Connectant amb el sabor del Nadal mataroní\n5 de desembre de 2019 (10:35 CET)\nLes festes nadalenques són un moment immillorable per redescobrir un dels grans patrimonis de la ciutat: la seva gastronomia i els seus productes frescos\nMolts mataronins viuen la seva pertinença a la ciutat amb una certa ambivalència. Per una banda són molt crítics, a tot hi troben pegues, els costa molt destacar-ne els elements positius i sempre consideren que la ciutat veïna té més coses per les que presumir (quelcom que és contradit pels veïns d’aquestes ciutats quan ens visiten i ens miren amb ulls menys viciats pel costum). Per l’altra, poden fer gala d’un patriotisme exacerbat: quan viatgen, diuen primer d’on són abans que el seu propi nom. Amb Les Santes com a emblema, presumeixen de ser capgrossos allà on van, fins al punt de poder resultar extenuants.\nSegurament en un punt mig entre les dues actituds hi ha l’equilibri real. Malgrat que Mataró té molts temes pendents a resoldre i molts potencials que caldria desenvolupar, també disposa de moltes altres coses de les quals enorgullir-se. Una d’elles, sens dubte, és la gastronomia. Durant la darrera dècada han aparegut desenes de nous restaurants que, a preus acceptables, ofereixen una qualitat més que bona, abraçant tota mena de tradicions culinàries, des de les més nostrades i de proximitat fins a les més exòtiques. A això s’hi suma la proliferació de botigues de menjar preparat que, a causa de la dura competència perquè cada cop són més nombroses, ofereixen receptes d’allò més elaborades a preus ben assequibles. A l’entorn de plaça de Cuba, per exemple, s’ha establert un ‘hub’ d’aquest tipus d’establiments que fa perdre les ganes d’entrar a la cuina pròpia mai més.\nEnguany, la campanya nadalenca de l’Ajuntament de Mataró convida a “connectar amb la gastronomia” com un dels tres elements principals de les festes a la ciutat (els altres dos són la “il·lusió” i “la tradició”) de cara a posar en valor que a la capital del Maresme no hi ha excusa per, ja que per festes sembla inevitable atipar-se, com a mínim poder fer-ho amb les millors menges.\nSegell propi ben dolç\nSi hi ha quelcom, en aquest mateix sentit, del qual Mataró es pot sentir orgullós, és de les seves pastisseries i confiteries. Als establiments “de tota la vida” se n’hi han sumat de nous, que d’alguna manera han omplert el buit que ha deixat la marxa de pastisseries vinculades a la història recent de Mataró com Can Miracle o, més recentment, Oms. Nous establiments, com ara el Nougat del carrer Sant Josep, que s’han sumat a una tradició molt pròpia de la ciutat: presentar productes amb segell 100% propi vinculat a dates com el Nadal. A Mataró, quan arriben les festes no es compren tan sols torrons o neules; cada establiment té el seu propi emblema, que el distingeix de la resta. El Torró d’Autor de la Uñó, el Panettone de la Sacher, el torró solidari de la Nougat en col·laboració amb la Fundació Maresme o, evidentment, les neules de Can Graupera, són alguns dels exemples que més han arrelat a la ciutat.\nQue t'ho facin tot\nSeguint en aquesta mateixa línia, els restaurants mataronins, i també de l’entorn de la ciutat, posen tota la carn a la graella per oferir menús autènticament fastuosos per les dates nadalenques. Cites on s’hi poden gaudir les receptes més tradicionals, com l’escudella, la carn d’olla i el pollastre amb prunes del dia 25, o els canelons de Sant Esteve, ja sigui amb la recepta de l’àvia o amb un contrapunt que els faci diferents; o bé amb propostes més trencadores, per aquelles famílies més disposades a apostes gastronòmiques diferents. La realitat és que cada cop són més els establiments que es bolquen en oferir menús atractius per Nadal, ja que els costums de les famílies també estan canviant: fa anys era ben estrany celebrar el Nadal fora de casa, lluny de la taula familiar, i ara cada cop són més els que aposten per no complicar-se la vida, en especial si les famílies són molt nombroses, i fer l’àpat fora.\nUn aparador de producte fresc i pròxim\nPerò per als qui segueixen preferint cuinar per les festes, Mataró ofereix el millor. Durant aquests dies és tot un plaer passejar pels 9 mercats municipals de la ciutat, com ara el de plaça de Cuba o la plaça Gran però també pels dels diferents barris, on les parades exposen el seu millor producte per a les taules nadalenques. A Mataró es pot gaudir de producte de proximitat de gran qualitat per elaborar totes les receptes necessàries per aquestes festes, des del peix i el marisc fresquíssim procedent del Port d’Arenys, fins a les verdures i fruites cultivades al mateix terme municipal mataroní, als horts de les Cinc Sènies, que es preserven com a sol agrícola en un entorn densament urbanitzat. Als mercats, els mataronins també hi poden celebrar el Nadal amb activitats per a tota la família com la gran escudella a la plaça Gran o el taller de decoració de galetes de Nadal i la Cagada del tió al Mercat de la plaça de Cuba.\nMarkets i altres activitats\nEnguany també es podrà gaudir de propostes gastronòmiques en les dates prèvies al Nadal a la primera edició del Semproniana Street de desembre. Fins ara aquest ‘market’ s’ha celebrat, amb molt d’èxit, en dates estiuenques al Parc Central. Ara arriba la proposta nadalenca que oferirà les últimes tendències en gastronomia, a més de moda i complements, els dies 14 i 15 de desembre en ple cor de la ciutat: a la plaça de l’Ajuntament, plaça de Santa Maria, carrer Sant Cristòfol i plaça Xica.


Galetes craqueladas de llimona | Consumer\nGaletes craqueladas de llimona\n65 g de sucre blanquilla\nla pell rallada de mitja llimona\nunes gotes de colorant alimentós groc\nTraiem la mantega una hora abans del frigorífic perquè adquireixi consistència cremosa. En un recipient ampli barregem la mantega, el sucre blanc, l'ou lleugerament batut, la ralladura de llimona i el suc de llimona. La millor manera de barrejar és amb una espàtula.\nAgreguem la farina a poc a poc amb el llevat i unes gotes de colorant groc, és el moment d'utilitzar les mans (netes, per descomptat) per barrejar la massa de les galetes. Obtindrem una massa una mica pegajosa que taparem amb paper film i deixarem reposar en el frigorífic durant 20 minutos para adquireixi consistència i puguem manejar-la millor per preparar les galetes.\nEncenem el forn amb calor a dalt i a baix a 180º C i d'aquesta manera introduïm les galetes quan el forn ja estigui calent.\nFem boles com de mos amb la massa i les impregnem de sucre glass però amb una bona capa per l'exterior, perquè quedin totalment cobertes.\nCol·loquem en una safata de forn amb paper de forn, lleugerament separades, perquè després creixen una mica quan s'hornean. D'aquesta manera no es peguen entre elles.\nHorneamos durant 15 minuts, i en aquest procés veurem com pugen les galetes. El sucre glass es manté en la superfície i en obrir-se adquireixen la forma craqueladas, groc de l'interior que contrasta amb el blanc del sucre glass.\nSucres 36,4g 41%\nLes galetes són una bona font de nutrients, no obstant això, també de sucres. En la seva composició nutricional destaca la presència de carbohidrats, calci, fibra, magnesi, potassi, sodi, zinc i vitamines B3, B7, B9 i K. Si es consumeixen de manera adequada, les galetes poden afegir importants nutrients en l'organisme, no obstant això, la gran quantitat de sucre és el que les fa mes perilloses. Consumir amb moderació.


Els consellers Vila i Mascarell presenten al COAC el futur Museu d'Arquitectura i Urbanisme de Catalunya | COL·LEGI D'ARQUITECTES DE CATALUNYA\nEls consellers Vila i Mascarell presenten al COAC el futur Museu d'Arquitectura i Urbanisme de Catalunya\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila; el de Cultura, Ferran Mascarell; i el degà del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC), Lluís Comeron, han presentat el 2 de desembre al COAC el projecte del futur Museu d’Arquitectura i Urbanisme de Catalunya (MauC), impulsat per la Generalitat de Catalunya, l'Ajuntament de Barcelona i el Col·legi d'Arquitectes de Catalunya.\nEl museu, tal com han explicat els autors del projecte, l'historiador i museòleg Antoni Nicolau i l'arquitecte Fernando Marzá, es concep com un espai obert i dinàmic que girarà al voltant de tres eixos principals: territori, població i època, i la seva evolució a Catalunya en els darrers 200 anys. D'aquesta manera, i a partir de 7 àmbits com són l'alimentació, l'habitatge, l'energia, la ciutat, el poder, els serveis i el turisme, es pretén conèixer i interpretar el passat i el present del territori construït.\nEn aquest sentit, no pretén ser només un centre de coneixement, sinó també de recerca, debat, reflexió i difusió de l'arquitectura i l'urbanisme; un centre amb voluntat internacional que ajudi a projectar Catalunya al món.\nEspai i ubicació\nEl MauC oferirà 3.500m2 per a exposicions i lloc de trobada professional, on es combinarà una mostra estable que explicarà el paper de l'arquitectura i l'urbanisme a Catalunya, i d'altres exposicions temporals amb contingut variat i dinàmic per aproximar als ciutadans la recerca acadèmica, promoure l'intercanvi a escala internacional i contribuir a la difusió de l'arquitectura i l'urbanisme a Catalunya.\nLa ubicació del centre es preveu que sigui a l’esplanada de Montjuïc, ocupant part d’un dels antics palaus d’Alfons XIII i de Victòria Eugènia.\nDipòsit de memòria i estímul de talent\nEl conseller de Cultura ha destacat el paper de l'arquitectura com a valor intrínsec dins el relat cultural del nostre país, així com el seu potencial de futur. En aquest sentit, ha definit el museu com un "dipòsit de memòria, però sobretot un espai projector de creativitat futura".\nAquesta mateixa idea ha estat subscrita pel conseller de Territori i Sostenibilitat, qui ha remarcat la necessitat que el museu "esdevingui espai físic que aplegui i estimuli el talent", alhora que ha celebrat "la importància que es dóna també en aquest projecte a la nostra geografia".\nAmbdós consellers han afirmat que, malgrat la situació actual de final de mandat, es tracta d'un projecte que ha de tenir continuïtat de futur, no tan sols per la seva solidesa sinó també per la voluntat del món professional de dinamitzar la seva execució.\nFinalment, el degà del COAC ha subratllat l'interès públic de l'arquitectura així com el seu valor cultural, dos actius que cal posar en valor i als quals s'ha de donar més visibilitat per contribuir a fer de l'arquitectura i l'urbanisme catalans un referent arreu del món.\nPer consultar les notícies publicades el dia 3 de desembre de 2015 sobre la presentació del Museu, clica aquí.\nVeure el vídeo de la presentació:


Vicenç Llorca presenta 'Cos de poderosa llum' — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Vicenç Llorca presenta 'Cos de poderosa llum'\nVicenç Llorca ha publicat el seu nou llibre de poesia, Cos de poderosa llum. Aquesta és la dotzena obra poètica de l'escriptor i professor barceloní, implicat des de fa anys en la vida cultural i social d'Organyà.\nEl volum es presenta aquest dijous dia 28, a les 7 del vespre, a la llibreria Laie, al carrer Pau Claris de Barcelona. En aquest acte, d'accés lliure, Llorca estarà acompanyat per la presidenta del PEN Club de Catalunya, Àngels Gregori; el director de la col·lecció de poesia Mitilene, Jordi Cervera; l'actor Xavier Boada i el músic Antonio Iniesta.\nSegons han avançat des de l'editorial Meteora, els poemes de Cos de poderosa llum "no neixen de l’erudició, sinó de la veritat existencial de l'autor". En aquests textos es parla de conceptes com ara Grècia, Homer, pintura, cinema, espais mediterranis o bé modernitat cultural", però "prescindint de qualsevol mena de retòrica" i confiant en "les possibilitats de les paraules per tal de reflexionar sobre l’amor i les altres essències que han anat configurant la seva vida".\nCom a poeta ha guanyat els premis Salvador Espriu (1988), Ausiàs March (1991) i Vicent Andrés Estellés (1995 i 2007). A banda de l'obra poètica -que va iniciar al 1987 amb La Pèrdua- ha publicat dues novel·les: Tot el soroll del món (2011) i Aquell antic missatge de l'amor (2018). També és autor d'obres de narrativa, assaig, biografies, viatges i divulgació, i ha traduït al català llibres de Jean Craighead George, Carson McCullers, Jean Cocteau i Bernardo Atxaga.\n'Cos de poderosa llum' (Editorial Meteora)\nVicenç Llorca (Editorial Meteora)


