Mites i veritats nutricionals: val la pena comptar les calories per\nMites i veritats nutricionals: val la pena comptar les calories per aprimar-se?\nAvui, a la columna del seu autor # Dietista ho dirà metge, cardiòleg, candidat a ciències mèdiques, membre de la Societat Nacional de Nutricionistes de la Societat Cardiològica Russa, doctor de la CLASSE MUNDIAL Romanov Oksana Lishchenko us explicarà com compti correctament les calories i no tornis boig amb el seu recompte constant.\nLa llei més important de la dietètica\nEn la seva versió més senzilla, aquesta llei sona així: si gastes més calories de les que menges, sens dubte perdreu pes. Aquesta és una norma que funciona sempre, a tot arreu i amb tothom. A menys que, és clar, siguis un mutant o un estranger. Anem a tractar-ho.\nLa llei més important de la dietètica: la llei del balanç energètic: l’equilibri adequat entre el consum i la despesa de calories. El valor energètic de la dieta (contingut calòric) ha de ser igual a la despesa energètica del cos, si consumeix més calories de les que gasta, es començaran a dipositar en forma de greix i excés de pes, si és menys, començarà a perdre pes.\nPer tant, hi ha un concepte: intercanvi principal és la quantitat mínima calories, que el cos consumeix cada dia, fins i tot mentre està en repòs, és a dir, quan menteix i no es mou. Aquest malbaratament és necessari per al treball del cor, els pulmons, el cervell, per mantenir la temperatura corporal, etc. El tipus de taxa metabòlica basal que tingueu depèn del gènere, l'alçada, l'edat i el pes. De mitjana, per a les dones és d'aproximadament 1300-1500 kcal i per als homes - 1500-2000 kcal.\nUn exemple per comprendre , per exemple, quan calculem que en repòs el vostre cos gasta 1500 kcal i durant l'activitat física normal (aneu a treballar, potser feu esport, tasques domèstiques, etc.) ) - Per tant, amb una forma de vida tan habitual per a vosaltres, el vostre cos no gasta 1500, sinó més, per exemple, 2000 kcal.\nLlavors, com entendre quantes calories necessiteu menjar per aprimar? Si calculem que gasteu 2.000 calories, és a dir, que en deu un 20 per cent menys, és a dir, aproximadament 1600 calories.\nEl més important és que la diferència entre el consum i el consum de calories no ha de ser superior al 20-30%, aleshores realment creem condicions al cos per cremar greixos i augmentar els músculs i no introduïm el cos en un estat de fam o estrès. Per exemple, si, amb una despesa energètica de 2000 kcal, una persona rep 1000 kcal amb menjar (una diferència del 50%), per descomptat, pot perdre pes, però, molt probablement, a causa de l’aigua i els músculs. El cos té greus deficiències calòriques, passa gana i intenta emmagatzemar greixos com a dipòsit d’energia estratègic. Al mateix temps, hi ha una probabilitat molt elevada de descomposicions, alteracions hormonals i el retorn de pes encara més gran.\nCom es calcula correctament el contingut calòric de la dieta?\n1. Calculeu el METABOLISME BÀSIC (Metabolisme basal)\n- mitjançant la fórmula Harris-Benedict (a la foto)\n: es troba a la conclusió de l'anàlisi de la composició corporal (bioimpedància)\nExemple: la vostra taxa metabòlica basal és de 1600 kcal.\n2. Afegiu-ne un 10% a l'intercanvi bàsic\n(acció dinàmica específica dels aliments)\nExemple: Afegiu un 10% (160 kcal) a l'intercanvi bàsic 1600 kcal - obtenim 1760 kcal.\n3. Multiplicem la xifra resultant pel vostre nivell d'activitat física (que serà en un futur proper). A la consulta, calculem aquest punt de manera més precisa i individualitzada, en funció del tipus específic de la vostra activitat física (quin tipus d’entrenament, quantes vegades a la setmana, etc.).\nExemple: si dirigeix estil de vida sedentari (coeficient 1,4) i, a continuació, multiplica 1760 kcal per 1,4; obtenim 2464 kcal.\n4. Calculem la dieta en funció de l'objectiu de pes: reduir el pes - restar un 20%, mantenir el pes - no canviar res, guanyar pes - afegir un 20%\nExemple: si voleu aprimar, llavors de 2464 kcal restem un 20% (492,8 kcal), obtenim 1971,2 kcal.\n5. Completant la xifra resultant: aquest és el contingut calòric de la vostra dieta.\nExemple: arrodonint 1971,2 kcal (obtenim 2000 kcal) amb una dieta calòrica així, assolireu el vostre objectiu de pèrdua de pes.\nNo vull comptar calories!\nI no els hauríeu de comptar! El nutricionista calcula el contingut i la composició calòrica de la dieta (proteïnes-greixos-hidrats de carboni) i es tradueix en grams d’aliments o en qualsevol altre punt de referència fàcilment comprensible (mida de la porció en culleres, gots, tasses, etc.). Per descomptat, quan us donen recomanacions en grams i peseu els aliments durant diversos dies, aquesta és l’opció més eficaç per al canvi correcte en la composició corporal, la més ràpida que condueix al resultat desitjat: menys 4 kg de greix al mes (i ja hem comentat que són números reals i segurs) i objectius). Després de diversos dies pesant els aliments, vosaltres mateixos començareu a entendre a ull la quantitat d’amanida, carn o farinetes que heu de menjar!\nHi ha tècniques simplificades que us ajudaran a triar el volum d’aliments, centrant-vos en les indicacions visuals: la mida d’un puny, mig plat com una pilota de golf, etc. Avui us explicarem els SECRETS de la nutrició per a aquells que no volen comptar calories i molestar-se.\n1. Regla de la placa\nCom és la PLATA PERFECTA amb la distribució correcta dels aliments per dinar o sopar? La meitat haurien de ser verdures i fruites (font de fibra, fibra dietètica), 1/4 del plat són proteïnes (carn, peix, aus de corral, marisc) i un altre 1/4 són hidrats de carboni en forma de guarnició (cereals, pasta, patates) o una llesca de pa. El vostre plat sol tenir aquest aspecte? Mireu-ho!\n2. Regla de la mà\nPodeu utilitzar la palma per determinar la mida de la porció recomanada per a diferents aliments de cada menjar:\n1. aliments rics en proteïnes: haurien de tenir la mida d’una palma sense dits, de la mateixa mida i gruix (un tros de carn, peix, aus de corral, una porció de marisc(formatges, mató o ous).\n2. fruites i verdures (de qualsevol forma, excepte sucs, per exemple, una porció d’amanida): la mida d’un puny (i no ho oblideu, heu de menjar almenys 500 grams de verdures i fruites al dia), per perdre pes excloem les patates (ens referim a això com a guarnició) fruites dolces: raïm, plàtans, figues, dàtils, caqui.\n3. guarnició (cereals, pasta, patates): mida d’un grapat (quant hi cabrà al palmell de la mà). Aquest element es pot substituir per 1-2 llesques de pa o llevats sense llevat.\n4. una porció de greix (mantega, fruits secs, formatge, etc.): de la mida d’un polze: un grapat de fruits secs (uns 30 g al dia), 1 cullerada al dia d’oli vegetal (com a guarniment per a amanides).\n3. Serveis de lliurament d'aliments\nPer a algunes persones, demanar menjar mitjançant un servei de lliurament d'aliments és una salvació. Vosaltres i un nutricionista calculeu el contingut calòric i la composició necessaris de la dieta i escolliu un programa nutricional entre una varietat de serveis de lliurament existents. Per a qui és adequat aquest mètode:\n- per a aquells a qui no els agrada o no tenen temps de cuinar,\n- per a aquells que necessiten un efecte ràpid, però al mateix temps correcte i durador de la crema de greixos o de guanyar massa muscular esdeveniments significatius de la vida),\n- per a aquells que vulguin obtenir ajuda (una mena de formació en una alimentació adequada) en les primeres etapes i després continuar cuinant pel seu compte,\n- per a les dones després del naixement d’un fill, quan sigui necessari fer-ho bé per reduir pes i no hi ha temps per cuinar,\n- per a aquells que estan ocupats a la feina, quan és més important emprendre una carrera professional, però al mateix temps mantenir una dieta equilibrada correcta.\nLes 5 fonts de calories més dolentes que dificulten la pèrdua de pes\nDiversos pirates per ajudar-vos a fer la vostra dieta menys nutritiu:\n1. tingueu en compte que les verdures, fruites, baies també són hidrats de carboni (i no només cereals i pa). Aquests aliments també poden menjar silenciosament en calories,\n2. elimineu els greixos animals de la dieta (llard de porc, carn amb greixos, aus de corral grasses, etc.), aneu amb compte amb els greixos saludables correctes: fruits secs, formatge, alvocat, olives,\n3. exclou els hidrats de carboni fàcilment digeribles (sucre, melmelada, dolços, refrescos, confiteria),\n4. limitar els aliments amb midó (pa, cereals, patates, pasta),\n5. excloeu absolutament l'alcohol, i aquí no es tracta només del contingut calòric de les begudes alcohòliques.\nEls nutricionistes reorientaran la vostra nutrició per augmentar la dieta d'aliments saludables i reduir els nocius. Tothom sap que en 21 dies es forma un hàbit i que el desenvolupament de nous comportaments alimentaris i nous gustos no és una excepció. Ens centrem en el consum d’una quantitat suficient de productes proteics (carn, peix, aus de corral, marisc, ous, productes lactis) i una gran quantitat de verdures, fruites, baies, segons l’adhesió al règim de consum de begudes idieta. I gradualment, anireu formant nous aliments adequats preferits amb calories normals, que aportaran plaer, beneficis i resultats.\nPublicació anterior Es pot millorar la vista a través de l’esport?\nPropera publicació Dilluns al matí: esdeveniments del 8 de novembre, aprovació editorial


Avarest Bunratty B&B Clare Irlanda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAvarest Bunratty B&BHurlers Cross, Clare, Clare, Irlanda - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en171comentarisAvarest Bunratty B&BVeure més fotos"Great proximity to Shannon Airport.\nAccepts credit card paym..."AnonymousUnited StatesVeure més fotosVeure totes les 19 fotosMolt bona ubicació 8,9Veure al mapa8,9UbicacióParticularitats que li encantaranaccés a la sala executiva Fins a un 30% de descompte amb Ofertes per a Membres d'Agoda!\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Clare, Avarest Bunratty B&B és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Avarest Bunratty B&B, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de magatzem d'equipatge, habitació familiar. L'ambient de Avarest Bunratty B&B es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, insonorització, accés a la sala executiva , aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Avarest Bunratty B&B és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Clare.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaccés a la sala executiva calefaccióplat de dutxaaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiatelevisió de pantalla planaassecador de cabellinsonorització Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nA lovely midweek stay in Avarest with a warm welcome, some great local information on the surrounding areas and some great food! Highly recommended Comentat el 04 d'abril 2016


