La Copa en jocRacoBlaugrana.com\nHome Notícies Barça La Copa en joc\nLa Copa en joc\nÉs tan sols una tornada de vuitens i el segon partit de l’any, però és a vida o mort. El FC Barcelona es juga aquesta nit a Bilbao (22h, TV3 i Canal+) la continuïtat a la competició del K.O.\nL’equip de Guardiola visita un dels camps amb més història de Primera, San Mamés, amb la necessitat de marcar: un empat a gols o una victòria permetria al Barça accedir als quarts. Un repte que, pels precedents dels últims anys, els blaugrana superarien. I és que amb Josep Guardiola, el FC Barcelona ha visitat quatre vegades San Mamés aconseguint uns resultats que permetrien aquesta nit assolir la classificació per la següent ronda. La temporada 2008-09, el solitari gol d’Eto’o va servir per emportar-se la victòria, que no es va poder repetir l’any passat, quan el partit va quedar empat a un. Aquell mateix any sí que van vèncer a Bilbao en el partit d’anada de la Supercopa d’Espanya (1-2). Aquesta temporada, el Barça ja sap el que és guanyar a casa dels lleons. Va ser la jornada 5, quan Messi i companyia van donar la primera exhibició de futbol d’aquesta temporada i es van acabar imposant per 1-3 amb gols de Keita, Xavi, Busquets i, Gabilondo per a l’Athletic Club. En aquest mateix partit, San Mamés es va convertir en el primer estadi que va xiular Andrés Iniesta, en entendre que havia simulat una falta.\nEl partit més recordat dels últims anys per a ambdues aficions no és però cap d’aquests. La nit més màgica entre els dos clubs es va viure a València un 13 de maig del 2009 quan els dos equips es van trobar a la final de la Copa del Rei. El Barça es va imposar clarament per 1-4, mentre es va confirmar la germanor entre les dues grades. Aquella nit a la gespa de Mestalla s’enfrontaven els dos equips que més títols acumulaven. El club català després de la victòria i amb 25 copes es va convertir en l’autèntic “Rei de Copes”. El segueix l’equip de Lezama, que en té 23. Només està a dos títols del FCBarcelona, però més cert és que el darrer el va guanyar la temporada 1983-84 en aquella final que va acabar amb els jugadors d’un i altre equip donant-se cops de puny. La temporada següent els bilbaïns van tornar a arribar a una final, que van perdre contra l’Atlètic de Madrid. El club basc és per tant, un històric de la copa, però que fins l’any 2009, feia temps que s’havia adormit.\nI buscant més precedents, cal destacar el de la temporada 1950-51. Aquella vegada, després d’un empat a zero al camp de Les Corts, el Barça va superar l’eliminatòria per 1-2. La història és favorable al Barça però les estadístiques estan sempre per trencar-les, pensaran els bascos que aquesta nit ompliran San Mamés fins la bandera.\nLectures 3453 vegades per 1135 lectors\nPrevious articleAl-Qaradawi i la Qatar Foundation\nNext articleTV3 emet demà el documental ‘Xavi 550’\nunracoblaugrana gen. 5, 2011 at 11:26 am\nLa Copa en joc – via @unracoblaugrana http://www.racoblaugrana.com/noticies-ba…\nRaul Baena: “Cristiano Ronaldo és millor que Messi”\nfebr. 12, 2011\nEl jugador del RCD Espanyol ha fet unes declaracions on deia que Cristiano Ronaldo és millor jugador que Leo Messi. De fet el jugador...


Slide set preserved at Museu del Cinema–Col·lecció Tomàs Mallol. Slide set ID: 02738\nLucerna ID 3009662\nLucerna Magic Lantern Web Resource, lucerna.exeter.ac.uk, item 3009662. Accessed 1 December 2021.


Política de privacitat | Reus Deportiu Pàgina oficial\nAvantatges com a soci\nEscola d'hoquei patins\nEscola de Patitnatge Artístic\nOBJECTE DE LA POLÍTICA DE PRIVACITAT\nREUS DEPORTIU, amb CIF G43013804 i domicili a 43203 Reus (Tarragona), Antoni Gaudí, 66, actua com a titular, dinamitzador i gestor de continguts de la present Web.\nREUS DEPORTIU informa als Usuaris que acompleix amb la vigent normativa de protecció de dades, amb caràcter especial, amb la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de Desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal i amb la Llei de la Societat de Serveis de la Informació i Comerç Electrònic, Llei 34/2002, de 11 de juliol.\nQualsevol altra activitat comercial, mercantil, administrativa o de contractació de productes i/o serveis és responsabilitat de l’entitat esmentada anteriorment, propietària d’aquest domini i que opera amb la marca www.reusdeportiu.cat, per la correcta gestió de l’entitat esportiva.\nD’acord amb el que disposa la normativa vigent, el REUS DEPORTIU només recull les dades estrictament encasaries per oferir els serveis derivats de la seva activitat i demés prestacions, gestions i activitats atribuïdes per la Llei.\nLa present política de protecció de dades podrà variar amb el temps degut als possibles canvis legislatius, jurisprudencials o dels criteris seguits por l’Agència Espanyola de Protecció de Dades i/o l’autoritat competent en cada moment. És per això que el REUS DEPORTIU es reserva el dret a modificar el present avís legal per adaptar-lo a novetats legislatives o jurisprudencials que es trobin vigents en el moment precís en que s’accedeixi als websites, així como a pràctiques del sector.\nEn els anteriors supòsits, el REUS DEPORTIU anunciarà en aquesta pàgina Web, els canvis introduïts amb la suficient antelació a la seva posada en pràctica.\nTotes les dades que es puguin proporcionar mitjançant correu electrònic o formularis electrònics seran tractades segons la normativa vigent sobre protecció de dades personals, i en tot cas tindran caràcter confidencial pel personal del REUS DEPORTIU que gestioni aquesta informació.\nINFORMACIÓ SOBRE LA VOLUNTARIETAT DE FACILITAR LES DADES Y CONSEQÜÈNCIES\nS’informa als Usuaris de la website, que les respostes a les preguntes que puguin plantejar-se en els formularis de recollida de dades que s’habilitin en la present website tenen caràcter voluntari, si be la negativa a facilitar les dades sol·licitades pot comportar la impossibilitat d’accés als serveis que ho requereixin.\nMitjançant la implementació dels formularis inclosos en la website, relatius a la dinamització i gestió de continguts realitzats pel REUS DEPORTIU, els Usuaris accepten la inclusió i tractament de les dades que proporcionen en un fitxer de dades de caràcter personal, del qual és titular el REUS DEPORTIU, podent exercir els drets pertinents segons la clàusula següent.\nINFORMACIÓ A L’USUARI SOBRE ELS DRETS DE RECTIFICACIÓ, ACCÉS, OPOSICIÓ I CANCEL·LACIÓ DE LES SEVES DADES\nEls Usuaris podran exercir, respecte de les dades obtingudes en la forma descrita en el punt anterior, els drets reconeguts en la Llei Orgànica 15/1999, i en particular els drets d’accés, rectificació, oposició i/o cancel·lació de dades. Els drets referits en el paràgraf precedent, podran exercir-se per cada Usuari mitjançant sol·licitud escrita i signada, acompanyada de fotocòpia de DNI o passaport, dirigit a la següent direcció:\nA L’ATENCIÓ DEL RESPONSABLE DE SEGURETAT.\nAntoni Gaudí, 66 43203 Reus (Tarragona)\nTanmateix, si un Usuari no desitja rebre informació via correu electrònic o qualsevol altre mitjà, podrà comunicar-ho per qualsevol mitjà que quedi constància de la seva recepció al REUS DEPORTIU a la direcció indicada anteriorment.\nExclusivament dades de contacte (caràcter bàsic), como són el nom, cognom, direcció i el mail. Aquesta informació és rebuda pel REUS DEPORTIU i no serà cedida venuda o arrendada a altres entitats externes vinculades a la gestió d’activitats esportives.\nREUS DEPORTIU és responsable d’aquests fitxers de dades de caràcter personal, creades pel REUS DEPORTIU amb la finalitat de realitzar el manteniment i la gestió de la relació amb els Usuaris del Web, i la informació i distribució dels serveis i/o activitats diverses que puguin organitzar-se a l’entitat.\nTanmateix, l’informem que la informació de la base de dades podrà ser utilitzada per la identificació dels Usuaris i per la realització d’estudis estadístics dels Usuaris registrats.\nDurant el procés de recollida de dades, i sempre que es sol·licitin dades, els Usuaris seran informats del caràcter obligatori o voluntari de la recollida de dades i, en cas de que no es dedueixi implícitament del formulari electrònic en qüestió, de la necessitat d’implementació dels mateixos per l’accés dels Usuaris a determinats continguts facilitats en els websites.\nEn aquest cas, es sol·licitarà als Usuaris el seu consentiment per tal de que el REUS DEPORTIU pugui fer ús de les seves dades a fi de remetre-li informació relativa a l’entitat, a les activitats que desenvolupa i/o a altres temes relacionats.\nCOMPROMÍS DE L’USUARI PER A QUE LES SEVES DADES ESTIGUIN INSCRITES EN UN FITXER\nLa introducció de les seves dades en algun dels fulls de captació de dades implica acceptar les presents condicions d’ús i política de privacitat, donant per entès que ha estat informat de les condicions d’ús, avís legal de les mateixes i que es compromet al seu total compliment durant la navegació i participació en la Web www.reusdeportiu.cat.\nEVITAR LA TRANSMISSIÓ DE DADES A TERCERES EMPRESES AMB CONSENTIMENT DE L’USUARI.\nTanmateix, i excepte que s’hagi informat a l’Usuari de la possible existència de cessions de les seves dades a tercers, en cap supòsit, excepte els casos emparats per la legislació vigent, cap tercer Aliè al REUS DEPORTIU tindrà accés, sense el consentiment exprés dels Usuaris, a les seves dades personals i/o de navegació. En la resta dels casos REUS DEPORTIU col·laborarà per tal de que els tercers compleixin amb la legislació vigent, si bé la responsabilitat serà exigible als citats tercers.\nREUS DEPORTIU no vendrà, llogarà o cedirà les dades personals dels usuaris d’aquesta Web, a entitats externes al REUS DEPORTIUvinculades al sector de la gestió d’activitats esportives.\nREUS DEPORTIU, no vendrà, llogarà o cedirà els mails dels seus usuaris a altres entitats externes al REUS DEPORTIU vinculades a la gestió d’activitats esportives, segons el exposat en els formularis informatius de captació de dades de caràcter personal.\nBAIXA DE LA LLISTA DE DISTRIBUCIÓ D’INFORMACIÓ\nEn els casos que l’Usuari reveli les seves dades a través dels formularis de contacte habilitats al Web del REUS DEPORTIU, aquest en qualsevol moment podrà donar-se de baixa enviant un mail a atencioalsoci@reusdeportiu.cat.\nTant l’accés al website como l’ús que pugui fer-se de la informació i continguts inclosos en la mateixa, serà d’exclusiva responsabilitat de qui ho realitzi. Per tant, l’ús que pugui fer-se de la informació, imatges, continguts i/o productes ressenyats i accessibles a través del mateix, estarà supeditat a la legalitat, sigui nacional o internacional, aplicable, així com als principis de bona fe i ús lícit per part dels Usuaris, als quals seran totalment responsables d’aquest accés i del correcte ús. Els Usuaris estaran obligats a fer un ús raonable dels serveis o continguts, sota el principi de bona fe i amb respecte a la legalitat vigent, a la moral, a l’ordre públic, a les bones costums, als drets de tercers o de la pròpia empresa, amb tot, segons les possibilitats i fins pels quals estan concebudes. REUS DEPORTIU no assumeix responsabilitats, ja siguin directes o indirectes, per danys emergents o lucre cessant, derivades del mal ús dels serveis o continguts realitzats pels Usuaris o tercers.\nEn compliment del deure d’informació contemplat a l’article 10 de la vigent Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, li comuniquem que el dinamitzador i gestor de continguts de la Web on pot descarregar diferents aplicacions i/o informacions és REUS DEPORTIU amb domicili a 43203 Reus (Tarragona) Antoni Gaudí, 66, amb la gestió del domini d’Internet www.reusdeportiu.cat, inscrit en el registre corresponent, atenent a comunicacions dels usuaris i/o interessats a través del mail atencioalsoci@reusdeportiu.cat.\nQualsevol altra activitat comercial, mercantil, administrativa o de contractació de productes i/o serveis és responsabilitat de la empresa esmentada anteriorment, propietària d’aquest domini, que opera amb la marca REUS DEPORTIU.\nINFORMACIÓ SOBRE L’ÚS DE ALTRES WEBS I XARXES SOCIALS\nL’entitat només es fa responsable dels continguts i de la gestió de la pàgina Web de la qual sigui titular o ostenti un dret d’anàloga naturalesa. Qualsevol altre pàgina web o xarxa social o repositori d’informació a Internet, for de la present Web, és responsabilitat dels seus legítims titulars.\nREUS DEPORTIU, col·labora de forma ordinària amb diferents aplicacions i entorns Web i sempre recomana a tots els usuaris que abans d’accedir a aquests entorns web llegeixin atentament els corresponents avisos legals i polítiques de privacitat i que només accedeixin als mateixos una vegada hagin comprès i acceptat en la seva totalitat aquest text legal. REUS DEPORTIU es compromet a controlar els continguts que s’exposin en aquestes xarxes socials i expulsarà aquells usuaris que facin un ús incorrecte d’elles.\nREUS DEPORTIU recomana, seguint les instruccions de l’Institut Nacional de Tecnologies de la Comunicació (INTECO) i de la Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD), per la utilització de xarxes socials o navegació en entorns web, la execució de les següents accions:\n- Es recomana a tots els usuaris recórrer al ús de pseudònims o nicks personals amb els que operar a través d’Internet, permetent-los disposar d’una autèntica “identitat digital” que no posi en entredit la seguretat de la seva vida personal i professional.\n- Es recomana als usuaris tenir especial compte a la hora de publicar continguts audiovisuals i gràfics en els seus perfils, donat que en aquest cas poden estar posant en risc la privacitat i intimitat de persones del seu entorn.\n- Es recomana revisar i llegir, tant en el moment previ al registre de usuari com posteriorment les condicions generals d’ús i la política de privacitat que la plataforma posa a la seva disposició en els entorns web.\n- Es recomana configurar adequadament el grau de privacitat del perfil del usuari a la xarxa social, de tal forma que aquest no sigui completament públic sinó que únicament tinguin accés a la informació publicada en el perfil aquelles persones que hagin estat catalogades com “amics”o “contactes directes”prèviament per l’Usuari.\n- Es recomana acceptar com a contacte únicament a aquelles persones conegudes o amb les que es manté alguna relació prèvia, no acceptant de forma compulsiva totes les sol·licituds de contacte que rebi i investigant sempre que fos possible i necessari qui és la persona que sol·licita el seu contacte a través de la xarxa social.\n- Es recomana no publicar en el perfil d’usuari informació de contacte físic que permeti a qualsevol persona conèixer on viu, on treballa o estudia diàriament o els llocs d’oci que acostuma a freqüentar.\n- Als usuaris de eines de microblogging es recomana tenir especial cura respecte la publicació d’informació relativa als llocs on es troba en tot moment.\n- Es recomana utilitzar i publicar únicament continguts respecte als que es compti amb els drets de propietat intel·lectual suficients. Es cas contrari, l’Usuari estarà cometent un il·lícit civil protegit per part dels tribunals nacionals.\n- Es recomana als usuaris utilitzar diferents noms de usuari i contrasenyes per entrar a les diferents xarxes socials de les que sigui membre.\n- Es recomana utilitzar contrasenyes amb una extensió mínima de 8 caràcters, alfanumèrics i amb utilització de majúscules i minúscules.\n- Es recomana a tots els usuaris disposar en els seus equips de software antivirus instal·lat i degudament actualitzat.\n- Els menors no han de revelar dades personals excessives. Mai s’ha de subministrar les dades a desconeguts.\n- S’ha de llegir tota la informació concernent a la pàgina Web. En ella s’explica qui son els titulars de la mateixa i la finalitat per la qual es sol·liciten les dades.\n- Si l’usuari és menor de catorze anys, es necessita també el consentiment dels pares tutors. En aquests casos, sempre que es sol·licitin dades per part d’una xarxa social ha de preguntar-se als pares o tutors per veure si ells aproven la subscripció o no.\n- No han de comunicar-se a tercers els noms de usuari i contrasenya, ni compartir-los entre amics o companys de classe. Aquestes dades son privades i no han de ser comunicades a tercers i/o desconeguts.\n- Sempre que es tingui qualsevol dubte respecte alguna situació que es derivi de la utilització de les xarxes socials i eines col·laboratives, ha de preguntar-se als pares o tutors legals.\n- S’ha de mantenir l’ordinador en una zona comú de la casa.\n- S’han d’establir regles sobre la utilització d’Internet a casa.\n- Els pares han de conèixer el funcionament i les possibilitats d’aquests tipus de plataformes, tant positives com negatives.\n- Activar el control parental i les eines de control de la plataforma, així com establir el correu del pare o tutor com correu de contacte secundari.\n- Assegurar-se de que els controls de verificació de la edat estan implementats.\n- Assegurar la correcta instal·lació del bloquejador de continguts.\n- Conscienciar i informar als menors sobre aspectes relatius a la seguretat.\n- Explicar als menors que mai han de quedar amb persones que hagin conegut en el mon on-line i que si ho fan ha de ser sempre en companyia de pares o tutors.\n- Assegurar-se de que els menors coneixen els riscos i implicacions d’allotjar continguts com vídeos i fotografies, així com el ús de càmeres web a través de les xarxes socials.\n- Controlar el perfil d’usuari del menor.\n- Assegurar-se de que el menor només accedeix a les pàgines recomanades per la seva edat.\n- Assegurar-se de que els menors no utilitzen el seu nom complert.\nC. Antoni Gaudí 66,\nTelèfon: 977 328 399\nFax: 977 331 785\nTennis: 977 331 824\nDe 8:00 a 21:00 h. de dilluns a divendres\nDe 10:00 a 14:00 h. dissabte\nDe 09:00 a 23:00 h. de dilluns a divendres\nDe 09:00 a 21:00 h. dissabte\nDe 09:00 a 15:00 h. diumenge i festiu\nDe 06:00 a 23:00 h. de dilluns a divendres\nDe 08:00 a 21:00 h. dissabte i diumenge