BIODIVERS 2010 | BIODIVERS\nMOLTS ALTRES ENCAPÇALAMENTS CALDRAN PER A ENCARAR AQUEST IL.LUSIONANT PROJECTE, QUE PRETÉN COMPTAR AMB LA INTERVENCIÓ ALTRUISTA DE QUALSEVOL CREATIU, AMB PREDISPOSICIÓ PER A DEIXAR EMPREMTA A L’ENTORN D’UN CIRCUIT EXPOSITIU NATURAL, QUE ES PRETÉN ENRIQUIR AMB TOT EL RESPECTE QUE MEREIX, POTENCIANT-LO DES D’UNA TRANSFORMACIÓ DELS ELEMENTS MÉS ADEQUATS, PER A LA UBICACIÓ SUGERIDA.\nL’OBJECTIU ÉS ACONSEGUIR UNA VISIÓ ESTÈTICA I COHERENT AL MIG D’UN AMBIENT ABSOLUTAMENT RESPECTUÓS AMB EL MEDI AMBIENT.\nLES CONDICIONS PER A INTERVINDRE HAN DE SER TOTALMENT RIGUROSES AMB EL TIPUS DE MATERIALS A UTILITZAR, PER A QUE EN CAP MOMENT L’ACTUACIÓ QUEDE ANECDÒTICA O FORA DE CONTEXT, ÉS ACÍ ON CAL ESSER MÉS EXIGENT I MENYS TRANSIGENT.\nSI CAL DOTAR DE PERSONALITAT A L’IDEA, S’HA DE PRENDRE CONCIÈNCIA DE LA IMPORTÀNCIA DEL CAMUFLATGE, I MÀXIMA INTEGRACIÓ A L’ENTORN, AMB ARMONIA I BON FER.\nDESESTIMEM LA UTILITZACIÓ DE MATERIALS ARTIFICIALS: PLÀSTICS, SILICONES, ALUMINIS. SÍ, FUSTA, FERRO ROBELLAT, VIDRE, PEDRA…\nTANT SI LES OBRES TENEN CARÀCTER PERMANENT COM EFÍMER, ES QUEDARAN ON HAN NAIXCUT PER A FORMAR PART D’AQUEST BENVOLGUT PAISSATGE DE CARRÍCOLA. ÉS PER AIXÒ QUE L’INTERÉS AMB L’IMPACTE VISUAL TAN SOLS SIGA PER A MILLORAR-LO I QUE LA PRÒPIA NATURA HO FAÇA SEU.\nPATRONAT BIODIVERS CARRÍCOLA, JULIOL 2010


Molt més que apagar focs | Revista\n: Molt més que apagar focs\nEl foc atreu i horroritza al mateix temps. L’efecte de la combustió representa una força devastadora capaç de convertir milers, milions d’hectàrees en cendres. En definitiva, metàfora de vida, el foc també ho és de mort. Per fer-hi front es va organitzar per primera vegada, sota el mandat de l’emperador August, un grup professional d’homes capaços de prevenir, detectar i combatre els seus perills. L’ofici, heretat per les civilitzacions posteriors, ha arribat als nostres dies, amb l’autoritat i el prestigi conservat, igual com les funcions, que han estat ampliades. Avui, els bombers tenen encomanada la responsabilitat d’apagar focs, però també moltes altres.\n/imgs/20100701/bomberos0.jpgRubén García Blázquez\nFa poques dècades, els cossos de bombers fonamentaven el seu exercici en l’atenció d’emergències lligades, la majoria de vegades, al foc. Aquest segle, el seu primer objectiu és aconseguir avançar-se a les conseqüències de la seva amenaça i han ampliat el seu camp d’actuació. Sota els principis de celeritat, eficàcia i proporcionalitat, marquen les tasques que assoleixen tots els elements de risc susceptibles de causar un dany a les persones, als béns i al medi ambient. Es repeteixen les sortides tècniques quan es detecten olors a gas, es coneixen vessaments de líquids tòxics, s’intueixen despreniments pel vent i s’evidencien inundacions. La prevenció ocupa un alt percentatge de les seves actuacions.\n/imgs/20100701/bomberos1.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos2.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos3.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos5.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos6.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos7.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos9.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos11.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos12.jpgRubén García Blázquez\nLes avançades de bombers han assumit les competències d’examinar i vigilar el compliment de normes en locals, edificis, xarxes de proveïment d’aigua tant en l’entorn urbà com en l’industrial, el rural i el forestal. Entre les seves funcions hi ha també les de projectar i assajar les mesures preventives de situacions de greu risc, i les de participar en l’elaboració i la posada en pràctica dels plans d’emergència.\n/imgs/20100701/bomberos13.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos14.jpgRubén García Blázquez\nEl rescat i el salvament de persones accidentades a la carretera o extraviades a la muntanya, en rius, coves… marquen una altra de les seves actuacions. Es tracta d’oferir un servei d’atenció sanitària no programada que, de vegades, resol urgències vitals. Els equips de bombers presten un primer auxili a accidentats o malalts, i si és necessari se’n practica l’evacuació al centre sanitari.\n/imgs/20100701/bomberos16.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos17.jpgRubén García Blázquez\nEl de bombers va ser el primer grup coordinat a arribar a Haití després del terratrèmol que va assolar el país del Carib el 12 de gener. La seva preparació i les seves funcions els condueixen a les catàstrofes, on es coordinen amb altres serveis d’intervenció. Com que són ells els qui executen les tasques inicials i directes, els corresponen les primeres maniobres. I també són ells els qui se’n van els últims, ja que entre les seves potestats hi ha la de rehabilitar els serveis públics essencials.\n/imgs/20100701/bomberos18.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos19.jpgRubén García Blázquez\nEls bombers continuen jugant-se la vida apagant focs. Si bé les estrictes normatives i les accions de prevenció han reduït els incendis urbans i industrials, la plaga estival en forma de flames devastadores es perpetua. Als professionals se sumen a l’estiu brigades forestals antiincendis, però només la precaució individual, el compromís dels ciutadans i el compliment de les mesures previsores aconseguiran que decreixin el nombre d’hectàrees que passen a engrossir les pitjors estadístiques, les de la naturalesa consumida pel foc.\n/imgs/20100701/bomberos20.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos21.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos22.jpgRubén García Blázquez\n/imgs/20100701/bomberos23.jpgRubén García Blázquez


Vides riques - Jordi Graupera\n09 d'octubre de 2015 0\nJonathan Franzen publica un article al Book Review de The New York Times sobre com la tecnologia ens aïlla. En el mateix suplement, Tim Parks publica una altra peça en la que ens presenta la idea contrària: que la tecnologia ens obliga a ser membres d’un sistema i ens roba la solitud necessària per pensar i ser.\nAquests dos articles tenen en comú que no hi veuen cap solució més enllà de la presa de consciència de la necessitat de resistir-se a l’andròmina de preferència. Es tracta d’un gest reflexiu que, tots dos admeten, només està a l’abast de les classes benestants amb accés a una educació de qualitat. Només els pares de famílies de classe mitja-alta tenen temps i energia per imposar espais de conversa, posem, a l’hora de sopar. Aquesta idea és recurrent en la majoria d’articles que ens exhorten a dur una vida virtuosa.\nAl Sunday Review (del New York Times del mateix dia) hi ha un article que furga en la ineficiència del reciclatge. També s’hi diu que el reciclatge és molt més comú en els barris benestants de Nova York, mentre que a les barriades de Harlem i el Bronx, els més pobres “no tenen temps” de separar la brossa. També s’ha convertit en un tòpic la idea que els millors pares són aquells que llegeixen molta literatura pedagògica, no tant perquè els llibres siguin gaire instructius, sinó perquè la preocupació de comprar-los i llegir-los és paral·lela a la d’educar correctament. Aquest hàbit també és un luxe, se sol dir. El mateix es pot dir de la participació política: els més informats, que acostumen a tenir un bon nivell de vida, també voten més i participen més de la societat civil. Diners i educació també fan més normal qualsevol navegació burocràtica eficaç. O anar a museus, o fer ús de biblioteques públiques.\n“Fumar i estar gras és de pobres,” em va dir un dia una sociòloga brasilera. I, almenys a Nova York, és cert que menjar sa, fer esport i no fumar és cosa de rics i que és a Harlem on hi ha més obesos i a Williamsburg –el barri dels hipsters– on la gent és guapa, prima i atlètica. Etcètera.\nComptat i debatut, la vida de ric d’avui és força continguda. Implica resistir-se a la temptació de la pantalla del mòbil, tancar el Facebook, callar a Twitter, silenciar el Watsapp, mantenir converses pedagògiques amb els fills, trobar temps per llegir i visitar museus, separar els envasos de la matèria orgànica, menjar sobretot verdures i peix, anar al gimnàs, comprar en botigues de comerç just, ecològic i de proximitat, no fumar ni beure en excés, aguantar la premsa, torejar pacientment els funcionaris i votar religiosament amb una pinça al nas.\nLa vida pot ser un càlcul entre necessitats, plaers i virtuts extremadament fràgil i sovint ridícul. Que els que poden duguin aquestes vides contingudes, de plaers petits i virtuts litúrgiques, deu suposar-los certa tranquilitat, anestèssia d’angoixes i culpes, però potser al cost de no viure exactament res.


Art. Nr.: 112-101711


Cròniques 6/10/2018 – Club Volei Olot\nC.VÒLEI OLOT – CEVOL Torredembarra : 3 – 2 (28-26, 17-25, 25-17, 25-27, 15-11)\nPrimer partit de la lliga nacional i primera victòria, victòria molt treballada i amb molt de mèrit. El Torredembarra es va presentar a la pista Jordi Mora amb la fermesa d’endur-se la victòria però davant seu es va trobar amb un equip, l’Olot, molt guerriller i que no va tenir por d’entrar en la lluita cos a cos.\nPrimer set a mort amb constants alternances en el marcador i que va deixar veure per on aniria el partit…. L’Olot amb defensa ferma, un bloqueig tou i un atac molt limitat entre dos jugador el central Ferran Sacrest i l’oposat Marc Busquets… per contra els de Tarragona amb més bloqueig un atac més diversificat però amb una defensa més fluixa. L’Olot es va endur el primer set, va perdre de manera clara el segon i va guanyar també de manera clara el tercer… el quart va ser la clau. Els locals varen tenir una pilota de set i partit i no la varen aprofitar i el Torredembarra no va deixar escapar la seva oportunitat amb dos errors olotins provocats pel cansament d’una plantilla massa curta. Però en el cinquè set l’Olot va treure forces de no se sap on i aviat va prendre avantatges en el marcador que va saber administrar fins el final. Això ha començat i serà molt dur.\nJugadors: Pau Roca, Jordi Coll, Marc Busquets, Arnau Marsillach, Mobi, Oscar, Bata (lliure), Aniol Sagué i Ferran Sacrest.\nCV Lloret – C.VÒLEI OLOT : 3 – 0 (25-16, 25-17, 25-18)\nPartit molt dolent de les olotines davant un rival que, a priori, semblava assequible. No va funcionar res de res, tot va anar baixada avall i cap jugadora va ser capaç d’ordenar, encara que fos una mica les línies olotines. Així la victòria del Lloret va ser molt fàcil, no tant per mèrits propis com per desmèrits de les olotines.\nJugadores: Helena Ortiz, Carla Boix, Júlia Serra, Sandra Martínez, Cris Usan, Neus Cros, Carla Pozo, Judith Gutiérrez i Paula Busquets.\nPanteres Grogues – C.VÒLEI OLOT ”Gavines i passarells” : 3 – 1 (25-13, 20-25, 25-17, 25-21)\nDerrota digna de les gavines que amb una plantilla molt curat (3 jugadors cadets) varen jugar el seu partit i varen mantenir totes les opcions de donar una sorpresa.\nJugadors: Edu Font, Aniol Sagué, Eudald Sagué, Marc Baldó, Ruben Nadales, Guillem Matabosch (lliure), Lluc Carrillo i Joan Santaeularia.\nVÒLEI Rubí – C.VÒLEI OLOT\nTothom esperava tornar amb els sis punts del camp de Rubí, però finalment només van ser tres.\nLes Cadets van fer bons els pronòstics i varen guanyar per un contundent 3 a 0 amb parcials de 25-20, 25-14 i 25-19 demostrant una superioritat clara minimitzant els problemes derivats de la constant rotació de jugadores. Les juvenils… això ja és una altra cosa, derrota per 3 a 0 amb parcials de a 16 a 15 i a 23. Difícil comentar un partit en què l’Olot va ser clarament superat, no tant per joc, com per actitud de les locals. Dinàmica coneguda de les juves que quan, de bon començament, no surten les coses, són incapaces de redreçar el rumb i corren cap avall sense aturador. Esperem, confiem i desitgem que aquest partit no sigui símptoma de res… ja que tot just comencem.\nJugadores Juves: Neus Cros, Berta Roca, Laura Grauvilardell, Júlia Malibran, Lluna Aumatell, Estel Pozo, Daphne Galindo i Patri.\nJugadores Cadets: Aina Rodés, Júlia Sabé, Aina Font, Jana Font, Amanda Viladecans, Bruna Granados, Estel Cerezo, Maria Barranco, Jana Millan i Coral Rodés\nC.VÒLEI OLOT – Joves Caldes : 2 – 3 (25-17, 25-20, 24-26, 23-25, 12-15)\nDivertit, entretingut i llarg partit de les infantils, que van tenir la victòria en la seva mà amb un 2 a 0 a favor i un ajustament de parcials en els tercer i quart set. Les Rotacions son obligatòries, no tant pel reglament, si no per l’edat de les jugadores (molt joves) i totes han de tenir la seva oportunitat, encara que això representi trencar el ritme del partit.\nPerò bé molt bé per un equip pensat i dissenyat pel futur…. paciència.\nCròniques 29/9/2018 – COMENÇA EL FESTIVAL