Declaració sobre la protecció de totes les persones contra les desaparicions forçades\nTornar a lÍndex de Documents\nTraducció del document oficial feta per ARMHC\nA /RES/47/133 18 de desembre de 1992.\nResolució 47/133 aprovada per l'Assemblea General, el 18 de desembre de 1992.\nAtès que, conforme amb els principis proclamats a la Carta de les Nacions Unides i altres instruments internacionals, el reconeixement de la dignitat inherent a tots els membres de la família humana i dels seus drets iguals i inalienables és el fonament de la llibertat, la justícia i la pau al món.\nAtesa la obligació imposada als Estats mitjançant la Carta, i especialment en l'article 55, de promoure el respecte universal i afectiu als drets humans i de les llibertats fonamentals.\nAtès que l'Assemblea està profundament preocupada pel fet que en molts països, de manera general i persistent, es produeixin desaparicions forçades, és a dir, que s'arresti, es detingui o es traslladi contra la seva voluntat a les persones, o que aquestes resultin privades de la seva llibertat d'alguna forma per als agents governamentals de qualsevol sector o nivell, per grups organitzats o particulars que actuen en nom del govern o amb el seu recolzament directe o indirecte, la seva autorització o el seu assentiment i que després es neguen a fer pública la sort o localització d'aquestes persones o a reconèixer que estan privades de llibertat i d'aquesta manera les deixa fora de la protecció de la llei.\nAtès que les desaparicions forçades afecten els valors més profunds de tota la societat respectuosa de la primacia del dret, dels drets humans i de les llibertats fonamentals, i que la seva pràctica sistemàtica representa un crim de lesa humanitat.\nAtesa la seva anterior resolució 33/173, de 20 de desembre de 1978, a la qual es va declarar profundament preocupada pels informes procedents de diverses parts del món, en relació amb la desaparició forçada o involuntària de persones i commoguda per l'angoixa i el dolor causats per aquestes desaparicions, i va demanar als governs que garantissin que les autoritats o organitzacions encarregades de vetllar pel compliment de la llei i encarregades de la seguretat tinguessin responsabilitat jurídica pels excessos que conduïssin a desaparicions forçades o involuntàries.\nAtesa igualment la protecció que atorguen a les víctimes de conflictes armats els Convenis de Ginebra de 12 d'agost de 1949 i els Protocols Addicionals de 1977.\nAtesa la consideració especial dels articles referits a la Declaració Universal dels Drets Humans i del Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics, que garanteixen a tota persona el dret a la vida, el dret a la llibertat i a la seva seguretat, el dret a no se sotmès a tortures i el dret al reconeixement de la seva personalitat jurídica.\nAtesa també la Convenció contra la Tortura i altres Tractes o Penes Cruels, Inhumans o Degradants, que disposa que els Estats parts/membres han de prendre mesures eficaces per prevenir i reprimir els actes de tortura.\nAtesa el Codi de conducta per a funcionaris encarregats del compliment de la llei, els principis fonamentals sobre la utilització de la força i d'armes de foc pels funcionaris encarregats de fer complir la llei, la Declaració sobre els principis fonamentals de justícia per a les víctimes de delictes i de l'abús de poder, i de les regles mínimes per al tractament dels reclusos.\nAtesa que per a impedir les desaparicions forçades és necessari assegurar l'estricte respecte del Conjunt de Principis per a la protecció de totes les persones sotmeses a qualsevol forma de detenció o presó, que figuren a l'annex de la seva resolució 43/173, de 9 de desembre de 1988, així com dels Principis relatius a una prevenció eficaç i investigació de les execucions extrajudicials, arbitràries o sumàries, formulats pel Consell Econòmic i Social a l'annex de la seva resolució 1989/65, de 24 de maig de 1989, i aprovats per l'Assemblea General en la seva resolució 44/162, de 15 de desembre de 1989;\nAtès que, si bé els actes que contribueixen a les desaparicions forçades constitueixen una violació de les prohibicions que figuren als instruments internacionals esmentats anteriorment, és del tot important elaborar un instrument que faci de tots els actes de desaparició forçada delictes d'extrema gravetat i estableixi normes destinades al seu càstig i prevenció.\n1. Proclamem aquesta Declaració sobre la protecció de totes les persones contra les desaparicions forçades com a conjunt de principis aplicables per a tots els Estats.\n2. Instem que es faci tot el possible per a difondre-la i fer-la respectar.\n1. Tot acte de desaparició forçada constitueix un ultratge a la dignitat humana. És condemnat com una negació dels objectius de la Carta de les Nacions Unides i com una violació greu i manifesta dels drets humans i de les llibertats fonamentals proclamats en la Declaració Universal dels Drets Humans i reafirmats i desenvolupats en altres instruments internacionals pertinents.\n2. Tot acte de desaparició forçada sostrau la víctima de la protecció de la llei i li causa greus patiments, així com a la seva família. Constitueix una violació de les normes del dret internacional que garanteixen a tot ésser humà , entre altres coses, el dret al reconeixement de la seva personalitat jurídica, el dret a la llibertat i a la seguretat de la seva persona i el dret a no ser sotmès a tortures ni a altres penes o tractes cruels, inhumans o degradants. Viola, a més, el dret a la vida, o el fa perillar greument.\n1. Cap Estat cometrà , autoritzarà ni tolerarà les desaparicions forçades.\n2. Els Estats actuaran a nivell nacional, regional, i en cooperació amb les Nacions Unides contribuint per tots els mitjans a prevenir i eliminar les desaparicions forçades.\nEls Estats prendran mesures legislatives, administratives, judicials i altres mesures eficaces per a prevenir o eradicar els actes de desaparicions forçades en qualsevol territori sotmès a llur jurisdicció.\n1. Tot acte de desaparició forçada serà considerat, de conformitat amb el dret penal, delicte possible de penes apropiades que tinguin en compte la seva extrema gravetat.\n2. Les legislacions nacionals podran establir circumstàncies atenuants per a qui, havent participat en actes que constitueixin una desaparició forçada, contribueixi a la reaparició amb vida de la víctima o doni voluntàriament informacions que permetin l'aclariment de casos de desaparició forçada.\nA més de les sancions penals aplicables hauran de comprometre la responsabilitat civil dels autors i la responsabilitat civil de l'Estat o de les autoritats de l'Estat que hagin organitzat, consentit o tolerat aquestes desaparicions, sense perjudici de la responsabilitat internacional d'aquest Estat, d'acord als principis del dret internacional.\n1. Cap ordre o instrucció d'una autoritat pública, sigui aquesta civil, militar o d'altre ordre, pot justificar una desaparició forçada. Tota persona que rebi una ordre o instrucció d'aquest tipus té el dret i el deure a no obeir-la.\n2. Els Estats vetllaran perquè es prohibeixin les ordres o instruccions que disposin, autoritzin o impulsin les desaparicions forçades.\n3. En la formació dels agents encarregats de fer complir la llei s'ha de fer incidència en les disposicions dels paràgrafs 1 i 2 del present article.\nCap circumstància, sigui quina sigui, ja es tracti d'amenaça de guerra, estat de guerra, inestabilitat política interna o qualsevol altre estat d'excepció, pot justificar les desaparicions forçades.\n1. Cap Estat expulsarà , retornarà o concedirà la extradició d'una persona a un altre Estat quan existeixin motius fonamentats per a creure que corre el risc de ser víctima d'una desaparició forçada.\n2. Per a determinar si existeixen aquest motius, les autoritats competents tindran present/en compte totes les consideracions pertinents, inclouran quan sigui procedent, l'existència a l'Estat interessat d'un conjunt de violacions sistemàtiques, greus, manifestes o en gran nombre dels drets humans.\n1. El dret d'un recurs judicial ràpid i eficaç, com a mitjà per determinar la localització de les persones privades de llibertat o el seu estat de salut o d'individualitzar a l'autoritat que va ordenar la privació de llibertat o que la va fer efectiva, és necessari per prevenir les desaparicions forçades en tota circumstància, incloses les contemplades a l'article 7 supra. 2. En el marc d'aquest recurs, les autoritats nacionals competents tindran accés a tots els indrets on es trobin persones privades de llibertat, així com a tot indret on hi hagi motius per creure que es puguin trobar les persones desaparegudes.\n2. També podrà accedir a aquests indrets qualsevol altra autoritat competent facultada per la legislació de l'Estat o per qualsevol altre instrument jurídic del qual l'Estat en sigui part.\n1. Tota persona privada de llibertat haurà de romandre en indrets de detenció oficialment reconeguts i, d'acord amb la legislació nacional, presentada sense retard davant d'una autoritat judicial després de la seva detenció.\n2. S'haurà de proporcionar ràpidament informació exacta sobre la detenció d'aquestes persones i el lloc o llocs on s'acompleix, inclosos els indrets de transferència, als membres de la seva família, al seu advocat o a qualsevol altra persona que tingui interès legítim, a conèixer aquesta informació, llevat que les persones privades de llibertat expressin el contrari.\n3. A tot indret de detenció hi haurà un registre oficial actualitzat de totes les persones privades de llibertat. A més, anàlogament els Estats prendran mesures per a disposar de registres centralitzats. La informació que figuri en aquests registres romandrà a disposició de les persones esmentades en el paràgraf anterior i de tota autoritat judicial o autoritat nacional competent i independent i de qualsevol altra autoritat competent autoritzada per la legislació nacional, o per qualsevol instrument jurídic internacional del qual l'Estat en sigui part, que desitgi conèixer el lloc on es troba la persona detinguda.\nL'alliberament de tota persona privada de llibertat haurà d'acomplir-se segons models que permetin verificar amb certesa que ha estat efectivament posada en llibertat i, a més, que ho ha estat en condicions que assegurin la seva integritat física i la seva facultat d'exercir plenament els seus drets.\n1. Els Estats establiran en la seva legislació nacional normes que permetin designar els agents del govern habilitats per ordenar privacions de llibertat, fixin les condicions a què aquestes ordres poden ser donades, i previnguin les penes de que seran possibles els agents del govern que es neguin sense fonament legal a proporcionar informació sobre una privació de llibertat.\n2. De la mateixa manera els Estats vetllaran perquè s'estableixi un control estricte, que comprengui en particular una determinació precisa de les responsabilitats jeràrquiques, sobre tots els responsables d'aprehensions, arrestos, detencions, presons preventives, trasllats i empresonaments, així com a els altres agents del govern habilitats per la llei a recórrer a la força, i a utilitzar armes de foc.\n1. Els Estats asseguraran a tota persona que disposi de la informació o que tingui un interès legítim i sostingui que una persona ha estat objecte de desaparició forçada el dret a denunciar els fets davant d'una autoritat estatal competent i independent, la qual procedirà immediatament a una investigació exhaustiva i imparcial. Sempre que existeixin motius per creure que una persona ha estat objecte de desaparició forçada, l'Estat enviarà l'afer a l'esmentada autoritat perquè iniciï una investigació, encara que no s'hagi presentat cap denúncia formal. Aquesta investigació no podrà de cap manera, ser limitada o obstaculitzada.\n2. Els Estats vetllaran perquè l'autoritat competent disposi de les facultats i els recursos necessaris per dur a terme la investigació, incloent-hi les facultats necessàries per a exigir la compareixença de testimonis i la presentació de proves pertinents, així com per a procedir sense cap retard a visitar indrets.\n3. Es prendran disposicions perquè tots els qui participin a la investigació, incloent-hi el denunciant, l'advocat, els testimonis i els qui realitzen la investigació, estiguin protegits de qualsevol maltractament i de tot acte d'intimidació o represàlia.\n4. Els resultats de la investigació es comunicaran a totes les persones interessades a sol·licitud seva, tret que això obstaculitzi la instrucció d'una causa penal en curs.\n5. Es prendran disposicions per a garantir que qualsevol maltractament, qualsevol acte d'intimidació o de represàlia, així com qualsevol forma d'ingerència en ocasió de la presentació d'una denúncia o durant el procediment d'investigació, siguin castigats tal i com correspongui.\n6. S'haurà de poder fer una investigació d'acord amb les modalitats descrites en els paràgrafs anteriors, mentre no s'hagi aclarit la destinació de la víctima d'una desaparició forçada.\nEls presumptes autors d'actes de desaparició forçada en un Estat, quan les conclusions d'una investigació oficial ho justifiquin i a menys que hagin estat extradits a un altre Estat que exerceixi la seva jurisdicció de conformitat amb els convenis internacionals vigents en la matèria, hauran de ser lliurats a les autoritats civils competents del primer Estat a fi de ser processats i jutjats. Els Estats hauran de prendre les mesures jurídiques apropiades que tinguin a llur disposició per tal que tot presumpte autor d'un acte de desaparició forçada, que es trobi sota la seva jurisdicció o control, sigui sotmès a judici.\nEl fet que existeixin raons de pes per creure que una persona ha participat en actes de natura extremament greu com els esmentats en el paràgraf 1 de l'article 4 supra., qualsevol que en siguin els motius, haurà de ser tingut en compte per les autoritats competents d'un Estat en decidir si concedeix o no asil.\n1. Els presumptes autors de qualsevol dels actes previstos en el paràgraf 1 de l'article 4 supra seran suspesos de qualsevol funció oficial durant la investigació esmentada en l'article 13 supra.\n2. Aquestes persones només podran ser jutjades per les jurisdiccions de dret comú competents, en cada Estat, amb exclusió de tota altra jurisdicció especial, en particular la militar.\n3. No s'admetran privilegis, immunitats, ni dispenses especials en aquests processos, sense prejudici de les disposicions que apareixen en la convenció de Viena sobre Relacions Diplomàtiques.\n4. Es garantirà als presumptes autors d'aquests actes un tracte equitatiu, d'acord amb les disposicions pertinents de la Declaració Universal dels Drets Humans i d'altres instruments internacionals vigents en la matèria en totes les etapes de la investigació, així com en el procés i en la sentència, què poguessin ser objecte.\n1. Qualsevol acte de desaparició forçada serà considerat delicte permanent mentre els seus autors continuïn ocultant l'estat i localització de la persona desapareguda i mentre no s'hagin esclarit els fets.\n2. Quan els recursos previstos en l'article 2 del Pacte Internacional de Drets Civils i polítics ja no siguin eficaços, es suspendrà la prescripció relativa als actes de desaparició forçada fins que es restableixin aquests recursos\n3. Si existeix prescripció, la relativa als actes de desaparició forçada ha de ser de termini llarg i proporcionat a l'extrema gravetat del delicte.\n1. Els autors o presumptes autors d'actes previstos en el paràgraf 1 de l'article 4 supra no es beneficiaran de cap llei d'amnistia especial o d'altres mesures anàlogues que tinguin per efecte exonerar-los de qualsevol procediment o sanció penal.\n2. En l'exercici del dret de gràcia haurà de tenir-se present l'extrema gravetat dels actes de desaparició forçada.\nLes víctimes d'actes de desaparició forçada i llurs famílies hauran d'obtenir reparació i tindran dret a ser indemnitzades d'una manera apropiada, i a disposar de mitjans que els garanteixin una readaptació tan completa com sigui possible. En cas de mort de la víctima com a conseqüència de la seva desaparició forçada, la seva família tindrà igualment dret a indemnització.\n1. Els Estats previndran i reprimiran l'apropiació de fills de pares víctimes d'una desaparició forçada o de nens nats durant el cautiveri de llurs mares víctimes de desaparició forçada i farà el possible per cercar i identificar aquests nens per retornar-los a la seva família d'origen.\n2. Considerant la necessitat de preservar l'interès superior dels infants esmentats en el paràgraf anterior, en els Estats que reconeixen el sistema d'adopció, s'haurà de poder examinar l'adopció d'aquests infants i, en particular, declarar la nul·litat de qualsevol adopció originada en una desaparició forçada. Malgrat tot, aquesta adopció podrà mantenir-se si els familiars més propers del nen donen llur consentiment en examinar-se la validesa de l'adopció.\n3. L'apropiació d'infants de pares víctimes de desaparició forçada o nats durant el captiveri d'una mare víctima de desaparició forçada, així com la falsificació o supressió de documents que testimonien la seva veritable identitat, constitueixen delictes de natura summament greu i com a tals hauran de ser castigats\n4. Amb aquesta finalitat, els Estats conclouran, segons el que sigui procedent, els acords bilaterals o multilaterals.\nLes disposicions d'aquesta Declaració són sense prejudici de les disposicions enunciades a la Declaració Universal dels Drets Humans o en qualsevol altre instrument internacional i no han d'interpretar-se com una restricció o derogació de qualsevol d'aquestes disposicions.


