alessandro Florenzi 1 45\n34. Kostas Manolas 1 45\n35. Vasilis Torosidis 1 45\n36. Francesco Totti 1 38\n37. Pablo Osvaldo 1 30\n38. Mattia Destro 1 18\n39. Marcos Assunção 1 14\n40. Lorenzo Pellegrini 1 4\n2. Thomas Berthold 1 90\n3. Leandro Cufré 1 90\n4. Juan 1 90\n5. Maicon 1 90\n6. Rudi Völler 1 21\n1. Vincent Candela 1 90\n2. Thomas Häßler 1 90\n3. Simon Kjær 1 90\n4. Christian Panucci 1 90\n5. Rudi Völler 1 90\n6. Marco Delvecchio 1 54\n7. Francesco Totti 1 38\n2. Rudi Völler 2 111\n3. Thomas Berthold 1 90\n4. Vincent Candela 1 90\n5. Leandro Cufré 1 90\n6. Thomas Häßler 1 90\n7. Juan 1 90\n8. Simon Kjær 1 90\n9. Maicon 1 90\n10. Christian Panucci 1 90\n11. Marco Delvecchio 1 54\n12. Francesco Totti 1 38\n1. Daniele De Rossi 4 193\n2. Antônio Carlos 3 258\n3. Aldair 2 180\n4. Giuseppe Giannini 2 157\n5. Davide Astori 1 90\n6. Cafu 1 90\n7. Olivier Dacourt 1 90\n8. Traianos Dellas 1 90\n9. Attilio Ferraris 1 90\n10. Walter Samuel 1 90\n11. Wojciech Szczesny 1 90\n12. Ruggiero Rizzitelli 1 51\n13. Paolo Conti 1 45\n14. Lucas Digne 1 45\n15. Alessandro Florenzi 1 45\n16. Kostas Manolas 1 45\n17. Vasilis Torosidis 1 45\n18. Pablo Osvaldo 1 30\n19. Mattia Destro 1 18\n20. Marcos Assunção 1 14\n21. Lorenzo Pellegrini 1 4\n1. Cristian Chivu 2 180\n2. John Arne Riise 2 180\n3. Rudi Völler 2 123\n1. Francesco Rocca 2 180\n2. Zbigniew Boniek 1 90\n3. Francesco Rocca 2 180\n4. Rudi Völler 2 123\n5. Zbigniew Boniek 1 90\n1. Steven Nzonzi 2 90\n1. Carlo Ancelotti 1 90\n2. Roberto Pruzzo 1 90\n3. Bruno Conti 1 45


Avís preventiu d'episodi ambiental de contaminació per partícules PM10 i NO2\nAtesos els nivells de partícules PM10 i diòxid de nitrogen (NO2) enregistrats per la Xarxa de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica (XVPCA), i la previsió dels models a 24 hores, la Direcció General de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic ha emès, avui dilluns 20 de març, un avís preventiu d'episodi ambiental de contaminació atmosfèrica pels contaminants PM10 i NO2.\nLa fase d'Avís Preventiu es posa en marxa quan més d'una estació de la XVPCA (en aquest cas, les estacions XVPCA de l'Eixample i de Gràcia) a l'àrea metropolitana supera el valor de 160 µg /m3 d' NO2 de mitjana en una hora, i la previsió a 24 hores no indica una millora en els nivells.\nEn aquesta fase, l'AMB endega una campanya de comunicació i sensibilització que s'intensificarà en funció de la fase. En aquest sentit, l'AMB notifica la situació i el nivell d'avís i ofereix consells i recomanacions a la ciutadania.\n18663673 visites | Un/una usuario/a conectado/a | cargado en seg.