La Petita Llibreria: 08/24/16\nFa molt poquet que us presentaven “ Sense ales”, l’inici de la Trilogia L’Esfera i no podem esperar més per compartir les nostres idees sobre la segona part anomenada Les ales d’Icar.\nDe nou, els autors Muriel Villanueva i Roger Coch sota el seu nom Muriel Rogers ens regalen una aventura sense igual.\nArran de la seva descoberta de l’Altra banda motivada per la recerca del seu amic Beo descobrirà un món amb el que no està massa d’acord (o gens) i el seu propòsit serà destruir l’Esfera.\nTothom pensa que ella amb tot el que ha après i el caràcter que té és la persona indicada per acabar amb el poder i fer que la població deixi d’estar sotmesa a normes ridícules i privades de llibertat a la “bombolla” de Niu.\nLa Kala ha trobat unes ales al soterrani de casa, són un projecte inacabat però creu que amb el seu enginy pot acabar de construir-les i saltar l’Abisme i derrocar d’un cop totes les mentides que li han explicat per tal de captar-la en aquell lloc.\nEl seu destí no sempre ha estat un camí de roses i ara tampoc trobarà facilitats.\nMalferida i esgotada despertarà a una ciutat desmanegada i sense cap mena de control, és un món impensable per a ella però forma part del camí cap a la recerca de la veritat i la venjança cap a l’Esfera.\n¿Podrà la nostra amiga aconseguir destronar-la? ¿Com s’ho farà?\nMilers de peripècies se li aniran presentant poc a poc i tornarem a trobar-nos amb un final que ens deixa amb ganes de més i de saber que passarà definitivament en aquesta trilogia.\nAquest cop tindrà aliats que li faran la feina més fàcil.\nGràcies a l’aposta de Columna per aquesta trilogia juvenil estem passant unes vacances molt atractives i amb una proposta molt engrescadora per als joves de casa.\nNo ho dubteu i aneu a les llibreries a ajudar a la Kala.\nNo és per ser crítica amb la societat però potser que fem que els teenagers de casa deixin una mica de banda el mòbil i la caça de bestioles per llegir una obra que no els deixarà indiferents.\nUn cop llegit la resta de la feina ja la fa el boca – orella.\nÉs una aventura altament addictiva i recomanable.\nEtiquetes de comentaris: Columna, Fantàstica, Juvenil, Psicològica, trilogia


La Joventut Atlètica Montcada suspèn la Montescatano 2020, prevista aquest mes d'abril - La Veu - Esports\nLa Joventut Atlètica Montcada suspèn la Montescatano 2020, prevista aquest mes d'abril\nLa Montescatano hauria arribat aquest mes d'abril a la vuitena edició.\nLa Joventut Atlètica Montcada (JAM) ha suspès la cursa Montescatano d’aquest any, que s’havia de disputar el 26 d’abril a la Serralada de Marina. El club ha pres aquesta decisió davant la situació de crisi sanitària ocasionada pel Covid-19. La prova no s’ajorna a una altra data per evitar la coincidència amb altres competicions ja programades al llarg de l’any.\nLes inscripcions fetes fins ara seran totalment vàlides per a l’edició del 2021 i es permetrà el canvi de nom de les reserves ja fetes aquest any durant el període d’inscripció de l’any vinent. L’organització lamenta “profundament els incovenients que pot ocasionar” i reitera “el seu compromís amb la salut de les persones i, sobretot, la seva voluntat de seguir totes les recomanacions de les autoritats sanitàries”.


Park(ing) Day Barcelona 2018 - Esdeveniment - ISGLOBAL\n(A tots els districtes) Barcelona\nEl Park(ing) Day és un esdeveniment anual que té lloc a diverses ciutats de tot el món. Es tracta d’una acció de ciutat on diverses entitats, col·lectius i ciutadania en general transformen de forma temporal places públiques d’aparcament en parcs, jardins i altres formes d’espai públic amb l’objectiu de reivindicar un model de ciutat centrat en les persones i en el medi ambient.\nEl Parkin(ing) Day Barcelona, es realitza desde el 2014 i ja hi han participat més de 50 entitats. L’edició 2018 es realitzarà el divendres 21 de setembre per tots els districtes de la ciutat, de 09 a 21 h, coincidint amb la setmana de la mobilitat.\nISGlobal tindrà un estand al Passeig Marítim de la Barceloneta per mesurar la contaminació de l'aire i explicar els seus efectes sobre la salut.\nCoorganitzen: ISGlobal i Coperativa Espai Ambiental.


Metges Catalans | Josep Maria Costa i Molinari\nJosep Maria Costa i Molinari\n[ Barcelona, 1932 – 2011 ]\nUn dels grans docents de la Psiquiatria a Catalunya\nLlicenciat en Medicina i Cirurgia per la Universitat de Barcelona el 1955 i doctorat el 1972 amb la tesi Anàlisi factorial de la percepció taquistoscópica, Josep Maria Costa Molinari s’especialitza en Psiquiatria i es forma al Dispensari de Psiquiatria i Psicologia de la càtedra del professor Pedro Pons a l’Hospital Clínic de Barcelona. Juntament amb Carles Ballús, es converteix en un dels deixebles més destacats de Santiago Montserrat Esteve amb qui farà nombrosos estudis i publicacions, seguint-lo també quan se'n va a l’Hospital de la Vall d’Hebron. Igualment, el succeeix al Departament de Psiquiatria de la Universitat Autònoma on esdevé professor encarregat de curs des del 1969, catedràtic interí el 1972 i catedràtic numerari de Psiquiatria i Psicologia Mèdica, a més de coordinador del Programa de Doctorat, des del 1994 fins al 2002.\nL'octubre del 1959, Costa Molinari obté el diploma extraordinari en Psicologia Aplicada i Psicotècnia de la Universitat de Madrid, a l’escola creada per Mariano Yela.\nL’activitat professional la comença com a metge auxiliar de l’Institut Mental de la Santa Creu on s’hi està del 1957 al 1970. Després, la institució passa a dependre de l’Institut Municipal de Psiquiatria i Costa Molinari és nomenat director per concurs l’any 1975. Més tard, és el director del Servei de Psiquiatria l’Hospital del Mar.\nConsiderat com un psiquiatre de formació clàssica i sòlida, amb un profund interès per la Psicofarmacologia, que ha aprofundit en diversos camps de l’especialitat i esdevenint un autor o coautor de més de cent cinquanta articles i presentacions a diferents congressos nacionals i internacionals.\nEls últims anys, Costa Molinari els dedica a la Història de la Psiquiatria catalana, en bona part com aportació a la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya que l’elegeix acadèmic corresponent l’any 2006 i ingressa amb el discurs Un segle d’Assistència Psiquiàtrica Municipal a Barcelona.\nA Madrid, juntament amb Santiago Montserrat i Carles Ballús, Josep M Costa Molinari és guardonat amb el Premi Nacional Pilar Sangro de la Societat Espanyola de Psicologia l’any 1965, és membre d’honor de l’Associació per a la Rehabilitació del Malalt Psíquic i de la Societat Espanyola de Musicologia, a més de ser membre de mèrit de l’Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i de Balears. Entre 1999 i 2005, presideix la Societat Espanyola de Psicogeriatria i el seu IV Congrés del 2005.


Il Casale B&B Sant' Agata de' Goti Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nContrada Restinola, Sant'Agata de' Goti, Sant' Agata de' Goti, Itàlia, 82019 - Veure al mapa\nMés informació sobre Il Casale B&B\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Il Casale B&B és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Sant'Agata de' Goti. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Il Casale B&B asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, llits extrallargs (> 2 metres), assecador de cabell, sala d'estar a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sant'Agata de' Goti, faci de Il Casale B&B la vostra llar.


LA FALÇ D'OR. GOSCINNY, RENÉ. Libro en papel. 9788469602829 El Petit Tresor


Pla de treball: FASE 1 by ebau 559 views\n1. Jornada de Bones Pràctiques La producció d’activitats Equip de La Capsa], juny de 2009 www.lacapsa.org\n2. Què entenem per producció? La realització de qualsevol activitat, per petita que sigui, passa per quatre etapes: • Disseny • Planificació/preproducció • Execució • Avaluació La producció d’activitats és el procés de treball que garanteix el bon desenvolupament d’una activitat d’acord amb els objectius establerts.\n3. La producció a La Capsa Des de La Capsa] donada la diversitat i quantitat de produccions que desenvolupem, hem creat eines que ens permeten sistematitzar i compartir la informació i reduir els imprevistos en el desenvolupament de les diferents activitats.\n4. Context de la producció a La Capsa • Desenvolupar les accions amb la màxima eficàcia i responent als objectius de cada activitat, adequada als públics de l’activitat i atenent als recursos de què el centre disposa o pot disposar.\n5. Públic del projecte Eines físiques: • Full de producció • Protocol de tècnic de sala • Contracte d’actuació • Avaluació\n6. Eines estratègiques de producció • L’experiència de l’assistent\n7. DAFO de la producció a la Capsa Debilitats Amenaces No existeix un referent fix en tots els projectes Desequilibri producció/públic La capacitat de comunicar bé les produccions Diferència d’implicacions i La comunicació interna de la conseqüència en la imatge producció Fortaleses Oportunitats Creació d’un sistema d’informació Guanya el paper de la producció, clar i compartit l’activitat com a experiència, “valor Bon tracte amb els artistes “no sé afegit” què he cobrat però ha estat Dimensió virtual i documentació genial” de les produccions\n8. Tendències de futur en la producció • Mimar cada producció al detall • Establir protocol de relació comunicació/producció • Capacitat de generar processos dins cada producció


Esquerra Republicana fa una «valoració molt positiva» de l’ampliació dels llits UCI del Taulí i de la creació de l’Hospital Temporal Vallès Salut a la Pista Coberta d’Atletisme - Esquerra Republicana Sabadell\nINICI > ACTUALITAT > Esquerra Republicana fa una «valoració molt positiva» de l’ampliació dels llits UCI del Taulí i de la creació de l’Hospital Temporal Vallès Salut a la Pista Coberta d’Atletisme\nEsquerra Republicana fa una «valoració molt positiva» de l’ampliació dels llits UCI del Taulí i de la creació de l’Hospital Temporal Vallès Salut a la Pista Coberta d’Atletisme\nLa decisió l’ha feta pública avui la consellera de Salut, la republicana Alba Vergés, el lideratge de la qual remarquen els republicans sabadellencs\nERC Sabadell està convençuda que ni el govern ni cap agent polític repetiran «l’ús propagandístic» dels nous dispositius que es va produir divendres amb la presència de l’exèrcit espanyol a Castellarnau\nEls republicans recorden que cal que tothom respecti el confinament\nEsquerra Republicana Sabadell fa una «valoració molt positiva» de «l’increment dels recursos sanitaris a la disposició de tots els veïns» en referència tant a l’ampliació dels llits UCI del Parc Taulí com de la posada en marxa de l’Hospital Temporal Vallès Salut a la Pista Coberta d’Atletisme, una decisió anunciada avui mateix per la consellera de Salut, Alba Vergés. El portaveu d’ERC a Sabadell, Gabriel Fernàndez, ha dit: «En aquesta crisi, els ciutadans exigeixen a les administracions que es coordinin per salvar vides, i als ajuntaments, que facin honor al seu nom: que deixin de banda les discrepàncies, que s’ajuntin, i, també, que els governs locals comptin amb l’experiència i el talent dels grups de de l’oposició. Aquí és on trobaran sempre Esquerra Republicana».\nSuma d’esforços per salvar vides\nFernàndez ha afegit: «Per fer front a una crisi sanitària sense precedents, lideratges com el de la consellera Alba Vergés són del tot imprescindibles. Sota la coordinació, sempre, del CatSalut, cal sumar tots els recursos mèdics a l’abast, tant materials com humans, de tots els actors: qualsevol professional sanitari ha de treballar, en aquests moments, per als ciutadans, i ens és igual si treballa per a un hospital públic o privat, per a una entitat o per a un ministeri espanyol: els hem de posar tots, tots, tots al servei de la gent. La prioritat absoluta ara mateix és la salut i la vida de tothom».\nI també: «Es tracta de reforçar la capacitat del nostre hospital Parc Taulí —una capacitat que ja s’ha pogut incrementar gràcies, en bona part, a l’ampliació d’Urgències impulsada pel Govern de Transformació— per atendre la ciutat i els municipis de la seva àrea d’influència. Tal com palesen les dades publicades, el Vallès Occidental és una de les zones amb més demanda hospitalària de Catalunya».\nEl portaveu republicà ha advertit: «Esperem que tant l’alcaldessa com els membres del seu govern i els agents polítics seran responsables i no cauran en la temptació de repetir l’ús propagandístic dels nous dispositius, que, malauradament, es va donar divendres amb la presència de l’exèrcit espanyol a Castellarnau».\nRespectar el confinament\nEsquerra Republicana Sabadell ha insistit una vegada més en la necessitat de respectar el confinament total, és a dir, evitar sortir de casa per res que no sigui del tot imprescindible, i limitar l’activitat econòmica i els desplaçaments als serveis essencials. El president de la secció local, Santi Valls, també regidor republicà, ha apuntat: «Aquesta decisió del govern espanyol arriba amb retard. Ha trigat dues setmanes a fer el que el govern català i els experts li pregaven que fes, i els seus efectes reals els començarem a notar d’aquí a dues setmanes».\nValls ha remarcat: «Cal que tots els ciutadans continuem confinats a casa; és la millor manera de salvar vides, i tots —especialment, els responsables polítics— n’hem de donar exemple. I, tal com ha dit el vicepresident Aragonès, és el moment d’una renda bàsica finançada el Banc Central Europeu per fer front a l’impacte social i econòmic de la crisi sanitària».