L’Edat d’Or – Ràdio 90\nJosep Cuèllar 29/04/2012\nA Ràdio 90 no volem perdre els orígens, les arrels d’aquella música que ha captivat a milions de seguidors de diverses generacions al llarg dels últims 50 anys. Per això, obrim les portes als clàssics del rock i del pop, aquells que, a les dècades dels 60 i dels 70, van posar els fonaments de la música actual.\nAmb el nom genèric de L’EDAT D’OR, ens endinsem en propostes, a vegades majoritàries a nivell d’acceptació popular, però en algunes ocasions molt més desconegudes, encara que igualment destacables des del nostre punt de vista.\nL’EDAT D’OR en realitat no és un programa, és més aviat un receptacle de programes, una mena de calaix de sastre on hi caben diferents propostes que tinguin com a denominador comú la música dels 60 i dels 70.\nJosep Cuèllar 19/02/2012\nJosep Cuèllar 12/02/2012\nJosep Cuèllar 23/10/2011\nJosep Cuèllar 16/10/2011\nJosep Cuèllar 02/10/2011\nL’Edat d’Or 001\nJosep Cuèllar 25/09/2011


El CF Balaguer continua amb la seva bona ratxa\nEl Club Futbol Balaguer obté una important victòria davant l’Igualada en el quart partit consecutiu jugat a casa. Els de la Noguera acumulen 3 jornades seguides amb victòria i es posicionen en setena posició amb 41 punts que gairebé asseguren la seva permanència. Davant d’un rival directe que no acumula victòries en les darreres setmanes, el Balaguer es va mostrar superiors en atac durant bona part del partit i amb una defensa molt ferma.\nDurant la primera part Genís no va posar les coses fàcils al porter igualadí rosant el gol en diverses ocasions. Al 35 Putxi roba una pilota i el fa caure Thomas en un clar penal que va disparar el mateix Putxi però el porter el va rebutjar. Genís va recuperar el rebuig i va marcar l’esperat 1-0.\nDesprés del pas per vestuaris els d’Igualada es van mostrar superiors al conjunt vermell i al 48′, en una sortida de córner, Pau Solanes introdueix la pilota a pròpia porteria, gol que suposa l’empat. Després dels canvis el Balaguer va tornar a guanyar protagonisme i Putxi després d’una passada des de línia de fons de Genís marca el 2-1 definitiu.\nEn acabar el matx Belló es mostrava satisfet dels seus jugadors i content pel resultat.\nEl Balaguer suma 3 punts que donen tranquil·litat a l’equip en una temporada en que el l’objectiu és la permanència a primera catalana. El proper diumenge 22 d’abril juga l’últim dels 5 partits consecutius a casa contra la Rapitenca, un altre rival directe dels de la Noguera amb modificació d’horari a partir de les 12h del migdia.\nSense resposta per “El CF Balaguer continua amb la seva bona ratxa”


saragüells m pl INDUM Calçons amples de llenç que no arriben més avall dels genolls encara que n’hi havia alguns que podien arribar fins als turmells. Sembla que el seu origen i el de la paraula és àrab. Per damunt dels saragüells curts blancs, els homes podien posar-se uns altres calçons per més abric o vestir, com es documenta a les trones de les esglésies de Sant Josep de sa Talaia (1763) i de Sant Antoni de Portmany (1769). A Eivissa, la documentació escrita estudiada registra molt ocasionalment aquesta veu i en el pas del s. XX Víctor Navarro parla de calçotets blancs quan comenta els calçons balons que han arribat al s. XXI amb llargada fins als turmells, on són molt estrets tal com eren els saragüells llargs duts pels turcs i pels habitants de Fes, al Marroc, encara que sembla que els balons duts a Eivissa s’han anat allargant amb el pas del temps. [LMP]


Nou estudi –optimista– sobre la premsa de proximitat de pagament\nEstanis Alcover i Martí\t| Actualitzat el 22 Novembre 2016 a les 12:00\nDes d’aquesta secció d’opinió de Comunicació 21 he anat defensant en sengles articles que la indústria de la premsa de proximitat a Catalunya (o comarcal i local, que s’havia dit sempre) està experimentant la seva transformació a un ritme cada vegada més gran, amb les noves qüestions de polítiques informatives i novetats tecnològiques que sorgeixen com els canvis en el paisatge. Gran part d’això està relacionat amb la publicació digital i el flux d’informació en línia.\nTambé he dit des de Comunicació 21 que l’objectiu dels mitjans de proximitat catalans ha de ser fomentar l’intercanvi de coneixements que permeti als experts en polítiques comunicatives i als editors que es reuneixin i treballin junts per contribuir amb els seus punts de vista sobre cap a on es dirigeixen aquests mitjans “de casa”, i per expressar l’opinió dels mateixos mitjans de comunicació a través de les diferents plataformes on el debat sobre la regulació i la política comunicativa ha de tenir lloc.\nA finals de setembre escrivia sobre el Llibre blanc de les revistes i la premsa en català tot dient “l’estudi ofereix una anàlisi en profunditat de l’estat de la premsa a casa nostra” i remarcava: “El llibre no va gaire més lluny del que ja sabem”. En aquella crònica afirmo que “no es poden ajuntar en la mateixa diagnosi una premsa d’àmbit nacional com les revistes, amb una premsa local de pagament i aquesta amb una premsa gratuïta, i totes elles amb mitjans digitals”. “Entenc que tota la resta, el veritable llibre blanc del sector de la premsa de proximitat i de les revistes en català, disposa de tres capítols independents i que cada associació disposarà del seu, amb els seus estudis de problemes, amb les anàlisis consegüents”.\nDiana! L’Associació Catalana de Premsa Comarcal ha presentat un altre document, el seu informe El model de la premsa comarcal, que se centra en la premsa de proximitat de pagament. Un treball radiogràfic ben fet, però sense mostrar cap camí de futur. És testimoni d’un present que s’albira optimista i d’un immediat passat ben negre que es vol esborrar. Aquesta guspira d’optimisme la trobem, per exemple, quan es parla dels ingressos per publicitat, on se’ns diu que la premsa comarcal catalana els va augmentar el 2015 per segon any consecutiu, i la consultora autora del treball, Media Hotline, desprèn d’aquesta dada que aquests mitjans de comunicació “resisteixen millor la crisi que els generalistes”.\nEl document de l’ACPC, però, incideix massa en la “gran premsa” comarcal, en 12 o 14 mitjans sobre els quals sustenta tot l’optimisme i tot el ventall d’atribucions positives. La grandiositat de la premsa comarcal i local s’ha fet mercès a ser un model de premsa “de casa”, como diu l’eslògan de l’entitat. Aquestes petites publicacions nascudes de la voluntarietat en llogarets, pobles i viles esquitxats per tot el territori català, amb periodicitats molt diferents: bisetmanaris, setmanaris, quinzenals, mensuals, trimestrals... Publicacions que durant més de 175 anys han actuat de notari en les seves poblacions i comarques, han ajudat a estructurar i teixir el país, han mantingut la llengua i la cultura catalana com a bandera orgullosa d’unes arrels indestructibles.\nAquesta premsa, la “de casa”, és la que, a mesura que la democràcia avançava i l’hàbit de la lectura de l’idioma reeixia, va catapultar homes i dones cap a la política municipal essent de manera tan humil com a ufanós avisador imprescindible de les veus que exigien el canvi i llauraven un nou futur. Aquesta premsa, també, ha crescut, s’ha fet líder i és tot un referent en les poblacions més grans –les capitals de demarcació i comarca–.\nEl document de l’ACPC entenc que dona un valor merescut als associats líders o prèmium, però minimitza el pes dels mitjans que van crear i fer gran l’entitat i que, en aquesta suma d’imputs que el treball de Media Hotline ofereix, de tal manera que passen desapercebuts. I no és just. Les 80 publicacions que no són capdavanteres en el rànquing estudiat, també sumen i no només en l’aspecte econòmic sinó en el de continuïtat d’eines imprescindibles per al funcionament d’una societat: interaccions socials que es produeixen en cada comunitat, en les unitats on se sustenta l’anàlisi del cultural i el comunicacional, la contribució a les formes de l’estructura social de cada poble.\nCertament, és ben diferent una publicació amb una difusió de 5.000 exemplars d’una altra de 300 o 400. Però en el còmput varia poc: totes dues tenen un nombre de subscriptors igual o superior al 50% i totes dues són líders en el seu àmbit. 5.000 per una població de 50.000 –posem per cas– i 500 per a una població de 5.000, o 200 per a una població que potser no arriba als 2.000 habitants. Fixeu-vos que en els dos casos la difusió continua essent superior a la premsa generalista de la capital catalana, i no cal dir dels periòdics estatals que arriben des de Madrid.\nAltres dades d’aquest document, també positives, mostren com la premsa de proximitat de pagament ha vist descendir la seva difusió bastant per sota dels diaris de Barcelona; que els ingressos per publicitat també han pujat més, tot i que discretament; que augmenta el seu nombre de lectors, quan a la resta de diaris baixa; que el 81% dels lectors d’aquests mitjans de comunicació només llegeixen premsa local i no llegeixen premsa generalista, el que mostra una fidelitat envejable... Quant a la necessitat de millora, la premsa de pagament precisa apostar de valent per internet, como ho fa, i amb un èxit creixent, la premsa de proximitat gratuïta, un bon exemple a seguir.\nPer acabar. A tots els valors que esmenten els darrers treballs fets (casualment, sempre per la mateixa empresa) des de la Federació d’Editors o des de l’ACPC, opino que falta enumerar-ne un, que diferencia encara més la premsa de proximitat de la generalista i la fa més valorada. Si alguna cosa va caracteritzar al segle XX i fins ara caracteritza el XXI, ha estat el desenvolupament de la “cultura de masses”, a través dels mitjans de comunicació que han viscut una expansió enorme i paral·lela al perfeccionament del capitalisme, convertint la notícia, en essència una peça breu i esbiaixada de l’actualitat, en el centre de la cultura popular. Diaris, ràdios i més tard la televisió d’abast nacional i estatal, s’han convertit en els creadors de debats, d’idees compartides, de cohesió social, de mites i llegendes. El valor de la coherència, però, només s’ha mantingut en els mitjans de proximitat. Un gran valor!\nEl País renova l'equip directiu\nLa nova directora d'El País, Soledad Gallego-Díaz, ha remodelat a fons l'equip directiu del [...]\nLavinia impulsa una àrea especialitzada en continguts per a mitjans i institucions\nLavinia Magenta és la nova marca del grup especialitzada en la creació i producció de [...]\nTV3 reactiva la contractació per a la tardor\nLa injecció de 20,4 milions del Govern a la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals ha [...]


