Three-Bedroom Holiday home in Thisted 10 Thisted Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nThree-Bedroom Holiday home in Thisted 10Norre Vorupor, Thisted, Dinamarca - Veure al mapaThree-Bedroom Holiday home in Thisted 10Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Norre Vorupor, vosté es sentirà com a casa a Three-Bedroom Holiday home in Thisted 10, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Three-Bedroom Holiday home in Thisted 10 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Norre Vorupor. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Three-Bedroom Holiday home in Thisted 10.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióplat de dutxasecadorabanyera hidromassatgerentadoraTV satèl•lit/cableempolles d'aigua de cortesiarenta vaixelles neverareproductor de DVD/CD Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Dancenter t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


Imatges de Maria: Sant Just Pastor, Barcelona\nL'església dels sants Just i Pastor és una església gòtica situada a la plaça del mateix nom del Barri Gòtic de Barcelona, i dedicada als sants Just i Pastor. Va ser construïda sobre els fonaments de l'anterior temple romànic. És un dels exemples singulars de l’arquitectura religiosa del gòtic català del segle XIV.\nTot i que la tradició la fa remuntar al segle IV, està documentada des del 801 quan el rei franc Lluís el Piadós n'impulsà la reconstrucció, i l'advocació actual està testimoniada des del segle X. Sants Just i Pastor va ser cedida pels almoiners de Mir, el 985, a la catedral amb tots els béns, delmes, primícies i drets parroquials. A la seva demarcació parroquial s'hi situaven el Palau Reial i moltes residències nobles de la ciutat, que col·laboraren a la construcció de l'església.\nLa construcció de l'església gòtica va començar l'1 de febrer de 1342 i es va allargar fins el 1574, l'últim dels grans temples gòtics de Barcelona.\nEs construí sobre l'antiga església romànica i el solar de l'antiga capella de Sant Celoni. El 1363 ja estaven acabats els tres primers trams de la nau, la volta dels peus s'acabaria al segle següent.\nLa construcció de la façana i el campanar s'allargà fins el segle XVI, i hi participaren els mestres d'obres Pere Blai, Joan Safont i Joan Granja.\nDurant el segle XIX el cor passà del centre de la nau a l'absis, i per a fer-ho s'avançà l'altar. També s'hi reconstruí la façana en neogòtic entre els anys 1880 i 1887, obra de Josep Oriol Mestres.\nL'any 1948 aquesta església fou la sisena de Barcelona que assolí el rang de basílica menor, títol que li fou concedit pel papa Pius XII.\nÉs una església gòtica formada per una nau central de cinc trams coberta per voltes de creueria amb claus de volta policromades, absis poligonal i sis capelles rectangulars entre els contraforts a cada costat. Recorren la part alta finestres calades amb vitralls de colors del segle XVI.\nLes façanes són austeres i força simples; a la façana principal s'havien previst dues torres, però només se'n va arribar a construir una situada a la dreta de la façana i amb forma semioctogonal.\nS'hi venera una imatge de la Mare de Déu de Montserrat, i la tradició vol que la imatge que es venera a Montserrat hagués estat venerada en aquesta església fins que fou amagada a la muntanya per salvar-la de la invasió musulmana; tot i això, el seu culte només hi està testimoniat des de principi del segle XIX.\nLa llegenda de Sants Just i Pastor i Montserrat\nSegons la tradició, la Mare de Déu de Montserrat forma part de l'església dels Sants Just i Pastor des de l'època en què Sant Pacià va ser bisbe de Barcelona. Explica la llegenda que la imatge va arribar a Barcelona des Jerusalem, on Sant Lluc l'havia tallat, a petició de Sant Pere, en una fusta cremada per un llamp. Per aquest motiu se li coneixia amb el nom de jerosolimitana (que vol dir "nativa de Jerusalem"). Sant Pere la va portar a Roma, i va ser sant Pau qui la va portar fins a Tarragona en un dels seus viatges. De Tarragona va viatjar a Barcelona, i va acabar dipositada a l'església dels Sants Just i Pastor.\nEl seu viatge d'anada a Montserrat es va produir al segle VIII. Davant la invasió musulmana i la por dels barcelonins a que pogués ser danyada, es va decidir amagar en un lloc protegit. Es diu que en principi es va ocultar en les pròpies catacumbes que hi havia a l'església, però davant la preocupació per la seva seguretat se'ls va encarregar al bisbe i a un capità de l'exèrcit que viatgessin fora de Barcelona i l'ocultessin en el lloc més amagat que trobessin. Explica la llegenda que en arribar al peu de la muntanya de Montserrat un ocell de vistós plomatge va cridar la seva atenció, i seguint a través de escarpats senders, van arribar a una cova natural on van decidir amagar la imatge i tornar a Barcelona. Però en el camí de tornada van ser assaltats i morts per tropes sarraïnes, i el secret va morir amb ells, de manera que ningú va saber el lloc que havien triat. En conseqüència, es va perdre la pista de la imatge i, amb el pas del temps, va entrar en l'oblit.\nCent anys més tard, uns pastors que estaven amb el seu ramat per la muntanya van veure una llum misteriosa i van sentir una sèrie de cants celestials que sortien d'una petita cova amagada a mitja alçada de la muntanya. En principi no van fer cas, però al repetir consecutivament durant diferents dies, van decidir avisar el rector de Monistrol i demanar-li que els acompanyés al lloc per comprovar personalment els estranys fets. Es va organitzar una petita comitiva encapçalada pel bisbe de Vic, Gotmar, que en entrar a la cova va trobar la talla de la Verge que s'havia amagat temps enrere. Amb la finalitat de col·locar en un lloc digne es va decidir traslladar-la a Manresa però, a mig camí, la imatge va començar a pesar cada vegada més i més, fins que va ser impossible poder continuar amb la seva càrrega. Es va interpretar que era un senyal diví amb què la Verge expressava la seva voluntat de romandre on havia estat durant els últims cent anys. Es va aixecar una petita ermita per acollir-la i, posteriorment, el monestir que avui en dia coneixem, promogut per l'Abat Oliva.\nEl creixement del monestir va ser relativament ràpid. Al segle XII va passar a tenir abat propi i una comunitat de dotze monjos, i va aconseguir el grau d'abadia. El que no molts saben, és que a finals del segle XV, a causa del enfrontament que havia mantingut l'abadia amb la corona durant la guerra civil catalana, pel posicionament de l'abat (que també era president de la Generalitat) en contra del rei Joan II, el seu fill Ferran el Catòlic li va treure l'autonomia i va fer que passés a dependre de la congregació de Sant Benet de Valladolid, incorporant a la comunitat catorze monjos castellans. Així va romandre fins entrat el segle XIX, quan es va dissoldre la congregació de Valladolid i va recuperar tota la seva autonomia. Durant tots aquests segles, la talla de la Verge va continuar allà.\nA partir del segle XIX van començar els problemes. La talla va haver amagar en diferents ocasions a causa de la invasió francesa i als consecutius canvis de govern. El 1822 va tornar per primera vegada a Barcelona per ser restaurada, on va romandre dos anys, i va tornar de nou a Montserrat. A l'inici de la guerra civil del 36 va ser amagada de nou i substituïda per una còpia. Es diu que l'original va tornar definitivament a Barcelona i que es va col·locar de manera permanent a l'església dels Sants Just i Pastor, conservant a Montserrat la còpia.\nPublicat per Pep Salvà a 4:21\nUbicació: Carrer de la Palma de Sant Just, 2, 08002 Barcelona, Espanya