Quatre clíniques avortistes inicien una setmana de vaga La República\nQuatre clíniques avortistes inicien una setmana de vaga\nLes quatre clíniques avortistes de l’Associació de Clíniques Acreditades per a la Interrupció de l’Embaràs (ACAI) de Catalunya han iniciat aquest dilluns una setmana de vaga, que demà s’estendrà a les trenta clíniques de la mateixa associació de l’estat espanyol, així com d’altres com la clínica Dator i Mediterránea Médica. Entenen que ni des de del govern de l’estat, ni des de l’administració autonòmica de Madrid es garanteix ‘el dret de les dones a l’avortament ni la seguretat jurídica dels professionals del sector’.\nEn aquest sentit, consideren que ‘l’assetjament i persecució’ que pateixen els professionals de les clíniques acreditades s’ha agreujat ‘aquests dies’ per l’actuació de ‘grups extremistes que busquen imposar la seva moral per sobre dels drets contemplats per la llei’.\nL’ACAI ha sol·licitat diverses entrevistes amb autoritats de l’administració de la comunitat de Madrid, amb la voluntat d’obrir vies de diàleg, però no ha obtingut respostes, ha informat. Per tal d’obtenir una resposta de les administracions la trentena de clíniques d’ACAI de l’estat espanyol, juntament amb altres centres que s’han sumat a la iniciativa no faran avortaments durant els pròxims dies.\nEls serveis mínims permetran avortar a les dones que compleixin el plaç de 22 setmanes o que tinguin la vida en perill. Els altres serveis que duen a pràctica les clíniques es continuaran oferint amb normalitat. Les clíniques acreditades amenacen amb que l’aturada pot provocar ‘un greu problema de salut pública’, ja que destaquen que el sector privat realitza el 98% de les interrupcions de l’embaràs i que l’any 2006 van avortar 101.592 dones a l’estat.\nLes clíniques concertades vinculen les mesures que han decidit a la consecució de tres objectius bàsics. Demanen que es respecti el dret de les dones a recórrer a l’avortament, que s’agilitzi la seguretat jurídica i física dels professionals que possibiliten el recurs a l’avortament des de fa més de vint anys i que l’administració permeti un consens per reformar la llei, de manera que s’articuli ‘una llei de plaços, homòloga a la que tenen a la resta dels països europeus’.\nL’Associació de Planificació Familiar denuncia una ‘cacera de bruixes’\nL’Associació de Planificació Familiar de Catalunya i Balears (APFCIB) ha denunciat aquest dilluns que les clíniques avortistes se senten perseguides per una ‘cacera de bruixes’ que s’ha concretat en els registres efectuats en les clíniques avortistes i ‘l’alarma social creada pels grups fonamentalistes religiosos’. La ‘situació de desprotecció de les dones creada’ ha portat a les clíniques avortistes d’ACAI a iniciar una vaga que durarà tota la setmana per denunciar ‘la seva desprotecció legal i institucional’. L’associació considera que les víctimes són les dones, ‘a les quals no es garanteix un dret bàsic’, com és el de ‘decidir lliurement si tenir o no tenir fills o filles’.\nL’entitat considera que actualment hi ha ‘una inseguretat i un qüestionament del treball’ dels professionals que ‘durant més de vint anys’ han estat exercint la seva tasca dins la legalitat vigent. Per això, critica ‘l’ambigüitat’ de la llei actual i denuncia que l’estat espanyol no estigui ‘disposat a negociar un canvi de la llei’ i que cada cop existeixin ‘més obstacles’ perquè les dones ‘puguin exercir aquest dret amb total llibertat i igualtat’.\nPer això demanen que es garanteixin ‘els drets sexuals i reproductius que el govern de l’estat espanyol va signar el 1994 a la Conferència Internacional sobre la Població i Desenvolupament del Caire’. Volen que s’inclogui l’educació sexual en el sistema educatiu obligatori, que els anticonceptius siguin gratuïts, que només les dones decideixin si volen o no avortar, que es garanteixi la seguretat jurídica dels professionals que practiquen avortaments, i que es reformi la llei per garantir l’avortament com un ‘dret fonamental’.


COME IN! - FORMACIÓ A ERRENTERIA, PAÍS VASC\nCome in! Time for Freedom, Time to be Free, gestionat per la Asociación de Cooperación al Desarrollo ABARKA, és un projecte que tracta de la inclusió de les persones refugiades en el context de l’educació no formal i el treball amb els i les joves.\nCOLLECTIVE POWER!– FORMACIÓ INTERNACIONAL A HOMADE, FRANCE\nCollective Power! és una formació internacional coordinada per l’entitat francesa Nest&Nomadways que reunirà 24 treballadors/es juvenils, treballadors/es socials i activistes o joves involucrats/des en les seves comunitats de manera activa provinents de França, Hongria, Itàlia, Portugal, República Txeca i l’Estat Espanyol amb la finalitat d’explorar el poder de la intel·ligència col·lectiva a favor d'iniciatives socials i juvenils.\nCREATIVE COMMUNICATION- FORMACIÓ JUVENIL, FRANÇA\nNomadways és una associació francesa que treballa mitjançant l'art com a eina de transformació social, realitzant, entre d’altres activitats, projectes educatius internacionals per a artistes, educadors/es i treballadors/es juvenils.\nLAST CALL!STreet ART- INTERCANVI JUVENIL A VITERBO, ITÀLIA.\nEl projecte ST.ART sorgeix de la consciència que la participació activa i la participació dels i de les joves constitueixen un actiu fonamental en el procés de regeneració dels suburbis rurals, al mateix temps que provoquen oportunitats d'ocupació i reurbanització global de llocs que sovint no tenen identitat.\nPEACE FROGS - VOLUNTARIAT DE LLARGA DURADA A MANOSQUE, FRANÇA\nL’entitat catalana MUNDUS busca un voluntari o una voluntària d'entre 18 i 30 anys i amb residència a Espanya per participar al projecte internacional "Peace Frogs - Eclat de Lyre", un projecte organitzat per l'organització Hors Pistes (França) una associació que fomenta la lectura al poble de Manosque, a una hora de Marsella, França.\nPROJECTE COMUNITARI AMB PERSONES REFUGIADES- CES A SUGNY, BÈLIGICA\nL’associació Des Compagnons Batisseurs gestiona el centre d’acollida Sugny Asylum Seeker Center de Sugny – Bèlgica- que acull persones que han demanat asil al país. Abans que aquestes persones puguin començar les seves “noves vides” a Bèlgica, el seu estat de refugiat/da ha de ser provat i acceptat. Mentre esperen els documents que necessiten per regularitzar la seva situació, ells i elles es mantenen legalment al país i els i les sol·licitants d'asil s'allotgen en aquest centre.\nJornada en el sector del Lleure Educatiu i Sociocultural\nFormació i treball en l'àmbit del lleure educatiu\nFROM KNOWING TO BEING- FORMACIÓ YSPERTAL, AUSTRIA\nL'Agència Nacional Austríaca d'Erasmus+:Youth in Action en cooperació amb el Centre de Recursos SALTO Training & Cooperation i amb el suport de JUGEND für Europa, anuncia la segona edició d'aquest curs de formació adreçat a formadors/es i treballadors/es juvenils que vulguin reflexionar sobre l’ús i l’aplicació de models de competència amb un enfocament específic en actituds, valors i preparació interior.\nCHALETS TOUT <LA EAU> VOLUNTARIAT CURTA DURADA A FRANÇA\nEs busquen voluntaris i voluntàries per a participar a un projecte a l’estiu a Saint Julien en Beauchêne, França.\nLAST CALL! STreet ART- INTERCANVI JUVENIL A VITERBO, ITÀLIA.\nL'objectiu del projecte "ST.ART" és que els i les joves desenvolupin una acció d'inclusió, innovació social i resiliència urbana a través de la creació d'un nou mural que utilitza contes de fades per ajudar els i les joves a reflexionar sobre qüestions de ciutadania activa i conscient, drets humans i integració europea; fent que els i les joves siguin protagonistes d'aquest procés de reurbanització urbana, econòmica i social.\nL'objectiu del projecte "ST.ART" és que els i les joves desenvolupin una acció d'inclusió, innovació social iresiliència urbana a través de la creació d'un nou mural que utilitza contes de fades per ajudar els i les joves a reflexionar sobre qüestions de ciutadania activa i conscient, drets humans i integració europea; fent que els i les joves siguin protagonistes d'aquest procés de reurbanització urbana, econòmica i social.