Enginyeria naval - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa sala de control de motors de l'Argonaute, un vaixell d'abastament logístic francès.\nL'enginyeria naval inclou el disseny, construcció, instal·lació, operació i suport dels sistemes i equips de propulsió i control de vehicles marins, i de sistemes que fan un vehicle o estructura siguin habitables per la tripulació, passatgers i càrrega.\nL'enginyeria naval és aliada de l'enginyeria mecànica, tot i que l'enginyer naval modern necessita coneixements (i pràctica) d'energia elèctrica, electrònica, pneumàtica, hidràulica, química, enginyeria de control, arquitectura naval, enginyeria de processos, generació de vapor, turbina de gas i fins i tot tecnologia nuclear, en determinats vaixells militars.\nL'enginyeria naval a bord d'un vaixell es refereix a l'operació i manteniment dels sistemes de propulsió i altres sistemes com: el generador dièsel, la il·luminació, l'aire condicionat, la refrigeració i l'aigua. Aquesta tasca és portada a terme pels oficials enginyers navals, que generalment són cadets navals entrenats per diverses organitzacions marítimes. Hi ha també centres de formació en institucions d'ensenyament superior que ofereixen programes d'enginyeria naval, com el vehicle submarí autònom d'investigació de l'escola de Geòrgia, la investigació d'energies renovables navals, i les carreres relacionades amb l'extracció de petroli i gas i les indústries de cable de comunicacions submarí.\n2 Motors navals\nUna de les figures més destacades de l'enginyeria naval de l'antiguitat va ser Arquimedes, que va experimentar amb la flotabilitat, va desenvolupar el cargol d'aigua, i sistemes d'armes navals preindustrials. William Froude i Isambard Kingdom Brunel van ser pioners britànics en l'enginyeria naval, els quals van il·lustrar l'eficàcia de l'hèlix del vaixells, entre altres destacats èxits. El motor naval supervivent més antic va ser dissenyat per William Symington el 1788. El vaixell Turbinia va demostrar per primer cop la superioritat del motor de turbina de vapor, el qual encara es fa servir avui en dia en la propulsió de vaixells.\nA Amèrica, el departament d'arquitectura naval i enginyeria naval de la Universitat de Michigan, està registrat en una acta del Congrés de 1879, en la qual s'autoritza a la Marina dels Estats Units d'Amèrica a assignar alguns oficials a la formació d'enginyers arreu del país. Mortimer E. Cooley va ser el primer professor del departament.\nL'enginyeria naval van sorgir com a disciplina amb l'arribada dels motors de propulsió, sobretot durant la segona meitat del segle xix. Els primers enginyers navals van ser coneguts com a "fogoners", donat que 'llençaven carbó' a les calderes dels vaixells de motor de vapor, més o menys des de mitjans del segle xix fins a mitjans del segle xx. La paraula encara és utilitzat afectuosament pels enginyers navals moderns per descriure el seu paper.\n↑ (anglès) http://www.strath.ac.uk/na-me/undergraduatestudies/navalarchitecturemarineengineeringundergraduate/ Arxivat 2010-03-15 a Wayback Machine.\n↑ «MDOT - Mortimer E. Cooley (1855-1944)».(anglès)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Enginyeria naval\nThe Institute of Marine Engineering, Science and Technology (anglès)\nSociety of Naval Architects and Marine Engineers(anglès)\nSociety for Underwater Technology(anglès)\nMarine Engineering Knowledge(anglès)\nUniversity of Michigan's Department of Naval Architecture and Marine Engineering Arxivat 2009-12-19 a Wayback Machine. (anglès)\nThe Science Museum Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine. (anglès)\nRoyal Navy School of Marine Engineering (anglès)\n«Old Marine Engine». (anglès)\nScania's first engine 1897 Arxivat 2006-10-09 a Wayback Machine. (anglès)\nAdditional unreferenced data (anglès)\nInventor of the screw propeller (anglès)\nInternational Maritime Organization (IMO) (anglès)\nMarine Engineering Study Materials (anglès)\nCaptain Marine Engineering Forum (anglès)\nMaritime Consultancy Arxivat 2010-05-08 a Wayback Machine. (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Enginyeria_naval&oldid=26547637»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 març 2021 a les 08:01.


Adif renova els sistemes de gestió de trànsit entre Tortosa i l'Aldea | Diari de Tarragona\nAdif renova els sistemes de gestió de trànsit entre Tortosa i l'Aldea\nAdif ha informat que amb aquesta renovació es vol "dotar aquesta línia de nous sistemes més moderns per a la gestió de la circulació, així com de sistemes de senyalització i comunicacions de més fiabilitat"\n27/04/2021 12:49 | Actualizado a 27/04/2021 12:49\nImatge d'arxiu d'un convoi, al seu pas per L'Aldea. Foto: Joan Revillas/DT\nAdif ha engegat nous sistemes de gestió del trànsit en el ramal d'ample convencional al tram entre l'Aldea-Amposta i Tortosa (Baix Ebre), la qual cosa ha suposat una inversió superior als 3,5 milions d'euros.\nEn un comunicat, Adif ha informat que amb aquesta renovació es vol "dotar aquesta línia de nous sistemes més moderns per a la gestió de la circulació, així com de sistemes de senyalització i comunicacions de més fiabilitat".\n"D'aquesta manera, s'incrementaran els paràmetres de disponibilitat, funcionalitat, eficiència i eficàcia de l'explotació ferroviària", indica Adif en la seva nota de premsa.\nPer aquesta línia circulen els serveis de la línia R16 de Rodalies de Catalunya i els serveis públics de mitja distància que uneixen València amb Tortosa i Barcelona.\nEn concret, s'ha efectuat una renovació integral dels sistemes a les estacions de Tortosa i Camp-redó.\nAdif informa que una vegada finalitzats aquests treballs iniciarà "altres obres de millora de la infraestructura al tram Tortosa-l'Aldea per un import de gairebé 1,3 milions d'euros".


Monica Puig | Latest News on Monica Puig | Breaking Stories and Opinion Articles - Firstpost\nLatest News on Monica Puig\nMonica Puig - Total results - 43\n#Sports #Tennis #Caroline Wozniacki #Angelique Kerber #SportsTracker #Su-Wei Hsieh #Monica Puig #Wuhan Open #Christina McHale #Anastasija Sevastova #Wuhan Open 2019\n#Sports #Tennis #Caroline Wozniacki #SportsTracker #Sloane Stephens #Monica Puig #Madison Keys #Maria Sakkari #Charleston Open #VolvoCar Open\n#Rafael Nadal #Tennis #Victoria Azarenka #SportsTracker #Mexican Open #Monica Puig #Stan Wawrinka #Nick Kyrgios\nWuhan Open: Chinese star Wang Qiang comprehensively beats Monica Puig in straight sets to reach semi-finals\nFresh from eliminating Daria Gavrilova, Wang Qiang cruised past Olympic champion Monica Puig 6-3, 6-1 at the Wuhan Open in China in front of her home crowd.\n#Tennis #SportsTracker #WTA #Monica Puig #Wuhan Open #Wang Qiang #WTA Premier 5\nWuhan Open: Upsets continue as Monica Puig eliminates Caroline Wozniacki, Angelique Kerber loses to Ashleigh Barty\nOlympic champion Monica Puig got the better of Australian open winner Caroline Wozniacki, as Ashley Barteigh of Australia beat Wimbledon winner Angelique Kerber in the Wuhan Open.\n#Tennis #Caroline Wozniacki #Angelique Kerber #SportsTracker #Monica Puig #Daria Gavrilova #Wuhan Open #Ashleigh Barty #Wang Qiang\n#Tennis #Caroline Wozniacki #SportsTracker #Miami Open #Fans #James Blake #WTA #Women's Tennis #Monica Puig


El Club Gel Puigcerdà ensopega a la pista del Barça (3-1) i ambdós se situen colíders - Empordà\nEl Club Gel Puigcerdà ensopega a la pista del Barça (3-1) i ambdós se situen colíders\n17.11.2014 | 06:30\nUna jugada del partit entre el Barça i el Puigcerdà. Marcos Pérez de Rozas/FEDH\nBARCELONA | DDG La quarta jornada de la Lliga Nacional d'Hoquei Gel ha comprimit les primeres posicions en el grup A. El FC Barcelona s'ha col·locat colíder amb nou punts, al costat del Club Gel Puigcerdà després d'imposar-se als ceretans a la pista barcelonina per 3-1. Per la seva banda, el CHH Txuri Urdin ha reprès el liderat en el Grup B després de guanyar la SAD Majadahonda I per 2-0. Els blaugrana començaven el xoc avançant-se amb un gol en superioritat de Pablo Muñoz marcant un 1-0 amb el qual s'arribava al final dels primers 20 minuts del partit.\nEn el segon període els culers aconseguien dos nous gols en dues noves superioritats de la mà de Dominic Staribacher i de Lauri Marcus Vanninen, respectivament, que posaven el 3-0 en l'electrònic en el minut 32. Els ceretans van aconseguir el seu únic gol a falta de 3 minuts per a la botzina final, obra d'Iñaki Salegui.