Beyond C1 - EOI Barcelona Vall d'Hebron\nInici > Cursos monogràfics i de llengua instrumental > Beyond C1\n19 octubre - 25 gener\nDestinataris del curs: alumnes amb un nivell C1 assolit que volen continuar amb el seu procés d'aprenentage de la llengua anglesa\nNivell requerit: C1\nProfessor: Brynley Vickery\nL'interès del curs és afavorir que els alumnes que han acabat el nivell de C1 puguin continuar aprenent i posant en pràctica els seus coneixements de la llengua anglesa en una atmosfera relaxada. Aquest curs els permetrà consolidar els coneixements del nivell de C1 i començar a treballar les competències de C2.\nMillorar la comprensió oral dels alumnes a través de documents audiovisuals autèntics.\nMillorar i practicar l’expressió oral de manera individual, en parelles i en petits grups.\nUtilitzar l’anglès com a llengua vehicular per tractar temes d’actualitat i de la vida quotidiana.\nAprofundir el coneixement de la cultura anglosaxona mitjançant l’anàlisi de diverses manifestacions culturals contemporànies (sèries de TV, monòlegs humorístics, música, etc.)\nTreballar sobre errors comuns i donar eines per detectar-los.\nMillorar la pronuncia dels alumnes. Correcció fonètica i atenció als elements prosòdics.\nTreballar lèxic i expressions idiomàtiques d’alta complexitat relacionades amb els temes que es treballin a la sessió.\nEl curs està organitzat al voltant de 12 sessions on es treballaran un tema diferent i els continguts s’enfocaran en cinc àrees concretes:\n1. Pràctica de la comprensió oral i escrita fent servir materials autèntics.\n2. Pràctica de l’expressió i la interacció oral/escrita.\n3. Treball del vocabulari i de les expressions d’alta complexitat.\n4. Treball sobre l’error.\n5. Aprofundiment del coneixement d’aspectes culturals dels països anglosaxons.\nCada sessió està organitzada en tres blocs: a) Escalfament, b) Pràctica, i c) Tasca. En el bloc de pràctica es treballarà el vocabulari i el tema de la sessió amb diferents activitats en petits grups. Es faran exercicis de “peer-teaching”, jocs, es donaran eines per continuar treballant el vocabulari a casa, etc. La tasca de la sessió es farà individual, en parelles o en petits grups (presentacions, entrevistes, role play, etc.) i els permetrà posar en pràctica allò aprés durant la sessió. Després es farà una reflexió i avaluació sobre allò aprés, les dificultats trobades i com continuar aprenent.\nDurant el curs es faran servir tres tipus d’avaluació:\n1. Avaluació i feedback per part de la professora en acabar les tasques programades. L’avaluació es podrà lliurar per escrit en forma de rúbriques o comentaris, o de manera oral.\n2. Avaluació entre iguals amb l’ajut de llistes de comprovació sobre tasques concretes.\n3. Autoavaluació al final de cada sessió. S’efectuarà de manera individual o grupal amb l’ajuda de llistes de comprovació.\nEn acabar el curs, es donarà un certificat acreditatiu. Per aprovar i certificar el curs es requereix lliurar totes les tasques de forma satisfactòria i assistir a un mínim del 80% de les classes.


Exposició sobre drets i consum responsable en el marc del Dia Mundial del Consumidor\nDel 13 al 23 de març, a la Biblioteca Vapor Badia\nSabem quins són els nostres drets quan consumim, entendre adequadament la informació que trobem a les etiquetes dels productes o on i com fer un consum responsable són qüestions que es plantegen a l’exposició “Consum, com som?”, que des del dimarts 13 i fins al 23 de març, es podrà trobar a la Biblioteca Vapor Badia.\nLa mostra, dissenyada des de l’Àrea de Salut Pública i Consum de la Diputació de Barcelona en col·laboració amb l’Ajuntament de Sabadell, s’emmarca en la commemoració del Dia Mundial del Consumidor, que es celebra arreu el 15 de març.\nLa inauguració oficial de l’exposició tindrà lloc el dimarts 13, a les 12.30 h, i comptarà amb la presencia de la tinenta d’alcalde i regidora de Comerç, Consum i Turisme, Marisol Martínez.\n“Consum, com som?” es divideix en quatre blocs interactius diferents, amb informació tant gràfica com audiovisual. S’hi exposen els drets que tenen els consumidors, alhora que s’anima a exercir-los.\nD’aquesta manera, s’incideix en qüestions com el dret a ser ben informats o el dret a la salut i la seguretat. També s’anima a consumir responsablement en aspectes com poden ser els serveis a la llar, la mobilitat o el consum d’aliments.\nTags: consum, consum responsable, consumidors, dia mundial del consumidor


Fantástico con unos anfitriones encantadores - Opiniones sobre Agriturismo Casale dei Frontini, Todi, Italia - Comentarios - TripAdvisor\nHoteles cerca de Agriturismo Casale dei Frontini\nHoteles cerca de Cantina Peppucci\nHoteles cerca de on the run ''le gallerie''\nRestaurantes cerca de Agriturismo Casale dei Frontini\nCosas que hacer cerca de Agriturismo Casale dei Frontini\nFantástico con unos anfitriones... - Agriturismo Casale dei Frontini\nOpinión sobre: Agriturismo Casale dei Frontini\nPregunta a Kendall O sobre Agriturismo Casale dei Frontini\nResidenza Teatro Antico(Todi)(¡Muy buen precio!)\nAgriturismo Casale delle Lucrezie(Todi)(¡Muy buen precio!)\nCastello Izzalini Todi Resort(Todi)(¡Muy buen precio!)\nIl Focolare(Collevalenza)(¡Muy buen precio!)\nPregunta a llandini sobre Agriturismo Casale dei Frontini\nPregunta a michaelfrancis2016 sobre Agriturismo Casale dei Frontini\nPregunta a Sunnyvacay76 sobre Agriturismo Casale dei Frontini\nPregunta a christine_borchert sobre Agriturismo Casale dei Frontini\nPregunta a Teauxne sobre Agriturismo Casale dei Frontini