Disponibilitat Permanent: El Parlament elegeix Madaula com a secretària segona de la Mesa\nEl Parlament elegeix Madaula com a secretària segona de la Mesa\nLa present legislatura del Parlament té menys d’un mes per investir un President de la Generalitat. Altrament, es produiria la dissolució automàtica, tal com ja va passar amb la legislatura anterior. La president del Parlament, Laura Borràs, d’ençà de la investidura fallida de Pere Aragonès, no ha convocat cap roda de grups per proposar un candidat nou. Tot indica que, una vegada ERC i Junts, arribin a un acord, Borràs ho farà, i que aquest candidat serà Aragonès.\nLa legislatura, de tota manera, realitza els tràmits que li pertoquen. El 20 d’abril, la Mesa del Parlament, d’acord amb la Junta de Portaveus, realitzà la distribució de senadors de designació autonòmica entre els grups parlamentaris. Fent ús de la forma “imperiali”, els 8 senadors quedaren distribuïts entre 3 per al GP Socialistes i Units per Avançar, 3 per al GP d’Esquerra Republicana i 2 per al GP de Junts per Catalunya.\nD’altra banda, la renúncia de Jaume Alonso-Cuevillas a la secretaria segona de la Mesa del Parlament, motivada per discrepàncies internes de Junts, ha fet que avui el Ple hagi hagut d’elegir-ne substitut. En la votació ha guanyat Aurora Madaula (Junts), amb 74 vots, per davant de Lucas Ferro (ECP, amb 40 vots) i María Elisa García (Vox, amb 11 vots). Si Madaula ha comptat amb els vots del bloc independentista (Junts, ERC, CUP), Ferro ho ha fet amb el bloc d’esquerres (ECP i PSC) i García amb els de Vox. Cs ha optat per emetre un vot nul (“democràcia sí, sectarisme no”) i el PP ha votat en blanc. La substitució d’Alonso-Cuevillas per Madaula es pot llegir en clau d’una Mesa més decantada a la gestualitat.\nPublicat per DL a 3:31 p. m.\nEl Parlament elegeix Madaula com a secretària sego...\nEl model de Bazant i Bush per limitar la transmiss...\nL’Oceà Roig: 13 milions d’anys de nous fons marins...\nLa Perseverance inicia la producció d’oxigen a Mart\nLa quimerització d’embrions de ‘Macaca fasciculari...\nEls primers resultats de l’experiment Muon g-2 con...


Oficines a Sant Cugat | MINIM – mobiliari i il·luminació de disseny contemporani a Barcelona i Madrid\nOficines a Sant Cugat\nAdvance Sant Cugat és un edifici d'oficines de 6.951 m2 promogut per Grupo Clapé en el cor del prestigiós parc empresarial "Can Sant Joan" de Sant Cugat del Vallés (Barcelona). L'edifici, amb plena ocupació des de la seva inauguració en 2009, alberga companyies de prestigi com Nespresso i Laboratorios Roche.\nMINIM va dur a terme el projecte de moblament de les zones més socials d'aquestes magnífiques oficines situades a Sant Cugat (Barcelona): l'espaiós hall, la cafeteria i la recepció. Tres espais amplis i diàfans que es van equipar amb mobles de gran presència i colors vius.\nLes peces de mobiliari escollides són de firmes que són un referent a nivell mundial com USM, Living Divani, Paola Lenti i Fritz Hansen. Per a la il·luminació es van seleccionar el llum de sostre Sonora de Oluce i el llum de peu Bamboo de Viabizzuno.


19 de octubre de 2017 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nDaily Archives: 19 de octubre de 2017\nEls sindicats xifren en el 96% el seguiment de les aturades al metro i FGV en un 29%\nComunitat Valenciana, inicioBy admin 19 de octubre de 2017 Leave a comment\nEls sindicats UGT, SIF, CCOO i SCF, convocants de les aturades parcials de circulació en el conjunt de la xarxa de Metrovalencia, han xifrat en el 96 per cent el seguiment de l’aturada d’aquest matí, entre les 5.30 i les 9.30 hores, mentre que segons l’empresa ha estat del 29,5%. La parada d’avui està convocada en…\nEsther Lopéz (EUPV) presentara a Bétera el seu llibre "La Conquesta de les Ciutats"\ninicio, Oci i CulturaBy admin 19 de octubre de 2017 Leave a comment\nEsther López Barceló presentará el proper dijous 26 d’octubre a les 19:30 hores a Casa Nebot seu llibre “La Conquesta de les Ciutats” amb pròleg escrit per Alberto Garzón. La cita ha sigut organitzada per la grupació EU-PV Bétera. L’autora va ser diputada d’Esquerra Unida en les Corts Valencianes fins a 2015. Al seu llibre recull una sèrie…\nUn grup d'ultradreta espera a Mónica Oltra a les portes de la seua casa\nEFE. Diversos membres del partit d’ultradreta España 2000 han comès un escrache davant el domicili de la vicepresidenta del Govern valencià, Mónica Oltra, amb càntics i una pancarta a favor de la unitat d’Espanya, i l’han retransmès en directe a través d’una xarxa social . Al escrache, com aquest partit defineix l’acció portada a terme…\n33.000 persones assisteixen al Festardor 2017 celebrat a Bétera segons l'organització\ninicio, Notícies, Oci i CulturaBy admin 19 de octubre de 2017 Leave a comment\nCinc dies després que el Festardor arribara a la seua fi a Bétera l’organització ha volgut fer balanç dels tres dies de música celebrats al polígon Horta Vella de la localitat. Segons afirma l’empresa organitzadora el saldo ha sigut més que positiu “ja que entre els tres dies de durada van passar pel recinte més de 30.000…


El Temporada Alta portarà cinc espectacles a Torroella de Montgrí i Palafrugell - El Gerió Digital\nEl Temporada Alta portarà cinc espectacles a Torroella de Montgrí i Palafrugell\nLa Fundació Vila Casas i els dos ajuntaments renoven el conveni amb el festival\nDilluns, 1 d'agost de 2016 11:27h\nL’Auditori Teatre Espai Ter i el Museu Palau Solterra de Torroella de Montgrí així com el Teatre Municipal de Palafrugell seran les seus del Festival Temporada Alta durant els pròxims dos anys, després de la recent renovació del conveni que comporta a més un major nombre de muntatges. Concretament se’n podran veure cinc -tres a Torroella i dos a Palafrugell- entre els quals hi ha ‘El Florido Pensil (nenes)’, un muntatge en clau d’humor sobre l’escola franquista amb Victòria Pagès, Roser Batalla, Lloll Bertran, Isabel Rocatti i Mireia Portas; ‘Caiguts del cel’, la comèdia de Sébastien Thiéry protagonitzada per Emma Vilarasau, Jordi Bosch, Àlex Casanovas i Anna Barrachina, versionada i dirigida per Sergi Belbel i ‘Non solum’, una comèdia existencial interpretada per Sergi López que porta més de deu anys girant pel món, entre d’altres.\nL’acord s’ha signat amb la Fundació Vila Casas –que té museus als dos municipis-, els ajuntaments i el Festival Temporada Alta. Aquesta fundació ja va promoure l’any passat la signatura d’un conveni amb els representants del certamen per incorporar l’Auditori Teatre Espai Ter de Torroella i el Teatre Municipal de Palafrugell a la xarxa de seus del festival gironí. Ara l’acord s’ha renovat, amb una vigència de dos anys, i s’ha ampliat el nombre de muntatges que s’hi representaran.\nPel que fa als espectacles que es podran veure a l’Auditori Teatre Espai Ter, es tracta d’’El Florido Pensil (nenes)' el 28 d’octubre, un muntatge en clau d’humor sobre l’escola franquista que compta amb les actiurs Victòria Pagès, Roser Batalla, Lloll Bertran, Isabel Rocatti i Mireia Portas. El 18 de novembre es representarà ‘Caiguts del cel, una comèdia de Sébastien Thiéry protagonitzada per Emma Vilarasau, Jordi Bosch, Àlex Casanovas i Anna Barrachina, versionada i dirigida per Sergi Belbel. Les entrades d’aquests dos espectacles ja estan a la venda.\nEl tercer espectacle, ‘Cosas que se olvidan fácilmente’ (3 i 4 de desembre) de Xavier Bobés, tindrà lloc al Museu Palau Solterra de Torroella de Montgrí. Amb un aforament màxim de només cinc espectadors per funció, aquesta obra ha recollit des de la seva estrena el reconeixement i l’aplaudiment del públic. A Torroella es faran 5 funcions d'aquest espectacle.\nEl Teatre Municipal de Palafrugell acollirà ‘Ara Malikian & José Luis Montón el dia 11 de novembre amb un repertori que fusiona jazz i flamenc. També es podrà veure ‘Non solum’ el 2 de desembre, una comèdia existencial interpretada per Sergi López que porta més de deu anys girant pel món. Les entrades per aquests 3 últims espectacles es posaran a la venda el mes de setembre.\nEl Festival Temporada Alta donarà a conèixer tota la programació amb més d’un centenar de propostes el pròxim 31 d’agost.


Ajuntament de Mollet del Vallès - El projecte Entorn sense fum, un altre exemple de bona pràctica de l'Ajuntament de Mollet\nEl projecte Entorn sense fum, un altre exemple de bona pràctica de l'Ajuntament de Mollet\nLa campanya de prevenció del tabaquisme ha estat inclosa al Banc de Bones Pràctiques dels Governs Locals de Catalunya de la Federació de Municipis de Catalunya i de la Fundació Carles Pi i Sunyer d'Estudis Autonòmics i Locals.\nMollet del Vallès es va adherir al projecte Entorn sense fum l'any 2013 amb l'objectiu de promocionar models saludables i prevenir el tabaquisme des de la infància amb espais lliures de fum a l'entorn d'equipaments i centres escolars.\nEntorn sense fum consta d'un seguit d'actuacions orientades a la prevenció del tabaquisme adreçades principalment a la infància i a l'adolescència. Actualment formen part del projecte un total de 54 equipaments de Mollet amb la retolació que recomana no fumar al seu entorn. Els rètols també han estat instal·lats a 23 parcs infantils de la ciutat, a proposta del Síndic Personer de Mollet.\nA banda de la retolació, el projecte també desenvolupa programes preventius del tabaquisme en centres educatius, com Classe sense fum, tallers de prevenció del tabac i la participació dels escolars en xerrades i exposicions sobre el tabaquisme.\nLa Federació de Municipis de Catalunya i la Fundació Carles Pi i Sunyer d'Estudis Autonòmics i Locals consideren que aquestes experiències representen una aportació innovadora i de qualitat i que poden servir de referència per a d'altres ajuntaments o entitats locals.