Des del meu punt de vista: de febrer 2009\nEscrit per Eli Ramirez. a les 21:10 1 comentari:\nAvui, després d'haver dormit poc més d'una horeta, he anat a fer de voluntària a les quartes Jornades de Biblioteques Escolars (organitzades pel COBDC).\nAquest cop erem set voluntaris, totes noies!\nEl primer dia ha estat molt bé.\nPrimer hi han hagut les acreditacions i després, quan ja tothom tenia la seva carpeta, i després de la benvinguda de la presidenta del Col·legi i de la regidora d'Educació de Barcelona s'ha donat pas a la conferència innaugural.\nDesenganyem-nos: algunes sessions inaugurals són un pal..., no? Doncs aquesta no! Ha estat molt bé. Hem rigut molt. L'ha fet Claudi Alsina (sota el títol de "Innovació, llibres i matemàtiques").\nPowerpoint amè d'imatges ocurrents i divertides, acudits dels bons, contingut bo i ... música! si si, música per estimar les matemàtiques ijijijijiji\nDesprés, la gran esperada pausa café (croissanets i suc) i, tot seguit, dues conferències més:\n- Pla de Lectura del Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya (Joan Badia)\n- La biblioteca Artur Martorell i el Pla de biblioteques escolars municipals (Roser Colomer i Encarna Isanda).\nS'han acabat amb una mica de polèmica entre els assitents (les biblioteques escolars sempre van mancades de recursos però si a sobre no són de Barcelona, pitjor).\nA la tarda, la sessió s'ha dividit en 4 parts (http://www.cobdc.org/jornades/4JBE/programa.html). Jo m'he quedat a la Sala d'Actes, que era el meu lloc. La primera xerrada (biblioteca i alumnat amb necessitats educatives especials) estava prou bé. La segona, sobre blocs i recursos web 2.0, crec què, tot i que el que deia m'ha semblat molt interessant, per al meu gust crec que no s'adequava bé el nom de la xerrada amb el contingut de la qual.\nI ara bé. Feta la crònica, us diré el millor del dia: la Facultat d'INEFC! Per favor! és la canya! jajajaja. Tenen de tot, a tot arreu veus gent practicant ...no sé, de tot: gimàstica artística, bàdminton, esgrima, bàsket, futbol (quasi tot és transparent) (la cafeteria té vistes directes al camp) i tenen fins i tot un trosset on fer voley platja, amb sorra! jejeje.\nPer la tarda, a partir de les cinc, s'ompla de nens!\nEn certa manera, hi ha coses que semblen ben bé de parc temàtic. (Podem observar, a les fotografies d'abaix, com els nens omplen tot. Eren grups diferents... uns pràcticavant salts i volteretes, unes nenes feien com rítmica, en un altre lloc mesuraven amb una màquina la velocitat o l'altura dels nens al saltar... no sé, moltes cosetes xD!\nEscrit per Eli Ramirez. a les 20:03 Cap comentari:\nAmb els del pis hem anat al Carnaval nocturn de Sitges ^__^\nUs anava a posar algunes fotos però la càmara amb la qual hem fet fotos té un format raru (CR2 o algo així) i per tant, ja les posaré un altre dia.\nPerò us deixo amb el cartell oficial:\nHem anat de vaques (però vaques de peluche: mones i sense passar fred). Ens hem trobat a mooooltes altres vaques, i molta gent disfressada de mil i una coses (ara només em vénen al cap als que anàven de Chupa-Chup, els Ferrero Roxé i .. mmm... una noia ke nava mig disfressada de la seva mascota del Pet Society ^^ (nosaltres tb voliem fer-ho però no hem tingut temps per pensar com poder fer-ho jajaja)\nEn fi, que com cada any: milers de persones, bastant alcohol i policia, i cues i controls d'alcoholèmia al entrar i sortir de la ciutat :)\nEscrit per Eli Ramirez. a les 4:01 2 comentaris:\nEtiquetas: amics, catalunya\nEscrit per Eli Ramirez. a les 0:40 1 comentari:\nAhir vaig veure la pel·lícula que, poques hores després, seria coronada la millor pel·lícula als glamurosos Oscar de Hollywood!\nI a més, Oscar a la millor cançó!Us deixo amb el vídeo! (no conté spoilers, però si heu de veure la pel·lícula, millor abstenir-se!)\nJai Hoooo (ara ens implantaran la moda de música al estil Bollybood jejeje). Jo no trigaré gaire en posar-la dins l'mp3 ^^\nEscrit per Eli Ramirez. a les 13:27 Cap comentari:\nDooooncs... ja ha passat la primera part del Carnaval!\nDivendres a Lloret va sortir el Carnestoltes (disfressats de Mago de Oz i amb poca afluència de públic) i després van repartir la típica botifarra amb mongetes.\nI ahir dissabte, la nit va ser nostra! :-) Piratilles a Lloret! :)\n1. Jo amb la meva súper espasa punxant i el meu monito "Imedio" (que s'enganxava a tot arreu xD):\n2. Aquí, amb un company de vaixell\n3. I última foto amb el gran enemic dels pirates, Peter Pan (no erem exactament Piratas del Caribe, jejeje)\nEscrit per Eli Ramirez. a les 1:43 Cap comentari:\nEtiquetas: amics, Eli, Lloret de Mar\nNo ho vaig comentar, però diumenge van marxar les meves amigues de Galicia.\nHan pogut veure un trosset de la nostra cultura i tradició gràcies a les festes de Sta Eulàlia ("Festes de La Laia") i diumenge vam anar al correfoc que feien al voltant de la catedral!\nM'encanten els correfocs, i mira que feia anys que no anava a cap...!\nUs poso una foto. No és meva, no tinc fotos de cap correfoc... L'he trobat al Flickr, i com que allà són molt atents amb els drets d'autor, en deixo l'autoria:\nPer lo demès bé.\nTinc una petita decepció amb una assignatura i m'estic plantejant acollir-me a l'avaluació única, però encara tinc unes dies més per pensar-m'ho. Per la resta d'assignatures, són una mica más de lo más: triar un tema o centre i fer-ne un desenvolupament.