Contrast – Journalist Group – Els nous episodis de ‘Després de la pau’, enllestits\nEls nous episodis de ‘Després de la pau’, enllestits\n3 desembre 2012 by Carles Castro. Average Reading Time: almost 3 minutes.\nRwanda. La reconciliació obligada i Guatemala. Rescatant la memòria són els títols dels nous capítols de la sèrie de documentals ‘Després de la pau’. Al llarg dels propers mesos diversos espais del territori acolliran projeccions i debats sobre la construcció de pau. Sabíeu que Guatemala té més desapareguts (45.000) que l’Argentina o Xile? I que a Rwanda, després del genocidi, han jutjat gairebé 2 milions de casos amb el sistema tradicional de la gacaca?\nAquestes són algunes de les qüestions que es tracten als nous episodis de ‘Després de la pau’. Amb Rwanda i Guatemala ja són quatre (cal sumar-hi Bòsnia i Líban) els capítols produïts per Fora de Quadre i Contrast en el marc del projecte documental. La sèrie de reportatges pretén explicar i confrontar els diferents camins cap a la pau que han dut a terme països que van patir greus conflictes interns durant la segona meitat del segle XX. Parlem d’una pau entesa no només com absència de guerra, sinó de forma global, una pau positiva en què no existeix la violència directa però tampoc la violència estructural i cultural. Els mitjans de comunicació cobreixen, i molt, les guerres, però la majoria s’obliden de cobrir les paus.\nDesprés de la preestrena del passat dia 30 de novembre al CineBaix de Sant Feliu de Llobregat, l’estrena oficial dels documentals tindrà lloc el proper 18 de desembre a la Filmoteca de Catalunya, quan comptarem amb la presència de destacades personalitats del món associatiu i de la construcció de pau. Girona, L’Hospitalet, Lleida, Sabadell o Barcelona (Nou Barris i El Clot), amb dates encara per confirmar, seran les properes parades de ‘Després de la Pau’. Si qualsevol persona, entitat o institució està interessada en realitzar una projecció es pot posar en contacte amb nosaltres a info@contrast.es.\nNo comments on ‘Els nous episodis de ‘Després de la pau’, enllestits’


La UCE valora que la juez "haya tenido la valentía de resolver plazos" en el 'caso Fabra' Noticias, última hora, vídeos y fotos de Policía Y Justicia - Magistratura - Juez en lainformacion.com\nLa UCE valora que la juez "haya tenido la valentía de resolver plazos" en el 'caso Fabra'\nFiscalía María Nules Diputación de Castellón Carlos Fabra Juez Noticias de España\nLa secretaria general de la Unión de Consumidores (UCE) de la Comunitat Valenciana, Isabel Dolz, valoró hoy que la juez de instancia e instrucción número 2 de Nules (Castellón) "haya tenido la valentía de resolver plazos" en la causa en la que está imputado el presidente de la Diputación de Castellón, Carlos Fabra.\nAsí, Dolz manifestó su "alegría, tras "seis años de dilatarse el caso", por la decisión de la juez, quien halla indicios de delito de falsedad documental en el presidente de la Diputación de Castellón, Carlos Fabra, su ex esposa, María de los Desamparados Fernández; el empresario Vicente Vilar y la ex esposa de éste, Monserrat Vives, entre otros imputados, y ha pedido a las partes que se pronuncien sobre la apertura del juicio oral o el archivo de la causa.\nLa representante de la Unión de Consumidores, asociación personada en la causa, indicó a Europa Press que primero esperarán para ver cómo responde la Fiscalía, "ya que nuestra actuación dependerá mucho de cómo se desarrollen las cosas, aunque será nuestro abogado el que decidirá al respecto".


«Els localitzadors de radars que porten alguns conductors donen una sensació de falsa seguretat» | RubiTV.cat\n«Els localitzadors de radars que porten alguns conductors donen una sensació de falsa seguretat»\nEnric Gene, caporal de trànsit coordinador de mitjans tècnics de la Regió Policial Metropolitana Nord dels Mossos, denúncia l'ús d'aquests tipus de dispositius\nper Jaume Ventura Busquets, 25 de setembre de 2019 a les 12:30 |\nEnric Gene, caporal coordinador de mitjans tècnics de la Regió Policial Metropolitana Nord dels Mossos | Jaume Ventura\nAquesta informació es va publicar originalment el 25 de setembre de 2019 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nNo és massa difícil adquirir diversos models d’avisadors, detectors i fins i tot inhibidors per saber on estan els radars fixes i mòbils que hi ha repartits per les carreteres catalanes i instal·lar-los als nostres vehicles. Els Mossos d’Esquadra, però, alerten del perill d’utilitzar aquests sistemes per la "sensació de falsa seguretat" que donen als seus conductors. La policia avisa que falta consciència que, al conduir de forma temerària, es posa en risc la vida d’un mateix però també la dels altres.\nDe tot plegat, en parlem amb Enric Gene, caporal de trànsit coordinador de mitjans tècnics de la Regió Policial Metropolitana Nord dels Mossos.\n-Tots els dispositius que avisen de radars són iguals?\n-No. Hi ha avisadors, detectors i inhibidors.\n-En què es diferencien?\n-Els avisadors funcionen només per GPS a partir de bases de dades públiques i informen que estàs entrant en una àrea amb radars. No hi ha cap problema en utilitzar-los.\n-Parli'm dels detectors.\n-Aquests ja són denunciables. Capten per mitjà d'antenes i avisen de la presència de radars fixes, però també dels mòbils de la policia. Els que en porten frenen quan saben que hi ha el radar i, al sortir de la zona de captació, tornen a accelerar. El seu ús suposa perdre tres punts del carnet i una multa de 200 euros.\n-I els inhibidors?\n-En aquest cas, intenten bloquejar l’acció dels radars a través d’un emissor/receptor que transmet una distorsió que bloqueja el làser del radar i provoca un error en la captació. La sanció per utilitzar-los és de sis punts del carnet i 6.000 euros de multa. Cal dir, però, que l’ús d’aquests inhibidors està baixant\n-Per què creuen que és perillós utilitzar aquests dos últims models?\n-Alguns conductors creuen que poden sortir indemnes d’utilitzar aparells com aquests. Tenen una sensació de falsa seguretat, però la realitat és que utilitzar-los no els treu cap perill, ni a ells ni a la resta de conductors. Creuen que no els hi pot passar res. A molta gent li agrada córrer més del compte, per això instal·len detectors o inhibidors. Però el problema és que això pot matar. A més, molta gent desconeix que hi ha sancions molt importants.\n-Com vigilen l’ús d’aquests dispositius antiradars?\n-Fem controls específics a les carreteres. Hi ha dos punts: en un primer tenim instal·lat un sistema que escaneja si algun dels vehicles que li passen per davant utilitza algun dels mètodes dels que parlàvem. Si se’n detecta algun, més endavant tenim la segona part del dispositiu. Els fan aturar i comença el procés de recerca de l’aparell.\n-Què vol dir?\n-Els aparells solen estar ben amagats a l’interior dels vehicles, darrere el taulell de comandament o dins el motor. El conductor pot activar o desactivar el sistema amb un gest o tocant alguna zona que té a l’abast, per poder-ho fer discretament per si hi ha algun policia aprop. Tot plegat pot arribar a tenir un preu elevat. Quan ho trobem, fem un informe fotogràfic, aixequem acta i ho enviem a Trànsit.\nSocietat, Mossos d'Esquadra, inhibidor, radar, trànsit, Regió Policial Metropolitana Nord, Enric Gene