La cooperativa social Lleure Quàlia celebra 10 anys de lleure inclusiu | Ràdio Tàrrega\nLa cooperativa Lleure Quàlia atén i ofereix els seus serveis a 2500 infants i joves de la província de Lleida i compta amb 220 professionals. Actua en 45 poblacions, 27 de les quals son de menys de 600 habitants\nQuàlia va néixer el 2011 de la mà de l’Associació Alba amb la voluntat d’oferir un lleure de qualitat a infants i joves i que a més fos inclusiu i accessible per a les persones amb discapacitat. L’any 2019 va passar a ser una cooperativa de treballadores sense ànim de lucre, formant part del Grup Alba. En aquests 10 anys també ha creat un model propi de gestió de menjadors escolars apostant per uns menús elaborats amb productes de proximitat, ecològics i amb una filosofia d’educar menjant. Per celebrar el desè aniversari, Lleure Quàlia ha planificat un seguit d’activitats i accions que implicaran a professionals, famílies i població en general. El primer acte que es realitzarà serà una xerrada sobre sobre educació, criança i “hiperpaternitat” amb l’escriptora i periodista Eva Millet, el proper dijous 21 d'octubre al restaurant El Gat de Tàrrega. Caldrà reserva prèvia al web www.lleurequalia.cat\nDurant la celebració d'aquests deu anys, la cooperativa està preparant diferents actes que aposten per apropar els valors de Quàlia a la població del territori i per compartir experiències i bones pràctiques amb altres professionals del sector en temes d’alimentació saludable i els hàbits alimentaris o l’accés a un lleure universal i de qualitat per a tothom. Per altra banda, també es vol implicar a les escoles on Quàlia gestiona menjadors escolars, als casals, extraescolars i clubs socials i de lleure en la celebració d'aquests deu anys, per així aconseguir fer partícips els joves, infants i adults pels quals treballa la cooperativa.


Les Borges homenatja a les víctimes garriguenques dels camps nazis\nUn homenatge que s’ha celebrat coincidint amb l’alliberament del camp de Mauthausen\nAl nord fum, vers el sud cendres\nDiu mentre l’estreny ben fort\nLa Coloma del poema “Morir a Ravensbrück”, de Montserrat Roig, és Coloma Seró. Nascuda a l’Albagés és l’única dona de les Garrigues, que de moment es coneix, que va ser deportada als camps nazis. Coincidint amb l’alliberament de Mauthausen, les Borges ha homenatjat a les més de quaranta persones de tota la comarca que van sofrir la mateixa situació.\nEn l’acte s’ha buscat recuperar els seus noms, però també les seves històries, sovint molt relacionades amb la lluita antifeixista. I hi ha participat també alguns familiars, que han dipositat el clavell amb el nom dels seus avantpassats. Es busca que vides, com la de la Coloma, es recuperin de l’oblit. Perquè la de les dones als camps és una invisibilització que s’està intentant revertir. De fet el pròxim 14 de maig, a l’Espai Macià, es durà a terme una xerrada sobre Memòria i Gènere a càrrec de la historiadora Míriam Roma.


L’Agència Tributària escorcolla almenys dos prostíbuls en una operació contra el frau | betevé\nL'operació s'està duent a terme a tot l'estat espanyol i és de caràcter administratiu, per la qual cosa de moment no s'esperen detencions\nRedacció | Divendres, 31 de Mar del 2017, a les 12.07\nAgents de Duanes i inspectors de l’Agència Tributària van posar en marxa aquest dijous a la nit una macrooperació contra el frau en prostíbuls. A Barcelona, van escorcollar almenys dos locals, el Pussy Cat i el Villalola, tots dos ubicats al carrer de Sagués, al districte de Sarrià – Sant Gervasi. L’objectiu de l’operació, que s’està duent a terme a tot l’estat espanyol, és revisar els diners en efectiu i els terminals per a cobrament amb targeta per detectar possibles estafes a clients o bé operacions no declarades a Hisenda.\nL’operació és de caràcter administratiu, és a dir, que els inspectors han intervingut documentació que podria explicar el presumpte frau en aquests establiments. Per això, de moment, no hi ha detinguts.\nEn total, a Catalunya s’han inspeccionat almenys una quinzena de bordells, entre els quals hi ha els dos locals de Barcelona. En l’operació, els inspectors, que actuen amb el suport dels Mossos d’Esquadra, rastregen els diners en efectiu que circulen en els establiments i també els terminals per a cobrament de targeta. L’objectiu és investigar si en els prostíbuls s’han produït estafes a alguns clients, si algunes operacions no s’han declarat a Hisenda o bé s’han facturat a terceres empreses.\n— frau fiscal — Mossos d'Esquadra


mi-bemoll: Canvi de rumb per iCat fm\nTrista notícia pels amants de la bona música. La versió radiofònica d' iCat fm deixarà d'emetre's pel dial de la freqüència modulada el proper 1 d'octubre, tal com ha anunciat la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA). Argumenten la contenció pressupostària i el resultat n'és una reordenació de canals televisius com el 3XL, el 33 o el Super3, a més d'iCat. Això sí, el web seguirà actiu (a més de ser renovat) i es podrà escoltar tota la programació per Internet, així com poder-ne consultar tota la informació.\nEls amants del Cabaret Elèctric, Els Experts o dels moments incombustibles no ho tindrem fàcil, però les recomanacions de l'Albert Puig a Delicatessen es traslladen a Catalunya Ràdio i podran ser escoltades com fins ara. De la mateixa manera, Catalunya Música integrarà els programes dedicats al jazz.\nNo posaré en dubte que el consum mitjançant la ràdio tradicional pot haver baixat i que a través d'internet és més fàcil de gestionar, però fins on arribarà tot plegat?


Ciutats al llarg del temps. Londres\nSegueix la turbulenta història d'una de les més emocionants ciutats del món, des de l'any 3500 a. C. fins al present. Coneix a colonitzadors, guerrers i governants, presencia invasions estrangeres i experimenta la vida de Londres a través dels ulls dels seus habitants. Les il·lustracions, els dibuixos i els plànols innovadors et conviden a explorar l'evolució d'una ciutat europea. Les següents pàgines tracen la llarga història de Londres. Llegint-les, veuràs com primer va ser un simple campament al costat del riu i després una pròspera ciutat. Descobriràs com la van conquistar i van cremar fins als fonaments. I presenciaràs com Londres reneix fins a convertir-se en una gran ciutat, pròspera i multicultural. Els dibuixos, esquemes i plànols, així com les referències creuades, ajudaran als joves lectors a explorar Londres i els seus canvis a través del temps. L'estil narratiu de l'autor ens acosta als ciutadans de Londres i als seus governants, per a viure amb ells els esdeveniments que van marcar la història d'aquesta ciutat. Un enfocament original i il·lustrat per a descobrir la història de Londres i de la seva gent.