\nAlmenys podem utilitzar la nostra imaginació per fer coses interessants (és lo bo de que només siguin treballs: mai et trobaràs amb la censura presupostària real xD). Que s'ha d'implementar una aula multimèdia en un centre? cap problema,... fem la carta als Reis!\nI ben aviat, més jornades. Aquest cop, de voluntària normal, por amor al arte, a les jornades de biblioteques escolars. Però bueno, ja en parlaré més endevant. Queden dies!\nEscrit per Eli Ramirez. a les 0:22 Cap comentari:\nA Lloret, dos cops l'any, es celebra el que se'n diu "la botiga al carrer". Ahir, donada la proximitat de carnaval, en van fer una "special edition", dedicada només a les disfresses.\nJo vaig estar ajundant a l'Eva amb la venta de les disfresses que tenen a "La Caseta".\nAlgunes fotos fetes amb el mòbil:\nEscrit per Eli Ramirez. a les 11:45 2 comentaris:\nEtiquetas: compres i botigues, feina\nAvui he fet de "guia turística" per Barcelona. Han vingut dues amigues de Galícia i he intentat, amb poc més de dues hores, mostrar els encants de Barcelona...\nA elles les vaig conèixer al setembre del 2006: jo estava fent "pràctiques d'estiu" a la biblioteca catalana de Frankfurt i elles començaven el seu erasmus. El destí va fer que compartíssim residència i excursions (oktoberfest, heildelberg, koln...) (quins records més macos i qui bon temps vam tenir!)\nSortint del Zúrich (lloc de quedades universalment conegut) ens hem encaminat Rambla avall. A pocs metres hem girat a l'esquerra i ens hem trobat al Portal de l'Àngel, on hem fet camí fins la Catedral. Després hem anat a la Plaça Sant Jaume (fent parada a la plaça de St Felip Neri) i d'allà hem baixat a la Via Laietana per visitar Santa Maria del Mar. Tot seguit, el mar fins al Maremàgnum, passant pel caminet amb el submarí de Monturiol i un cop allà, tornada creuant el pont i fent una parada davant els mítics barcos de les Golondrines per menjar una crêpe de xocolata. Tot seguit, hem pujat per la Rambla una mica (fent parada al bosc de les fades) i a l'altura del Liceu, girant a la esquerra per introduïr-nos una mica en l'ambient del Raval (fent parada, clar, a la Biblioteca de Catalunya) i ja pujant, Macba, CCCB i acabar a la plaça Universitat.\nHe intentat explicar tot el que he pogut... anècdotes de la ciutat, fets històrics, curiositats, recomanacions...\nNo sé. Jo no sóc de Barcelona! sóc de Lloret! ;)\nPd. Mentre les esperava, m'he permés comprar dues samarretetes al "Lifties". Només valien 2.95 cada una! i són cuques... (val, la calitat dura dos dies, però bueno...):\nEscrit per Eli Ramirez. a les 23:47 Cap comentari:\nEtiquetas: amics, barcelona, compres i botigues\nEl 18 de setembre de 2008 vaig fer una entrada en aquest blog anunciant que la llicenciatura en Documentació no m'agradava gens ni mica (here)\nAra, cinc mesos més tard és probable que la meva opinió hagi canviat una miqueta.\nSegueixo pensant que la diplomatura és 100 vegades millor (clar que això va a gustos, ho entenc!), però com que el monstre de l'estadística ja ha marxat (l'he matat!) i els algoritmes també s'han donat a la fuga, crec que m'espera un semestre força més tranquil que no pas el primer (pràctiques, pràctiques i més pràctiques).\nLes assignatures que faig són les següents:\n1. Administració d'unitats d'informació = Vé a ser com una mena de "PASID 2". Lo curiós és que tenim de professora a l'Adelaida, que en el seu moment va fer-nos catalogació descriptiva (i clar, la catalogació és una etapa de la meva vida que prefereixo no recordar, jajajaja)\n2. Tècniques d'indexació i resum en documentació científica = Sembla una assignatura interessant... no sé, ja es veurà amb el pas de les setmanes. Aquí torna a passar una cosa semblant al cas anterior, i és que tenim a la Rosa Seguí i fins ara jo només l'havia vist fent classes de Serveis especials (i clar, són dues coses molt diferents!).\nI de troncals ja no n'hi ha més. Les altres tres que faig són optatives. M'he escollit:\n* "Disseny d'enquestes: usos i necessitats dels usuaris"\n* "Gestió de la qualitat"\n* "Unitats d'informació en un entorn municipal"\nLes tres tenen bona pinta. Sobretot la última. Aviam com va! Aquest segon semestre es presenta més amè perquè l'Enric fa tres assignatures amb mi (les convalidables al nou grau) i a les optatives m'hi trobo a bastants coneguts.\nEscrit per Eli Ramirez. a les 19:24 2 comentaris:\nAquests dies he vist dues pel·lícules:\nI les dues m'han agradat molt (cert, estic perdent criteri, jajaja).\nLes dues són més llargues de lo normal. La veritat és que la de Harvey la vam veure al pis i, com que le vam començar a veure més tard de les 12, la veritat és que se'ns va fer un pél llarga.\nPel que fa al Intercambio, l'he vist al cine (el cine! pobre cine de Blanes... la crisi del cinema l'ha deixat a dues veles! un dissabte tarda i no hi havia quasi ningú!)\nBé, com deia, dues pel·lícules molt bones i molt recomanables. Les dues parlen de dos grans lluitadors [les dues són casos reals]: el primer, Harvey, que va lluitar per fer un món "més a color", i la segona, com a mare que va fer el possible i l'impossible per descobrir la veritat i enfrontar-se amb qui fes falta.\n- Biografia Harvey Milk (Wikipedia)\n- Crims de Wineville (Wikipedia)\nEscrit per Eli Ramirez. a les 0:56 1 comentari:


Les treballadores de la cultura de Catalunya uneixen forces contra les restriccions i el repartiment d'ajuts "sense rumb" - directa.cat\nLes treballadores de la cultura de Catalunya uneixen forces contra les restriccions i el repartiment d'ajuts "sense rumb"\nDiverses organitzacions sindicals i professionals del sector de la cultura i l'espectacle de Catalunya han confluït en un full de ruta comú, molt crític amb la gestió duta a terme per part de la Generalitat a partir de la crisi generada per la COVID-19, tant pel que fa a les erràtiques restriccions de les activitats públiques, que impossibiliten dur a terme una programació estable i sostenible, com amb el repartiment d'ajuts, que segons les treballadores només són accessibles per a empreses de cert volum, però no per a la gran majoria de professionals que treballen en situació d'autònom i sovint abocades a l'economia submergida\nConcentració de les treballadores del sector cultural davant de departament de Cultura, a la Rambla de Barcelona convocada pels sindicats ATECAT, TECNICAT i SMAC! el passat 3 de novembre / Aitor Rodero\nL’última partida d’ajudes, de 3,7 milions d’euros que pensava repartir el govern de la Generalitat (d’un total de 17,2 milions anunciats pel departament de Cultura) va ser cancel·lada aquest passat dimecres, amb la intenció de modificar el sistema de repartiment, segons el Departament de Treball, amb l’immediat precedent de la caòtica assignació de les subvencions a personal autònom de la setmana anterior: consistia en un pagament únic de 750 euros i es pretenia adjudicar per ordre de presentació. “Tenen un cert caire electoralista. És com tirar diners a la plaça del poble i mirar a veure qui arriba a agafar-les; és quasi una burla”, afirma Albert Anglada. “En tots aquests mesos ho podien preveure, però quan han d’arribar no posen en marxa els mecanismes per una bona redistribució” puntualitza Roberto G. Alonso, de l’APdC (de l’Associació de Professionals de la Dansa de Catalunya).\nL’informe anual del CONCA (Consell Nacional de la Cultura i de les Arts), que es va fer públic ahir, evidencia que el sector teatral de la ciutat de Barcelona ha anunciat més de 5.300 funcions cancel·lades enguany; i 4.000 concerts fins setembre, amb unes pèrdues estimades de 30,5 milions d’euros i 40 milions respectivament. Les treballadores reclamen també un accés directe a les ajudes destinades a les cancel·lacions i el pagament íntegre per part de la Generalitat de totes les actuacions cancel·lades.\nLa recuperació immediata de tots els llocs de treball afectats pel tancament cultura era una altra de les reivindicacions. Tot i que, segons dades del Ministeri de Sanitat espanyol, només un 0,03 % dels brots de contagi de tot l’Estat des del passat mes de juny s’ha produït en activitats culturals, “el govern pren la decisió de tancar un sector per evitar mobilitat, i no augmenta ràtios de transport”, explica l’actor Marc Pujol.\nEdu Abad Cabedo Fotografies | Angel Sorroche\n« El col·lectiu manter de València exigeix que s’ature la persecució policial i es regularitze la venda al carrer\nTres misses i diversos actes homenatgen Franco i Primo de Rivera al País Valencià »


L'agricultura periurbana, una visió integral - Àrea Metropolitana de Barcelona\nL'agricultura periurbana, una visió integral\n12.10.14 | Tema: Sostenibilitat\nProp de 500 persones participen a l'Aplec d'agricultura urbana, en el marc del projecte SIDIG-MED\nL'AMB va co-organitzar conjuntament amb TAPURNA "L'aplec d' agricultura urbana de Catalunya" els dies 10 i 11 del passat mes d'octubre.\nAquestes jornades, vinculades al projecte SIDIG MED d'agricultura periurbana, volen establir un punt de trobada periòdic, d'intercanvi d'experiències i formació sobre l'agricultura urbana, orientat a persones i entitats que gestionen o participen en projectes d'agricultura urbana arreu de Catalunya, tot conformant-se com a una gran xarxa d'agricultura urbana.\nEl projecte treballa l'agricultura urbana des de la seva concepció més àmplia possible i considerant tots els aspectes socials, ambientals i agrícoles que aquesta activitat comporta. L'aplec integra projectes de diversa índole: educatius, terapèutics, d'inserció, ocupacionals, productius, lleure, etc. També contempla projectes estrictament urbans i altres periurbans en relació directa amb la ciutat.\nLes jornades van generar documentació entorn de l'ús de l'aigua, els serveis ambientals dels horts urbans, l'estratègia global de l'agricultura urbana a Barcelona, la transformació social o l'hort i el jardí als balcons i terrats escolars, entre altres.\nVan participar durant el cap de setmana prop de 500 persones: unes 35 entitats vinculades a l'agricultura urbana, 180 experts van participar en els diferents tallers tècnics i unes 350 persones en les activitats més lúdiques i participatives de l'aplec.\nDurant el segon trimestre de 2015 el projecte SIDIG MED preveu organitzar una trobada internacional convidant a experts en agricultura periurbana de les dues riberes de la Mediterrània, juntament amb els principals actors locals de l'àrea metropolitana de Barcelona per fomentar l'intercanvi d'experiències, el coneixement de l'agricultura urbana i periurbana a la Mediterrània i incidint sobretot en la importància que pot tenir amb la inclusió social.\nDocumentació de les jornades\nL'aplec d' agricultura urbana de Catalunya


Arrossos Especials (21)\nArrossos Vaporitzats (7)\nLlegum Cuita (33)\nLlegum Cuita (19)\nLlegum Gra (34)\nDe menor longitud que el gra mig, cou abans que aquest. Elaborat en el Delta de l'Ebre. És adequat per als arrossos cremosos, arròs bullit, arròs amb llet i varis tipus de paella. L'arròs rodó es el més utilitzat a Espanya. Formats mixtes.