El SIAD atén vint persones la majoria per interrupció voluntària de l'embaràs - Poble Andorrà\nEl SIAD atén vint persones la majoria per interrupció voluntària de l’embaràs\nDinou dones i un home han estat les persones que el SIAD ha atès en els darrers mesos\nFoto: Arxiu ANA El ministre i la secretària d'Estat de Salut, Joan Martínez Benazet i Helena Mas, i el cap de Govern, Xavier Espot, el dia que es va inaugurar el servei.\nEl servei integral d’atenció a la dona (SIAD) ha atès des de principis d’any i fins al mes de setembre un total de vint persones, entre les quals dinou han estat dones i un home. Cal destacar que el motiu principal de consulta ha estat la interrupció voluntària de l’embaràs, amb disset consultes, és a dir, el 85%, front dues que han estat relacionades amb mètodes anticonceptius (10%) i una que ha estat posterior a la interrupció de l’embaràs (5%).\nSegons les dades facilitades per l’executiu, tenim que el 70% de les persones ateses són de nacionalitat andorrana (14); tres de nacionalitat desconeguda (15%); dues de nacionalitat espanyola (10%) i una portuguesa (5%). Pel que fa a l’estat civil, onze eren solteres (55%); cinc estaven en parella (25%); dues eren casades (10%) i altres dues separades (2%).\nUn accident al túnel de Ràdio Andorra provoca retencions d'entrada a Encamp


ACORD MARC DE COL·LABORACIÓ ACADÈMICA, CIENTÍFICA I CULTURAL ENTRE LA BENEMÈRITA UNIVERSITAT AUTÒNOMA DE PUEBLA (MÈXIC) I LA UNIVERSITAT DE LES ILLES BALEARS (ESPANYA)\nD’una part, el Rector de la Benemèrita Universitat Autònoma de Puebla, Magnífic Senyor Roberto Enrique Agüera Ibáñez, com a representant d’aquesta, de conformitat amb els articles 15 i 17 de la Llei publicada al Periódico Oficial del Estado Libre y Soberano de Puebla el 23 de’abril de 1991(en endavant, BUAP), que a l’efecte d’aquest conveni assenyala com a domicili legal el carrer Cuatro Sur, 104, de Puebla (Mèxic).\nI de l'altra, la Rectora de la Universitat de les Illes Balears (en endavant UIB), Magnífica Senyora Montserrat Casas Ametller, com a representant d'aquesta, segons el que estableixen la Llei orgànica 6/2001, de 21 de desembre, d’universitats, modificada per la Llei orgànica 4/2007, de 12 d’abril, i el Decret 64/2010, de 14 de maig, pel qual s'aproven els Estatuts de l'esmentada universitat.\nEl present acord marc entra en vigor el dia que se signi i té una validesa mínima de quatre anys, període que es renovarà automàticament. Ambdues parts, de comú acord, poden proposar-ne la modificació o rescissió amb sis mesos d'antelació a la data prevista per fer-ho. En cas que l'acord marc es denunciï, ambdues parts es comprometen a respectar i fer les diligències i adequacions necessàries perquè els intercanvis que estiguin en curs continuïn fins acabar-los en els termes acordats.\nCada rector nomenarà, en un temini no major de tres mesos, un comitè, comissió o persona responsable que coordine i revise les activitats que es duguin a terme dins el marc de l’acord.\nI com a prova de conformitat amb tot l'anterior, se subscriu al lloc i en la data indicats el present acord de col·laboració, redactat en seis exemplares, tres en espanyol i tres en català.\nPer la Benemèrita Universitat Autònoma de Puebla,\nR. Enrique Agüera Ibáñez\nMontserrat Casas Ametller\nData, 9 de març de 2012\nEl present acord marc el va aprovar el Consell de Direcció de data 6 de març de 2012 i el va ratificar el Consell de Govern en data 15 de març de 2012, de conformitat amb el que estableixen els articles 24.2.24 i 147.2 dels Estatuts de la Universitat de les Illes Balears, aprovats pel Decret 64/2010, de 14 de maig (BOIB núm. 76, de 22 de maig).


Parlem amb l’ICGC, guanyadors del premi Space App Camp 2020 amb un projecte de Doctorat Industrial – Doctorats Industrials\nParlem amb l’ICGC, guanyadors del premi Space App Camp 2020 amb un projecte de Doctorat Industrial\nEntrevista amb l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya\nEls projectes premiats QUIFER i QUIFERO, acrònim d’aQuifer sUrveillance by SentInel-1 InterFERometry, són dues aplicacions amb l’objectiu de detectar la potencial sobreexplotació d’aqüífers. La tecnologia es basa en la utilització d’imatges de satèl·lit del programa Copernicus, l’ús de tècniques d’IA, i sobretot el fet que la idea proposada fos innovadora, útil i pràctica per a la societat. En el cas de QUIFER el seu objectiu és detectar zones afectades per l’explotació d’aqüífers mitjançant sèries temporals d’imatges de satèl·lit. Els dos projectes són molt competents per a una millor gestió del recurs hídric domèstic i agrícola, en un escenari de canvi climàtic.\nEn primer lloc, enhorabona per haver guanyat la novena edició del premi Space App Camp 2020 amb una aplicació que combina dades de satèl·lits, Big Data i intel·ligència artificial per a monitorar l’ús dels recursos hídrics. Quina va ser la motivació per presentar a aquesta aplicació al concurs de l’agència Espacial Europea?\nQuin creieu que és l’avenç més gran que aporten aquestes aplicacions al món de la gestió dels aqüífers? Considereu que hi ha un impacte en societat en l’aplicació d’aquest projectes?


Fira del Voluntariat de l'Eliana - Periòdic del Camp de Túria\nFira del Voluntariat de l’Eliana\nL’Ajuntament de l’Eliana, amb motiu de la celebració del Dia Internacional del Voluntariat el mes de desembre, celebra una trobada aquest diumenge 23 de desembre, a partir de les 12 hores, en la plaça del País Valencià.\nL’objectiu d’aquesta II Jornada de Voluntariat és donar a conéixer la labor que des de les associacions i grups locals es desenvolupa i oferir a les persones interessades a practicar voluntariat l’oportunitat de preguntar dubtes i implicar-se en els diferents projectes i iniciatives.\nLes organitzacions que participaran treballen diferents facetes del voluntariat, concretament, el mediambiental, l’esportiu, el de benestar animal i l’enfocat a les persones (dones, persones majors, dependents i malalts). Des de l’Ajuntament, es fa una crida a visitar aquesta fira i a la col·laboració de totes aquelles persones amb temps lliure que desitgen contribuir al benestar i creixement de la nostra societat.\nTags: Fira del Voluntariat, l'Eliana\nFinalitza la rehabilitació dels murs exteriors de la Torre del Senyor\nLa quinta etapa de la Vuelta saldrá desde l'Eliana\nConcierto de Harmonie Orchestra en l’Eliana\nMás de 900 corredores se unen contra el cáncer en l’Eliana