Geolocalización | Page 2 | Terres de l'Ebre\n- Cualquiera -BATALLA DEL EBRO EXPERIENCIAS GASTRONÓMICAS GlareolidaeITINERARIOS PIRAGUAPLAYAS Y CALAS Reserva de la BiosferaRIBERA D'EBREVIA VERDAARTE RUPESTRE BTT Y CICLOTURISMO CAMINOS NATURALES CRUCEROS ESPECIES SINGULARES HaematopodidaeMONTSIÀ Parque Natural del Delta de l'EbrePRODUCTOS DE CALIDADBAIX EBREEspacios NaturalesESTACIÓN NÁUTICA FESTIVIDADES, JORNADAS Y FIESTAS GASTRONÓMICAS GaviidaeParque Natural dels Ports POBLADOS IBÉRICOS PUERTOS DEPORTIVOS BARCOS A MOTOR LOS CASTILLOS DEL TERRITORIOELS PORTS EN FAMÍLIAFalconidaeJORNADAS ENOTURISMO SENDERISMO TERRA ALTABARCOS RESIDENCIA BARRANQUISMO BODEGAS VISITABLES DELTAEMBARCACIONES FLUVIALES EmberizidaePATRIMONIO ARQUITECTÓNICO Y RELIGIOSO RESERVA NATURAL DE SEBESOTROS ESPACIOS NATURALES CENTROS HISTÓRICOS Y MONUMENTALES ELS PORTSESCALADA HirundinidaeITINERARIOS VISITAS GUIADASFringillidaeHÍPICAITINERARIOS MUSEOS Y CENTROS DE INTERPRETACIÓN LaniidaeMODERNISMO Y OTROS ELEMENTOS PATRIMONIALES PIRAGUA FIESTAS DE RECREACIÓN HISTÓRICA MuscicapidaeVELAKITESURFOriolidaeVISITAS GUIADASMotacillidaeSUBMARINISMO MeropidaeMULTI AVENTURALaridaeCuculidaeCorvidaeApodidaeArdeidaeAnatidaeAlcedinidaeAlaudidaeCaprimulgidaeCerthiidaeColumbidaeCoraciidaeCinticolidaeCinclidaeCettidaePandionidaeParidaeTurdidaeTytonideTroglodytidaeTichodromadidaeSylvidaeThreskiornithidaeUpupidaeSturnidaeStrigidePicidaePodicipedidaePhylloscopidaePhoenicopteridaePasseridaePhasianidaeProcellariidaePrundellidaeSittidaeSternidaeRegulidaeRecurvirostridaeRallidaeAegithalidaeAcrocephalidaeAccipitridaeLa costaESPACIOS NATURALES Turismo RuralTurismo Activo CulturaGastronomía y Enoturismo Navegación Fluvial Birdwatching\nPara Altavins ViticultorsCeller Piñol Cellers Tarroné Cooperativa Batea Herència AltésLafou Celler Vins la Botera Agrícola Sant josep Celler Cal Menescal Celler Frisach Celler Bàrbara Forés Celler Coma d'en Bonet Celler Cooperatiu Gandesa Celler Josep Vicens Edetària Catedral del Vi de Pinell de Brai Bernaví Celler Xavier Clua Ribera de l'AlgarsSerra de Cardó Santuario de La FontcaldaSerra de Godall Serra de Llaberia Serra del Montsià Meandro de FlixDesembocadura del río EbreL'Assut de Xerta i TivenysEls Ullals de BaltasarLa Serreta de FreginalsBadia dels AlfacsLa ForadadaFaig PareRiu SéniaToll dels ArenalsTossal del ReiPi GrosLes Fagedes dels PortsOlivos MilenariosPas de l'AseForat de la Donzella Serra de la FatarellaSerres de Pàndols i CavallsLo Parot Olivo MilenarioCoves Meravelles La Gola de Migjorn La Tancada Punta de la BanyaL'encanyissadaRiet VellCanal VellEl GarxalPunta del FangarLes OllesL'AlfacadaCastillo de la SudaCastillo de MiravetCastillo de Móra d'EbreCastillo de UlldeconaCastillo de AscóCastillo de AmpostaCastillo de Sant Jordi d'AlfamaCastillo de Almudèfer Murallas de TortosaCastillo de Sant Joan d'AlgarsCentro Histórico de TivissaTorre de la CarrovaTorre de la Galera Torre de Camarles Torres de l'AldeaCatedral de Santa Maria de TortosaCeller cooperatiu del Pinell de BraiCeller Cooperatiu de Gandesa Mercado Municipal de TortosaLa Llotja de TortosaLos Reales ColegiosEls Jardins del Príncep Judería de TortosaPuente Colgante de AmpostaMonumento a la Paz - cota 705 Serra de PàndolsEdificios Modernistas de TortosaCentro Histórico de Horta de Sant JoanArt al Ras, Terra AltaPoble Vell de Corbera d'EbreConvento de Sant Salvador de Horta de Sant Joan El Museo de les Terres de l'EbreParque Arqueológico de la CarrovaMuseo de Tortosa Histórico y Arqueológico de las Terres de l'Ebre.Museo de la Catedral de TortosaCentro Picasso de Horta de Sant Joan Observatorio del EbroCentro de Interpretación de la Festa del Renaixement Centro de Interpretación de la Semana SantaMuseo de la Mar de l'Ebre Museo de Cerámica Popular de l'Ametlla de MarCentro de Interpretación de Arte Rupestre "Amics de l'Ermita"Terracota - Centro de Interpretación de la Terrissa de la Galera Centro de Interpretación de la Pesca Centro de Desarrollo Rural Museo de la Pauma Museo del Ferrocarril Centro de interpretación de los Íberos. Casa O'ConnorCentro de Interpretación de la Vida a la Plana Centro de Interpretación de la Serra del MontsiàCentro de Interpretación Viure al Poble Centro de Interpretación de la Serra de GodallCentro de Interpretación de les Barraques del Delta Bicisports AubanellEsgambi Serveis Turístics MontsportNomada Viatges Servei Tècnic Fàbregues MotorsportServeis Turístics Rural Sports Guies dels PortSanvart. Taller de ciclisme Estació de la Via Verda a Benifallet Estació de la Via Verda a XertaLa Bassa de les Olles Restaurant l'Estany Terra EnllàLo RiuRestaurante Casa Nuri Beniemocions SLEnBlau, Creadors d'AventuresRogles AventuraKayaking Terra AltaAmfiviaHípica Frisones de la CruzEquitorCentre Hípic Carlos CidEquinatur Delta de l'Ebre UEC TortosaCentre Excursionista la ForadadaÉsdifferent Outdoor Experience7PoblesCaminar x CaminarRibera d'Ebre TurismeTurisme l'Ametlla de MarTurisme l'AmpollaEbreociGubiana dels Ports, SLParc Deltaventur Temps de Terra Mel MúriaMónNatura Delta de l'EbreDelta Polet Riet VellL'Escola del Parc (Ecomuseu)El TrabucadorIlla de BudaSalines de la TrinitatLos Estrets d'ArnesLas Roques de Benet Mont CaroToll de Vidre Centre Històric d'ArnesCentro Histórico de UlldeconaCentro Histórico de BateaCentro Histórico de la FatarellaMuseo de la Batalla del Ebro - Centro de estudios de la Batalla del EbroAssociación Cota 402Búnker dels Reguers Campo de Aviación de la Sénia Campo fortificado de la Fatarella Campamento del 25º CE Centro de Interpretación 115 DíasCentro de Interpretación Hospitals de SangCentro de Interpretación Internacional en el EbroCentro de Interpretación Soldats a les TrinxeresCentro de Interpretación Veus del FrontEstación de BotExposición La TrinxeraFort d'en BlarioFort de MiletLes Cases CaigudesLes DeveesMemorial de Camposines Mirador del BassotQuatre CaminsRefugio antiaéreo de FlixRefugio de la Font GranTrinxeres de BerrúsTrinxeres de la Punta del DucCentro de Interpretación Apícola Mel MuriaAsociación La CanaConficonDelthiberaLa Jueva de TortosaLo Racó del TempleTerra EnllàVisiturLlagut Lo SirgadorLlagut Lo RogetLlagut BenifalletCala ArandesCala Bon Caponet Cala BuenaCala Cementiri Cala Estany Tort Cala FornCala Llenya Cala lo Ribellet Cala MariaCala MorosCala MosquesCala PepoCala Port OlivetPlaya BaconéPlaya Bassa d'Arena Playa Bon CapóPlaya CalafatPlaya d'Aiguassera Playa de Cap Roig Playa de l'AlguerPlaya de l'ArenalPlaya de l'EstanyPlaya de l'EucaliptusPlaya de la Marquesa Playa de la MartinencaPlaya de les Avellanes Playa de les CasesPlaya de les Delícies Playa del CapriPlaya del FarPlaya del GarbíPlaya del SerralloPlaya del SuísPlaya dels Capellans Playa dels Hortets Playa Estany PodritPlaya L'EstanyetPlaya la SenietaPlaya MaricelPlaya Marjal Playa MigjornPlaya Morro de GosPlaya PixavaquesPlaya Pont de l'ÀliaPlaya Punta del Fangar Playa RiumarPlaya Salvaje del TrabucadorPlaya Sant Jordi Playa Santa LlúciaPlaya Santes Creus Playa Torrent del Pi Club Nàutic de l'Ametlla de MarClub Nàutic de l'Ametlla de MarClub Nàutic de l'AmpollaClub Nàutic de les Cases d'Alcanar Club Nàutic de Sant Carles de la RàpitaPort DeltebrePort Esportiu de CalafatPort Esportiu Marina Sant JordiSant Carles Marina4Camins - Serveis de Turisme Terres de l'EbreAlberg AssutBar BambúCyclus la Ràpita Delta NaturaDelta Touristic & Rent S.L.DeltacletaDELTANATUR 4X4Deltaventur - Parc d'Aventura i NaturaDeltegemDeltHiberaEbro MobilityEcodelta CyclesEstació Nàutica Sant Carles de la RàpitaGubiana dels PortsGuies dels PortsHípica Lo Mas de NuriL'Esplai CiclistaLa Sénia NaturaLa Voltadora Les Roques Natura SCPAlquiler de bicicletas Miriam PagàMar Natura SCPNatura & AventuraRiu a l'EbreRuta 10Serveis Turístics Bot SLVia Verda EsportsViOrigenAraboguesGrup de Natura FreixeRutes BorrellSense CòrrerEquideltaHípica Les OmbriesHípica Mas l'AndorraHípica Molí HospitalTemps de TerraCNAM - Club Nàutic de l'Ametlla de MarDELTA PADDLE SURF SCHOOLPaddle Van (Delta SUP School)PlànctonPort CalafatButterfly ChartersGreen Gullet AlaniaNauticologicPlanetaguaTop FisherKITESURF TRABUCADORLiberty Wings WatersportsMestral KiteNatural KiteRADICALSURFEXAmetlla DivingCentre de Submarinisme SubkroDeltasubTuna TourColl de MoroEls BarrancsAbrics dels Masets i de les LlibreresCova de la MalladaLas Pinturas de Cabra FreixetPoblado Ibérico de Sant MiquelPoblado Ibérico del Castellet de BanyolesPoblado Ibérico del Coll del MoroCastillo de FlixLas FortificacionesTorre de Sant JoanSantuario de la FontcaldaCentro Histórico de MiravetCentro Histórico de TortosaCentro de Interpretación de la MielEcomuseo del Delta de l'EbreEcomuseo de Els PortsLa Casa de FustaMuseo del arroz Molí de RafeletMuseo Interactivo Espai EbreterraCasas Modernistas La Raval dels CanterersFiestas de la Plantada del ArrozFiestas de la Siega del Arroz Ésdifferent Outdoor ExperienceIdentitat Extra Verge Olive OilLa Calafa - Agricultura ecológica a las Terres de l'EbreMirador de la BadiaMolino de la Creu el VilarMolino Lo Nostre ArròsMUSCLARIUMMusclera l'Avi AgustíMuseo Natural de los Olivos Milenarios del AriónDiada de l'ArrossejatDiada de l'Ostra del Delta Diada del Musclo del Delta de l'EbreDiada del 'Recapte'Diada dels Fideus Rossejats Dolça Tardor: Fiesta del Mostillo y Productos de ArtesaníaEclipse de Garnachas BlancasFiesta del Aguardiente Fiesta del Aceite de la FatarellaFesta de l'Oli NouFesta de la Carxofa Festa de la CireraFiesta de la Cereza y de las Plantas AromáticasCala CalafatóCala LlobetaCala Vidre Cala Xelin Fiesta de la ClotxaFiesta de la Miel Fiesta de la vendímiaFiesta del MarFiesta del MondongoFiesta del Vino de GandesaFiesta del Vi Novell i l'Oli Nou La Central del KiteEl Castellot de la Roca RojaLa Moleta del RemeiFiesta del Renacimiento de TortosaLa Passión de UlldeconaLa Passión de Vilalba dels ArcsFesta Olea EuropaeaFestast Feria del Arroz y el ComercioFeria del AubergeFeria del Aceite de las Terres de l'EbreFeria del Aceite y el Espárrago de Godall Feria del Aceite Novel, de los Cítricos y del ComercioFeria de la Clementina Feria del CítricoFeria del Raure Feria del Rovelló Feria del TocinoFeria del Vino de Móra la NovaFeria Intercomarcal del Aceite de MóraFirabril FirebreJornada Gastronómica de la Baldana de Arroz Jornadas del Pulpo y del Arroz Jornadas Gastronómicas de BenifalletJornadas Gastronómicas de la CigalaJornadas Gastronómicas de la AlcachofaJornadas Gastronómicas de la ClotxaJornadas Gastronómicas de la Galera Jornadas Gastronómicas de la PatataJornadas Gastronómicas del Atún Rojo Jornadas Gastronómicas del Cordero de la Terra Alta Jornadas Gastronómicas del LangostinoJornadas Gastronómicas del Pescado AzulJornadas Gastronómicas del Pescado de LonjaJornadas Gastronómicas de los Cítricos Jornadas Gastronómicas Tradicionales de la Festa del Mercat a la PlaçaMuestra de Vinos "Tastavins"Muestra del CavaObertura de las Ánforas del Vino de la PassiónRuta de la Tapa Ruta del Tast – TastamarCena de las Garnachas BlancasTapa PorcaAgrícola y SC de la Serra d'AlmosBiopaumerà Bodega AiBar 1895Bodega Cedó AngueraBodega Germans BalartBodega La Granada de ManxolBodega Molí de RuéBodega PedrolaBodega Suñer - Vinos y Aceites La Farinera VinsVins del TrosVinyes d'en Gabriel Bahia Mar GrupCruceros Delta de l'EbreCruceros OlmosTrans Terra Alta Ports Experience Estació de XertaVolsant - Vuelos en paramotorMarina Diving CentreCENTRO DE INTERPRETACIÓN DEL ARROZ, LA TORRAVoltes ToursMas de Burot\n26/01/2020 - Desde 11:00 hasta 12:30\nVisita guiada al Observatorio de l'Ebre\nDesde 25/01/2020 - 21:00 hasta 26/01/2020 - 13:00\nSan Antonio en la Sénia\n26/01/2020 - Desde 12:30 hasta 13:30\nConcierto - Vermut con el Cor Flumine y el Coro de la Lira Ampostina\nDesde 22/11/2019 - 10:00 hasta 26/01/2020 - 13:30\nExposició "La Fi és el Principi"\nDesde 28/11/2019 - 09:30 hasta 26/01/2020 - 14:00\nExposición: “Atuells per a la cuina i el foc”


Rugby Club Els Senglars: RUGBY A GIRONA EN EL DIA DE LES SELECCIONS CATALANES\nRUGBY A GIRONA EN EL DIA DE LES SELECCIONS CATALANES\nAvui és el dia de les seleccions catalanes. Tenim la sort que moltes activitats es realitzen a Girona. Entre elles, el partit que juga la selecció catalana de rugby a 13 contra la selecció de França universitaria a les 5 de la tarda. Abans, a les 4, juga l'equip juvenil del GEIEG.\nAixí doncs, si no sabeu que fer, ja sabeu.\nA la nit es fa un concert dels Pets i Antònia Font ( em sembla ), i es fan moltes activitats per a tota la ciutat.


Habitatges per a compartir a Sant Cugat del Vallès | fotocasa\n1 hab.2 banys100 m²\nPlanta baixaAvinguda Torre Blanca, 13, Torreblanca\n640 220 846\n4 habs.1 bany120 m²\nSe alquila 1 habitación amueblada con cama doble y ventana , en un bonito y acogedor piso compartido totalmente acondicionado. El piso tiene mucha luz del día y una maravillosa terraza con vistas al parque natural de Collserola . Calle tranquila y peatonal , a 100 metros de la estación de ferr...\n691 683 491\nPisPassatge Francesc Maçia, 64, Coll Favà\nHola, Alquilo habitación individual exterior y muy luminosa equipada con cama, escritorio y armario en apartamento amueblado de 80m2: con dos habitaciones, baño, salón comedor, cocina amplia, terraza y zona comunitaria con piscina. El piso está situado en Sant Cugat del Valles (Coll Fava) a 10...\n663 751 729\n3 Habitatges per a compartir a Sant Cugat del Vallès\nHabitatges per a compartir barates a Sant Cugat del Vallès


El PSM opina. 09/01/2005\nEn els mesos vinents sentirem a parlar molt -i sovint, molt malament- de l'anomenat pla Ibarretxe, aprovat pel Parlament basc el passat 30 de desembre. Potser no tots els qui el critiquen se l'han llegit. En tot cas, alguns arguments contraris tenen poquíssima consistència. Aquí només em referiré breument als tres més importants.\n1. El principal argument contra el pla és que ha estat aprovat amb tres vots de l'antiga Batasuna. Els que diuen això obliden que, encara que aquest partit fos dissolt, els seus diputats van obtenir l'escó en unes eleccions democràtiques i que el seu vot té la mateixa legitimitat i el mateix valor que el de qualsevol altre diputat.\n2. Que els vots de Batasuna valen de debò ho demostra el fet que el PP i el PSOE desitjaven tenir-los de la seva banda. Ells haurien acceptat com a molt democràtic que els vots de Batasuna els haguessin ajudat a tombar el pla, però, en canvi, troben antidemocràtic que aquells vots ajudin a aprovar-lo. Aquesta és una actitud ben sectària.\n3. El PP i el PSOE diuen que el lehendakari no ha complert amb el seu compromís de no buscar acords amb Batasuna fins que aquesta no condemnés ETA. No és cert. Ibarretxe no va buscar cap acord amb Batasuna ni tampoc els seus vots. El que no pot fer és evitar que algú voti a favor seu. Els diputats de Batasuna -com els altres- tenen dret a votar com els doni la gana, i ningú no pot rebutjar les seves decisions. Imaginem que algú decidís que no vol aquells vots i que demana al president del Parlament que no els sumi als seus. Si algú fes això, estaria volent anul·lar el sentit d'uns vots i estaria cometent, per tant, un atemptat gravíssim a la representació parlamentària aconseguida a les urnes. Ibarretxe no ha pactat, però no pot evitar -ni ha d'evitar- el vot dels altres, sigui a favor o en contra.\nAquests pretesos arguments, doncs, no s'aguanten. Són escarafalls d'irritació, comprensibles potser, però políticament inacceptables. El que fa mal als qui han perdut és el que sempre fa mal: haver perdut. I els fa més mal encara perquè temen que tornaran a perdre d'aquí a poques setmanes, quan les eleccions al Parlament basc es converteixin en un plebiscit a favor del pla. Perquè perdran altra vegada i el pla Ibarretxe guanyarà un recolzament popular inqüestionable. El poble basc ha començat un procés per decidir lliurement el seu futur. Això és el que no agrada. Això és el que fa mal. La resta, excuses.