Literatura Grega | El Fil de les Clàssiques\nTag Archives: Literatura Grega\nMitologia amb classe inversa\nἡ δὲ παιδεία πλαταγὴ τοῖς μείζοσι τῶν νέων.\nL’educació és un sonall (=un joc) per a la majoria dels joves\nAristòtil, Política V 6 (1340b).\nÉs possible a l’aula de clàssiques la classe inversa o The Flipped Classroom?\nA finals d’agost vaig fer un curs a l’escola Pia Santa Anna de Mataró amb Manel Trenchs i Dani Amo i ara ha arribat el moment de posar a la pràctica l’après a #cveranoflipped 2016 MATARÓ, a més de la gran dosi d’optimisme que em van regalar per tal de començar amb ganes el nou curs escolar.\nA principi de curs a segon de batxillerat de Grec fem un repàs del que es va treballar a primer (vid. Déus i herois en la mitologia grega) i reprenem el currículum de segon insistint en els temes que surten a les PAU de Grec de Catalunya 2017.\nPel que fa al tema de mitologia, repassem amb un kahoot Déus i cultes i amb un qüestionari Moodle Reprenem el fil (II) Mitologia (vid. Pissarra de Clàssiques Grec 2 contrasenya visitant Grec2_2016) el treballat a primer per tal de fixar el coneixement i preparar-nos per traduir textos originals amb els següents objectius:\nConèixer la mitologia a través de la literatura grega que és mitogràfica\n(vid. Literatura grega a escena…)\nIdentificar algunes produccions antigues o modernes relacionades amb la mitologia grega\nReconèixer l’ètim grec relacionat amb els déus i la seva pervivència en la terminologia de les llengües modernes\nEn acabar hem de saber:\nEls principals cicles mítics: comencem per la introducció als cicles mítics (cicle peloponnesi…) amb un prezi i kahoots fets per alumnes (el cicle de Micenes, els 12 treballs d’Hèrcules/Hèracles…)\nLa literatura grega és mitogràfica perquè els seus arguments i continguts són sobretot temes mítics. Gràcies a ella coneixem els mites grecs.\nEls déus grecs en la ceràmica grega i en les manifestacions artístiques posteriors (amb EDpuzzle, Kahoot, apunts als blocs).\nEl lèxic mitològic i la seva vigència en les llengües modernes (amb Thinglink, Kahoot, apunts als blocs…)\nPel que fa a l’aprenentatge de la pervivència dels déus en els nostres mots, a partir dels déus i els ètims comencem a relacionar els mots actuals amb els personatges mitològics i ens plantegem el perquè mitològic dels noms del sistema solar,…. i els alumnes acaben construint un kahoot sobre els déus i les paraules i continuen amb la recerca i publicació al bloc d’etimologia L’univers clàssic dels nostres mots de la petjada de la mitologia en les expressions que encara fem servir en diferents llengües, la mitologia al cel a El cel dels mites, la petjada de la mitologia en els noms dels grups i en les cançons a L’empremta d’Orfeu, o en l’òpera Òpera amb referents, o en el cinema La cinta de Νίκη, o l’actualitat teatral a Cartellera de teatre clàssic a Barcelona…\nQuè fem a casa? i què a classe?\nTot aplicant la metodologia The Flipped Classroom a casa els alumnes visionen dos vídeos que s’han preparat ad hoc i que troben a la classe Mitologia amb el codi naivoku. Primer s’han de donar d’alta com a estudiants a edpuzzle.com i després clicar a “Join Class” i introduir el codi de la classe.\nEls déus en la ceràmica grega per aprendre en grec (els alumnes ja sabem llegir i escriure en grec clàssic) el noms dels déus, reconèixer els seus principals atributs a partir de les peces de ceràmica grega i contestar les preguntes relacionades amb la pervivència lèxica dels déus grecs en català…\nEn comptes de fer una classe magistral amb tota la història de la mitologia i la seva pervivència en les diferents manifestacions artístiques, es va agafar un tema transversal “Amor i triomf en la mitologia grega” i s’ha amenitzat amb obres d’art antigues i modernes (interdisciplinarietat) que representen els diferents mites dels diferents cicles mítics (tant de déus com d’herois) extrets de diferents obres de la literatura grega per tal de demostrar que és mitogràfica i aprenem mitologia a través d’Homer, Hesíode, els tràgics grecs (Èsquil, Sòfocles i Eurípides), Apol·lodor,… El tema de l’amor és inherent a l’ésser humà i atreu molt, així com el paper de la dona, la violència de gènere en els mites i la diversitat sexual, entre d’altres. Les diferents preguntes que s’han de respondre per avançar en el visionat del vídeo permeten consolidar l’après i ampliar el tema amb els recursos de la xarxa i amb els recollits en aquest Symbaloo de Mitologia Grega.