Les Salses més típiques de la Cuina Catalana - El Tiberi\nD’entre les salses més típiques de Catalunya, sens dubte, trobaríem la Salseta del Poble Sec: l’orquestra de ball catalana que durant tants anys ha estat amenitzant les festes majors de tot Catalunya. El problema és que, per molt que t’agradi aquesta salseta, no te la pots menjar, però sí gaudir-la d’una altra manera; sobre tot si t’agrada ballar.\nMúsica i Cuina en constant evolució\nLa relació que la salsa (com a gènere musical) té amb la cuina és menys distant del que pensem. Tot neix a base de mescles i síntesis de diferents ritmes, sons, ingredients freds o calents, amb l’objectiu d’acompanyar o enaltir certes músiques o menges.\nAlguna cosa d’això segur que té a veure amb el nom de l’orquestra de ball esmentada.\nEn aquest blog, però, ens ocuparem de la salsa en la seva vessant més gastronòmica, que per això és el blog d’un Restaurant de Cuina Tradicional Catalana.\nI així com grans musics, atrevits i visionaris, van canviar els ritmes i patrons de les partitures, també trobem cuiners, pastissers i gastrònoms que a cops genuïns de batuta, van canviar la manera de dansar entre fogons.\nRecorda, si no, la famosa Esferificació: aquella tècnica culinària creada per William J.M. Peschardt l’any 1946 i popularitzada arreu del món pel cuiner català Ferran Adrià.\nSi parlem, doncs, de salses, i deixant de banda la música i la gastronomia molecular -que ja has vist que és més antiga del que sembla-, saps quines són les salses més típiques de la cuina Catalana?\n8 Salses típiques Catalanes que has de conèixer sí o sí\nEn la cuina catalana hi trobem un gran nombre de salses pròpies que aporten sabor, color, olors i distinció a moltes de les nostres receptes més conegudes.\nAlgunes d’aquestes salses s’identifiquen ràpidament amb determinats plats: com el romesco i els calçots, o el xató. La gràcia de moltes de les salses més típiques de la cuina Catalana és que són tan versàtils que cassen a la perfecció amb nombroses creacions. Qui ha dit que no pots menjar-te uns cargols amb salsa romesco? On s’és dit que la samfaina només queda bé amb el bacallà?\nAquestes són algunes de les salses més típiques de la cuina catalana.\nEls romans i els egipcis ja preparaven salses similars a l’allioli. D’origen Mediterrani, és una salsa espessa i de color groguenc que es fa picant alls i emulsionant-los amb oli d’oliva tot afegint-hi un polsim de sal.\nAquesta és la recepta original. Però degut a que és difícil de lligar si no s’hi té traça, és força corrent d’afegir-hi un rovell d’ou o un ou sencer per lligar-ho amb menys esforç.\nOriginal de la zona de Tarragona, aquesta salsa s’acostuma a elaborar amb oli d’oliva verge, vinagre, tomàquets i alls escalivats, all cru, nyores, avellanes, ametlles torrades, pa torrat o fregit, pebre vermell, bitxo i sal.\nLa relacionem fàcilment amb els calçots, però és una salsa que lliga la mar de bé amb altres plats. Amb carns a la brasa, peixos, verdures saltejades, escalivada o fins i tot com a toc final d’un arròs mar i muntanya.\nAquesta és una altra de les salses més típiques de la cuina Catalana. Molt similar a la salsa de romesco agafa el nom del mateix plat al que guarneix: el xató, que és l’amanida típica de la zona del Garraf i El Vendrell feta amb escarola, bacallà esqueixat, tonyina, anxoves i olives arbequines.\nLa salsa de xató s’elabora amb els mateixos ingredients que la de romesco però és de textura mes consistent. S’hi noten més els fruits secs, no s’hi afegeix tant de vinagre i s’hi pot posar pebre vermell dolç per pujar-la una mica de color i que contrasti més amb el bacallà.\nLa samfaina és una barreja de verdures trossejades passades per la paella amb un bon raig d’oli d’oliva i sal. Generalment s’elabora amb tomàquet, pebrot, ceba, albergínia i carbassó.\nAquesta barreja de verdures es pot condimentar amb pebre, julivert o altre herbes com llorer, romaní, orenga o farigola. I ens acompanyarà a la perfecció plats com carns a la planxa, peix, llegums, cargols, arròs o pasta. I si ets una mica golafre i no pots viure sense pa: doncs una llesca de pa amb una bona escampada de samfaina al damunt…mel!\nL’olivada és una salsa molt espessa elaborada a base d’olives negres trinxades amb oli d’oliva, sal i alguna espècia al gust del xef, si s’escau. Ens la podem menjar com aperitiu untada sobre unes torradetes, o com a complement a l’oli que fem servir per l’amanida.\nA part de les negres, també podem utilitzar altres tipus d’olives com les arbequines, empeltre o argullol, per exemple. Si hi afegim anxoves i tàperes, convertim l’olivada en la salsa anomenada Tapenada.\nL’anxovada és una picada d’anxoves, sal, oli, all, pebre i tomàquet. Sovint, alguns cuiners, hi afegeixen pinyons o pa torrat. És una salsa originaria de la Catalunya Nord, típica de Cotlliure.\nIgual que l’olivada, te la pots menjar untant-ne unes torradetes com aperitiu, amb l’amanida o, per què no, untant el pa que faràs servir per fer-te un entrepà de tonyina. No em diguis que no se’t fa la boca aigua…\nPel que fa a les salses típiques de la cuina Catalana no hi pot faltar la picada. No és ben bé una salsa que pugui funcionar de manera autònoma, com l’allioli o el romesco, sinó que s’afegeix durant la cocció del plat que ha de condimentar.\nLa picada es prepara en un morter on es piquen, generalment, les ametlles, avellanes, pinyons o nous, pa torrat, fregit, bastonets o galeta, all, safrà i julivert.\nHi podem barrejar una mica de suc o brou del que estiguem cuinant per aclarir-la una mica. Ens servirà per acabar de lligar els sucs, espessir, i per donar aquell toc tan característic a plats com carns, peixos, sopes, arrossos, llegums, etc.\nEl sofregit és l’exemple perfecte de com uns pocs ingredients però tan ben lligats i cuinats donen tan bon resultat. S’elabora només amb tomàquet, ceba, oli i sal. L’all és opcional, tot i que per més d’un és totalment imprescindible.\nEl sofregit el podem acompanyar d’una picada, si volem, i ens servirà com a base per a cuinar plats de tot tipus, com ara guisats, pastes i arrossos.\nCom veus, les salses més típiques de la cuina Catalana són plenes de sabors, colors i aromes, elaborades amb ingredients saludables i que ens serveixen per acompanyar la majoria de plats de la nostra cuina.\nAra que saps quines són les més típiques, només et cal encendre els fogons i posar-te a cuinar. I si no tens paciència o et fa mandra tancar-te a la cuina, sempre ens pots venir a veure a El Tiberi, on podràs degustar les millors receptes de la Cuina Tradicional Catalana.\nPots fer la teva reserva trucant-nos al +34 977 24 28 96


Poblament, Ceramics, Sabadell, Sitges, Medieval age, J. Roig, Sant Pau de Riu-sec, J.M. Coll, 2013, L'Aiguacuit, Santa Coloma de Marata, BAR International Series, Necròpolis\nMedieval age, J.M. Coll, Sagrera, Sant Pau de Riu-sec, 2012, Necròpolis, Poblament, Església, Sabadell, Sitges, J. Roig\nIn this paper we deal with the Neolithic burials at the site of Can Gambús-1, belonging of the so called “Cultura de los Sepulcros de Fosa” (from end of the fifth to the beginning of the fourth millennia cal BC). The main aim is to present new data on the procedures of excavation of t\nThis paper is a first overview of a wider study on rural settlements in the Late Antiquity and Early Middle Ages in Catalonia. It includes a review of the studies that are taking place and of the new main archaeological sites. ROIG, J. (2009): “Asentamientos rurales y poblados tardoan\nJ. Roig, Ceramics, J.A. Molina, Sabadell, J.M. Coll, Sitges, 2008, R. Balsera, Revista d'Arqueologia de Ponent, Can Gambús-1, Època ibèrica, Poblament\nThe excavation of Can Gambús-1 area, revealed a rural settlement of the iberian period. In this article, we present an accurated analysis of the materials recovered in the silos found. BALSERA, R. – ROIG, J. – COLL, J.M. (2008): “El asentamiento layetano del Ibérico Pleno identificado\nNeolític Antic, Bronze, Medieval age, Bronze Antic, Tribuna d'Arqueologia, Neolític Mitjà, Època ibèrica, 2007, Època moderna, Final bronze, Poblament, Època contemporània, Sabadell, Can Gambús-1, Roman age, J. Roig, Sitges, J.M. Coll, Ferro, Late antiquity, Chalcolithic\nHere we present the preliminary results of the first archaeological excavation in Can Gambús-1 (2003-2004). ROIG, J. – COLL, J.M. (2007): “El paratge arqueològic de Can Gambús-1 (Sabadell, Vallès Occ.)”, Tribuna d’Arqueologia 2006, Generalitat de Catalunya, Departament de\nFirst evidence of medieval Molletum\nO. Matas, Notes, Època moderna, Necròpolis, Sitges, J. Roig, Medieval age, Sagrera, 2007\nThe archaeological excavation of Prat de la Riba, 14 (Mollet del Vallès, Vallès Occ.) uncovered remains of the medieval cemetery and some silos of the parish of St. Vicenç de Mollet. These are the first archaeological evidence we have of the medieval village of Mollet (Molletum), buil\nSabadell, J.M. Coll, 2007, III CAMMC, Època moderna, J. Roig, Església, vidre


PortAventura celebra 20 anys amb Ferrari Land i Circ du Soleil\nOfereix 19 espectacles i obre el primer hotel 5 estrelles del resort\nEspectacle Celebration commemoratiu del 20 aniversari de PortAventura\nDescobriment de la placa del 20 aniversari de PortAventura\nSalou, La Pineda Platja-Vilaseca. Costa Daurada. 22 març 2015. El 21 de març PortAventura ha obert portes per inaugurar una nova temporada que és la del seu 20 aniversari, i que porta una àmplia renovació dels espectacles. Un total de 19 noves produccions -entre espectacles i shows itinerantes- plenes de màgia i color se sumaran a les ja existents amb motiu d'aquesta gran festa. "Happy Birthday PortAventura", "Celebration", "Can Can West", "Visca Mèxic!" o "SésamoAventura Talent Show" són alguns dels nous "especials 20 aniversari".\nA més, aquest any el parc oferirà fins a sis "Nits Blanques" temàtiques (amb un horari ampliat fins a les 4 de la matinada) i una varietat d'esdeveniments especials entre els quals s'inclouen dos "Oktoberfest", dues "Nits Negres" en Halloween i una "Nit de Nadal" per regalar al client una experiència irrepetible.\nD'altra banda, i amb l'objectiu de contagiar la il·lusió per aquest any històric per al resort, les 6 àrees formades per Mediterrània, Polinèsia, Xina, Mèxic, Far West i Sésamo Aventura estaran tematitzades amb elements festius commemoratius de l'aniversari.\nLes grans novetats de 2015\nEl 20 aniversari serà a més el punt de partida de noves fites per a la història del resort. Amb una inversió de 10 milions en projectes hotelers, PortAventura consolida la seva estratègia d'expansió internacional i reforça la seva aposta per captar clients del segment Premium.\nAixí ho demostren la transformació de la Mansió de Lucy en el primer hotel de 5 estrelles del resort, que obrirà les portes el 2 d'abril, i l'ampliació de Hotel Gold River amb l'Edifici Callaghan, que incorpora 78 noves habitacions de perfil Deluxe.\nA més s'iniciarà la construcció de l'espai temàtic Ferrari Land, en exclusiva per a tot Europa, i dedicat a la mítica escuderia italiana.\nTambé Circ du Soleil tornarà a PortAventura després de l'acord signat entre les dues companyies i que assegura la permanència de la carpa del circ més famós del món durant 5 anys al parc. Aquest any l'espectacle serà "Amaluna".\nInauguració de la nova temporada\nLa inauguració de la temporada 2015 ha anat a càrrec del conseller d'Economia i Finances de la Generalitat de Catalunya, Andreu Mas Colell, que ha descobert una placa commemorativa del 20 aniversari de PortAventura, acompanyat de l'alcalde de Salou, Pere Granados, del de Vila -seca, Josep Poblet i d'altres autoritats, com el delegat del Govern de la Generalitat a Tarragona, Quim Nin. Desprès les autoritats s'han desplaçat al Gran Teatre Maya de PortAventura per gaudir de l'espectacle «Celebration», concebut per celebrar l'aniversari del parc i que combina contorsionsites amb balls i revaivals de cançons de Michael Jackson, Freddie Mercury, Tina Turner o a els Beatles, a més d'altres acrobàcies i coreografies.\nVa ser l'1 de maig del 1995 quan PortAventura obria les seves portes per acollir visitants de tot el món. Al llarg de 20 anys, més de 60 milions de persones han gaudit de l'emoció de PortAventura i els seus personatges.\nEl que va començar amb una inversió de 300 milions d'euros per crear el primer parc temàtic d'Espanya, s'ha transformat avui en el major i més complet Destination Resort d'Europa, amb una inversió acumulada de 1.000 milions d'euros destinats a tenir el Resort amb el millor portfoli de productes i serveis complementaris (PortAventura Park, Costa Caribe Aquatic Park, quatre hotels de 4 estrelles i un de 5 estrelles, PortAventura Convention Center, Cirque du Soleil, 3 Camps de Golf, un Beach Club i pròximament, el nou espai temàtic Ferrari Land).\nSergio Feder, president del Comitè Executiu de PortAventura, considera que "l'evolució més destacable d'aquests 20 anys ha estat la transformació de parc temàtic a resort de vacances, que permet satisfer les necessitats d'oci tant del client d'una jornada, o de pocs dies, com dels clients que busquen una destinació per gaudir de estades més llargues ".\nEtiquetes: costa daurada, salou, portaventura, la pineda i vila-seca


Esther Vera: “Els polítics són insaciables amb la premsa” | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / Esther Vera: “Els polítics són insaciables amb la premsa”\nLa directora del diari Ara, Esther Vera, va participar ahir al cicle d’entrevistes “Pessics de Vida”, a Manresa. Vera va parla amb la periodista Joana Tubau de la mirada femenina als mitjans, de les pressions i de l’ofici de periodista. “Ser periodista no vol dir ser el bo de la pel·lícula”.\nEsther Vera i Joana Tubau, durant l'entrevista\nL’Esther Vera dirigeix des del gener del 2016 el diari Ara. És de les poques dones que lideren un mitjà de comunicació i, ahir al vespre, va explicar a Manresa, que per a ella no és tant important que qui comandi el projecte sigui home o dona, sinó que el que marca la diferència és si es transmeten uns valors masculins o femenins. Vera, que va succeir en el càrrec a Carles Capdevila, va explicar que “vaig heretar un diari dirigit per un home amb una mirada molt femenina” i que ella procura mantenir aquesta “mirada civilitzada”. Va recordar la seva mare, com la feia fora de la cuina perquè estudiés i com es va comprar una moto als 18 anys perquè la seva mare no ho havia pogut fer.\nDurant l’entrevista amb Joana Tubau, organitzada per la Demarcació Catalunya Central del Col·legi de Periodistes i el Centre Cultural el Casino, va parlar de la trajectòria del diari Ara i de l’ofici de periodista. Va insistir en la necessitat que els periodistes no vagin amb el titular preconcebut, que surtin al carrer, que escoltin i que “és doni a la gent l’oportunitat de sorprendre’ns”. “Ser periodista no vol dir ser el bo de la pel·lícula. També ens equivoquem!”. En aquest sentit, va mostrar la seva perplexitat per com alguns mitjans estatals han tractat la informació del procés a Catalunya i va explicar que la seva feina al diari és evitar que les pressions del poder arribin a la redacció. “Els polítics són insaciables amb la premsa. Sempre es pensen que no són prou afins. La meva resposta és resistir. És bo que ningú estigui massa content amb tu”.\nEl moment més difícil que ha viscut com a directora va ser quan es va decidir no publicar l’anunci del referèndum a les pàgines el diari i el dia que li fallar la intuïció periodística va ser l’1 d’octubre. Va dir que de cap manera s’hauria imaginat el nivell d’agressivitat policial que es va viure als col·legis electorals. Tubau li va demanar quin és el titular que més li agradaria publicar. Vera va ser clara: que es convoca un referèndum pactat a Catalunya. I el segon? Que es guanya.\nL'entrevista va reunir més d'un centenar de persones