CELIAVERN ( ESCALADA I VIDA...): SANT BENET\nUnes darreres "converses" forumaires em van recordar aquest racó de Montserrat...i aquests records em van dur a mirar de entendre què havia estat aquesta zona en la meva vida com a escalador...\nSt Benet és un lloc estrany. Per als excursionistes és esquerp, el cremallera dóna accés a St Joan amb suma comoditat, i les escales, enclotades i ombrívoles, són un camí asfixiant que molts turistes abandonen a la meitat. Per als escaladors és equerp, El conglomerat hi és "dur", al contrari que al sud l'escalada és difícil i molt tècnica. Cal "habituar-se" a la pedra i al grau..els bidits costen, els bolos costen, les regletes costen, i l'!a vista ! costa..si sumat a això li posem un grau molt particular i un entorn més particular encara, entendrem com, sent el bressol de l'escalada esportiva a Catalunya, no hagi estat mai un lloc molt "comercial"...és el que hi ha.\nA principis dels 80 jo era un adolescent...gairebé ni això...era un nen...als 11 anys després de insistir MOLT als pares, em van signar un permís patern per fer el curs d'escalada i amb l'Alsina, el Joan de la Matta i el Santi Llop com a instructors, vam fer un parell de sortides a St Benet-Gorros i Agulles, la Snoopy, la Peldavant i la travessa dels Flautats...assegurant a esqueneta i rapel.lant sense vuit, això era tot...amb el llibre d'Andrea Mellano com a Manual i el de Meyers com a Biblia ens vam quedar tirats com gossos en una gasolinera, lliures però desorientats...i ens vam posar a intentar escalar sols...\nTERROR era la paraula que ens venia al cap cada vegada que, amb bota rígida i "cadiretes" de baga ,manufacturades, ens intentavem encaramar per plaques de conglomerat que era la única roca que creiem que existia al món...\nINCERTESA, cada vegada que, mirant a fora de casa, esperavem delerosos de veure si plovia, si algun dels qui duia corda s'ho pensava i no venia, si faria fred que ens impediria escalar, o si perdiem el tren...\nNi gats, ni magnesi, ni arnesos, anavem amb mosquetons de ferro manllevats, i dues cordes del centre Excursionista Puigmal que el Rai aconseguia no sé com...sèries de boulder o escalada en vertical al Güell, la fissura-bavaresa del pati del cole, i els càstigs per fer la sortida "expo" de la fissura fins al balcó de la classe...\nLa Setmana Santa del 82 la vam passar a Montserrat, a una cel.la que els pares de l'Oriol Massó llogaven cada any. Dels dos trens que sortien de plaça Espanya, vam agafar el de les 07:10, i érem a Monistrol-Aeri abans de que sortis la primera cabina...com que era molt car i el monestir era "just al damunt", amb les motxilles, vam decidir "escalar" la canal de pujada directa sota l'Aeri. Recordo encara el somriure de mofa de l'empleat de l'Aeri quan vam arribar de nou a baix, espantats, mullats i esgarrinxats. Haviem escalat un terç ben bo de ressalts fins que ens vam adonar que era impossible pujar més. A les dotze arribavem al Monestir. Teniem 1000 peles per a tota la setmana i el viatge ens havia costat almenys 300...\nA la tarda vam enfilar les escales sense material i amb ganes de "investigar" on podriem escalar. Vam arribar a St Benet no sense abans haver intentat escalar DIRECTAMENT totes les "Z" que fan les escales...estavem literalment sonats i no ens vam matar de miracle ( vam haver de saltar a una savina en el moment en que estavem més pillats!!). Vam decidir que a Montserrat és millor usar els camins que faciliten enormement l'accés a roques que sempre semblen properes...\nAl refu només hi havia en Toni GIMENEZ, avorrit i prenent el sol, i quan li vam demanar ens va ensenyar uns curts boulders que hi ha davant la porta...i ens hi vam passar hores intentant enfilar-nos per on ell pujava descalç...mai haviem fet un desplom, però el Meiss, prim i llargarut, ja lograva aixecar-se de braços...jo ni em movia del terra...\nAquella mateixa setmana vam pujar amunt altre cop, amagant el material als pares , fins a la Normal de la Momia...vam fer el primer llarg de II/IIIº. El pati de la cara nord i l'absencia de assegurances ens va espantar. Vam baixar i vam anar a la Normal de la Momieta...el flanqueig també ens va atemorir...\nDues derrotes en un sol dia, i ens vam retirar al monestir, capbaixos i enrabiats...no escalariem mai cap via "important"???\nTeníem clar que la nostra carrera havia de "sortir" del cercla viciós de escalar al Güell o a les vies de un contrafort de l'esgésia de la Verge de Montserrat... Dos dies més tard ho vam intentar en una via que haviem fet en el curset, la PELDAVANT, era la nostra darrera oportunitat...tres nanos de 12anys, dos arnesos i una cadireta, wambes, cletes i un gats del 45 ( estavem a l'edat de creixer i 1.500 pts eren molts diners com perquè se'ns quedessin petits..la oferta del PEDRANEU era la única manera de tenir material i cali allargar-lo!!!), uns mosquetons de ferro o alumini, un parell de plaquetes recuperables ( valien 10 peles en una tenda de barri), un clau universal ( no duiem martell curiosament, però quedava bé dur-lo penjat)... i dos vuits...Vaig empassar saliva i vaig tirar amunt ( era el que duia els gats...). Quan duia uns 25 mts, vaig localitzar l´unic cap de burí que hi havia al llarg i vaig decidir muntar-hi una reunió. estava mentalment esgotat i el Meiss va pendre el relleu...tres xavalets que no sabien ni què era el factor dos, penjats de un burí, i fent un llarg de 5 mts fins la repisa de la R1 oficial...DESQUICIANT...Recordo que amb els gats no tenia massa confiança, duia una plantilla i paper de diari al taló per ta de "puntejar" millor ( jo era el pringat que es va comprar el num.45...mai he crescut gaire més i mai he passat del 41...)\nLa part més còmica va venir quan, donat que jo i el Meiss haviem ja escalat de primers, vam cedir el torn al Rai, que era precisament qui duia la cadireta. Logicament calia que es posés l'arnés, i VAM DEDICAR UNA BONA ESTONA A DESENCORDAR-NOS, treure'ns l'equip i intercanviar cadireta i arnés!!!! A pèl A LA REPISA DE LA R1!!!\nPer més inri el Rai va treure el cap, va veure que els següents 25 mts no tenien tampoc assegurances i va decidir que la seva feina com a cap de cordada havia acabat. El Meiss havia fet el pas més dificil de la via i duia un arnés integral que no volia treure's, així que novament, vam fer la maniobra suicida de intercanviar arnés i cadireta enmig de la paret...Vaig fer el segon llarg fins el burí sota el diedret de sortida, i un nou llarg fins la R abans de la rampa final...el Meiss, amb bota rígida, va fer el pas típic de un dauet de quars amb molta soltura, cosa que ens va convèncer que les seves botes de quilo cada una, amb plantilla de acer, eren fantàstiques per escalar...Vam trigar set hores per pujar, i dues per baixar...el Rai , rapel.lant, es va trobar amb un nus a la corda just en la rampeta abans del terra, i com que va afluixar la tensió, el Meiss va aprofitar per començar a baixar...es va trobar tots dos, penjats de la corda, el Rai a la rampeta, i el Meiss a la part volada, sense possibilitat de baixar...jo era a dalt, mort de fred i desesperat, creient que m'havien fet la broma "típica" de lligar la corda tensa en un arbre i marxar a riure...vaig apendre que a les tardes a Montserrat el vent es riu de tu...es calma quan crides i quan has d'escoltar la resposta bufa i t'eixorda...al principi creia que era una sensació fruit dels nervis..ara sé que el vent està viu i és molt putilla...\nVam arribar fosc a la cel.la, quan ja havia acabat "APLAUSO" i la mare del Meiss ja havia donat avís a la Guardia Civil, que ens va trobar just quan arribavem al Monestir. No va haver-hi bronca perquè la Mare era una marassa, però vam decidir estar més per les amigues del Meiss i menys per les roques, n'hi havia una que s'assemblava a la Brooke Shields ( almenys ens ho semblava), i la resta eren prou simpàtiques, però crec que els semblavem massa petits donat que no ens interessava massa jugar a l'escondite per parelles...ho trobavem una xorrada quan estavem sota tantes pedres de les que parlar...anys més tard vaig creure que haviem perdut l'oportunitat de fer també algun rotpunkt no precisament sobre una via...\nMés endavant vam saber que el tio prim i barbut que tanta por ens va fer el dia que el vam trobar al peu de la Agulla de la Burra, era el "mesies"!!! Un hippy una mica estrany...rotllo "Rasputín", malles trencades, cabell esbullat i mig rastós, i barba de dolent...quan vam saber que era en Redhead i què havia fet vam deixar de somniar amb fissures de yoshemite i yankis corpulents i vam començar a emular els els Punkis de St benet, amb texans elàstics i samarretes trencades. Voliem levitar com ells i escalar el "número de la Bestia" que haviem vist que figurava com una de les vies més difícils al costat del refu i sortia al Muntanya. Un dia vam aconseguir la INTEGRAL PEUTEREY a l'agulla del guarda, un 6a de una xapa molt "ben equipat"...i sense reunió ( baixaves a peu pel darrera)... El primer VIº !!! Aviat vam provar la FRIGO, i cada cop feiem menys reposos de fifí a la POLVORA EN LOS DEDOS ( 6a+ amb dobles burins), mentre els locals assaltaven la "Oportunista" (7a+), just al costat de Trinitats.\nMoltes nits dormíem fora, duiem els diners justos pel tren i amb els nostres innocents 15 o 16 anys de nens del Guinardó al.lucinavem de les farres i les desfassades que la gent del refu es muntaven cada nit.\nTot i que fins bastant tard el Meiss no va canviar els "rochetores" per les malles roses a ratlles i el mocador al cap mai vam tenir cap problema...sonaven la Polla, Eskorbuto, l'Odi, Cikatriz i uns que es deien Kortatu que feien skà, una música que era nova per nosaltres...\nLa colla de l'escola es va desfer, i a l'insti els camins dels amics es van separar, ens feiem grans ...novies, feina, estudis, algun accident, bona i mala vida ens van posar a tots al lloc. Jo vaig seguir pujant a ST BENET com si fós l'únic lloc al món que es pogués escalar. Per a mi no existien altres zones, i la eclosió de Prades em va quedar molt lluny. Cada còdol, cada regleta, cada rom...era un edén que em confortava tot i que no sé perquè no en formava part...com un pati de l'escola on surts i t'alliberes per després tornar a l'aula de la vida i a la tarda marxar a casa. Fins i tot havia pujat sol entre setmana, a fer una mica de boulder i a rendibilitzar les campanes que feia a l'insti...\nAquelles vies i desploms que m'atemorien de petit van esdevenir plaer. El McCanna, la Mòmia i el seu Braç, la Prenyada,la Panxa, els totxos desperdigats...fins i tot la Bastardo o la Sesión, l'Anillo del Poder i la Julia, o l'Unicorni, l' Entre las cejas, el Oportunista, Mata al nacho, la Semen, la Tostao i la Brutus, la Angel de Cuero, La Gavilan Pollero, la Centsets, la Bala perduda, laYuyu,la Monomeñike, l'Unicorniet, la Marionetas ,la del Josep, la Pokorski de l'Elefant o la Patatas con Beicon...no deixavem via per escalar, una rera l'altra, tatxant la guia i ampliant-la segons els croquis del refu.\nLa gent de St Benet seguien sent la gent de St Benet i nosaltres els visitants...tant se val, el cas és que aquells que ens havien de robar ( com corria la brama), des del primer dia ens van acollir com els lleons miren a petits corbs que esperen les restes de les seves víctimes, amb indiferencia , o no . I el resultat es que vam compartir cordes quan calia, i ens van explicar els trucs quan ells els feien diferent. I amb això en teniem més que suficient per sentir aquella pedra com també nostra, per sentirnos contents i animats quan recorriem les escales i per sentir-nos desamparats quan les baixavem...la vida sota els núvols que sovint cobria la plana ens apareixia tediosa i poc interessant mentre que cada rotpunkt al sol d'hivern era com un pas més en la iniciació d'un saber que no sabiem on era, ni què significava...Un dia, en Rafa Comino, quan ell ja feia temps que havia desaparegut del mapa després que en tornar de la mili deixés bastant de costat l'escalada, a Montgrony, em va trobar i em va tornar una cinta express que m'havia oblidat al McCanna, un any abans!!!...quin paio en Rafa, el vam trobar una nit al Monestir mentre escapavem de la Guardia Civil que ens venia a fer fora dels vivacs que muntavem damunt del restaurant. ens va demanar foc i va marxar. el Rai em va dir que aquell nano escanyolit era "el pulga" i que feia vies que ningú feia. El 1987 va encadenar "Vuelo a Ciegas". Va fer també el primer 8b+ del país (i dels pocs del món aleshores), i amb 16 anys va fer "Bastardo" ( 7b+) i "Sesión Contínua" ( 7c+) sense cordes i gairebé xiulant...