Taller d'Escriptura Creativa: L'aigua envanida (Carme Marquès)\n“El meu bressol, les fonts més pures i netes dels Pirineus Orientals, entre Catalunya i França, dins el Parc Nacional d’Aigüestortes.\nSempre m’he considerat una aigua d’arrels privilegiades i com a tal he estat considerada. A més, dono vida a tota mena de vegetació: arbres i matolls; també a la flora, abundant: flor de neu, flor del vent, lliri pirenaic, bardana, gencianes i altres; i a diverses espècies d’animals: l’ós bru, porc senglar, perdiu blanca, sargantana aranesa, etc... Com veieu sóc molt important.\nViatjo arreu del territori. També per tota la península Ibèrica, envasada en una ampolla de disseny estilitzat molt elegant. Presideixo les taules més sofisticades envoltada de les menges més exquisides, els vins que m’acompanyen són de les millors bodegues del nostre país.”\nAquesta aigua tan vanitosa viatjava dins d’una ampolla de disseny estilitzat, i s’havia cregut que era com l’envàs on era continguda; alta, esvelta de formes equilibrades, el súmmum de la perfecció.\nI vet aquí que un dia un accident fortuït li va treure de cop i volta tota fantasia del cap, i va veure el que era en realitat; una cosa incolora, inodora i insípida, a més d’incorpòria, ja que no tenia un cos únic, sinó que s’adaptava allà on l’abocaven.\nUn perill latent, que es faria evident en el cas que s’aboqués sobre les estovalles, ja que aquestes l’absorbirien fent-la desaparèixer deixant només una taca humida sobre la roba.\n(PS: Qualsevol cosa que sigui dita en llatí, sona més profunda.)\nEtiquetes: 086. L'aigua dins l'ampolla / Cervantes i Shakespeare, 86. L'aigua dins l'ampolla / Cervantes i Shakespeare, Carme Marquès, Curs 2015-2016


794 peces formaran part del Museu de Camilo Sesto d'Alcoi\nL'alcalde d'Alcoi, Toni Francés, juntament amb el regidor de Cultura, Raül Llopis, han anunciat en roda de premsa que ja s'ha arribat a l'acord entre l'albacea i el fill de l'artista alcoià perquè aquests objectes estiguen en el futur museu dedicat al cantant\nTags: Camilo Sesto, Museu Camilo Sesto\nSegons han informat l’alcalde d’Alcoi, Toni Francés i el regidor de Cultura, Raül Llopis, ja s’ha arribat a un acord entre l’albacea i el fill de Camilo Sesto, perquè els seus objectes personals i professionals formen part del museu dedicat a la seua figura.\nEn aquest acord s’ha fet un inventari amb tot el legat de l’artista, i les dos parts ja disposen d’aquest document. També des d’un principi, es va arribar a un acord per a poder visitar la casa de Camilo Sesto a Madrid i poder veure els objectes.\nPrimerament, al mes de novembre es van traslladar els reconeixements de l’artista al llarg de la seua trajectòria, i ja més tard, en febrer, es van poder arreplegar aquells més personals.\nDes del mes de gener fins ara, s’ha estat treballant en aquest document que recull, ben catalogades, les 794 peces que formaran part del Museu Camilo Sesto d’Alcoi, per a formalitzar aquest acord.\nEntre aquestes peces podrem veure tots els premis i distincions honorífiques que va guanyar l’artista, objectes professionals com a instruments o vestimenta, així com objectes més personals com la seua col·lecció de vinils o quadres realitzats pel mateix Camilo.\nL’Ajuntament ha volgut agrair al fill de l’artista, Camilo Blanes Ornelas, per la seua col·laboració per a conservar i difondre el legat del cantant alcoià.\nAquest museu ja és quasi una realitat, i era desig de l’artista que el seu legat i la seua obra estiguera en la ciutat que el va veure nàixer. Com ha explicat Toni Francés, es farà “el museu que Camilo mereix”.\nA més a més, també han anunciat la possibilitat que en algun futur aquest inventari puga augmentar i arriben nous objectes de valor i interés per a estar dins d’aquesta col·lecció de records de l’alcoià més internacional.\nAra mateix, la situació d’aquest museu està més paralitzada del que devia estar, ja que, per culpa de la pandèmia, encara no s’ha pogut encarregar la redacció del projecte per al museu, però s’espera que estiga preparat abans que finalitze l’any. Una vegada estiga el projecte i se sàpiga amb seguretat les dimensions que fan falta per a custodiar tot aquest material, es decidirà quin serà el lloc adequat per a preservar la figura de Camilo Sesto.\nEl projecte té una partida inicial de 50.000 euros d’inversió, però l’alcalde d’Alcoi ha argumentat que aquest projecte revertirà en la nostra ciutat, ja que molts fans de tot el món visitaran aquest museu, com ja s’està fent amb les rutes guiades sobre la seua vida a Alcoi.\nTambé s’ha anunciat que el desig de Camilo Blanes Ornelas, és construir un mausoleu per a poder col·locar les cendres del seu pare i així que els seus fans puguen visitar-ho. Encara que aquest projecte és competència del seu fill, l’Ajuntament ha afirmat que col·laborarà en fer aquest projecte una realitat.