Consorci de l'estany | Notícies | “la Caixa”, la Diputació de Girona i el Consorci de l’Estany preserven i restauren hàbitats i espècies a l’estany de Banyoles\n“la Caixa”, la Diputació de Girona i el Consorci de l’Estany preserven i restauren hàbitats i espècies a l’estany de Banyoles\nEstà previst realitzar un total de set actuacions al voltant de l’estany de Banyoles, espai natural protegit i de gran valor natural, amb l’objectiu de millorar el seu estat ecològic i el de les espècies amenaçades que hi viuen.\nAlgunes actuacions estan destinades a recuperar espècies de fauna salvatge, amb la creació d’un laboratori experimental per a la cria en captivitat de musclos de riu en perill d’extinció o la instal•lació de petites plataformes per afavorir la recuperació de tortugues aquàtiques autòctones.\nTambé estan previstes accions encaminades a l’eliminació d’espècies de fauna invasores com el cranc de riu americà o la tortuga de Florida, així com la retirada de flora exòtica invasora. Finalment, es milloraran els ancoratges del camp de regates per tal de minimitzar el seu impacte sobre la vegetació de l’estany.\nAquestes iniciatives s’emmarquen dins del conveni de col•laboració signat entre la Diputació de Girona i l’Obra Social “la Caixa”, que té un doble objectiu: conservar i millorar els espais naturals de la demarcació de Girona a la vegada que propicia la inserció laboral de grups amb risc d’exclusió social.\nBanyoles, 30 d’agost de 2010\nEl projecte per a la preservació i restauració dels hàbitats i espècies d’interès especial a l’estany de Banyoles preveu set actuacions amb l’objectiu de conservar i millorar els hàbitats de l’entorn de l’estany. Gràcies a la col•laboració de la Diputació de Girona i l’Obra Social “la Caixa”, aquest estiu s’han pogut iniciar aquests treballs, els quals es desenvoluparan al llarg del 2010 en terrenys públics o finques custodiades pel consorci, i inclosos dins l’Espai d’Interès Natural de l’Estany de Banyoles i Porqueres. El pressupost total és de 95.126,48 €, dels quals l’entitat financera n’aporta un 68%.\nEliminació de flora exòtica invasora amb l’objectiu de millorar l’estructura i composició dels boscos de ribera i els prats de l’entorn immediat de l’estany de Banyoles i del pla dels estanyols. En concret, s’actuarà sobre espècies herbàcies com l’Aster pilosus, una planta americana que a causa del seu ràpid creixement impossibilita el bon desenvolupament de la vegetació dels prats de l’entorn. També s’eliminaran espècies exòtiques arbustives com el piracant\nRestauració del bosc de ribera a la riera Castellana, en una finca propietat del Consorci de l’Estany. L’objectiu és la millora estructural i l’increment en superfície d’aquest hàbitat per tal d’ampliar la xarxa connectora forestal entre l’estany i els vessants de ponent.\nMillorar el sistema d’ancoratge a terra del camp de regates de l’estany, per tal de no danyar la vegetació aquàtica, i fer més compatible i sostenible el desenvolupament de l’activitat esportiva de rem amb la conservació de l’espai natural.\nDesgastar les poblacions de tortugues exòtiques, principalment tortuga de florida (Trachemys scripta), a través de captures a l’estany, estanyols i llacunes. Es pretén disminuir el nombre d’exemplars amb la col•locació de trampes i així disminuir la competència que existeix entre aquestes espècies foranes i les espècies autòctones (Emys orbicularis i Mauremys leprosa).\nCol•locació de diverses plataformes d’insolació a l’Estany i estanyols, com a punts d’insolació per a les poblacions de tortugues autòctones. Aquestes plataformes són punts vitals per al bon desenvolupament de l’activitat diària de les tortugues, les quals necessiten insolar-se moltes hores durant el període anual d’activitat.\nConstrucció d’un sistema de trampes per a la captura de cranc americà (Procambarus clarki), amb l’objectiu de desgastar les poblacions d’aquest decàpode exòtic, el qual afecta greument les poblacions d’amfibis propis de l’Estany.\nFinalment, es posarà a punt un laboratori de cria en captivitat de nàiades (musclo o bivalva d’aigua dolça), un grup d’animals invertebrats de l’Estany i dels seus recs i rieres properes en perill d’extinció. Les espècies presents a l’Estany són Unio elongatulus i Potomida littoralis.\nGran part de les actuacions previstes les portaran a terme persones en risc d’exclusió social del centre de treball el COIET Pla de l’Estany, centre que vetlla per la integració social i laboral de persones disminuïdes psíquiques. En concret, realitzaran tasques de control de la vegetació, la col•locació de les trampes per a tortugues i pel cranc de riu, i la construcció de plataformes d’insolació per les tortugues, entre d’altres.\nAquestes actuacions han estat planificades com a mesures complementàries i, per sumar esforços, juntament amb un altre projecte que el Consorci de l’Estany està duent a terme: el Projecte Estany, que amb un ajut de la Unió Europea a través dels fons LIFE + Natura permetrà també la recuperació de la biodiversitat de l’Estany a través del control de les espècies exòtiques invasores.


Recomanem del 4 al 10 de juny de 2018: 3 articles, 2 vídeos, 1 àudio i 1 web | Sants-Montjuïc per la Independència (ANC)\n← No esteu sols\nDissabte 16 de juny, se’ns gira feina! →\nRecomanem del 4 al 10 de juny de 2018: 3 articles, 2 vídeos, 1 àudio i 1 web\nJoan Ramon Resina, ”Il padrone è vivo!” (Vilaweb, 3 de maig)\nJosep Maria Solé Sabaté, ”No nacionalistes” (El Punt Avui, 10 de juny)\nPilar Rahola, ”Temps” (La Vanguardia, 8 de juny)\nJordi Basté entrevista Carles Puigdemont a Berlín. (El Món a RAC1, RAC1, 8 de juny, 1:22:02)\nLa conversa de Laura Rosel amb Pep Guardiola. (Preguntes Freqüents, TV3, 9 de juny, 50:44)\nÀudio: Ricard Ustrell, Oriol Serra, Martí Anglada i Montserrat Gibernau analitzen la figura d’Alex Salmond i la possibilitat d’un segon referèndum per la independència d’Escòcia (El Suplement, Catalunya Ràdio, 10 de juny, 20:20)\nWeb: L’emissió en directe d’À Punt, la recuperada televisió pública del País Valencià\nRecomanacions de la tria anterior, del 28 de maig al 3 de juny de 2018