\nHan passat 25 anys, moltes escalades i diversos guardes: El Toni GIMENEZ, a qui vam veure els darrers temps...l'Alsina amb el seu somriure incert i les seves lliçons de silenci seguides de preguntes i teories, el Nacho i el Paco amb les llaunes de fabada, els porros i els esmorzars de ous ferrats, El Toni Cugat amb la seva permeable impermeabilitat ( o era al revés?), estudiant les plantes i els arbres mentre feia blocs que no cuallaven. El Miquelet amb un somriure inmens i generós i el seu bon humor desenfadat, i les noies que ho tenien tot tant net i endreçat, i que tenien cura de l'herència d'aquells anys alhora que es feien les celles, En Joan Serra , el Ferran Mora...I enmig, personatges que timidament admiravem o no, que timidament saludavem o no, part del paisatge, com els gossos que van marcar cada etapa, des de l'Anoa al Nyas, o aquella burra de la qual només vam veure un dels primers cops les tifes a les escales i que mai vam arribar a coneixer..la MARIANA...i ara el PINGU...\n¿ Qui se'n recorda ja del Pare Basili que passava somrient mentre escalavem, seguit de la colla de ionquis als quals reconvertia, o d'alguna turista hippi de mitjana edat, al.lucinada pel saber d'aquell pseudogurú? ¿¿Qui recorda el foc sota el Mc Canna mentre el Rafa s'escalfava per fer series a la Sesión o al Vuelo, amb l'Iñigo. ...¿Qui se'n recorda ja d'alguna trobada amb en Pires, allà enmig de la foscor del pas del Gavatxo, amb els seus gossos que duia perquè no l'ataqués el Javi el Malo? després de que l'Alsina ens exliqués el que havia passat entre aquest personatges, cada cop que treiem el cap en alguna via de Diables intentavem marxar ben rapid...un dia sortint de la Còsmica no vam tenir més remei que saludar-lo i xerrar-hi una bona estona, i no va passar res, almenys aquell dia... Fins i tot algunes vegades, enmig de la boira o alguna nevada haviem compartit lloc aprop del foc dins de Trinitat o Sant Salvador amb un paio estrany que apareixia aleatoriament, i que ens explicava històries i ens animava en intents a l'Unicorni o a l'Oportunista...no crec que la vida li anés molt bé. Però allà dalt la poca calor que desprenia la migrada llenya que recolliem dissolia moltes aversions que a baix haurien aparegut de seguida, almenys en nosaltres....\nCrec que fins i tot al Mc Canna hi ha hagut durant 20 anys un mateix Pit Roig que cada cop que assegurava mirava de picar les molles de l'entrepà...va desapareixer quan vaig començar a dur barretes de powerbar i la Sesión va tenir scellements...ara ja no hi ha espàrrecs al peu de la Vuelo, ni sota el totxo del WC, i compro la farigola en potets enlloc de dur-la a la mare cada cop que pujo...\nCom diu l'article del Desnivel, ST BENET és el lloc on res canvia a pesar del temps que passa. Tantmateix tot queda en la PEDRA i la TRANQUILITAT.L' inmens amor i fanatisme per l'escalada han quedat impresos en la roca en forma de vies , Com els canalons de recollida de aigua que els monjos i ermitans van excavar a la pedra per recollir la pluja en cisternes...TEMPS SOLID...de fet el mateix Montserrat ja és una amalgama de temps, en que muntanyes llunyanes s'han anat desfent i rodolant a miques per deturar-se a Montserrat i fet una nova muntanya creada de trossets de altres muntanyes...un dia vaig trobar un còdol de conglomerat dins del conglomerat, i aleshores la percepció del temps se'm va trasbalsar..era conglomerat al quadrat???!!!! Muntanya desfeta que crea muntanya, que es desfa i en fa una altra...era possible...vaig acabar amb mal de cap intentant imaginar el procés i posant-li dates...\nHan estat 26 anys tant intensos i fanàtics dels que tinc molt poques fotos. Ni existia l'era digital, ni teniem temps en buscar enfocs o bona llum, simplement ens dedicavem a escalar amb voracitat. Amb les nòvies explotades com a asseguradores inesgotables, amb en Moreno, amb en Raul, amb l'Albert o l'Arnau ( que als 4 mesos de rebre un ronyó es recuperava i encadenava el Vuelo, i em feia plorar d'emoció després de assegurar-lo durant molt de temps), amb desenes de amics, enganyats o no, que convencia per pujar una estona a tibar en blocs de tres xapes o passos impossibles que acabaven deixant-nos el callo més dur i els colzes adolorits...\nHan estat 25 anys que han passat volant i dels que ara en queden molts records i poques imatges, però moltes paraules, moltes coreografies de vies, molts trucs, moltes ansies i somnis de passos, molts noms mítics i anècdotes que tinc ganes de recórrer de nou per tal que no quedin tant sols en l'oblit. Moltes llums entre els arbres, molt de fred als dits, molta suor en la pujada i dolor als genolls en les baixades KAMIKAZE que feiem per no pedre el bus. Olor de magnesi, boires, suor i farigola...olor de St Benet...\nA St Benet les clàssiques segueixen sent les clàssiques, i ni tant sols s'han polit, encara que cada cop queda menys espai per a novetats i més ganes de recordar.\nL'adherencia és genial, els roms de pel.lícula, els bidits són els més fanàtics i els lances els més inimaginables. Darrerament he pujat alguna vegada, després de una llarga absència calcària-granítica, i he entès de nou que el grau és relativament inmportant, i el que realment és verdader és l'amor per la pedra i el moviment. Les vies no s'escalen, s'entenen, i en realitat el que ahir et sortia avui has de tornar a invstigar, donat que aquell cigronet invisible marca una postura que, executada en dos centimetres de diferència ja no permet solucionat el pas. Brutal...\nAquella ressenya antiga de l’Extrem on apareixien els salvatges totxos graduats de VIIº, i vies a la Momia i la Momieta amb graus combinats en Francès i UIAA, va donar pas a una NOVA GUIA on els Vº van revelar-se com a 6b’s i els 6b’s..buf...amb el llibre de ressenyes anava tatxant tantes vies com podia i dibuixant la meva guia que mai vaig publicar donat que el Toni ja estava fent la seva...\nLa memorable foto d'en Salva Gonzalez assegurat per l'Alsina se'm va quedar gravada a la memòria. Vaig escalar la via al 1998 junt amb altres vies del frontó de la Roca d’en Barberà...un lloc màgic on amb neu a gorros pots estar amb samarreta.\nSt Benet, mil vies fanàtiques que en realitat donen mil voltes a les vies industrials que posteriorment es van equipar en altres zones, una al costat de l’altra...allà cada via té un nom, i cada nom és un imatge de la via, del que et suggereix, de la seva potència...no fas un 7ª..fas la SINCRONISITY o la PILÓN..no fas un 8ª qualsevol..fas la ENTRE LAS CEJAS o LA UNICORNI ( que deixen de 7c+ per tal que no es sobi..heheheh).\nPotser aquest caràcter esquerp és el que ha permès que aquesta zona es mantingui com sempre...\nI que duri...\nPublicado por TRanki en 1:45 a. m.\nEtiquetas: Montserrat:ST BENET\ncabronàs, m'has fet plorar (jo que no ploro)\nya era hora que el pengessis, suposo que esperaves quet pasés les fotos no?\nLes tinc escanejades, te les passo quan pugui. Hauràs de fer un segon post només de fotos!!!!!\n;P apa uri ja parlem. I quan perdi uns quilos y tingui cangur ens tornem a penjar eh?\nVa home, que en quatre dies tornes a agafar el ritme..com pot ser que un UNICORNISTA hagi deixat d'escalar? Tiu que això es porta a la saaaang!\nVinga passa'm les fotos que ja veus que fa més d'un any que tinc el tema penjat...\nANONIM:No continguis les teves emocions, reprimir-les crea frustracions que després pesen a l'ànima i ens fan ser menys nosaltres i més el costat fosc.Cuida't...\nSenzillament genial, potser només he tingut l'oportunitat d'estar un parell de caps de setmana al refu de St.Benet, pero gracies a escrits com a aquests he pogut gaudir i fruir de les teves vivències a St. Benet.\nMoltes gràcies per compartir-ho, salut nano !\nHe plorat, m'ha recordat els meus moments a Sant benet amb el Toni Cugat, ETS EL PUTO AMO.\nHas fet una descripció exacta del sentiment que es viu quant un esta a Sant Benet, Al mac.cana, al manolito, a l'elefantet, etc, etc.\nAl refu mirant-nos les cares i anant per aquells boscos a buscar llenya amb el gollum i el petit ñask, com pasa el temps, i de la manera que tu l'has fet recordar es envejable, gracies per aquest escrit.\nSant Benet un lloc per sommmiar.\nP.d. vaig perdre l'escrit d'en Josep maria alsina, La edad de ferro, algu el te l'escaneja i l'envia , estare molt agrait\nRamon Maeso ha dit...\njo no ploro, po me emocionat molt llegin-ho, felicitats.\njo també busco aquestes reflexions del mestre, avore si corren...\nBua bou... dels millors textos d'escalada que he llegit mai.\nBrutal! Vull anar JA a St Benet i menjar-me el món! :D\nAixò si, a mi uns gats del 45 no m'anirien pas grans :P\nJo ja era conscient que St.Benet és un lloc històric; la cuna de l'escalada moderna; però mai havia llegit cap experiència tan viva i en primera persona! Felicitats, és un gran post!\nFa poc que he començat a descobrir els racons d'aquesta zona i tinc la curiositat bullint... Si mai no trobes ningú per pujar, compta amb mi ;)\nJa,ja,ja.. boooooooooo! Molt booooooooo el text!!! Digne de pròleg de guia!\nImpressionant St.Benet, quines bofetades et donen les vies... i aquell spit / bolt que està lluny i resulta que no, que està al lloc ideal. Com en sabíen d'equipar els masters, eh!\nTotalment d'acord amb les sensacions d'encadenar vies, més que graus. A mi la Gavilan Pollero em va fer una alegria especial (molta més que la Ninota), perquè durant tota la via tenia la mítica imatge al cap de l'Alsina i el Salva... (digue'm mitòman)\nLes pròximes l'Unicorni i Entre las Cejas, ja t'explicaré les sensacions ( i si el dit aguanta), ja,ja,ja...\nA tibar-li fiera!!\nOsti Uri….. Quina passada.. Acollonant!! Fantastic!!\nM'has retornat A TOT!! .. i d'una manera especial!\nJo només afegir… una dada donat el valor documental i històric d'aquest post… També cal recordar un altre personatge coetani i especial del lloc .. El "Conserge Cirilo!!\nI una dada personal: ... amsss.. la imatge que recordo de la primera vegada que vaig entrar a Sant Benet.. és la d'entrar, sense veure res de dins, per la foscor i el contra llum de la única porta, però sabent-me observat per deu o onze tios.. "siestejant" sobre les fustes... a les 11 del migdia! jajaja..\nUn dia d'aquests hauries de probar d'escribir un llibre de vivències... no cal esperar a estar acabat per fer-ho.\nUri, m'has fet venir al cap que fotre un reportatge de llarga duracio sobre Sant Benet seria BRUTAL!\nGracies a tots...\nRealmet si hagués nascut a Reus seria un siuraneru, o si fos d'una altre lloc..pos d'aquell lloc..\nEl que passa es que si tens la sort de caure en aquell lloc, i t'agrada escalkar..bufff, difícilment pots obviar pujar-hi..avui en dia hi ha molta "oferta" però abans la moguda estava allà dalt..era difícil "integrar-s'hi"..evidentment la moguda era molt curiosa..però potser fis i tot així, trascendint les persones, el que queda darrera és l'esperit que es respira allà dalt...és realment molt diferent.\nMOhawk...si, les vies són UNIQUES..potser sóm mitòmans..i què!? Però les sensacions que aporten ( des de la BROWN a la Julia) són tant espècials que costa de descriure...\nI UN BOLGTRIP a ST BENET???? La sermana passada hi va haver una romeria desde Manrussia no? POs a veure si hi femn una pujada conjunta...!\nJORTX, estem en contacte...crecq ue et molaria MOLTISSIM..i el ZOMBI que està tant bloquero, fliparia...\nbIDITS per sempre!\nGracies per haver aguantat el texte, salut a tots!\nEy Uri molt bo ! Jo es on mes he escalat, i encara que ara em queden poques o segueixo fent. De fet quan fa temps que no hi vaig ho necesito. Bou , encara tinc possades les cintes a la Camp Base, la vols probar...?\nper cert David Gual 629 741 183\nHe començat el relat i no l’he pogut deixar...emocionant!\nJo fa 23 anys de la meva primera via, però va ser a Agulles i allà em vaig quedar massa temps, fent clàssiques arestes brucs.