Els éssers vius es perpetuen en el temps (funció de reproducció) – Tresor de Recursos\nEls éssers vius es perpetuen en el temps (funció de reproducció)\ntresorderecursos C. Científica 07/12/2020 10/05/2021\nLa funció de reproducció: Els éssers vius es perpetuen en el temps, generació rere generació, de manera que transmeten les característiques bàsiques de l’espècie als seus descendents (passen la informació genètica i per això es comparteixen característiques comunes intraespeciífiques i s’assemblen als progenitors). És important treballar a classe amb la idea de continuïtat de la vida i de transmissió de la informació.\nI també diferenciar la dualitat entre unitat-diversitat (unitat -característiques bàsiques de l’espècie- i diversitat -característiques individuals-). La reproducció és necessària per a perpetuació de les espècies, però no assegura la supervivència d’un determinat ésser viu.\nNens de P5 observen els petits animals del jardí de l’escola i els dibuixen. Després discuteixen si són el mateix tipus d’animal o no, i els agrupen en funció de característiques comunes: com es mouen, nombre de potes, etc. En aquests exemples, es veu com els van classificar segons fossin centpeus o aranyes, tot tenint en compte que podien ser ben diversos (l’observació i el dibuix que en feien). Quan es reprodueixen, el nou ésser viu és de la mateixa espècie però poden ser diferents.\nFont imatges: “Els éssers vius del jardí” (centpeus i aranyes). Neus Garriga. Esc. Coves d’en Cimany, P5.\nHi ha espècies que per crear un nou organisme necessiten de la unió de dues cèl·lules (peces) que provinguin de dos organismes diferents -mascle i femella- (reproducció́ sexual), mentre que en d’altres a partir d’una única cèl·lula es pot generar un nou individu (reproducció́ asexual). Un bon nombre d’éssers vius combinen els dos tipus de reproducció.\nA més de donar-se la reproducció a nivell d’individu, es dóna també a nivell cel·lular. Això permet als éssers vius créixer (augmentar de mida), renovar els teixits envellits i desenvolupar-se (modificar òrgans –per exemples els sexuals- o l’estructura –metamorfosi-). En aquest cas, la reproducció és asexual, de manera que totes les cèl·lules tenen el mateix material genètic\nUna altra idea clau és la de cicle de vida, que comporta relacionar la reproducció per crear nous organismes i la reproducció per créixer i desenvolupar òrgans. Els cicles de vida poden ser molt variats, però tenen aspectes comuns a destacar:\nEls canvis són continus, però al situar-los en un cicle cal discretitzar-los, és a dir, identificar fases o estadis-clau que el componen a partir d’observacions directes (sempre que es pugui).\nHi ha canvis que es donen entre un estadi i el següent (entre l’abans i el desprès) que són els significatius.\nAquests canvis tenen causes que caldrà identificar i explicar, pensant que sovint depenen de la relació amb els canvis de les condicions del medi. Depenent de cada espècie, l’alteració d’aquestes condicions trenca els cicles o els desvia.\nPer tant, aprendre sobre el cicle de vida implica entendre els canvis entre una fase i l’altre, i no sols saber-ne els noms o dibuixar-les.\nCom és que els descendents s’assemblen als progenitors?\nEls infants ja intueixen des de petits la necessitat de dos progenitors, per exemple en el cas de la reproducció dels pollets. Diuen a P5: “els ous a vegades no tenen pollet perquè no hi ha cap gall al galliner”, o “per tenir fills cal tenir un pare i una mare, si només hi ha gallines no poden néixer pollets”. Però també n’hi ha d’altres que creuen que els pollets poden néixer de tots els ous per ‘art de màgia’ i diuen: “Quan surt l’ou, surt el pollet, ja està a dins de la panxa”, amb la controvèrsia de que per uns es desenvolupen a l ́interior de la panxa de la gallina i pels altres es formen quan aquesta ha fet la posta dels ous (“el pollet es forma quan la gallina l’escalfa”).\nMichel Van Zeveren (2009). És meu això!. Barcelona: Ed. Corimbo.\nDesprés d’una conversa on es contrasten punts de vista, comencen a aprofundir una mica més. Així, quan la mestra pregunta: “Com sap l’ou que ha de néixer un pollet i no un ànec o un cigne?”, els infants diuen: “Per poder néixer els pollets hi ha d’haver un gall” o “El pare posa una cosa dins la mare i després es forma el nen. Passa el mateix en els pollets”, respostes que incideixen en el paper del gall i no en el de la gallina. Una altra nena sí que hi fa referència i diu: “Perquè l’ou té informació que ve del gall i de la gallina” (Neus Garriga, Esc. Coves d’en Cimany P5).\nPer estimular la conversa és útil partir d’un conte: “És meu això!”. Els nens i nenes discuteixen què pot sortir d’un ou com el dibuix de la portada, i tot i que pensen en molts tipus d’aus, també fan referència a d’altres éssers vius. Per promoure la conversa va bé plantejar preguntes similars a les anteriors.\nTambé pot ser útil preguntar-nos sobre les similituds i diferències entre un ou i una llavor. Ens podem preguntar: “És el mateix una llavor que un ou? Les plantes també necessiten que s’ajunti una part ‘mare’ i una altra ‘pare’ per reproduir-se? Com es fecunden els arbres com les palmeres que tenen un sol tipus de flor per tal que es desenvolupin els fruits i les llavors?\nCom sabem si és un ou, una llavor o un gra de sorra?\nEs poden donar ous d’animals (per exemple, d’insecte pal, d’artèmies), d’alguna llavor petita (de pèsols, de raves, de mill) i grans de sorra -que s’assemblen molt exteriorment-, perquè dissenyin un experiment per poder decidir si són éssers vius i si són d’animals o plantes, i promoure un procés d’indagació per trobar proves.\nFont de les dues imatges: Victòria Carbó. Esc. Josep Maria de Sagarra, 1r\nUna prova també és observar el naixement dels éssers vius (en aquest cas, insectes pal) amb la lupa. Inicialment parlen de ’boletes’, i l’evidència de que són ous la poden explicitar quan, amb l’ajuda d’una càmera digital, comproven que en neixen.\nCom s’alimenta el fetus dins de la panxa de la mare?\nEn el cas de l’ésser humà, els nens i nenes es pregunten sovint sobre com està el fetus dins de la panxa de la mare i com s’alimenta i com pot respirar. Inicialment només pensen en la connexió a partir del cordó umbilical, però poc a poc van reconeixent més relacions amb altres parts del cos de la mare. En les fotografies següents s’observa les representacions inicials i com finalment representen un procés molt més complex.\nFont: Mariona Trabal. Esc. Orlandai, 6è\nCom ho fan les plantes i els fongs per reproduir-se?\nEn el cas de les plantes, especialment dels arbres, els nens i nenes no pensen en que es poden reproduir per llavors i parlen d’una reproducció de tipus vegetatiu. Quan se’ls demana, a l’observar un arbre, “D’on pot haver ‘sortit’?, pensen més en que “ha sortit de l’arrel d’un altre arbre” (és a dir, utilitzen la idea de rizoma), o “perquè es va plantar una branca d’un altre arbre” (reproducció per esqueixos).\nSerà interessant discutir amb l’alumnat com són d’iguals o no els éssers vius que es reprodueixen de manera vegetativa o els que ho fan per llavors o ous, i reconèixer que si sempre fos la reproducció de tipus vegetativa tots serien molt iguals i no hi hauria diversitat (i per tant, davant d’una plaga o pertorbació tots els individus es veurien afectats). Es pot reflexionar a partir de la reproducció de l’estrella de mar, ja que habitualment els infants es fixen i recorden que es reprodueixen per l’escissió d’un braç (reproducció asexual), fet que comporta que els fills siguin idèntics al seu únic progenitor, però no pensen en que també es reprodueixen sexualment i, en aquest cas, tenen trets dels dos progenitors.\nEls infants poden observar amb el microscopi les espores dels bolets (cèl.lules reproductores que sobreviuen en condicions desfavorables de temperatura i humitat, però que es desenvolupen quan les condicions son bones).\nFont imatge: David Vilalta. Esc. Dovella, 3r\nEs poden observar fongs i plantejar-nos com es reprodueixen. Per exemple, ens podem preguntar per la història d’un bolet: “Sempre ha estat així?” “Com era abans? D’on va sortir? Com serà després?”. Els infants observen les espores i es demanen: “Seran llavors?”.\nTambé poden observar amb el microscopi la floridura del pa (rhizopus) o la del tomàquet o formatges (penicilllium).\nFont imatge: Pilar Garcia, IS Joan Oliver, 15 anys.\nCom creix un animal?\nEls alumnes només acostumen a associar la reproducció al naixement de nous individus i els és difícil pensar que també hi ha una reproducció a nivell cel·lular (de les ‘parts’ o peces). Aquesta reproducció és la que explica el creixement, la renovació dels teixits i el desenvolupament d’òrgans. Creuen que es creix perquè la carn i els ossos s’expandeixen, i també tenen dificultats per reconèixer que organismes en diferents etapes de metamorfosi pertanyen a la mateixa espècie. El conte: “La promesa del renacuajo”, és un bon recurs didàctic per generar interrogants al voltant del tema.\nImatge. Portada de: Jeanne Willis, & Tony Ross (2007). La promesa del renacuajo. Barcelona: Ed. Serres/RBA\nEls infants tenen ja idees sobre el creixement que caldrà anar ajudant a ampliar i, en alguns casos, a reconstruir. Per exemple, des de ben petits (P5) quan pensen en les transformacions que tenen lloc dins dels ous quan es desenvolupen els pollets diuen: “Li van sortint cosetes”. Parlen de ‘venes’, perquè ho relacionen amb la necessitat que els arribin aliments a través de la sang, i d’òrgans. En aquest cas, ja creuen que el primer que es desenvolupa és el cervell i ho argumenten dient que és la part que “dóna les ordres a tot el cos”, però no pensen en els nervis i en el sistema nerviós d’una manera més global. D’altres prioritzen el cor, perquè “fa que la sang es mogui per totes les parts” i així els arribin els aliments a totes les parts. Les d’altres parts del cos (ossos, potes, el bec…) creuen que es van formant després. Tenen clar que perquè es vagin desenvolupant cal que els hi arribi ‘menjar’. Parlen que el pollet dins de l’ou menjarà “amb la corda que té que va fins a la clara”, que “la clara li arriba per un tub com en els bebès”, que “d’aquesta manera el pollet va creixent” i que “el pollet naixerà quan s ́acabi la clara”. Les idees les representen per mitjà de ‘maquetes’.\nEn equip, els infants realitzen maquetes d’etapes del desenvolupament del pollet dins de l’ou i expliquen què representen.\nFont: Neus Garriga, Esc. Coves d’en Cimany P5.\nImatge: Neus Garriga, Esc. Coves d’en Cimany P5.\nPer promoure que pensin en el creixement, nascuts els pollets, els infants poden recollir dades sobre l’augment de pes i el desenvolupament de nous òrgans. També podem establir paral·lelismes amb els éssers humans i promoure la reflexió al voltant de: “Què canvia i què no canvia quan creixem?” i també plantejar-nos: Com creixen els ossos? “Com és ‘cura’ un os quan es trenca?” o, “Com és que només creixem fins a una certa edat?”\nDes de ben petits utilitzen instruments per comprovar el creixement en pes i alçada.\nQuan els infants crien animals, com per exemple en el cas dels pollets, és normal que observin que alguns d’ells es moren. Si es promou una conversa, es pot parlar dels òrgans que deixen de funcionar i de tot allò que ja no poden fer, i també, dels sentiments i emocions que provoca el fenomen de la mort.\nAquest procés de construcció de coneixements al voltant de la reproducció es pot aplicar a d’altres éssers vius. En aquest altre exemple, s’ha treballat a partir de les idees prèvies que expressen els infant en dibuixos per representar el desenvolupament d’animalons (escarabats, cargols, cucs de seda…). Després conversen, tot comparant els seus dibuixos, observen individus en diferents estats fent servir la lupa, i busquen informacions que els permeten fer propostes de millora (feedback). Aquestes millores les expressen en nous dibuixos.\nDibuixos inicials per explicar el desenvolupament de diferents animals.\nFont: Neus Garriga, Esc. Turó del Cargol, 1r.\nDibuixos després de revisar els inicials: metamorfosi del cuc de seda\nFont imatges: Esther Pajarols i Mª Jesús Astilleros. Esc. Bellaterra 3r.\nSovint el creixement de plantes (i també d’altres éssers vius) s’estudia només de forma descriptiva, sense plantejar-se preguntes que promoguin pensar en funció del model d’ésser viu, ja sigui treballant a l’hort o senzillament, quan es demana fer germinar alguna llavor. Per exemple, és molt diferent demanar que posin una llavor en un cotó fluix humit i observin com va creixent la planta, que no pas plantejar el repte de fer-la créixer posant-la al lloc que creguin que germinarà millor i després explicar perquè creuen que ha crescut bé o no tant. En el primer cas, només recullen dades i les representen gràficament, mentre que en el segon, primer han de planificar com fer-ho i després justificar la seva gràfica en comparació a d’altres.\nTambé promou molt la reflexió plantejar que observin una llavor (seca i humida), s’imaginin com és per dins en cada cas, i ho dibuixin. Sovint, pensen que s’expandeix, o es van originant capes (com les de la ceba), que van ‘apareixent’ parts, o que l’aigua circula com un riu que va augmentant el cabal.\nEn general els infants i joves no diferencien la part dels cotiledons, en la que les cèl.lules no es reprodueixen, i la de la part embrionària, en la que es desenvolupen l’arrel i la tija.\nFont: Esther Pajarols i Mª Jesús Astilleros. Esc. Bellaterra 3r.\nCom canvien els éssers vius al llarg de la vida?\nEl coneixement dels cicles de vida de diferents éssers vius possibilita fer prediccions de futur i inferir el passat (tenint en compte que juguem sempre amb la incertesa). Preguntes interessants a plantejar entorn el cicle de vida són: “Com és? Com era? Com serà? Com és que podem reconèixer que és un mateix individu si canvia constantment?”. I també serà important plantejar-ne d’altres que relacionin la funció de reproducció amb les de nutrició i relació: “Què necessita l’organisme en cada moment del cicle?” “Com es regula l’organisme per respondre a les variacions del medi en cada moment del cicle?”\nExemples de representacions lineal i cíclica de cicles de vida del cuc de seda.\nFont: Mercè Marimón, Esc. Baloo, 2n\nUn cicle de vida es caracteritza per ser alhora lineal i cíclic, és a dir, és un cicle que mai retorna a l’individu inicial. Els nenes i nenes utilitzen els dos tipus de representacions, i pot ser interessant animar-los a utilitzar esquemes de tipus helicoïdal.\nPer saber-ne més: Márquez, C. (2006). Pensar i veure el món a través del concepte de cicle. Ciències, 4, 32–37.\nImatge esquerra: exemple de representació helicoïdal del cicle de vida d’una planta.\nQuan s’ha treballat aquesta idea de cicle l’alumnat és capaç de transferir-ho a la interpretació i predicció de nous fenòmens, tal com es veu en l’exemple següent.\nExemple de pregunta i resposta aplicant idees del cicle de les plantes\nIdees clau de la funció de reproducció\nTots els éssers vius es perpetuen en el temps de manera que transmeten les característiques bàsiques de l'espècie als seus descendents (passen la informació genètica d’una generación a l’altra), i fa que s’assemblin als progenitors.\nHi ha espècies que per crear un nou organisme necessiten de la unió de dues cèl·lules que provinguin de dos individus diferents (reproducció sexual), mentre que en d’altres a partir d’una única cèl·lula poden generar-ne un de nou (reproduccó asexual). En aquest cas, els descendents són genèticament iguals que el progenitor. Un bon nombre d’éssers vius combinen els dos tipus de reproducció.\nEls mascles i les femelles poden presentar el mateix aspecte o ser diferents. Hi ha espècies (bona part de les plantes amb flor i també alguns animals, com el cargol, estrelles de mar, cucs...) que tenen els dos sexes, tot i que en la majoria la fecundació té lloc entre dos individus diferents.\nLa fecundació es produeix quan s’uneixen dues cèl.lules -un òvul, i un espermatozoide o un gra de pol·len- i donen lloc a embrions, ous i llavors. Pot ser externa si té lloc fora del cos de la femella (per exemple, peixos i amfibis), o interna (insectes, aus, mamífers, plantes amb flor...).\nEn la majoria dels mamífers i, en concret, de l’ésser humà, les cries es desenvolupen a l’interior del cos de la mare. La placenta serveix per proporcionar a la cria l’aliment i l’oxigen i possibilita l’excreció de les substàncies de rebuig.\nA més de la reproducció a nivell d'individu, en els éssers vius pluricel·lulars es dóna també a nivell cel·lular. Això permet als éssers vius créixer (augmentar de mida), renovar els teixits envellits, i desenvolupar-se (modificar òrgans –per exemples els sexuals- o l’estructura –metamorfosi-). Aquesta reproducció és asexual, de manera que totes les cèl·lules tenen el mateix material genètic.\nL’herència no només es passa de progenitors a descendents sinó que també es transfereix cada vegada que es reprodueix una cèl·lula.\nEs parla de cicle de vida per referir-se als canvis en els éssers vius en el temps (naixement, creixement, desenvolupament, maduresa i vellesa). En aquests canvis s’interrelacionen la reproducció per crear nous organismes i la reproducció per créixer i desenvolupar òrgans.\nEls cicles de vida tenen a veure amb les condicions del medi. Depenent de cada espècie, canvis en aquestes condicions poden trencar o alterar els cicles.\n← Els éssers vius es relacionen amb el seu medi (funció de relació)\nL’ecosistema, un escenari interactiu on succeeix l’evolució biològica →


Estadística de modificacions al Padró Municipal d'Habitants de València\nCódi de l'operació estadística: 0204006\nDescripció: Anàlisi estadístic de les modificacions registrades al Padró Municipal d'Habitants durant un determinat període de temps. Les modificacions poden ser altes (per immigració, per naixement o per omissió) , baixes (per emigració, per defunció, per caducitat, d'ofici, per duplicitat o per inscripció indeguda) o modificacions de dades (canvis de domicili o modificacions sense canvi de domicili) al Padró. Els resultats provenen de l'explotació estadística del fitxer de variacions al Padró Municipal d'Habitants amb data referència en un determinat interval temporal d'interés\nSubtema: Moviment Natural de la Població i Moviment Migratori\nVariables d'estudi: Altes, Baixes, Modificacions\nVariables de classificació: Tipus de moviment, sexe, edat, nacionalitat, nivell d'estudis, lloc de naixement


Anem a Sant Llorenç « Directori WebQuest de la Comunitat Catalana de WebQuest\nAquest trimestre farem una sortida al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac. Per poder gaudir plenament d’aquesta excursió, què us sembla si investiguem algunes coses sobre el Parc?\nPer exemple, què és un Parc Natural, quines normes tenen aquests espais, on està situat, com hi podem arribar, quins animals o plantes ens hi podem trobar, contes o llegendes sobre el Parc. Crec que entre tots podem fer-ho tot i molt bé!\nPosem-nos mans a la feina!\nAutora: Anna Maria Usieto Alvarez