Blue Wave House Koh Tao Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Blue Wave House\n1/56 Moo 2, Mae Haad, Koh Tao, Tailàndia, 84360 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Blue Wave House?\nBarri Mae Haad Chalok Baan Kao Mae Haad Platja Sairee Mae Haad Platja Sairee\nMés informació sobre Blue Wave House\nSituat a l'encantadora àrea de Mae Haad, Blue Wave House gaudeix d'una posició excepcional a la els esports, els restaurants, les platges de Koh Tao. L'hotel és a 2.2 km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Blue Wave House, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Zones públiques amb Wi-Fi, servei de bugaderia, zona de fumadors.\nEls clients poden triar d'entre 20 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Blue Wave House és una elecció inteligents per a viatgers a Koh Tao, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Packs de Aerografia coques i pastissos - Racing Colors S.L. qualitat: bicapa bàsics, doble capa RAL, 2K brillantor, 2K mat o 2K RAL. En tots els colors i acabats!\nPacks De Aerografia Pastisseria\nUn complet equip de aerògraf en pastisseria o fleca. El que vostè necessita: compressor, aerògraf, mànega i colorant alimentari.\nConjunt de Aerografia Pastissos IV\n110,00 € 135,00 € 50Producte en estoc, a punt per vaixell.\nKit de aerografia per a pastisseria, inclou compressor, aerògraf amb 3 passos, mànega, i l'opció de triar 2 quadres Kroma Kolors o un conjunt de 12 d'ells!


Les històries de sexe que més ens agraden: diu l'enquesta de sexe, els pagaments de pornos i la dominació perplex amb diverses formes - Què Calent | Juliol 2022\nEmportar: A la història de la sessió que estimem d'aquesta setmana, analitzem una recent enquesta de sexe per què és tan dur processar els pagaments per porno i els complements de la dominació.\nEl sexe pot ser un tema desconcertant. De vegades estem escrivint, discutint, revelant tant de bons, i altres vegades hem de desaprofitar i fer front tant. Les històries de sexe que us encanten aquesta setmana tenen una mica en el costat fosc del sexe, però això no vol dir que siguin necessàriament temes dolents. Són relats i qüestions importants. Són converses que s’han de tenir.\nL’enquesta de sexe diu ...\nQuan necessiteu que les vostres dades i estadístiques de nerd de sexe s’ajustin en tots els aspectes del sexe i la sexualitat, haureu de dirigir-vos al bloc de sexe i psicologia del doctor Justin Lehmiller. Aquesta setmana, va oferir una ràpida anàlisi de referència de la recent enquesta de valor i creences de Gallup. Aquesta enquesta, quan s'ofereix en relació amb els resultats del 2001, revela un canvi significatiu en l'acceptació dels Estats Units de determinats temes relacionats amb el sexe i la sexualitat, incloses relacions gai i lèsbica, la procreació fora del casament i sexuals generals fora dels vincles del matrimoni. El divorci, la investigació amb cèl·lules mare i fins i tot la poligàmia han aconseguit avantatges. Personalment, m’agradaria veure-ho contrastar amb altres països del món per entendre les actituds globals relacionades amb el sexe i la sexualitat. Com veure aquesta vista única és un bon començament però!\nPerplex de pagaments porno\nSempre es tracta dels diners. Segons la manera de triar consumir pornografia, és possible que no tingueu cap consciència de les transformacions relacionades amb la creació i el reemborsament del porno. Lux Alptraum, amb l'ajuda d'Ela Darling, ens porta a les portes de les regulacions i limitacions de processament de pagaments imposades al negoci de productes de consum.\nCom que els principals jugadors com PayPal i les principals targetes de crèdit no processen porno, altres empreses han aparegut per omplir el buit mentre ompliu la vostra imaginació. Encara hi ha tantes normes! I, regles vages, per arrencar. El tipus de regles que mai li agrada a ningú. Piss, violència, puny, dispersió, sang, menstruació ... gairebé tots estan prohibits als llocs de recollida de pagaments. Menstruació '> Aquests dies, després de gairebé 20 anys documentant-me i comentant el sexe i la sexualitat del món, rares vegades em sorprèn. He vist tot tipus de porno. He sentit parlar de moltes pràctiques sexuals curioses. Intento estar al dia de la parla dels temps. Jo he estat a un bon nombre de clubs de striptease. Tot i això, el 'joc' de llançar monedes als strippers m'ha desconcertat i sacsejant el cap. Segons un article de Vice, tirar monedes d'un dòlar o 'préstecs' com es diuen és una cosa a Alberta, Canadà. Hi ha moments i llocs que us animen a llençar monedes: una bonica font, un joc de festa, el carnaval. En un club d’una dona nua? Qui va fotre el joc de Loonie? Per a aquells de fora del Canadà, confia que Alberta és una de les parts més perplexes del Canadà. De vegades riquíssimament conservador, també té una línia significativament doblegada en d’altres.\nFalles de màquines de guerra\nMalauradament, si penséssiu que era l’única història degradant per a dones que tinc per a vosaltres, potser us haureu perdut la defensa totalment asinina que el combatent MMA War Machine va decidir emprar en el seu judici per agredir sexualment i físicament l’estrella porno Christy Mack. Pel que sembla, segons l'estratègia de defensa, va anar bé per War Machine per agredir sexualment Mack perquè treballa en porno. Pel que sembla, això li dóna (i presumptament a qualsevol altre) una passada gratuïta amb animadors adults. Perquè, per descomptat, el porno significa el 100% del consentiment, el 100% de les vegades. Afortunadament, el jutge va veure directament a través d'aquesta trampa per part de l'advocat i immediatament el va disparar. S'ha de notar, a causa de les altres coses estúpides que han dit els jutges que violen les víctimes. Únicament menyspreable.\nEl domini és de totes les formes\nPot haver-hi una cosa tan calenta per violar les regles. Tot i que aquestes regles són completament arbitràries i definides localment, el fet de sortir de la norma pot provocar una emoció meravellosa entremaliada. Quan desafies convencions sexuals, com per exemple ser una dona dominant que li agrada mamar polla, aniràs a girar cap. Des de la perspectiva d'un foraster, les relacions basades en el BDSM semblen tenir moltes normes i expectatives, no només en actes, sinó també en funcions. Tenint en compte la forma en què s’utilitzen i es perpetuen les feines de cops com a acte dominador d’homes, sembla difícil que una dona dominant vulgui “renunciar” a aquest poder al seu home sotmès. Tot i això, ningú no renuncia a res. De fet, els dos socis tenen molt a guanyar!\nquè és el criptorquidisme\nPer a les connexions del teclat amorós\nAh, Craigslist. Tot i que altres llocs i aplicacions de cites i connexions poden tenir totes les campanes i els xiulets, un bon Craigslist vell sempre és un indicador fiable de la condició sexual humana. Malgrat la nostra aclaparadora abraça de tecnologia, sovint hi ha crits que no hi ha prou 'connexió humana' a causa de la capacitat de conèixer algú en línia. Kayla Lords recentment va escriure sobre les seves exploracions a la secció 'Trobades informals' (i d'altres) i va aparèixer una revelació 'gairebé refrescant' sobre l'aspecte positiu de la dallying online: podeu posar-vos allà mateix fàcilment i sense problemes. els desitjos, les vostres necessitats - sense mirar una altra persona a la cara. Com a introvertit, sempre m’ha encantat aquest aspecte de la connexió en línia. El fet de treure tots els 'detalls' pot alleujar-se i ajudar a que la possible reunió vagi més fàcilment. Llarga vida a Craigslist!\nhistòries de fumadors forçats\ncombinació de consolador de carn de llum\njoguina sexual de pessigolles franceses\nquè és la triple penetració