Hilton Guam Resort & Spa Guam Guam - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n202 Hilton Road, Badia de Tumon, Guam, Guam 96913\nbasat en 616 comentaris "Ocean view, vast land, Orchid Suite at Tasi Club"\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hilton Guam Resort & Spa és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Guam. A 2.5 Km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 4.5-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. També són a fàcil accés Parc Platja Ypao, Audiological Associates Professional Hearing Center, Guam Sda Clinic. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Guam. Capella, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes són només algunes de les comoditats que fan que Hilton Guam Resort & Spa sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. L'hotel compta amb 646 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, sabatilles, tovalloles, armari, sala d'estar separada. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de platja privada, centre esportiu, sauna, piscina exterior, spa. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Guam, faci de Hilton Guam Resort & Spa la vostra llar.\nAny Hotel Darrera Renovació: 1994\nNombre d'habitacions: 646\nHabitació principal amb llit tipus king i vista a la muntanya\nDayeong, Corea del Sud\n2 llits club Tasi\nHabitació principal amb 2 llits individuals i vista a l'oceà\nWifi service issue I couldn't believe their wifi sistem is so bad. This hotel is Hilton, this is not a little motel. Wifi sistem is so badly organized inside of hotel. For example, even after I payed a lot of money to use wifi, it was only inside of the room I am using, I cannot use it anymore if I am at restaurant or gym or pool... But I cannot just stay at room, or I cannot go back to my room every time I want to write some messages. The biggest read I chose this hotel is because I wanted to check my work and contact to people when I need while watching my kids having fun, and I wanted to have a few days relaxing time. But because this hotel's wifi sistem is not good enough, my holiday was completely different one from what I wanted Comentat el 15 de juliol 2016


Jasmine Owens anima a través de les xarxes socials a que la gent sigui fel\nJasmine Owens anima a través de les xarxes socials a que la gent sigui feliç acceptant-se tal com és\n«Cada corba i estria estan posades al meu cos de forma perfecta per a fer-nos feliços», assegura la dona\nper Redacció dissabte, 10 de juny 2017 - 12:20h\nJasmine Owens és mare de dos fills i està feliçment casada des de fa anys, però el seu físic no li agradava. La dona havia intentat aprimar-se seguint diverses dietes sense èxit, i fins i tot va pensar a passar pel quiròfan, però un dia, després de mirar-se al mirall, va entendre perquè la seva vida era perfecta, sense importar el seu aspecte físic. Orgullosa de la vida que porta en l'actualitat, Jasmine va decidir publicar una fotografia en Instagram junt el seu marit a la platja, on va escriure unes inspiradores paraules: «Durant tots aquests anys, aquest home ha estimat cada corba i estria del meu cos. Mai vaig entendre per què! Com podia estimar coses que no eren perfectes? Com podia un home amb un cos musculat estimar a una dona com jo? No tinc un ventre pla, les meves carns es mouen en caminar... Però ara m'adono que tinc el cos perfecte! Cada mixelín, corba i estria estan posats al meu cos de forma perfecta per a fer-nos als dos feliços. Estimo el meu cos i finalment veig per què ell l'estima també!».\nLa dona es va adonar que no havia de canviar el seu cos per a ser feliç i gaudir de la seva família, sinó canviar de mentalitat. Gràcies a les seves paraules, ara Jasmine també ajuda a altres persones a estar contentes amb si mateixes: «Tots aquests anys, la imatge negativa que tenia del meu cos m'ha impedit ser feliç amb el meu home i els meus fills, i ja estava farta d'amagar-me. Un dia, em vaig mirar al mirall i em vaig veure com sóc. Abans no podia veure'm a mi mateixa, així que despullar-me i posar-me davant d'un mirall per observar el meu cos va ser un gran primer pas. Des d'aquell dia, he fet molts progressos, com comprar un biquini, portar-lo posat a la piscina i a la platja, i aprendre a deixar de jutjar-me a mi mateixa», confessa Jasmine Owens.\nURGENT: Un motorista ferit greu al Baix Llobregat\nVÍDEO MOLT FORT: Un nen s'ofega en una piscina PLENA de gent


Crítica: "30 monedas" - Periodic08640\nLa nova sèrie d’Álex de la Iglesia busca guanyar-se el públic internacional\nTítol: 30 monedas (Sèrie TV)\nAmb: Eduard Fernández, Megan Montaner, Miguel Ángel Silvestre\nL’església i l’anticrist -temes recurrents a la filmografia del director- tornen amb més força que mai a 30 monedas, la nova creació del director basc.\nSembla difícil que una ficció pugui resultar més aterridora que la realitat que estem vivint, però si algú podia crear una amenaça pitjor que ens fes oblidar -momentàniament- la pandèmia que ens sacseja, aquest és Álex de la Iglesia. De la mà del seu coguionista Jorge Guerricaechevarría i amb el suport de la plataforma HBO, el director de El dia de la bestia (1995) ens torna a portar una trama demoníaca amb 30 Monedas, la sèrie que està arrasant i que va concloure la primera temporada el passat 17 de gener.\nLa sèrie centra la seva història als objectes que van fer mal a Jesús, com la llança de Longino, la corona d’espines i les més importants: les trenta monedes amb què Judes va trair al messies i les quals, totes juntes, atorguen un poder inimaginable que pot omplir de foscor i maldat el món que coneixem. Cada capítol s’obrirà amb els seguidors de l’anticrist aconseguint una moneda perduda, mentre intenten aconseguir la que s’amaga a Pedraza, un petit poble de l’interior d’Espanya, i que resultarà refugi de l’última moneda que necessiten per completar la col·lecció.\nLa lluita del capellà\nLa sèrie està encapçalada per Eduard Fernández, que interpreta a Manuel Vergara, un capellà expulsat del Vaticà que haurà de lluitar primer contra els seus propis dimonis per poder fer front als que el persegueixen. Per posar-se a la pell d’aquest home de fe turmentat, Fernández va haver de fer un intens entrenament on va perdre setze quilos, i que – tot i que porta alguna pròtesi per exagerar la musculatura- el fa lluir un cos fort i sorprenentment en forma amb els cinquanta-sis anys que té l’actor barcelonès.\nAmb aquesta dedicació, el resultat és un personatge carismàtic que és capaç de carregar tot el pes de la ficció a l’esquena.\nL’acció oscil·la entre la trama psicològica dels personatges i uns efectes especials que recorden al millor Guillermo del Toro. Aquesta barreja entre espectacularitat típica de les produccions nord-americanes, i les trames berlanguianes del petit poble Segovià on transcorre l’argument, la fan un producte interessant per descobrir i guanyar adeptes arreu del món.\nLluny de tancar-se a la primera temporada, 30 monedas tindrà almenys dues temporades més, on podrem comprovar si s’esprem al màxim l’atmosfera provinciana o si opta pels efectes visuals com a principal atracció.


Subvencions per a projectes art�stics que articulin els sectors professionals en els �mbits de les arts esc�niques, la m�sica, les arts visuals i la llibreria\nL'objecte d'aquestes subvencions �s promoure projectes d'activitats que, amb continu�tat durant l'any natural de la concessi� de la subvenci�, donin suport als sectors professionals catalans en els �mbits de les arts esc�niques, la m�sica, les arts visuals i la llibreria.\nQui se'n pot beneficiarPoden optar a aquestes subvencions\na) Associacions professionals altament representatives dels sectors de les arts esc�niques, de les arts visuals, de la m�sica o dels llibreters, que tinguin domicili a Catalunya.\nb) Col�legis professionals d'�mbit territorial catal� i col�legis �nics d'�mbit estatal amb delegacions d'�mbit territorial catal�.\na) Les entitats p�bliques.\nc) Les empreses, ja siguin persones f�siques o jur�diques.\nFer la sol�licitud On adre�ar-se per realitzar la sol�licitud Normativa aplicable ACORD GOV/110/2014, de 22 de juliol, pel qual s'aprova el model tipus de bases reguladores dels procediments per a la concessi� de subvencions, en r�gim de concurr�ncia competitiva, tramitats per l'Administraci� de la Generalitat i el seu sector p�blic.\nRESOLUCI� CLT/893/2016, de 23 de mar�, per la qual es d�na publicitat a l'Acord del Consell d'Administraci� de l'Oficina de Suport a la Iniciativa Cultural de 22 de mar� de 2016, pel qual s'aprova la convocat�ria per a la concessi� de subvencions en l'�mbit de les arts per a l'any 2016.\ndata actualitzaci� (04/02/2016)


Sticky Post By Standal Posted in Sense categoria Permalink\n6 novembre, 2017 Standal\nSticky Post By Standal On 6 novembre, 2017\nEl vermell sempre ha estat el color més atrevit de la gamma de tonalitats que existeixen. Dir vermell era sofisticació, atreviment, confiança i seguretat. Aquests adjectius són els que millor defineixen el to vermell. Si tu ets una fidel seguidora d’aquest color i no imagines el teu dia a dia sense ell, per què no apostar pel Rojo Valentino per a la teva llar….\nEn Standal, que ens encarreguem d’interiorisme a Barcelona i donem forma a les teves idees per decorar la teva casa i convertir-la en allò que sempre has desitjat. Per això mateix sempre estem a l’avantguarda i som seguidors de les últimes tendències en interiorisme Barcelona i les hi oferim a aquelles persones que confien en nosaltres. Si ets una persona segura de tu mateixa i elegant, el vermell ha d’estar també en tu casa.\nPer què no apostar per un sofà en to vermell per donar aquesta mostra de vida i positividada la sala? Un saló en tons clars com el blanca o el to fusta clarito amb aquest toc de sofisticació. Imagina-ho.\nPerò, si prefereixes aportar el color a la teva estada d’una altra manera, apostar per aquest to en les cortines o cortinetes pot ser una gran elecció. Una aposta menys atrevida però que parla per si sola. Una elecció que és tendència en l’actualitat i una forma de donar color i vida a l’estada.\nI, una altra opció que us vam mostrar per a les amants del vermell però menys atrevida són els detalls. Aposta per detalls en to vermell per vestir l’estada. Un gerro en vermell valentino, farà que les mirades vagin directament a ell. Ho convertiran al centre de l’estada. Un quadre en aquest color o alguna de les seves variants sobre una paret blanca. O, per què no… una paret de l’estada en aquest to.\nSigui com sigui en Standal, experts en interiorisme Barcelona, ens encarregarem d’assessorar-te de la millor manera per aconseguir els teus objectius.\nApostem pel vermell? novembre 6th, 2017Standal