IV EDICIÓ (2022)\nIV Edició: Els Finalistes\nIV Edició: Els Candidats\nIV Edició: El Jurat\nIV Edició: Bases Reguladores\nVota pel teu candidat al IV Premi al Mèrit Faller Individual o Col·lectiu\nDelegación de interpretación musical de la falla Plaça Dos de Maig\nYolanda Santisteban i Recamales\nSantiago Puentes i Segarra\nIván Ortiz i Silverio\nJosé Lombardero i Fernández\nFrancisco Arjona i Molina\nJuan Miguel Escrich i Pinazo\nJosé Augusto Martínez i García\nJuan Pedro Ortega i Robledillo\nVota pel teu candidat al IV Premi al Mèrit Faller Professional o institucional\nGESPA, gestión y Servicios de Paterna, S.L.U.\nJosé Badia i Roca\nCentres Comercials Carrefour, S.A.\nJose Miguel Colás i Peris\nProtecció Civil de Paterna\nTeresa Segarra i Belda\nDistribuidor Oficial Pillatoner.es\nLa primera edició del Premi al Mèrit faller de la vila de Paterna va sortir com una iniciativa de la nostra comissió per tal de donar valor a la marca «Falles de Paterna».\nVolíem que es donara un reconeixement públic a persones, grups o entitats, de l’actualitat o del passat que al llarg del temps o de forma puntual han desenvolupat un treball que ha contribuït a l’enaltiment, fonament i prestigi de les falles de Paterna.\nEl Premi va ser tot un èxit i va calar de manera meravellosa entre tots els fallers de la ciutat.\nA continuació detallem qui va formar part del jurat i les diferents candidatures que anaren quedant al camí fins a proclamar el vencedor d’aquest any.\nCal recordar que guanyadors, candidats, membres del jurat i comissió tots junts fem que cada dia, mes si cap, les falles de Paterna s’elegisquen com unes de les més importants festes del nostre poble i traspassen fronteres més en allà de la nostra vila i es convertisquen en referent del món faller.\nBases Reguladores 2019\nEntrega del guardó\nLa nit del passat dissabte dia 9 de Febrer de 2019, la comissió va celebrar el sopar de Gala dels seus Fallers d’Honor, on va reunir a una gran part dels seus integrants per acompanyar, tant als seus fallers i falleres d’honor, com alguns col·laboradors que durant aquest exercici ens han ajudat d’una forma especial, als quals se’ls va fer lliurament d’un xicotet obsequi. El lloc que va acollir aquesta I edició d’aquest guardó va ser la mateixa seu de l’associació. Els encarregats de presentar l’esdeveniment van ser Maria Medel i Jorge Arjona, dos joves que pertanyen a la comissió, que com bé diu el president de Mortes “aquests joves han passat de ser el futur a ser el present”.\nL’acte va estar presidit per les Falleres Majors de la Comissió, Sonia Das i Cristina Arnaiz (FMI), els Presidents de la comissió Alfons Morcillo i Joan Bernabé (Inf), així com per l’Alcalde de la Vila de Paterna, Juan Antonio Sagredo i pel President de la Federació Junta Local Fallera de Paterna, Gregorio Buendía, que no es van voler perdre l’esdeveniment.\nEn el moment del lliurament, es va nomenar al jurat de la I edició del premi al mèrit faller i es va fer un repàs de totes les candidatures que hi han hagut en aquesta edició per obtenir el guardó, per acabar nomenant a la candidatura guanyadora, que ha estat la Delegació de Llibret de la Falla Mariano Benlliure – Poeta Zorrilla de Paterna, on van pujar a recollir el premi, el seu President Adrián Guzmán acompanyat de Juan Carlos Gómez, membre en aquests últims anys de la delegació de llibret guanyadora d’aquest premi.\nEn el moment del lliurament, tant el jurat, President de la JLF i Alcalde, van dedicar unes paraules, donant l’enhorabona a la comissió organitzadora de l’esdeveniment, animant-los a seguir amb aquesta iniciativa, per molts anys més, així com al guanyador. L’últim a parlar va ser el president de la comissió que es va alçar amb el guardó, on amb unes boniques paraules va agrair haver estat els guanyadors en aquesta I edició, ja que per a ells ja era un premi el fet d’estar nominats al costat dels altres candidats, on es trobaven, noms molt coneguts i amb un alt prestigi en el món faller de Paterna, ni que dir, l’alegria de saber-se guanyadors i que se’ls reconega en la seua pròpia terra.\nEs va acabar la nit, amb un brindis per les Falles de Paterna i les Falles 2019.\n#SomFalla #SomFamilia #SomMortes #PremiMèritFallerViladePaterna #Falles2019


L’enquesta, accessible des de les xarxes de la formació, formula 27 preguntes sobre la incidència de la pandèmia\nAmb el lema «I tu, què dius? Conta’ns Xirivella» Compromís per Xirivella acaba de llançar una enquesta per a valorar la incidència de la crisi sanitària que estem vivint entre la població. El formulari de preguntes, amb versions en valencià i en castellà, està accessible des de les xarxes socials i el web de la formació (www.xirivella.compromis.net).\nLes 27 preguntes incideixen, sobre tot, en la gestió municipal, però també en les iniciatives de Compromís, que reparteix en tres blocs. En primer lloc, aquelles que ha estimat el govern municipal, com ara reforçar l’atenció a les víctimes de la violència masclista. Després, les estimades parcialment o en estudi, com dotar d’EPI (mascaretes, guants, etc.) el personal municipal o instal·lar mampares en els servicis que ho requerisquen. Finalment, les propostes de Compromís que l’equip de govern ha rebutjat o no ha contestat, com l’assessorament i defensa del xicotet comerç davant la competència deslleial dels grans supermercats.\nL’última secció projecta una mirada al futur i pregunta per les que haurien de ser les prioritats municipals en el futur pròxim, com s’espera que siga la «nova normalitat» o quina és la major preocupació dels veïns i veïnes de Xirivella.\n«Per a nosaltres –explica Ricard Barberà, portaveu de la formació– és important saber l’opinió dels nostres veïns i veïnes. En els pròxims mesos l’Ajuntament haurà de prendre decisions molt importants i l’equip de govern no pareix que estiga massa interessat a saber l’opinió de la ciutadania. De fet, ja abans de la crisi s’havia carregat un instrument de participació ben consolidat com eren els consells de barri, sense haver implantat cap alternativa. Ara, el govern PSPV-PSOE i Podem ni tan sols ha buscat la manera que veïns i veïnes puguen preguntar en els plens.»


2015-02-17 12:febrer:th 12:00:00\nPle num 2/2015\n1 Ratificació de la modificació d’Estatuts del Consorci del Parc de la Serralada Litoral\n2 Ratificació de la modificació d’Estatuts del Consorci Localret\n3 Ratificació de la modificació d’Estatuts del Consorci per al Tractament de Residus Sòlids urbans del Maresme.\n4 Determinació dels dos dies festius addicionals d’obertura comercial per a l’exercici 2015\n5 Expedient MC/003/2015, finançat mitjançant transferència de crèdit\n6 Adhesió de la Biblioteca pública de Can Llaurador a les Biblioteques catalanes associades a La Unesco.\n7 Ratificació de la Resolució de l’Alcaldia núm. 32/2015 d’incoació expedient de contractació del servei de neteja d’edificis municipals del terme municipal de Teià, mitjançant procediment obert atenent a diversos criteris de valoració de les ofertes per a la selecció de l’adjudicatari.\n8 Declaració de les obres de reforma edificació al c. Comte Godó, 4, com d’especial interès o utilitat pública.\n9 Rectificació d’error material en expedient del pressupost general de l’Ajuntament per a l’exercici 2015\n10 Modificació Puntual núm. 14 del Pla General d’Ordenació Urbana corresponent als sectors Folch i Torres, Psg. de Sant Berger i Secció Institut.\n11 Informe seguiment Pla d’Ajust, 4T 2014\n12 Informe de tresoreria-intervenció sobre compliment dels terminis de la Llei 15/2010, 4t 2014\n13 Informe sobre període mig de pagaments 4t 2014.


Barcelona haurà de revisar el seu pla de viabilitat econòmica i financera fins al 2013 « Plataforma de Veïns Afectats del Barri del Congrés\n« Resum de la Comissió de Seguiment de les obres del Canódromo, 27-Maig 2010.\nBarcelona inyecta la última aportación de arena a sus playas »\nEl pla econòmic i financer fins al 2013 que l’Ajuntament de Barcelona va haver d’aprovar el desembre passat per eixugar el dèficit de 196 milions en els comptes d’enguany del consistori s’ha convertit en lletra morta amb la prohibició indiscriminada del govern espanyol que les administracions locals assumeixin més endeutament l’any vinent. L’equip de govern de Jordi Hereu havia previst incrementar el 2011 amb 300 milions d’euros els préstecs a llarg termini del consistori, per poder mantenir un grau d’inversió elevat en l’últim exercici del mandat municipal. Ara, la perspectiva és que la despesa real del consistori caigui a la meitat dels registres actuals si l’executiu bipartit no pot fer valer davant l’Estat les mesures d’estalvi que ha aplicat en els últims anys.\nDe l’estupefacció a un bri d’esperança. Així va acollir ahir Jordi Hereu la correcció de la suposada errada en el reial decret llei de mesures de reducció del dèficit públic promulgat pel govern de Rodríguez Zapatero, que ara dóna mig any de coll a les administracions locals per buscar fonts de finançament per a les inversions de l’any vinent. «Valoro absolutament com a encertat que es deixi un marge abans de prendre decisions més dràstiques perquè els ajuntaments puguem planificar estratègies futures», va afirmar l’alcalde de Barcelona, després d’haver considerat que aplicar amb efectes immediats la prohibició d’endeutar-se «era un tancament sense donar opcions». Els sis mesos de marge, però, no eviten que la hisenda de la capital catalana quedi molt compromesa pel tancament de l’aixeta del crèdit, el principal recurs amb què comptava tenint present el baix nivell d’endeutament municipal –777 milions d’euros, segons les dades del consistori mateix– i els compromisos contrets a través del pla econòmic i financer 2010-2013. Aquest programa preveia fer créixer fins a 1.285 milions el deute a llarg termini acumulat a finals de 2011, per evitar una dràstica caiguda de les inversions en un any electoral. Ara, als 625 milions d’inversions reals calculades per a l’any vinent, s’hi hauran de restar uns 300 milions que no podran provenir de préstecs que es pretenien contreure, llevat, tal com va insinuar Hereu, que l’Estat s’avingui a «consensuar estratègies» amb els municipis per treure’ls de l’atzucac financer.\nEliminació d’alts càrrecs\nEls grups del PP i ERC tramitaran en el ple de divendres dues proposicions en les quals instaran el govern bipartit a simplificar l’estructura administrativa de l’Ajuntament per reduir despeses en alts càrrecs. La proposta dels populars, tal com va avançar ahir el seu cap de files, Alberto Fernández Díaz, reclama la supressió de dues de les cinc tinències d’alcaldia, de tres regidories –Usos del Temps, Drets Civils i la fusió de Mobilitat i Seguretat–, dels set comissionats de l’alcaldia, de sis comissionats més de districte, de dues gerències sectorials i de tres gerències adjuntes. El PP, a més, advocarà per la unificació d’empreses municipals, per la venda de participacions en negocis que no tenen a veure amb la prestació de serveis als ciutadans i per la reducció del 75% en la despesa en publicitat i comunicació del consistori. Per la seva banda, el president dels republicans, Jordi Portabella, també es va mostrar ambiciós en la pretensió de reduir l’organigrama municipal. Va coincidir en la conveniència d’eliminar la regidoria d’Usos del Temps –responsabilitat de la socialista Imma Moraleda– i comissionats nomenats per l’alcalde, i també la figura dels consellers de districte amb dedicació exclusiva. A més, va indicar que els actuals vuit sectors en què es divideix l’estructura administrativa es podrien concentrar en cinc, la qual cosa comportaria reduir d’un 33% el nombre de gerències i de direccions generals. CiU no es va voler pronunciar sobre el tema, en espera que Hereu la convidi a negociar el pla d’austeritat que enllesteix el bipartit.\n28 maig 2010 | Paraules clau: ajuntament, funcionarios, Hereu, Obres publicas, Plan reajuste, Recorte salarial | Tema: Barcelona, Crisis, Economia, Societat, Treball


Xevi COMAS: 1a Sortida del Sol\nRamonet 1 de gener de 2013, a les 20:29\nXevi i Rosa una sortida perfecte!!!\nMolt xula, aixó de anar a veure sortir el Sol.\nPer fi, hem surtit junts en bici, segur que no sera l'ultima.\nMolt bon Any per tú i tots els teus.\nEDU 1 de gener de 2013, a les 23:55\nEspero i destijo que aquest any 2013, sigui collonut per vosaltres\nAnònim 2 de gener de 2013, a les 15:18\ncursa sant silvestre, nit de cap d'any i tot seguit pujada S. Miquel,al costat teu una es torna iperactiva je, je,peró he gaudit molt de la sortida a st. Miquel amb tu i en Ramon, Gràcies a tots dos per aquesta sortida i la vostra companyia.