Rafael Martí de Viciana - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1574 (Gregorià) (71/72 anys)\nCrónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reyno, 1564\nRafael Martí de Viciana (Borriana, 1502 - València, 1582) fou, juntament amb Pere Antoni Beuter, l'historiador i cronista valencià més conegut del segle xvi. Pertanyia a la noblesa valenciana i era net del polític i escriptor Martí de Viciana (mort el 1492).\nRealitzà alguns estudis en lleis a la Universitat de València, però a causa de l'esclat de la Guerra de les germanies no pogué finalitzar el doctorat en dret. Després de residir a la ciutat de València (1518-1520) es desplaçà a Dénia. Va participar en la Guerra de les germanies al costat del bàndol imperial, fent de correu entre el seu oncle, el governador de la demarcació foral de la Plana (governació dellà Uixó), Rampstó de Viciana, i el virrei Diego Hurtado de Mendoza. El 1522, presencià la mort de son pare a mans dels agermanats.\nDesprés d'acabada la guerra començà a exercir de notari, alhora que d'escrivà de l'administrador de Borriana, on s'establí de nou.\nParticipà en les corts de Montsó de 1542 i fou síndic de diverses poblacions, com ara Borriana, Vila-real i Ademús. Participà en tant que síndic de Borriana en les corts celebrades a Vila-real el 1557.\nEl 13 de maig de 1559, consta la seua acta en el Llibre d'aveïnaments de la ciutat de València, raó per la qual hom pensa que l'etapa final de la seua vida la passà al Cap i Casal del Regne de València.\nLa seua obra principal fou la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reyno, en què invertí quaranta-huit anys de sa vida i hi articula una història general de la ciutat i el regne amb un esquema innovador, dividida en quatre llibres:\nLibro primero de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reyno, del qual no resta cap exemplar, en què descriu la història de la ciutat de València;\nLibro segundo de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reyno, en què fa referència als antecedents de la noblesa valenciana, ordenada per ordre alfabètic, fet que suposà la destrucció de molts exemplars, per tal com molts nobles se sentiren ofesos i menystinguts;\nLibro tercero de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia, en què fa una descripció curta de la noblesa espanyola i europea, del patrimoni reial i dels ordes militars i els monestirs del Regne de València.\nLibro quarto de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia, en què descriu la Guerra de les germanies.\nTota l'obra fou primerament escrita en valencià, però en el context de castellanització de les classes dirigents del Regne de València del segle xvi, va decidir publicar-la finalment en castellà, seguint l'exemple d'altres cronistes valencians coetanis, com ara Beuter, que també canviaren el valencià pel castellà. S'edità el 1566 i no es tornà a reeditar fins al 1881.\nDibuix de Vila-real realitzat per Rafael Martí de Viciana dins el seu llibre tercer de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reyno (1564)\nDibuix de Borriana realitzat per Rafael Martí de Viciana dins el seu llibre tercer de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reyno (1564)* Arxivat 2007-11-10 a Wayback Machine.\nUna altra de les seues obres fou el Libro de las alabanzas de las lenguas hebrea, griega, latina, castellana y valenciana, en què exposa les dificultats de castellanització de la llengua dels valencians.\n↑ Viciana, Rafael Martín de; Joan Iborra (ed. lit.). Libro quarto de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reino. Edición digital. València: Universitat de València, 2005, p. 583 (Fonts històriques valencianes ; 10). ISBN 978-84-370-8663-7.\nMartí de Viciana, Alabanzas de las lenguas hebrea, griega, latina, castellana y valenciana, València: Librería de Francisco Aguilar, 1877. Ed. facsímil de València: Librerías París-Valencia, 1979.\nMartí de Viciana, Libro tercero de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reino, edició a cura de Joan Iborra, València: Universitat de València, 2002.\nMiscel·lània homenatge a Rafael Martí de Viciana en el V centenari del seu naixement 1502-2002, Borriana: Ajuntament de Burriana; Generalitat Valenciana, 2003.\nMartí de Viciana, Libro quarto de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reino, edició a cura de Joan Iborra, València: Universitat de València, 2005.\nMartí de Viciana, Libro segundo de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reino, edició a cura de Joan Iborra, València: Universitat de València, 2013.\nISNI: 0000 0000 7139 2858\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Rafael_Martí_de_Viciana&oldid=28457644»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 oct 2021 a les 11:01.


Formula 1 Test Days 2013 | Hotel Paseo de Gracia\nCircuit Catalunya, Montmeló\n19-22 Feb i 28 Feb-3 Març 2013\nEl Mundial de Fórmula 1 ja està escalfant motors i posarà a prova totes les novetats motores i tecnològiques en els pròxims Formula One Test Days que se celebraran a Montmeló, al Circuit de Catalunya, del 19 al 22 de Febrer i del 28 de febrer al 3 març 2013.\nEl Circuit de Catalunya, també conegut com Circuit de Montmeló, és un dels circuits favorits del mundial de fórmula 1, ja que és l’únic que acull tant algunes de les sessions d’entrenament, els Formula 1 Test Days, com un Grand Prix.\nEls Formula 1 Test Days són jornades d’entrenament que els diferents equips utilitzen per posar a prova els canvis realitzats durant els mesos d’aturada del mundial de Formula 1.\nGaudiu del Formula 1 i de Barcelona al nostre hotel\nUna de les principals novetats que doten d’importància aquests F1 Test Days són els canvis en els pneumàtics de Pirelli. El compost més dur asseguren que s’escalfarà abans i per això permetrà majors velocitats, encara que com les diferències entre els compostos seran majors, l’estratègia de pneumàtics tindrà encara més importància.\nA nivell d’equips, Red Bull, Ferrari i Lotus mantenen als seus pilots (Red Bull: Sebastian Vetter i Mark Webber, Ferrari: Fernando Alonso i Felipe Massa, Lotus: Kimi Räikkönen i Romain Grosjean) bo i destacant la retirada definitiva de Michael Schumacher de les carreres de Formula 1 que ha deixat el seu lloc a Mercedes Lewis Hamilton i el fitxatge de Sergio Pérez per a McLaren.\nBusca un hotel per veure el Formula 1 a Barcelona?\nEls entrenaments del Formula 1 Test Days se celebraran entre el 19 i 22 de febrer, i també del 28 de febrer al 3 de març d’aquest any al Circuit de Montmeló. Ja queda poc, doncs, per veure els millors conductors del món provant les joies amb les que competiran durant aquest any al Mundial de Formula 1.\nSi voleu veure els entrenaments de Formula 1, que pel preu de l’entrada són una bona oportunitat per veure els pilots, poden aprofitar i visitar Barcelona allotjant-vos a l’Hotel Paseo de Gracia, un hotel econòmic al cetre de Barcelona.\nComprar entrades: Circuit de Catalunya