EM VINC A REFERIR: i tu com ho fas?\nPublicado por Oriol en 00:08\nAquest adéu "acompanyat d’una pujada de celles i una lleugera elevació de la cara" em sembla perfecte. Ja l'estic veient!\nJo sempre dic "deu" que és la versió comprimida del "Adèu", fins hi tot amb persones amb qui parlo en castellà (poques en el meu entorn s'ha de dir i cosa que n'estic contenta), m'hi despedeixo amb un "deu", però en situacions més formals em despedeixo amb un "Adèu acompanyat de un bon dia, o bona tarda..."\na la feina faig servir ... a la merda !!! ... de moment funciona, encara hi treballo ... salut\njajaja m'agrada la despedida d'en Mossen em sembla que la faré servir jo tb a veure que passa ....\nen Spanish sempre dic "Hasta luego" en catala depen de amb qui parli i la confiança que hi hagi.\nI després de la pujada de celles, et passes el dit per els morros...noi martini?\nDoncs jo com la Gemminola, tinc força tendència al "deu" ras i curt..\nJo com la Gemminola, dic "deu", tot i que amb els companys de feina normalment ens diem un "luec" es a dir, hasta luego pero catalanitzat...si, estem una mica sonats a la meva feina :-S\nSí, sí, està claríssim.\nJo també opto pel Déu.\nAdiós abans es feia servir per dirigir-se a la gent gran. Un cop anava amb una amiga (ara blocaire ;-)) i ella va dir adiós a un senyor gran. El senyor, tot enfadat ens va dir: "Dios està en el sielo, es diu adéu!"\nJo vaig acabar fins els nasos del "¡Hasta luego! quant vaig anar a Madriz...\nQue no us tornaré a veure! Pensava jo... però ells seguien i seguien :P\n...i em sembla que els espanyols estan en la teva línia. No t'has fixat que la gran majoria es despedeix amb un "hasta luego"?\nDoncs jo ni adéu, ni adios ni deu... jo tinc tendència a dir... VINGA!\nA mi m'agradamolt el "apa siau" i detesto henormement la fórmula italo-acaramelada "ciao"\nUn D'eu és el clàssic, i si vols 'risar el riso', Ei deu!!\njo prefereixo un fins ara, ja que un adéu em sembla, com deia la cançó, una forma de despedir-se per sempre\nper cert, el see you m'encanta!\nHome Oriol, adéu és molt de casa, molt català...I un "fins ara" tampoc està malament.\nAu vinga no te'n vagis!\njo dic SIAU!!!\nServeix per tot...\nBon Nadal, pericuuu


(S'ha redirigit des de: Innuendo (àlbum))\nTotes les cançons foren escrites i compostes per Totes les cançons escrites i compostes per Queen, excepte que s'indiqui el contrari. A causa de la longitud de l'àlbum original, diverses pistes van haver de ser escurçades perquè s'ajusti al disc sense reducció de soroll excessiu o de compressió. La llista de cançons també és lleugerament diferent a la versió en CD. Algunes de les pistes més curtes es poden trobar a les cares B dels senzills 12 ", i el doble LP de Greatest Hits II..\n↑ [enllaç sense format] http://www.infodisc.fr/Album_Q.php\n↑ Steffen Hung. «Queen – Innuendo». charts.org.nz. [Consulta: 10 agost 2011].\n↑ «Complete UK Year-End Album Charts». [Consulta: 3 octubre 2011].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Innuendo&oldid=24059235»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 jul 2020 a les 12:24.


Sant Carles de la Ràpita acull per primer cop la Jornada Tècnica del Bestiar Equí — Ajuntament de Sant Carles de la Ràpita\nInici → ca → Ajuntament → Actualitat i comunicació → Notícies → Sant Carles de la Ràpita acull per primer cop la Jornada Tècnica del Bestiar Equí\nEl passat 25 de gener va tenir lloc al Casal Cultural del Maset la primera Jornada Tècnica del Bestiar Equí. Una sessió informativa i orientativa organitzada pel Departament d’Agricultura, la qual pretenia aportar nocions bàsiques i necessàries sobre diversos aspectes del món eqüestre per als més de cinquanta assistents.\nEl veterinari de l’Oficina Comarcal del Baix Ebre, Jordi Gómez, i l’enginyer agrònom dels Serveis Territorials, Santi Vidal, van ser els encarregats d’explicar tot allò que ha de saber-se en termes d’alimentació, maneig, races, normativa, registre i equitació en general. Tots dos van posar una atenció especial amb la part més legislativa de la tinença del cavall, la qual molts de propietaris desconeixen i no saben com fer-la i portar-la al dia.\nAl final de la part informativa, va obrir-se un torn de preguntes on els assistents van poder aclarir tots els seus dubtes.\nLa presentació i la cloenda de l’acte va anar a càrrec de l’alcalde de Sant Carles de la Ràpita, Joan Martín Masdéu, amb la participació de Rosabel Arbó, Cap de l’Oficina Comarcal del Montsià i el Regidor de Festes i Serveis Públics, Miquel Ferré.


TwitVC Lleida. Ofertas de empleo, Facebook, LinkedIn, Twitter, Infojobs, bolsa de trabajo, cursos: Ofertes de feina Infojobs Lleida. Borsa de treball: Servei d'Ocupació de Catalunya. Diputació, Ajuntament, capital i voltants Alcarrás, Almacellas, Balaguer, Cervera, La Seu d'Urgell, Mollerusa, Mollerussa, Seo de Urgel, Solsona, Tárrega,


Any 1918. Trimestre 2. Crònica de successos – Avisos de la Història\nPel mes d’abril de 1918 encara la premsa publicava subvencions (48.709 ptes) per a les obres de la Carretera de Sagra al Pont del Verger (Pont d’Ondara, diguem els del Verger).\nAquesta carretera, l’actual que passa per Rafol, Benimeli, Sanet y Beniarbeig, la construcció de la qual va ser aprovada per novembre de 1911, junt amb els camins veïnals de Pedreguer a Benidoleig, el de Pedreguer a Gata, el de Gata per Lliber a Xaló, el de Teulada al Port de Moraira i el del Km 7 de la carretera de Gata a Xàbia al Plá de Teulada, es va donar per acabada per l’agost de 2015.\nPerò com sempre passa en aquesta casa nostra, mai les coses s’acaben del tot.\nEl Diari de València anunciava, per al dia 11, una subhasta pública per 8.750 ptes, de “les obres i solars de la Plaça de Bous de Dénia”. La plaça estava en construcció.\nLes collites continuaven sense alçar cap a causa de les limitacions a l’exportació i a la dificultat en el transport a conseqüència de la guerra. I una pedregada vènia a rematar la ruïna d’els camps de la Marina.\nEn crònica de successos, un doble crim passional a Oliva estarrufava la pell dels nostres avantpassats. El criminal, anomenat José P. M. pretenia obtindre favors de María R.T.M., esposa del guardavíes José F.E.. Com que la dona es va oposar vehementment a aquesta relació, José P. M., armat amb una escopeta de dos canons va disparar als dos esposos, que estaven reunits en la casella del pas a nivell. Va ser detingut per la Guàrdia Civil.\nEn el Terme Municipal de Benissa una disputa entre el veí de Teulada Manuel S.M. i Josep I.B. acabava amb diverses lesions per arma de foc.\nUn altre veí de Teulada Fidel B.R. es penjava per aquestes mateixes dates.\nAl Verger, un home major, Carlos M.F, que cavalcava sobre un ase, era atropellat pel tren en intentar travessar la via, quedant els dos destrossats. També al Verger era trobat el cadàver de Salvador S.P. àlies “el Virrei”, amb traumatisme al cap, encara que es va suposar que va ser producte d’una caiguda ja que patia d’atacs d’epilèpsia .\nPerò no acabava ací la crònica de successos. Mes avançat el mes d’abril ocorria una batussa a Beniarbeig, al carrer Santo Domingo, entre B.G.F de 40 anys i l'”ancià de 60 anys” S.F.G. resultant mort aquest últim d’una punyalada en el cor. L’homicida era capturat quan es dirigia al Verger, per la Guàrdia Civil de Pedreguer.\nI ja ben entrat el mes de maig, el tren que anava d’Alacant a Dénia xocava, a l’entrada de Teulada, amb una enorme pedra que havia sigut col·locada intencionadament enmig de la via. “La Guàrdia Civil va detindre al subjecte que va col·locar la pedra”.\nI ja en el súmmum dels súmmums, més endavant, el mes de juny, el veí de Dénia Francisco G.F. moria quan intentava agafar un niu de teuladins que hi havia en la teulada de sa casa i s’esvarava i queia a terra.\nNi fet a postes, que trimestre de desgràcies!!\nPerò altres tenien més sort. A Dénia, en el Sorteig de la Loteria, queia el número 5444 premiat amb 125.000 ptes. L’avi del nostre amic Emmanuel Morera distribuïa un dècim entre l’amo de la Fonda El Comercio i altres companys.\nEn crònica social, Las Províncias publicava que es demanava per aquestes dates la mà de la “bellíssima senyoreta” María Morand i Carbonell per “Don Carlos Torres d’Orduña… per al seu nebot el nostre benvolgut amic, el Diputat Provincial, Don Joan Torres Sala”. Les noces ” aristocràtiques “se celebraven el 5 de juny a Denia\nEl dia 1 de maig s’inaugurava la temporada oficial en el Balneari del Molinell amb millores en les seues instal·lacions que comprenien “l’augment de piles destinades al bany, l’eixample i decorat d’habitacions i la construcció d’amplis parcs i altres elements d’esbarjo”. Segons Las Provincias, les aigües sulfuroses del Balneari tractaven les afeccions de la pell i el reuma.\nPel que fa a als mestres, segons el Concurs General de Traslados, eren nombrats Francisco Sofío López per a Orba, Francisco Monzón per a Ondara, A. Gil Morant per a Benimeli y Eduardo Puig para Pego.\nAl llarg d’aquest mes la premsa de la nostra zona comença a publicar notícies referides a l’epidèmia de grip que començava a envair tota Espanya, encara que a la Marina Alta no es notifiquen contagis encara.\nLa premsa la qualifica eufemísticament com “l’Epidèmia reinante”, o “el soldado de Nápoles” fent referència a la cançó del mateix nom, per ser tan contagiosa com la partitura d’aquella sarsuela. Más tard l’anomenaríen “La Cucaracha”.\nPerò les notícies arribaven llunyanes… en la nostra zona l’epidèmia no tenia encara incidència. I les autoritats sanitàries de l’època , com ara ha passat amb el Covid19, no li van fer ni cas al principi.\nA Pego, amb l’entrada de juny, la població es va revoltar contra les practiques monopolístiques que vènia exercint una empresa francesa que comprava capolls de seda.\nEl trimestre el tancava l’assenyalament d’un judici contra Romualdo Catalá pel delicte de “drets individuals”, que no sabem el que vol dir… i l’anunci d’un concurs per a cobrir la plaça vacant de Secretari del Jutjat del Verger.\n223. Any 1918. Trimestre 2. Crònica de successos\nDiario de Alicante: Año VII Número 1818 – 1913 abril 3\nDiario de Valencia : Diario de Valencia – Año VIII Número 2526 – 1918 abril 6 (06/04/1918)\nLa correspondencia de Valencia : diario de noticias : eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año XLI Número 17396 – 1918 Abril 10\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 74 – 1918 abril 10\nEl Pueblo : diario republicano de Valencia: El Pueblo : diario republicano de Valencia – Año XXV Número 9481 – 1918 abril 11 (11/04/1918)\nLas Provincias : diario de Valencia: Año LIII Número 15997 – 1918 Abril 12\nDiario de Alicante: Año XII Número 3269 – 1918 abril 16´\nEl Liberal: Año XVI Número 5707 – 1918 Abril 17\nDiario de Valencia : Diario de Valencia – Año VIII Número 2538 – 1918 abril 18 (18/04/1918)\nDiario de Alicante: Año XII Número 3272 – 1918 abril 19\nLas Provincias : diario de Valencia: Año LIII Número 16005 – 1918 Abril 20\nLas Provincias : diario de Valencia: Año LIII Número 16008 – 1918 Abril 23\nDiario de Alicante: Año XII Número 3276 – 1918 abril 24\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 86 – 1918 abril 24\nLas Provincias : diario de Valencia: Año LIII Número 16026 – 1918 Mayo 12\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 114 – 1918 mayo 29\nEl Liberal: Año XVI Número 5749 – 1918 Mayo 29\nDiario de Alicante: Año XII Número 3310 – 1918 junio 6\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 123 – 1918 junio 7\nRevista de Gandia : periódico dedicado al fomento de los intereses morales y materiales de la región, órgano de la Caja de Ahorros y Socorros y Monte de Piedad: Época Segunda Año XIX Número 940 – 1918 junio 13\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 124 – 1918 junio 8\nDiario de Alicante: Año XII Número 3311 – 1918 junio 8\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 136 – 1918 junio 22\nDiario de Alicante: Año XII Número 3326 – 1918 junio 26\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 139 – 1918 junio 26\nTags: Accidents, Bous, Còlera i epidèmies, Crims, El camp, Escoles i mestres, Metges, Pedregada, Transports i carreteres, Tren\nOne thought on “Any 1918. Trimestre 2. Crònica de successos”\nRetroenllaç: Any 1918. Trimestre 3. La “Cucaracha” – Avisos de la Història


Cadena perpètua per al primer detingut de Guantánamo jutjat per un tribunal civil\nSentència sense possibilitat d'indulgència\nEl tanzà Ahmed Ghaliani està acusat de participar en els atemptats del 1998 contra les ambaixades nord-americanes a Kènia i Tanzània, que van fer 224 morts\nEFE Nova York 25/01/2011 22:23\n260x366 El fiscal Preet Bharara, que ha valorat la sentència contra Ghaliani. / EMMANUEL DUNAND/AFP El fiscal Preet Bharara, que ha valorat la sentència contra Ghaliani. / EMMANUEL DUNAND/AFP\nEl primer detingut a la presó de Guantánamo jutjat per un tribunal civil nord-americà, el tanzà Ahmed Ghaliani, ha estat condemnat a cadena perpètua per participar en els atemptats del 1998 contra les ambaixades dels Estats Units a Kènia i Tanzània. Quatre persones més vinculades amb els atacs, en què van morir 224 persones, ja van ser sentenciades el 2001 a cadena perpètua.\nL'acusació assegurava que Ghaliani, de 36 anys, va conspirar amb Al-Qaida per atemptar contra les ambaixades. Concretament, va ajudar a adquirir els explosius que van destrossar l'ambaixada nord-americana a Dar es Salaam, a Tanzània. El jove tanzà va ser detingut el 2004 i va ser traslladat a Guantánamo el 2006.\nEn una vista celebrada en un un tribunal federal de Nova York, un jutge ha anunciat la sentència i ha denegat a Ghaliani la petició d’indulgència presentada per la defensa. El fiscal Preet Bharara ha valorat la sentència i ha assegurat que “s'ha fet justícia”. “Ahmed Ghaliani era un terrorista assassí despietat i un agent d'Al-Qaida, i ara passarà la resta de la vida a la presó”, ha afegit Bharara.