\nEls que us vau fer habituals de St. Benet vau respirar un ambient molt especial, (no era un article d’una revista italiana que descrivia el refu com a “cova di banditti”, ja, ja!)\nSuposo que el fanatisme s’impregnava, una contínua evolució... i així us heu quedat de bous!\nTIU! ets la bomba. Tens tela per ratu...si mai deixes el blog, que no se t'acudeixi borrar els posts!!!! Bueno...que sàpigues que et segueixo cibernèticament des de l'ombra i t'envio energia positiva que n'hi ha cada un de suelto... ;)\nFa molts anys que conec St Benet, i incl�s habia parlat amb J.M� de fer un llibre amb recopilacions d'histories..on l'escalada fos el fil d'una �poca..exploiteds, trinis,i les modes que van venir al darrera...\nQuan es va fer la festa dels 25 anys a St Benet vaig pujar amb un CD d'una peli que habia intentat fer al 83 � 84, surten el "patata" i el "rubio", m'agradaria pasarte-la perque la pengis al blog, no te qualitat, no est� ni acabada per�...es un document.tamb� li vaig fer durant molt temps les fotos al rafa, em vaig penjar per fer-li les fotos al bastardo sesi�n, quina por i quina emoci� recordar aquells moments...\nSembla que va ser ahir que et vaig coneixer baixant de l'Ordenació... tu estaves donant-li pegues a l'Unicorniet amb la Ceci i recordo que varem estar parlant una bona estona mentre el meu company es fumava el seu "cañón" de rigor després de la via. Recordo que arrel de la nostra trovada, parlant amb el Pere V aquest em va dir, "Mauri, si hi ha un tiu que coneix be el Serrat aquest és el Oriol!!!". Sant Benet és i serà sempre un dels recons més increibles, i tu hi formes part de la seva historia!!!\nÉs genial que segueixis tan fanàtic com sempre!!! A veure si escalem un dia junts.\nMolt bon text Oriol!\nSi hagués llegit això abans de diumenge, el dubte Guilleumes - Sant Benet s'hauria dissipat en favor de Sant Benet!! (i segurament no haguéssim tingut tant de fred).\nDAVID..bufffff! Tio...a mi em passa el mateix, ja em queden poques vies per fer..però apart de la mòmia, de 8a no passo..la CAMP BASE i la de l'ALSINA em queden lluny...Vaig provar la PIRIPI i encara la feia a trossos..si vols que mentre tu provis la CAMP jo vaig fent tientos a la pIRIPI...hi ha un pas tendinós a l'inici ( pujar sobre el sostre)..i per laresta m'hi movia...pots er interessant per tornar-hi fanàtic.\nTU SI QUE HI TIBES BOUU!\nPIJU: "cova di banditti"..hehehe..elq ue diu l'Albert és cert...arribes suat i assedegat, després de esmorzar, patejar i tal..i entres a la "cova" i et trobes amb "baditti" que es llevaven amb el porro als llavis...heheheh. A mi de peque em deien que NO HI ANËS,que ens ROBARIEN..quina xorrada...la veritat es que algun dels personatges al PRINCIPI ens feien respecte, però us puc assegurar que MAI ( MAI!!!!) va haver-hi cap problema..tot el contrari...a una novieta li van "guindar" una xupa i l'ENDIKA es va encarregar de recuperar-la...(l'havien "guindats un local de sta ceci...).\nMARIETA: Gracies BOUA...TIBA a muerte de Tufes i quan vulgueu anem a fer un stage de bidits roms que també molen ( els pilles en lateral i moltes vegades fan millor canto)...SALUT!!!\nEDU VIANA: les teves fotos del Rafa van estar a la meva carpeta de l'insti fins que el AIRON-FIX es va desintegrar literalment---SKA-LADA en ST BENET!!!!...sobre les històries..si però elq ue molaria més que un "observador" és entrevistar als protagonistes..jo sóc molt mitòman i la veritat es que en "ser-hi" se'm van grabar moltes coses ala retina..però que t'expliquin el solo del CANIJO a la LUCKY, després de una nit de festa, o el HUSA bevent-se els gargals de la penya en una aposta, la baralla del PIRES i el MALO a les escales, o el BORIS sortint en lliure a la VANITAT..i tal i tal..ha de ser l``ostia.\nEl que domina un RATO del tema informàtic és el PGB, t'escric i parlem del tema PELI..jo de fet fa mig any que estic escanejant FOTOS dels 90 per penjar-les..i així em va...\nRAFA: Joer macho, los espits tendrianq ue estar al ROJO VIVO pa que los herejes no pudieran pillarse...\nJOAN OLIVÉ ( assegurant a la R penjada de Vot de pobresa..7a de PATI): DEJCARAO !!!!\nDocumental de AL FILO ( any de la catapum, on surt el RAFITA fent al ARRIBABÄ, la SESION EN SOLO i aquesta via...\nEn la meva memòria infantil encara tinc imatges del TXAVO i el CHOCHIN fenbt boulder NO SË ON, i sonant "pongamos que hablo de MADRÍ" del Sabina..amb els BOREAL PEDRIZA, els pantalons curts d'atletisme, i aquell mocador i la mitja grenya...sublime....\nGRACIES A TOTS, però estic segur que si fessim un recopilatori d'anècdotes i històries segur que tots en tenim i molt millors...és qüestió de anys...i prou..!!!\nLittle Bull ha dit...\n2 palabras IM PRESIONANTE!\nen serio bou, m'has deixat amb la boca oberta! impresionant, que dius que anira de intro al proxim llibre de resses de st benet??\njo no vaig comencar com tu ni molt menys, pero la meva primera via en roca va ser a st benet i tenia 15 anys... suposo que hi haura alguna relacio? els temps canvien?\nbueno bou, molta salut i molta roca!!\nMentre feien la darrera guia jo ja havia fet els dibuixos de tot St Benet feia un o dos anys...amb el llibre de piades i el de ressenyes del refu. El meu pare és editor i vaig estar apunt de publicar la guia, però al final com que el Toni i l'Alsina ja tenien enllestida la seva vaig creure que era més normalq ue la fessin ells...i crec que va ser millor.\nrespecte a aquest text s'ha dit que podria ser una "intro" a una guia, però penso que tampoc n'hi ha per tant..segur que si els "veterans" bloggaires es posen a explicar batalletes el que podríem fer és un libre recull d'histories diverses...\nA Italia hi ha una editorial (INTRAISASS crec que es diu), que feia reculls molt guapos de fotografia i articles alpinos, en uns anuaris força interessants..potser és el cami dels "independents"...no?\nRes tiu que et felicito pel Post de debó t'ho dic... Els que ja tenim uns anys ens has fet una regressió que et vull agraïr de tot cor...Genial !!!\nM'he emocionat de recordar cada cop que passava per devant del refu amb 16-17 anyets i amb el cap cot de saver el que es respirava allà dins ;-)...\nUn cop més felicitats de debó.\n1.000 gràcies pels records.\nde vegades recordar també és ijnteressant..et fa veure que a pesar de que passa el temps, l'has gaudit...de vegades jo ho necessito!\nGracies avosaltres per llegir-me!\nY a quien no le guste,\nque se ponga hierbagüena\nSempre hem parlat molt de la vida, del viure i del viscut, però no he pogut saltar-me ni una lletra d'aquest post.\nDona gust llegir i sentir el teu entendre. No perdis la costum!!\nPD:Passat a V........\nTiu, part de aquestes vivencies LES HEM COMPARTIT, tu ja ho saps....\nA veure quin dia ens penjem de la BELLA LOLA, i a veure si acabes d'equipar la teva via bouuuuu!\nUna abraçada a la senyora i a la sebnyoreta quant toqui\npd..buf...quan pugui em passo a....jazztellllll1!!!! hahahah!\neiu parlem de la bataka del taladru..que la compro!!!\nEl darrer comentari ha estat eliminat a demanda de l'emissor del mateix.\nCom sabeu aquest blog és obert a qualsevol opinió sempre i quan sigui respectuosa i dialogant amb els paticipants.\nIGUALMENT en el post BELLAVISTA s'ha eliminat la ressenya i les referencies a les vies a demanda dels equipadors, degut a les poressions i negociacions amb el propietari del terreny\nOstres Uri com t'ho curres! Un relat magnífic, digne dels millors llibres d'història de l'escalada. I quants records que et fa reviure. Felicitats per l'article!\nGracies, la veritat es que ja va sorgir fa dies, conversant amb aquells amics amb qui fa 26 anys anavem com anyells a esgarrapar les roques...\nSegur que tots hem estat "anyells" en algun moment de les nostres vides com a escaladors...heheheh..\nSensacional,tinc 49 anys, m´has traslladat treinta anys enrera,el altre dia vaig repertir la Gomez i van sortir molts records i sensacions de las que tu parles.\nFantastic el article.\nSòc en Joanet,en Serra. M'havien comentat que havies fet un petit article de Sant Benet. Ara que l'he llegit et voldria comentar algunes inprecisions que i surten...Em sorpren que un fanatic com tú hagi comes l'errada de posar "El vuelo.." com una via de 8b+ i que sigui d'en Rafa, tots sabem que va ser en Martin qui va obrir-la i escalar-la. En Rafa va obrir "El Prisionero" al braç de la Mòmia, l'any 87 concretament...el tal Toni Gonzalez no ha estat mai guarda de St Benet, en Toni Gimenez, sí. Valdria també comentar-te que en la època de les noies, Carla i Anna, el refugi no es que estigués especialment net i menys endreçat...no entraré en el tema de les celles, ja em rigut prou tots plegats!!!\nTambé t'agraïria expliquessis les coses tal com eren. L'imaginari popular és molt donat a inflar-les...i amb St Benet s'hi ha recreat. Allà no trobaves a ningú que et robés, encara que en algun moment molt concret hagués passat, els que ho feien no eren ni de Sant Benet....Potser tens raó en que erem un grupet una mica "tancat". Jo vaig començar a pujar allà dalt cuan era un marrèc, vaig viure com d'altres aquella època daurada en primera persona i a la conclusió que arribo és que erem lliures, sense més....Si Sant Benet a sobreviscut tots aquests anys ha estat precisament per com erem...per aquest "hermetisme tribal".\nA dia d'avui, trobem per tot arreu masses personatges reivindicant el seu "paper" en tota aquesta història que és diu Sant Benet...tots sabem, també, qui erem. En fí espero que ningú es molesti amb tot plegat....com deien uns que també deus saber qui són..."cuidado, cuidado, os avisamos somos los mismos que cuando empezamos...Gentes ignorantes que antes nos tenian miedo cogen confianzas que nunca les dimos, cobardes que van de valientes, hablando de nosotros mal entre la gente".\nNo voldria que es mal interpretés aquest escrit, és una crítica constructiva....no destructiva, encara que una mica dura, aixó sí....Com Sant Benet, el seu grau, les seves vies....\nEn fí Pascualet, ja sabs on som, com sempre....Per cert a veure si vens aviat a veure'ns i anem a la Panxa....i treiem allò que tu i jo sabem.\nCelebro que hagis ( hagueu) llegit el post i més amb tanta minuciositat ! L'adjectiu "petit article" honra la teva paciència!!!!\nRespecte a les observacions te les agraeixo, encara que m'agradaria puntualitzar TAMBÉ algunes coses. Aprofito la CONFIANÇA que sempre hem tingut i el respecte mutu (q ue no hi hagi cap malentès per part dels lectors):\nEN RAFA VA "OBRIR" EL PRISIONERO?!!?!!?Creia que havia estat en Martin Scheel ( almenys això m'havia comentat ell), QUI HAVIAVA "EQUIPAT" el PRISIONERO !!!! (va posar seguros dels seus, d'aquells d'anella i xapes txungues que eren iguals als del Vuelo o de la Mu) però degut a la rasca se'n va anar a plantar la tenda sota el McCanna i va equipar i ascendir el VUELO... Creia que en RAFA no havia "obert" ( equipat més aviat no?) cap de les dues, va repetir el VUELO i fer la PRIMERA del PRISIONERO. Si no fos aixi t'agrairia que em corregissis donat que estic completament d'acord en que la informació en un article ha de ser correcta...disculpa'm les puntualitzacions sobre "obrir" i "equipar" però quan es parla de primeres crec que és un fet bastant important l'estil...(heheheh!)\nSi et fixes amb el text hi diu " aquell nano escanyolit (...). El 1988 va ENCADENAR "Vuelo a Ciegas"(COMA !!!) el primer 8b+ del país i dels pocs del món aleshores(COMA !!!) i amb 16 anys va fer "Bastardo" ( 7b+) i "Sesión Contínua" ( 7c+) sense cordes i gairebé xiulant..." POTSER NO HE ESTAT PROU EXPLICIT, però creia que la COMA diferenciava prou bé "EL VUELO" del "PRIMER 8b+ del país. Amb aquestes COMES destcava per un costat el fet d'encadenar "el VUELO (no un 8b donat que tamnbé va fer la CORONA i estem parlant de ST BENET"),i per una altre costat el fet d'un grau inèdit en aquell temps, menystenint el NOM que obvio...\nIgual també he estat poc curós amb l'ús de conjuncions combinades amb puntuació i no m'he explicitat prou bé en diferenciar les frases conjugades i/o subordinades ...també hi cap la possibilitat que no ho hagis (hagueu) entès prou bé aquests aspectes literaris no???Tant se val, així queda més bén aclarit davant de futurs malentesos! GRACIES DONCS i t'agrairé que em corregeixis també amb el fet que en RAFA SIGUI O NO L'EQUIPADOR ( no obridor) ORIGINAL del PRISIONERO...Pel que fa a les dades tens tota la raó..em vaig quedar amb aquella frase de que el 1988 havia estat el AÑO DEL OCHO a St Benet. ¿El 87 es va EQUIPAR o es va ENCADENAR el PRISIONERO?