\nUna vegada s’han visionat els vídeos i enviat la feina a través d’EDpuzzle, a classe ho posem en comú, debatem el tema, s’amplien els diferents mites i els nostres blocs El fil del mite grec, El fil de Medea, Literatura grega a escena, L’univers clàssic dels nostres mots…permeten llegir i comentar les diferents entrades relacionades amb mitologia (mites, literatura mitogràfica i etimologia de les paraules, expressions… i els déus) i alhora permeten ampliar-los amb nous apunts amb el nou contingut ja curat a partir dels interessos dels alumnes i amb la creació de prezi, thinglink, kahoots, vídeos, il·lustracions, podcast… D’aquesta manera, l’alumne/a és el protagonista del seu propi aprenentatge i alhora té un paper cabdal en la seva avaluació perquè elaboren els kahoots per a la classe (és important saber preguntar i compartir-ho a la xarxa), es coavaluen els apunts publicats als nostres blocs, el material digital, les presentacions orals a l’aula…Són els amos del seu qualificador al Moodle que recull totes les activitats d’aprenentatge i també les voluntàries d’ampliació (El cicle troià en la literatura grega: apunt i kahoot; L’Odissea; Ilíada i Odissea a la música amb kahoot…) donant ales a la creativitat individual, al treball en equip, col·laboratiu, cooperatiu, interdisciplinari (Mitologia a la pintura; La pervivència del mite de Dànae en l’art…), inclusiu, a l’atenció a la diversitat,…a l’avaluació amb rúbriques, amb ludificació (o gamificació), a la creació d’una identitat digital amb la continuació dels seus portafolis digitals… D’aquesta manera apliquem a l’aula de clàssiques de l’IPM la taxonomia digital de Bloom i The Flipped Classroom.\nThis entry was posted in General, Grec 2 and tagged Aristòtil, Classe inversa, Edpuzzle, Etimologia, Flipped Classroom, Gamificació, Literatura Grega, Ludificació, Metodologia activa, Mitologia, Sonall on 1 octubre 2016 by Margalida Capellà Soler.\nAmor i triomf en la mitologia grega\nDesprés del tema de la mort i del pas del temps, hic et nunc us animo a llegir la literatura grega que és mitogràfica i a gaudir dels seus mites amb el fil de l’amor i el triomf de déus i herois de la mitologia grega:\nThis entry was posted in General, Grec, Grec 1, Grec 2, Llatí 4t ESO and tagged Amor, Art, Literatura Grega, Mitologia, Pintura, Referents clàssics on 23 gener 2016 by Margalida Capellà Soler.


Estàs cobrint-se en gèrmens cada vegada que escampa el bany? | CAT.Lamareschale.org\nEstàs cobrint-se en gèrmens cada vegada que escampa el bany?\nTot el que necessita saber sobre el fenomen pertorbador que és "plomall de lavabo"\nEn essència, quan s'inclina sobre la tassa per esbandir, vostè podria estar disparant partícules i gèrmens de caca directament en l'aire al seu voltant.\nPrengui un segon per deixar que s'enfonsen en.\nEl plomall del vàter va ser descobert per primera vegada en 1975 pel microbiòleg Charles Gerba després que ell va posar els gèrmens en un excusat per provar si encara van sobreviure després del rentat.\n"Hi ha una possibilitat que una persona pugui contraure una infecció d'un aerosol produït per un vàter", va escriure en un article d'investigació publicat a la revista Applied and Environmental Microbiology.\nMentre que els estudis posteriors han trobat que les persones es poden emmalaltir de la ploma del vàter, encara es necessita més investigació per determinar la forma en què realment passa.\nLes principals bacteris que es troben a la ploma és E. Coli, que poden causar gastroenteritis bacteriana, dolor abdominal i diarrea aka, diu Marc Leavey, MD, un especialista d'atenció primària al Mercy Medical Center a Baltimore.\nPocs lavabo malalties relacionades amb el plomall s'han documentat, encara que, pel que no està clar quant d'un risc que realment planteja, diu Adalja.\nS'observa que alguns brots de gastroenteritis en els avions i vaixells de creuer s'han relacionat amb la ploma, així com un brot de SARS a 2003, quan un pacient a Hong Kong s'ha propagat el virus amb un color.\nParlant dels brots... Si algú a casa té un virus estomacal, podria ser millor per convèncer-los que s'adhereixen a la utilització de només un vàter i per netejar-lo després de cada ús.\nAdalja diu que no sempre seran "restes residuals" en el bol que no són assolides pel corrent d'aigua després que algú bolca.\nAmb el temps, aquestes restes poden caure a la tassa del vàter i el vent a la ploma, fent que es malalta, també.\nI encara que els estudis sobre fins a quin punt el plomall de polvorització pot anar han estat inconsistents, alguns han demostrat que els gèrmens en què han arribat a aigüeres i raspalls de dents.\nÉs a dir, és possible que vulgueu començar a portar una tapa en el suport de raspall de dents.\nPerò abans de desinfectar per complet la seva cambra de bany després de cada descàrrega, tingui en compte que hi ha una solució molt més fàcil: Adalja diu que el rentat amb la tapa tancada pot reduir al mínim la mida de la ploma.\nAixí que recordi que ha de mantenir sempre aquest mantra en un segon pla: Voltejar a baix abans de tirar.\nCom fer front a les al·lèrgies per a mascotes\nTenia 34 anys i estava embarassada quan vaig tenir un cop\nHi ha 10 tipus de persones que estan més en risc per la deficiència de vitamina D\nHe de preocupar-me per la neteja en sec?\nAixò és el que és realment desitjar datar amb antidepressius\n6 signes Estàs prenent massa cafè