ELECTROMOTORES | Turbomachinery & Pump Symposia 2018\n*"In this event ELECTROMOTORES got contacts with important suppliers specially focused in mechanical spare parts and components. *I was particularly impressed about the size of this event. It is our commitment to become a very specillized company for services on turbogenerators in Latin America, so this type of conventions definately help us to achive that goal better and faster.\n*I want give special thanks to Macek Power, Michael Macek and wife for their kind attention during the event. *ELECTROMOTORES is working to have a technical and comercial alliance with Macek Power in order to service steam turbines in the region. No doubts that this strategic alliance will facilitate a more integral technical approach, with excellent benefits to the end users". Rolando Rodríguez, General Manager


Sacha Baron Cohen ajuda els turistes arrestats per portar bikini 'Borat' - Pel·lícula | Gener 2021\nSacha Baron Cohen serveix justícia. Després de l'arrest de sis turistes txecs que portaven l'infame 'green manini' de 'Borat', el còmic va publicar a Facebook que pagarà totes les multes dels homes. Els turistes van ser arrestats a principis d’aquest mes per portar els vestits alts al Kazakhstan, on es va establir “Borat”. Les autoritats van detenir els homes per hooliganisme i els van imputar 22.500 tenge (o 68 dòlars aquí als estats).\n'Cohen els meus companys txecs que van ser arrestats', va escriure Cohen a Facebook. 'Envieu-me les vostres dades i demostreu que sou vosaltres, i jo ’; pagaré la vostra multa'. Cohen demana als homes que envien les seves dades a l'adreça de correu electrònic arrestforwearingyourmankini@gmail.com.\nCohen va fer més o menys famós el 'green manini' verd quan el va portar per un dels fragments de la seva comèdia de 2006. També va portar el vestit durant un esdeveniment de premsa per a 'Borat' al Festival de Cannes de 2006. L’humorista ha tingut una relació rocosa amb el Kazakhstan durant els anys que es va estrenar. El ministre d'Afers Exteriors del país va prohibir 'Borat', però després es va lloar per ajudar a impulsar el turisme a Kazakhstan.


Libros de la editorial Universitat de Girona · Marcial Pons Librero\nLibros de la editorial Universitat de Girona\n.T.4: Acciones de intervención y balance final del proyecto de ambientalización curricular de los estudios superiores\nEditor/a . Arbat, Eva\nUniversitat de Girona. Girona, 2005\nprimera part, volum primer\nEditor/a . Renedo, Xavier\nCoordinador/a. Martí, Sadurní\nEl Dotzè del Crestià, és una gran enciclopèdia política que el franciscà Francesc Eiximenis va escriure a finals del segle XIV. En aquest volum Eiximenis hi estudia amb rigor, claredat i amenitat temes tan interessants com la història de les ciutats, l'urbanisme, les diverses ...\nLerman, Jacobo Isaías\nAvaluació d´Impacte Ambiental del Planejament Urbanístic i Territorial\nActes de les Primeres Jornades d´Avaluació d´Impacte Ambiental del Planejament Urbanístic i Territorial.\nEditor/a . Mallarach, Josep M.\nAyllón Trujillo, Mª Teresa\nEditor/a . Paunero Amigo, F. Xavier\nAyllón Trujillo, Mª Teresa;\nuna visión múltiple: Unión Europea, Canadá, España, Quebec y Cataluña: Girona, 18 y 19 de enero de 2002\nIV Seminario sobre Aspectos Jurídicos de la Gestión Universitaria : Universitat de Girona, del 17 al 19 de mayo de 2000\nUniversitat de Girona, del 17 al 19 de mayo de 2000.\nEditor/a . Castañer, Mita


Podes - Quercus Jardiners\nOferim serveis de poda i destoconat d'arbres a la província de Barcelona\nPer què podar\nLes podes es fan per aconseguir diferents objectius: tenir un arbre més estètic, que sigui més fort o per protegir-lo davant les inclemències de la meteorologia.\nSi tenim un pi, és molt important tenir-lo net. Així evitarem que amb un vendaval es trenquin branques o fins i tot arribi a caure l'arbre.\nPoda de tanca perimetral\nPoda de Magnòlia piramidal\nTala de Cedre caigut pel temporal Glòria\nPlantes a la teva botigaEn flor


El scoop es fa esperar\nEra fàcil llegir en les cares dels periodistes que van acudir a la roda de premsa-míting que van tenir la paciència d'aguantar-li a Artur Mes en el Palau de la Generalitat, una sensació de cansament contingut que ni fins els més afins podien ni volien dissimular-ho.\nEra fàcil llegir en les cares dels periodistes que van acudir a la roda de premsa-míting que van tenir la paciència d'aguantar-li a Artur Mes en el Palau de la Generalitat, una sensació d'hartazgo contingut que ni fins als més afins podien ni volien dissimular-ho. El mosqueig no solament tenia la seva justificació en la durada del discurs, sinó en l'evidència que el scoop del dia, el President l'havia deixat per a la pròrroga de la seva oratòria, que va ser quan va anunciar que fins al dijous no hi hauria noves notícies sobre les seves negociacions amb Esquerra, alguna cosa que ja comença a sonar a conya o, el que és pitjor, a presa de pèl.\nUn nou cim amb la intervenció del "quintet de càmera del Palau" com a "etern" protagonista d'aquest concert inacabat i inacabable ens dirà, sembla ser...és possible... per fi, que "habemus plebiscitàries" o per contra si es confirma el cop de gallet de la llista unitària perquè els amants del 9 N no han pogut consumar el (p)-acte per falta de potència patriòtica.\nI clar, així les coses, la gent comença a pensar que, en això de posar-se d'acord, alguna cosa té a veure el protagonisme personal i partidari de les dues parts i no l'interès general de molts catalans i catalanes que van posar la seva il·lusió a independitzar-se de l'estat lliurant el seu entusiasme a dos polítics que els han enganyat o simplement no senten el mateix que sentien ells.\nSi, finalment, el dijous, Artur Mas anuncia que hi haurà plebiscitàries, aquestes, després de tant estira-i-arronsa, sonaran a descafeïnades diluïdes en mala llet descremada i amb sacarina de sobre, alguna cosa que, fins i tot, el que no apostem per la independència, ens produeix una profunda tristesa, perquè Catalunya no es mereix aquest tipus de polítics amb tan poca embranzida i tan escassa visió del futur col·lectiu del seu poble.\nToca, doncs, seguir esperant i sobretot, lamentar-se, perquè aquesta forma d'entendre la política és senzillament desesperant.\nAi Tarradellas, quant et trobo a faltar!........


Alcoi destina 6.000 euros per a estilitzar un centenar de gats | ARA Multimèdia\nAlcoi destina 6.000 euros per a estilitzar un centenar de gats\nGats, Imatge de recurs\nEl projecte, que es desenvolupa al llarg del 2020, vol aconseguir colònies estables de gats, sanes, i que no generen conflictes entre ells o amb els veïns en època de zel.\nEscrit per Lirios Silvestre 28 octubre 2020\nLa Diputació subvenciona el projecte amb 3.700 euros, i la resta l'aporta l'Ajuntament. S'esterilitzaran 49 femelles i 49 mascles, gats que viuen per Alcoi però que no tenen propietari, i després es retornen a la seua colònia.\nLa Societat Protectora d'Animals i Plantes d'Alcoi és la que duu a terme el projecte d'esterilització de colònies felines a la ciutat. Utilitzen el procediment CES: Capturar, Esterilitzar, Soltar, "és l'únic que ha demostrat ser eficaç per a controlar el creixement de la població de gats de carrer. CES implica atrapar a tots o a la majoria de gats d'una colònia, esterilitzar-los i retornar-los al seu territori", expliquen des de la protectora. Es descarta la introducció dels gats en els refugis "per la seua dificultat d'adaptació, tan sols poden arribar a tolerar-ho si anteriorment han tingut una llar, però en la majoria de casos no accepten una captivitat, entristeixen i no desitgen viure, per la qual cosa deixen de menjar".\nEsterilitzar a un mascle costa 84,7 euros; a una femella 42,35 euros. En total, es destinaran 5.971 euros per a esterilitzar 49 femelles i 49 mascles. Els gats retornats a la colònia se'ls marca en l'orella per identificar-los, "se'ls proveeix d'aliment i supervisió per part de voluntaris".\nDes del consistori expliquen que amb aquest projecte es vol aconseguir una població felina estable, evitant sobrepoblació i, per tant, situacions crítiques per als animals. El regidor de Salut Pública, Miguel Juan Reig diu que també es fa "una contribució efectiva i humanitària a la protecció global de la fauna urbana", aconseguint una "colònia sana". Al mateix temps "es minimitzen comportaments que generen queixes i conflictes en la ciutadania derivades de les molèsties derivades del comportament sexual dels gats en el període de zel".\nL'Ajuntament demana que no s'alimente als gats de carrer, si no és en colònies controlades\nLa Protectora estrena nou web per facilitar l'adopció de gossos i gats\nInvestiguen un home de 76 anys d'Alcoi per enverinar gossos, gats, porcs senglars i ratolins


Servei psicopedagògic - Escola López Torrejón\nUna de les prioritats del Projecte Educatiu de Centre és l'atenció a les necessitats de tots els alumnes de l'escola, en un marc inclusiu, i vetllant pel desenvolupament curricular, social i afectiu dels infants.\nA l'escola oferim una educació inclusiva que implica conèixer als nostres alumnes i les seves necessitats. L'equip docent i el departament psicopedagògic desenvolupen la seva tasca tenint present aquest sistema inclusiu que atén als alumnes potenciant les seves capacitats.\nEl departament d'orientació de l'escola està format per una psicòloga, una logopeda externa i la mestra d'atenció a la diversitat. Centren la seva pràctica a desenvolupar diferents accions que donin resposta educativa a les necessitats dels infants en el context escolar, i treballen en xarxa amb els diversos agents educatius que intervenen.


Venda de Sra Amparo de Reggae Seeds\nComprar Sra Amparo\nQuè podem dir de l'última varietat feminitzada de Reggae Seeds .... sinó que és espectacular!\nJimii, el breeder de Reggae Seeds, ha encreuat el seu clon de Juanita la Lagrimosa preferit amb la varietat de cànnabis Jack the Ripper (Subcool's The Dank).\nEl resultat és una planta amb l'estructura típica d'arbre de Nadal, amb poques branques a l'interior, i un creixement vigorós, amb gruixuts cabdells de llargs pistils, i una capa impressionant de tricomes, aportant un efecte potent i un alt nivell de CBD .\nLa collita té un increïble sabor a Haze dolç i cítric fent de la degustació de la Senyora Amparo un veritable plaer als sentits.\nDe cultiu fàcil, amb una bona resistència a la humitat, aquesta planta no té altes necessitats en adobs, i estarà a punt per collir-la entre 55 i 65 dies a l'interior, i a principis d'octubre a l'exterior.\nReggae Seeds agraeix a Sandra la seva idea d'imaginar aquest híbrid, i al banc de llavors regulars Subcool's The Dank pel seu treball.\nCaracterístiques de la Sra Amparo de Reggae Seeds:\nHíbrid: Juanita la Lagrimosa X Jack The Ripper\nCollita Exterior: Des de l'1 fins al 15 octubre\nPropietats de Sra Amparo\nLlavors Feminitzades Cannabis Medicinal Sabor Afruitat Sativa Indica Fàcil per Iniciació Resistents a la humitat Efecte estimulant Sog CBD\nProductes relacionats amb Sra Amparo (Reggae Seeds)\nOpinions de Sra Amparo i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Sra Amparo o preguntar sobre aquest producte?