\nRespecte a l'"ambient"del refu: Si rellegeixes amb cura el post veuràs que s'explica PERFECTAMENT EL QUE DEMANES on diu " (...) Tot i que fins bastant tard el Meiss no va canviar els "rochetores" per les malles roses a ratlles i el mocador al cap MAI VAM TENIR CAP PROBLEMA..." i també on diu "La gent de St Benet seguien sent la gent de St Benet i nosaltres els visitants...tant se val, el cas és que aquells que ens havien de robar ( COM CORRIA LA BRAMA), des del primer dia ens van acollir com els lleons miren a petits corbs que esperen les restes de les seves víctimes, amb indiferencia , o no. I el resultat es que vam compartir cordes quan calia, i ens van explicar els trucs quan ells els feien diferent"...\nEN CAP CAS ni he negat el que "ES DEIA" i he destacat "QUE LA REALITAT ERA TOT EL CONTRARI!!!!!"... No veig cap incorrecció !!!!!! ¿Potser ho heu interpretat també malament? De fet ets TU qui reconeix que s'havien donat robatoris puntuals!!?!!?\nRespecte al caràcter de St Benet (aquest hermetisme), veuràs que al post hi diu : "Potser aquest caràcter esquerp és el que ha permès que aquesta zona es mantingui com sempre..i que duri...". ¿Ho veus com a una incorrecció o vol dir el que vol dir?\nI finalment, respecte al PROTAGONISME, no me'n atribueixo cap. Si llegeixes "aquests records em van dur a mirar de entendre QUÈ HAVIA ESTAT AQUESTA ZONA EN LA MEVA VIDA COM A ESCALADOR..." pensava que no hi havia lloc per a interpretacions..però t'aclareixo que el que volia dir era el que QUE HA ESTAT ST BENET PER MI, no JO PER A ELL...¿ Potser ho heu interpretat malament un cop més o sóc jo que no logro transmetre prou bé unes idees? Gracies de nou doncs per fer-ho més entenedor...\nHeheheh!!!...l'error és dir "GONZALEZ" Per "GIMENEZ"???...no crec que se'n recordi, però pregunta-li a en Cugat la cara que posava cada vegada que li nombrava a en TONI "GONZALEZ"...i després em corregia..aquest ERROR el faig des del primer dia...ho sento. HO CORREGIRÉ AL POST. Gracies per l'esmena.\nUn cop puntualitzats OBJECTIVAMENT aquests melentesos o malinterpretacions més aviat ( i l'error del nom), m'agradaria explicar algunes coses on seré clar i sincer, com el grau de st benet, i SUBJECTIU (doncs es basa en certs principis i valors que no hem pas de compartir...).\nQue hi hagi gent que hagi viscut la realitat des d'un costat NO SIGNIFICA que aquests 25 anys la resta del món hagi estat a la inòpia o en el buit. HI HA INFINITS punts de vista, sentiments, vivències i maneres de interpretar-los..i són tant reals com els que s'hagin viscut en l'hermetisme del refu. POTSER AQUETS HERMETISME és POSITIU per algunes coses ( i que duri com dic) però si mai n'has format part això no significa que no t'agradin una sèrie de pedres, o que l' entorn esportiu resultant ( que no té perquè ser l'humà) no hagi de ser el centre del teu fanatisme com a escalador. A més, jo no aniria tant enllà, la realitat és menys èpico-romàntica!!!... amb la poca pasta que manegava per moure'm, i com que va ser el lloc on em vaig iniciar...no coneixia gaires coses més !!!\nPer a mi el respecte és bàsic, especialment per entendre's i adaptar-se...i m'ha servit per seguir estimant i pujant sempre a St Benet, traient importancia altres aspectes que respecto encara que no en formi part, o comparteixi, o simplement no em treguin el son...hi ha qui escala, hi ha qui xerra, hi ha qui fuma, hi ha qui juga a la piloteta, hi ha qui passa l'estona, hi ha qui critica, hi ha qui no diu res, hi ha qui es mata, hi ha qui es droga, i ha qui és entranyable, hi ha qui és esquerp, hi ha qui saluda i somriu i qui no...el món és prou gran per tots i això per a mi és el més important. Probablement d'aqui a cent anys ningú es recordi de nosaltres fins que hi hagi algun pringat que faci un post on es digui "QUI SE'N RECORDA DE..." ja que als articles que s'han publicat de St Benet ( Desnivel, Extrem, Muntanya), sempre es xerrava de gestes i principis escalatoris... amb aquest POST volia fer una aportació més "humana" i evidentment, com a tal, des del punt de vista PERSONAL del que havia percebut...\nI, davant de tot, TINGUES-HO MOLT CLAR, com que sóc un MALAT de les pedres, per a mi el més important han estat el reguitzell de vies guapes que hi havien i que em vaig dedicar a escalar fins que les poques que em queden ja no les podré fer mai...quan pujo actualment em dedico a repetir les que més m'han agradat, miro les noves i si puc les faig, i sinó..pos cap a un altre lloc que MONTSERRAT és INMENS i EL MÖN ENCARA MÉS !!\nPerò bé...com sempre em trobo donant explicacions sobre aspectes no crec que hagi de donar...Seria PERFECTE que aprenguéssim a llegir TOTS una mica millor, i a reflexionar una mica més abans de cometre errors de grafia, de records o de malinterpretació de escrits....\nO potser estaria MOLT MILLOR que siguéssim una mica més laxes en TOT o ens ho prenguéssim tot amb bon humor, donat que si es tracta de treure ERRORS SEMPRE TROBAREM ALGÚ més precís, i més de tot, i això de jugar a la perfecció és molt cansant no?\nSalut bow, el dia que vulguis ens passem per la PANXA..de fet ja et vaig comentar que com que la via l'havia fet amb i sense la ratlleta de sika sota el canto, que ni millorava ni empitjorava la dificultat, per mi ja la podeu treure ( valgui com a permís...).\nSi peta el canto ja en trobarem més, o en picarem o sikarem com tantes altres vies que segurament seguiràn existint apart de la meva ( si vols aprofitem que pujo i les repassem totes ja que ens hi posem?). NO he entès mai perquè hi ha vaques sagrades i vaques maleïdes...el concepte de "llibertat" de vegades pot arribar a ser al.lucinalment unilateral o temporal...però bé...en això es basen algunes apreciacions de la "llibertat" ( la meva no, que quedi clar...)\nAmb el temps tot es veu més tranquilament...de veritat...allà sota els núvols hi viuen milions de persones diferents, amb més i millors o pitjors maneres de veure el món, i de tant en tant escoltar-los també permet apendre alguna cosa més...\nGracies per les puntualitzacions i , de veritat, sense cap animadversió, almenys per la meva part...saps que sempre t'he apreciat i respectat, i no té perquè canviar res, i menys per unes dades incorrectes o una ratlla de sika de uns milimetres...a no ser que hi hagi res més, que ja m'ho diràs amb una birreta a les mans vale?\nAh! Sobre les xatis..,el comentari era de la Lila que un dia se les va trobar fent-se les celles i amb el refu superendreçat-estaven fotent bronca al personal perquè no havia endr´çat la taula i van obligar a algú a aixecar-se per escombrar ( la Lila les va admirar per com feien passar per l'aro al personal !!hhehehe)...No em negaràs que realment el "punkisme" d'avui en dia és bastant diferent del de 1986 !!! heheheh !!! No m'imagino als LLUNATICS o als TRINI d'aleshores conduint furgos VWGN o Mercedes, o anant al Yosemite com qui va a Prades, o amb xupes, i gorres de marca surfera a les Raves...L'altre dia me'n vaig trobar una colla per Tarragona i la veritat es que el meu IBIZA era l'unic SEAT del pàrquing...(me'n vaig adonar que he evolucionat molt poc des del Fura arreplegat de la mare !!)...tantmateix veig que "en el fons" tots hem canviat una miqueta...I QUE DURI !!!!\nJOAN. VOLIÀ BOU!\nHe Corregit GONZALEZ PER GIMENEZ\nHe posat u "També va encadenar" enlloc de una COMA per tal que s'entengui millor.\nRellegeix-lo i veurès que destacant en LLETRA GROSSA I EN COLOR. i SENSE NI UNA COMA MËS O MENYS les parts que no has interpretat correctament, igual ara ja et quadren més...\nEns veiem bow!\nPD. EL comentari eliminat era meu, no us escandalitzeu...\nEnhorabuena apreciar la vida tan bien.\nYo he vivido el capítulo anterior de la historia de Sant Benet.\nHace mucho que dejé la escalada y hace poco que he vuelto a ella.\nTu relato me ha hecho evocar aventuras y sentimientos que hemos vivido todos los escaladores, de todas las épocas.\nSaludos y a ver si, un día de estos, puedo saludarte en persona.\nSi faig cas a la ferotge mesura actual del temps sé que arribo tard a la lectura del teu bell text, tot i així, vull creure que llegiràs aquest comentari.\nD'entrada, una d'aquelles complicitats que a qui no l'atenyen poden sonar a xinès, però que constitueixen l'arrel perdurable de la memòria.\n¿Així que tot va començar -entre d'altres llocs- als contraforts de l'església de la -predestinadora- Verge de Montserrat? Sobre aquell lliscós marbre de les pedreres del mateix Guinardó et vas iniciar? Ai caram! Ja té nassos.\nNo em pertoca dir res de les lliçons que vaig aprendre davall les Mòmies, potser un dia ho faré (fórem més de Trinitats o d'altres balmes -Sant Benet encara no era refugi-). Em centro en la teva descripció de la vostra estrena pel Davant de la Panxa (quin solo net-foll vaig fer-hi una tarda del 77! ), només puc dir que, quan aconsegueixes aturar-te, ets un gran narrador. I, ja ho veus pel bloc, la demanda de relats que ens afectin i ens expliquin mai tindrà fi.\nEns cal i ens caldrà algú que reculli els records.\nAlgú ho haurà de fer.\nI fer-ho ben fet.\nNo sé si ens coneixem..però si...el GUINARDÓ i la Seva esglesia-parròquia-rocòdrom van veure les primeres burilades que vam fer...amb una broca de taladro i un martell de fuster...vam obrir en Ae o pillant la corda en un dels arbres de l'altra banda de les escales...els arnesos eren cadiretes de baga de persiana...encara recordo els ulls que van fer els "lolos" que hi havia per allà ( no en series tu un?)..i m'imaginao realment què devien pensar...deviem semblar sonats...\nProp del Guinardó, al carerr PEris mencheta ( tirant cap a Horta) vam equipar també vies, en una placeta, aprop de una fissura que fèiem amb CEBES ( megahexcèntrics)...era brutalñ com amb poca pasta i sense medis escalàvem fanàtics cada cap de setmana i moltes tardes...\nBUf...temps era temps...seria interessant potser fer "participar" als lectors i publicar records "paral.lels" a les anècdotes que vagi explicant?\nIep, que pot ser una idea! T'ho comento pèr mail!!!\nSi t'ha de servir, et diré que feia de cap dels llops del cau de la torre inacabada de la parròquia de Montserrat (1976-78). La de gent interessant que va passar per allà!\nDe Peris Mencheta no et calen precisions que jo vivia a Federic Rahola!\nSi vols un retalló del meu aprenentatge urbà el trobaràs al capítol - 80 La Creueta del Coll - del meu bloc L'EMPRIU.\nD'altres coses sobre les que em demostres el teu interès, crec que fora millor tractar-les en privat.\nPodries passar-me la teva adreça?\nSeguint el teu consell, he llegit el post, trobo que és monumental. Sooort que no us veu matar abans..., Quan tens mitja truita i dues llesques de pa, la vida és bella, però si tens tres llesques ja és l'hòstia...\nQui presa trinca via empeny..que diuen...\nA seguir apretant bow!!!\nTibau ha dit...\nBon dia col.lega.\nCom deia un bon amic, potser el MEU amic,....\nHi ha gent que escala i hi ha escaladors.\nHi ha gent que practica un esport,\nHi ha qui el viu.\nTantes coses per re-viure.\nTantes batalles per re-cordar.\nTantes histories re-explicades, augmentades, que aixequen el somriure dels que les em viscudes en 1era persona i les escoltem dels nous trobadors , sense tans sols apareixer....millor.\nTant sols dues paraules,.... IN. PRESIONANTE.\nTxavo, Toni, Alsina, Endika, GORDOS, TRINIS, Ondino, Payaso, Chino, Patata, Beicon, Yuyu, Husa' Wuity, Cristóbal, 7 dits, M1el grande, Picazo, Mònica, Moreno, Xavi R, I sobre tot al Puto Pitu Trias, que com no va poder/ voler ,mai incar-me el dient, si que va ser el que em va inocular aquest VIRUS INCURABLE de l'amor per la Roca.\nSalut a tots els que esteu i els que tambè heu estat i no us hem oblidat\nhaha...xels,que has dit,el,PITU va ser qui també ens va ensenyar voluntariament una bauma per,vivaquejar una nit que hi havia massa merdé al,refu i 3ns,va veure amb massa cara de,passarells...ens la,va ensenyar i se'n va tornar a dins,,,