Bona feina! (JMarfany) : La llista, el debat, el president... (Intentant aclarir-me/-nos. El debat)\nLa llista, el debat, el president... (Intentant aclarir-me/-nos. El debat)\nQuan vaig escriure els dos darrers articles del blog, era conscient que comportaria, sobretot, un intens debat a les xarxes i que, com no podia ser d’altra manera, no agradaria a tothom.\nTenint en compte el que donen els 140 caràcters de Twitter o els petits comentaris del Facebook, diria que la majoria han optat per debatre el tema, però amb clares opcions partidistes (de partit) i que només uns pocs han optat per dir alguna bestiesa.\nCom a conclusió d'aquest "debat" virtual de 140 caràcters, m'agradaria aclarir, sota el prisma subjectiu de la pròpia opinió, alguns conceptes que crec que han anat sorgint.\nDebat. Alguns comenten que el tema de la llista ja es va debatre i es va tancar. Que hi ha un pacte i que l’ANC el va signar. Que introduir aquest tema de nou crea tensions i divisions i alguns arriben a “amenaçar” amb donar-se de baixa de l’Assemblea i a assegurar que parlar de la llista trencaria la pròpia ANC.\nEl tema de la llista unitària no es va debatre en profunditat i en cap moment es va tancar definitivament, cosa que es pot confirmar en el darrer full de ruta aprovat per l’Assemblea General de l’ANC.\nEl pacte signat el mes de gener afecta només a dos partits, en cap cas a l’ANC.\nSi volem complir el nostre full de ruta aquest deixa molt clar que “en el cas que en el marc de l’esmentada Taula no fos possible configurar un pacte en la línia anterior [...], es plantejarà la possibilitat d’impulsar, des de la societat civil, una candidatura de país, representativa de totes les sensibilitats polítiques i socials, de manera transversal, que doni prioritat absoluta a l’assoliment de la independència.” I aquest és el punt on ens trobem ara mateix.\nEl debat no hauria d’espantar ningú. El debat tranquil, serè, sense crispacions de cap mena, en què uns i altres puguem exposar les nostres raons i arguments ens hauria de permetre votar amb tota llibertat i també amb tota responsabilitat en una consulta a tots els associats, amb una pregunta clara i sense cap mena d’ambigüitat.\nSi l’independentisme i els independentistes hem assolit la maduresa que es necessita per construir un nou Estat independent, ni el debat, ni la consulta, ni el resultat, fos el que fos, ens haurien d’afectar com a organització ni com a moviment popular.\nPer damunt de tot, estic convençut que tots volem el mateix: la independència de Catalunya. Parlem-ne, doncs, a fons, respectem-nos, votem si cal, acceptem-ne els resultats i tot seguit dediquem-nos en cos i ànima a guanyar el 27-S.\nEtiquetes de comentaris: ANC , candidatura de país , consulta , debat\nRamon 25 de juny de 2015, a les 2:03\nUnknown 25 de juny de 2015, a les 5:54\nMolt be Jaume, veritats, serenor i seny


Recipients de cultiu | El bloc d'en Josep Maria\n← Sol i ombra\nEn el nou capítol del programa de TV3 parlo dels recipients de cultiu. El recipient és l´element central de l´hort al balcó però no el més important. És central per què defineix l’espai en el qual hi haurà l’hort i té un efecte en l’estètica i la percepció de l’espai del balcó o terrat. No és el mateix un conjunt de jardineres, uns quants tetrabricks o ampolles reciclades que una jardinera d’obra integrada a l’edifici o una taula de cultiu. De totes maneres, tots aquests elements tenen una cosa en comú: són simples contenidors de quelcom molt més important: el substrat de cultiu. Per això dic que no és l’element més important, per què el substrat o el reg tindran molta més influència en el resultat del nostre hort.\nPerò hi ha dos aspectes del recipient de cultiu que poden ser determinants per les expectatives de tenir bones collites. Un és el volum total de substrat que hi cap. Fixeu-vos que parlo de volum i no de profunditat. En un recipient gran però de poca profunditat, com una taula de cultiu, les hortalisses de mida gran com tomaqueres o albergínies, desenvolupen les seves arrels horitzontalment i colonitzen un volum gran de substrat que els permet créixer.\nEl segon element és tenir en compte que la planta utilitza per créixer l’energia del Sol, per tant, el recipient és una estructura que ha de facilitar la captació d’energia solar per part del vegetal. Per tant, cal descartar l’opció de posar jardineres en pisos, molt poc adequada si volem produccions mínimament raonables d´hortalisses, com també és inadequat pretendre produir hortalisses en racons ombrívols o a dins de les cases.\nLa trobaràs a les categories Hort Urbà , Recipients . Marca permalink.\nOne Response to Recipients de cultiu\nconcepcion de herrera rebollo says:\n22/4/2012 at 3:08\nexcelente siempre enviemelo