Vidorreta: “El repte a Andorra és tractar de guanyar mantenint el nostre bon to defensiu”\nL'entrenador de Valencia Basket, Txus Vidorreta, ha assenyalat en la prèvia de l’encontre de la jornada 34 de la Liga Endesa que porta a l'equip taronja a la pista del MoraBanc Andorra (dijous 24, 20:30 hores, Poliesportiu d’Andorra, Movistar+) que “tenim coses importants en joc, l'equip va estar molt bé a nivell defensiu davant el Barça Lassa encara que hem de mossegar un poc més la pilota, hem de contestar eixos tirs de tres contra equips que tenen bons tiradors, i MoraBanc Andorra els té. El nostre objectiu per a esta jornada, a més d'obtindre el triomf, és mantindre la primera posició com l'equip que menys punts encaixa de la competició. Tot l'equip està en eixa línea, que el nostre treball defensiu contra MoraBanc Andorra és molt important per a mantindre eixa posició i per a mantindre un to defensiu que crec que està sent molt bo en este mes i mig”\nEl técnito taronja va recalcar que “sabem que és difícil, per açò ens hem plantejat este objectiu. Tenim un avantatge per a mantindre eixe lloc com l'equip que menys encaixa, que és el treball que hem realitzat. Però si MoraBanc Andorra es manté en el nivell anotador que està tenint en els partits de casa, segurament UCAM Murcia ens puga passar. És un repte important en si mateix, obtindre la victòria i portar el partit al terreny defensiu en el que nosaltres ens estem sentint còmodes durant el mes d'abril i el mes de maig”\nRepassant l'estat físic de la plantilla, el tècnic taronja va desvetlar que Erick Green va patir una distensió en els isquiotibials de la cama esquerra i va recordar que “haguérem corregut un gran risc que es trencara, va tindre un avís en el partit i en aquell moment va ser precaució i després de les proves d'ahir, va ser la decisió que calia prendre. Va a estar de baixa esta setmana i esperem que puga reincorporar-se a l'equip si tot va amb normalitat de cara al primer partit de Playoff, però açò és una hipòtesi encara”. Vidorreta va desvetlar també que Dubljevic va a estar de baixa esta setmana per la tendinitis aquílea que ve arrossegant tota la temporada, encara que va donar bones notícies respecte a Sam Van Rossom i Rafa Martínez.\nSobre el base belga va comentar que “el veig molt bé, el veig en condicions de rendir si no a tope pràcticament en el pròxim partit a Andorra” i sobre el capità, Vidorreta va assenyalar que “ahir va fer un terç, que era el treball que estava plantejat, amb alguna molèstia però sense que el genoll s'haja inflamat. Seguirem amb eixe procés i si tot va normal viatjarà a Andorra i en funció de quins siguen les seues sensacions vorem si ja està per a ajudar a l'equip alguns minuts allí o si cal esperar al Playoff”.


Materiales académicos Encontrados 163 registros 154 - 163 ir al registro: La búsqueda tardó 0.00 segundos.\n2 p, 350.0 KB Electromagnetisme  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 177.6 KB Termodinàmica  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 230.3 KB Mecànica I  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 211.9 KB Càlcul diferencial i integral  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 416.6 KB Mètodes matemàtics de la física I  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n2 p, 390.9 KB Química-física  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n2 p, 664.6 KB Òptica  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 473.8 KB Mecànica II  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 209.8 KB Càlcul infinitessimal  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 107.4 KB Àlgebra  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\nMateriales académicos : Encontrados 163 registros 154 - 163 ir al registro:


Ensopegada inesperada del Mediterrani davant l'Amposta - Revista Cambrils\nPublicat el Divendres, 14 de febrer de 2020 11:09h\nImatge del partit entre el Mediterrani i l'Amposta disputat el passat dissabte a la tarda | Berta Ruiz\nCFS Mediterrani 4 - FS Amposta 5\nDerrota de les que fan mal per la manera de perdre. El partit va ser molt igualat durant la primera part i a l'inici de la segona part, el Mediterrani va ser molt superior de manera que al minut 31 de partit guanyava pel resultat de 4-1. Tot semblava dat i beneït però les decisions del tècnic local van ser el detonant perquè l'Amposta capgirés el resultat.\nEl Mediterrani s'havia avançat en el marcador amb gol d'Héctor Pereira, al minut 2 de partit i l'Amposta empatava al minut 9. A falta de cinc minuts per acabar la primera part, de nou Héctor Pereira aconseguia marcar i fer pujar el 2 a 1 al marcador. A la represa, el Mediterrani feia pujar el 41 al marcador, amb gols de Javier Cansado i David. Va ser llavors que l'entrenador del Mediterrani va introduir uns canvis a l'equip, a falta de 9 minuts per a la seva finalització, i l'Amposta aconseguia donar la volta al marcador, en l'interval que va des del minut 33 al 39 i mentre que el Mediterrani no va saber reaccionar.\nEl Mediterrani espera esmenar aquest error intentant guanyar la final de la Copa Tarragona, que disputarà davant el FS Alforja aquest proper diumenge 16 de febrer, al Pavelló Olímpic de Reus.\nLa competició de lliga es reprendrà el dissabte 29 de febrer, ja que el cap de setmana del 22 i 23 de febrer hi ha l'aturada de la competició en motiu del Carnaval. El Mediterrani jugarà, el dissabte 29 de febrer, a la pista del Torrefarrera, el líder del grup.


Ottavio, Jaume i Salvador | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Sergi Serra Publicat el 11/07/2015\nAquesta setmana el Tour passarà pels Pirineus. Quasi cada any pugen al Tourmalet, però per anar fent ambient, mesos abans l’organització presenta el recorregut i les etapes decisives de la següent Grande Boucle i així sabem si els millors escaladors del món tastaran o no el Pirineu Català. Aquest any, l’etapa reina dels Pirineus acaba a les duríssimes i interminables rampes de Plateau de Beille (Plan de Belha, en occità), molt a prop d’Acs (Ax-les-Thermes). Si tiréssim 90 o 100 anys enrere, veuríem que d’un estiu a l’altre les etapes variaven poc o gens. Tothom sabia què volia dir Tour: seguir el perímetre de l’hexàgon francès fins a fer un recorregut total que superava els 5.000 km, 2.000 més que ara. I les etapes no eren de 140 o 180 km, la majoria anaven més enllà dels 300. Com que eren tan llargues, no trigaven gaires dies a travessar els Pirineus de mar a mar: dues etapes i prou. Sempre les mateixes: de Baiona a Banhèras de Luishon i de Luishon a Perpinyà.\nEl 1924, igual. El líder era l’italià Ottavio Bottecchia. Tenia el Tour ben encarrilat però, anticipant-se a l’estil de Fausto Coppi o Eddy Merckx, decidí passar a l’atac a falta de més de 100 km. No ho necessitava, però coronà en solitari l’Aubisca, el Tourmalet, l’Aspin i el Pèira Sorda. El segon arribà mitja hora més tard. La següent etapa, de Luishon a Perpinyà (també de 320 km), la tornà a guanyar el mallot groc. En el passeig de l’últim dia, de Dunkerque a París (343 km), l’italià aconseguí culminar el seu magnífic Tour amb un quart triomf d’etapa. Exhibició i liderat des del primer fins l’últim dia.\nNo pogué guanyar, però, l’etapa més llarga de la història del Tour: 482 km. 20 hores pedalant… els més ràpids. I unes quantes més els tenebrosos, els que cada dia arribaven a meta quan ja era negra nit. El Jaume Janer també hi era. Aquest terrassenc fou el primer català que aconseguí acabar un Tour de França: quedà 30è a 15 hores del triomfador. També havia sigut el primer (el 1920, amb només 20 anys) en intentar-ho.\nEl 9 de juliol de 1929, el Salvador Cardona i Balbastre, veí d’Alfauir, un petit poblet de la Safor, fou el primer ciclista dels Països Catalans –“el catalán Cardona”, segons El Mundo Deportivo del moment- capaç de guanyar una etapa de la cursa més prestigiosa del planeta bici. I quina etapa: 363 km de Baiona a Luishon. I a més quedà 4t de la classificació general final. A 57 minuts del 1r, però només a 36 segons del podi.\nPerò tornem al Bottecchia. Fill d’una família molt humil –ell mateix deia que era un obrer de la bicicleta-, aprengué a llegir ja de gran, repassant la premsa esportiva i pamflets antifeixistes. Des de la Marxa sobre Roma del 1922, Itàlia s’estava convertint en un estat feixista liderat per Mussolini i els seus camises negres. L’Ottavio havia sigut el primer italià que arribà de groc a París, però ell tenia clar que no alçaria mai el braç ni seria bandera del feixisme. Perquè els seus eren els Matteotti, Gramsci i tants compatriotes que ja havien patit i patien l’horror feixista.\nEl 1925… tornem-hi: el Bottecchia guanya el seu segon Tour. I de quina manera: el segon triga 54 minuts més a donar el volt a França. Evidentment, no anaven a les velocitats actuals: les llarguíssimes etapes, el pes de la bicicleta (i que s’haguessin d’arreglar ells mateixos qualsevol avaria) i els camins de rocs per on passaven feien que la mitjana fos de 24 km/h. Eren herois, però eren humans: el 1926, a la primera etapa pirinenca –la mateixa on havia volat en solitari dos anys abans-, l’Ottavio abandonà plorant com un nen. A l’estiu següent… ni començà el Tour. Poc abans de l’inici, el cos del Bottecchia fou trobat, al costat de la seva bicicleta, en una carretereta del nord d’Itàlia. Morí pocs dies després. Només tenia 32 anys. Què passà? Un pagès enfadat perquè es pensava que el robaven, afer de faldilles, una terrible caiguda o les urpes del feixisme?\nCategoria: Esports Visualitzacions: 6031


L’Objecte del MES | MUSEU D'ESPERANTO DE SUBIRATS\nL’objecte del MES. Desembre 2011.\nPosted on 4 Desembre, 2011 by karulo\nEl Museu endega una nova iniciativa destinada a difondre el valor del seu divers fons. En aquest cas, i des d’aquest mes de desembre, hom podrà anar descobrint peces destacades, elements singulars, que ens permetran conèixer amb major profunditat el Museu però també aspectes de la història i l’evolució del moviment esperantista.\nAmb un senzill joc de paraules, hem volgut batejar aquesta nova secció com “L’objecte del MES” (MES: Museu d’Esperanto de Subirats), un apartat que disposarà d’espai propi a la nostra web però també al Museu mateix, on podrà ser consultat. El format serà molt simple: una fotografia de l’objecte anirà acompanyada d’una breu descripció bàsica del mateix. Per qui tingui més interès, estarem a la vostra disposició a l’hora d’ampliar-ne la informació o resoldre dubtes.\nCom sempre, us convidem a tots i a totes a seguir la nova proposta i a aportar-hi totes les idees i suggeriments que cregueu convenients. Bé sabeu que resulta difícil fer una selecció dins la diversitat que conté el Museu, intentarem, per tant, provar de mostrar el màxim d’elements, sense cap ànim de fer-ne una classificació per raó del seu valor o per importància. Comencem, doncs, amb l’Objecte del MES de desembre!\nEs tracta d’un petit llibret de 12 pàgines i cobertes, editat l’any 1930 a Madrid per la “Liga Española de Ferroviarios Esperantistas”. L’exemplar, emprat com a eina de difusió i propaganda, conté una introducció força alegòrica que lloa l’esperanto, l’acollida que ha rebut internacionalment i la seva vessant més pràctica, sobretot en un sector com el dels ferroviaris. A banda, inclou l’articulat del Reglament que regia el funcionament intern de l’associació. El llibret feia una crida a tots aquells ferroviaris “amantes de la Cultura y del Progreso” a adherir-se sense dilacions a la Liga Española.\nSense dubte es tracta d’una mostra de la vitalitat d’un sector on l’esperanto va ser una veritable eina comunicativa i on va gaudir d’una bona difusió, amb nombroses publicacions periòdiques i associacions, com l’encara vigent Associació Catalana de Ferroviaris Esperantistes.\n(Museu d’Esperanto de Subirats- Registre núm. 7033)\nFiled under: Informació general, L'Objecte del MES | Tagged: Espanya, ferrocarril, ferroviaris |\tLeave a comment »