La Fundació Maria Raventós és una organització no lucrativa d’acció social i educativa que, des de fa més de 60 anys, es dedica a acollir i acompanyar dones en situació d’exclusió social.\nEls serveis que donen resposta a la missió de la Fundació es concreten en:\nResidència Maternal que acull a 20 mares en situació d’exclusió social i als seus fills de 0 a 3 anys, acompanyant-les i ajudant-les de manera integral per tal que puguin afrontar el seu futur de forma autònoma, facilitant la seva inserció laboral i social.\nEscola bressol per a infants de 0 a 3 anys, creada per afavorir la formació de les mares residents i la seva incorporació al món laboral, on assisteixen els fills d’aquestes mares i altres nens del barri.\nPis assistit per a noies ex-tutelades de 18 a 21 anys.\nPisos amb suport per a mares ex-residents que necessiten allargar el seu procés d’acompanyament.\nPisos d'emancipació, una xarxa d'habitatges ubicada a Santa Coloma de Gramanet.\nAcompanya una jove en la seva emancipació\nFER D'UN PIS, UNA LLAR\nCondicionament de dos pisos de suport per a mares joves


Liberia, Kenya, South Sudan.............: EL LLADRE DE VERDURES I L'HORTOLANA\nEL LLADRE DE VERDURES I L'HORTOLANA\nEn aquest racó de món l’aigua és un bé preuat i no massa comú. Tot i que moltes famílies desitjarien plantar blat de moro, fesols, mongetes,... de fet, la manca d’aigua els hi ho impedeix. A una de les capelles fa uns mesos que hi ha un hort comunitari. Per sort, el punt d’aigua proper raja prou.\nUna de les feligreses més assídues, la Mònica, arriba cada captard per regar el seu hortet. És una dona d’uns cinquanta anys, ara viu sola, doncs té el marit i els fills al Sud Sudan. Ella sola s’ha de fer càrrec de tot. A Kakuma ser una unitat familiar size 1 (d’una persona) és molt dur. La ració alimentària és minúscula, un ha de trobar llenya per fer foc, cuinar, anar a buscar aigua, cuidar la casa,...\nA la seva edat, la Mònica, no en té prou amb aquests reptes que ha decidit anar a l’escola secundària. Una donassa com ella, seu a classe amb canalla i adolescents. Cada tarda, quan surt de l’escola, amb el seu uniforme tot ben rebregat, arriba a l’hortet i amb una regadora vella s’afanya a regar el seu tros abans no es faci fosc.\nEl diumenge passat va descobrir que una bona part de les carbasses que esperava collir aquesta setmana han volat. Avui, per acabar-ho d’adobar, s’ha trobat que les bledes també han estat arrencades abans d’hora per algun pispa.\nSón les 5 de la tarda i arribo a la capella on hi ha l’hortet. La Mònica em rep amb un somriure, mentre la suor li regalima pel front. Avui, l’uniforme, de quadrets verds i blancs, està més suat que de costum, la calor ha apretat força. Li pregunto com va la collita i m’explica els últims esdeveniments, un xic resignada. Però llavors m’etziba: “No pateixis, doncs l’energia no me l’han presa pas,” mentre fa un gest de forçuda “les forces les tinc intactes i és el Bon Déu qui me les dóna. A més, potser qui es va endur les verdures les necessitava més que no pas jo.”\nMitja hora més tard, amb la resta del grup que ens reunim setmanalment allà mateix, obrim la Bíblia per compartir les lectures del diumenge entrant i, quina coincidència, ens trobem amb la generositat de la vídua de Sarepta (primer llibre dels Reis 17, 10-16) i amb la mirada atenta de Jesús reconeixent l’ofrena total de la pobre vídua (Marc 12, 38-44). Algú comparteix: “ens cal aprendre de la generositat del Bon Déu que multiplica la farina i l’oli, que ens ofereix la terra, els rajos de sol, la pluja, les llavors, les forces per aixecar l’aixada,...”\nPlantar i ser capaç d’oferir la collita, fins i tot estar disposats a que un altre se n’apropiï. Això si que és entrega radical. Això sí que és confiança absoluta.\nEtiquetas: Africa, Bíblia, quotidià\nJaime Tatay SJ ha dit...\nGràcies, Pau, per compartir el que vius per KaKuma i escriure les històries de les quals ets testimoni i part. Des de la meua rutina del centre urbà de Saragossa trobe un estímul llegir-te. Una abraçada ben forta. Jaume.\n8 de novembre de 2012 a les 9:46:00 GMT+3