Col·legi d'Educadores i Educadors Socials de Catalunya: L’Associació de Professionals d’Espais Familiars a Catalunya\nL’Associació de Professionals d’Espais Familiars a Catalunya\nAvui us volem presentar una de les entitats que forma part del projecte Cruïlles, la incubadora d’entitats i empreses del CEESC. Es tracta de l’APEFAC, l’Associació de Professionals d’Espais Familiars a Catalunya.\nL’APEFAC és una entitat sense afany de lucre que neix de la necessitat de les i els professionals dels Espais Familiars de trobar-se i fer un treball en xarxa, per posar en comú la seva feina i les seves inquietuds, per millorar-la, per sentir-se acompanyats i també per defensar aquests Serveis que pretenen donar suport a les famílies amb fills petits.\nSegons l’Aurora Ribas, la presidenta de l’entitat, “l’adhesió al Projecte Cruïlles ens va semblar molt interessant perquè ens dóna la possibilitat de conèixer altres entitats amb les què coincidim en alguns objectius, també conèixer tot el treball que fan i poder col·laborar i gaudir del que ens ofereixen”.\nActualment l’associació compta amb quaranta persones associades procedents de tres províncies: Barcelona, Tarragona i Girona. El nombre d’Espais Familiars a Catalunya i Balears passa dels 100.\n“La nostra manera de funcionar com a associació és a partir de trobades trimestrals per reflexionar conjuntament sobre els aspectes educatius i socials que més ens preocupen i fer una o dues trobades més de formació específica” ens comenta l’Aurora.\nEls Espais Familiars volen acompanyar, escoltar per entendre i donar suport a les competències dels pares-mares per així guanyar en seguretat vers la criança dels seus fills i filles, per tal de millorar l’atenció a la infància a partir d’un model integral i participatiu de treball.\nVan néixer a Barcelona el maig del 1991. El primer a la Zona Franca, la Casa dels Colors i posteriorment al barri del Raval i al Bon Pastor. Els dos programes més importants són: L’Espai Nadó amb famílies i infants de 0-9 mesos; i l’Espai Familiar amb famílies i infants de 10 a 36 mesos.\nDegut a la bona acollida que van tenir els primers espais, immediatament el projecte es va estendre per les rodalies de Barcelona: l’Hospitalet, Vilanova i la Geltrú, Sant Feliu de Llobregat, Badalona, Sant Feliu de Guíxols, Terrassa, Sabadell, Vilafranca del Penedès...\nGeneralment depenen d’ajuntaments, o sigui, són serveis públics però, actualment, amb la crisi, s’han creat nous serveis des de la iniciativa privada. Funcionen fent xarxa amb els serveis existents en la comunitat i amb pocs professionals, d’aquí la necessitat de trobar-se per tal de sentir-se acompanyats, poder enriquir-se amb les aportacions de tothom i evitar l’aïllament.\nPer obtenir més informació de l’APEFAC i/o associar-vos, podeu entrar a la seva pàgina web o escriure a: apefac@gmail.com\nSi sou una entitat, una empresa o un emprenedor de l’àmbit social, també us animem a conèixer l’espai de Cruïlles.


Mons Observans. Assentament romà de Can Tacó - Turó d'en Roina. | LES PINTURES MURALS ROMANES AL PROGRAMA PLANETA CANALLA\nLES PINTURES MURALS ROMANES AL PROGRAMA PLANETA CANALLA\nEl passat 10 de gener de 2017 el programa infantil de Vallès Visió i VOTV Planeta Canalla va emetre un reportatge dedicat a la feina que les restauradores Débora Iglesias i Isabel Parra duen a terme al Museu de Montmeló per restaurar uns estucs pertanyents a la col·lecció de pintura mural romana de primer estil pompeià del jaciment arqueològic de Can Tacó (Mons Observans).\nEn aquesta ocasió els reporters van ser l’Héctor i la Clàudia, dos infants de 10 anys de l’escola Sant Jordi de Montmeló que volien conèixer de primera mà l’ofici de restaurador. Els infants van entrevistar les restauradores, que els van explicar com és aquesta feina i què s’ha d’estudiar per treballar-hi. També van poder veure les pintures ja restaurades que s’exposen a les vitrines del museu i fins i tot van experimentar amb les seves pròpies mans com es netegen els petits fragments d’estuc per eliminar les concrecions i la pols acumulades durant els més de dos mil anys que han estat enterrats sota terra. Van comprovar com n’és de laboriosa aquesta tasca que ens permet tornar a la vida objectes del nostre passat.\nPer veure el reportatge cliqueu aquí. Us ho recomanem de totes totes!


Intersindical-CSC - Sectorial de la Generalitat i ens adscrits: de novembre 2015\nL'Administració de la Generalitat continua sense escoltar-nos\nUna vegada més els companys/es que van assistir en nom de la part social a la Mesa General de Negociació el passat dia 13 van trobar una roca granítica en la posició de l'Administració. Van mostrar-se d'acord a retornar-nos la part de la paga de 2012 que queda pendent (un 26%), però aplicant la retallada del 5% que el Govern de la Generalitat havia decretat per a aquell any. Això suposa, a la pràctica, quedar-nos com estem.\nPel que fa a les altres reivindicacions, res de res. No contribueix gaire a "la moral de la tropa" veure que a Madrid retornen dies d'assumptes propis i dies de vacances de premi per antiguitat i aquí, campions de les retallades, es resisteixen "heroicament" a tornar-nos aquest dret, que, a més no costa diners, ja que s'executa mitjançant organització del treball, i en cap cas no suposa cost econòmic afegit.\nDels altres drets perduts i de les altres retallades de 2013 i 2014, res de res, només faltaria. Què volen, aquesta gent? I els processos de mobilitat i de promoció interna que ja estaven acordats? De cossos generals tan sols s'han fet el del grup A2, eh? El personal administratiu, auxiliar i subaltern espera i desespera. I mentrestant es crema, fastigueja i desconfia.\nAquesta és l'excel·lencia que busquem? Amb aquest tipus de potenciació del talent volen bastir la nova Administració? I que no ens vinguin amb sopars de duro com que estan enfeinats amb el procés i que els impedeix fer la seva feina. Algú s'imagina que un altre àmbit de l'Administració deixés de tirar endavant el que li pertoca a causa del procés?\nCom a ciutadans/es no podem, ni volem veure, inacció de l'Administració. I com a treballadors/es que hem patit com ningú les seves conseqüències negatives, continuem exigint que no ens venguin cap altra moto que no sigui la recuperació de tots els drets perduts en aquests anys.\nLa Intersindical-CSC dóna suport als companys/es que el pròxim dia 23 es tornaran a reunir, si l'Administració no se'n desdiu, en la Mesa General de Negociació, en la reivindicació de totes les condicions de treball perdudes i continuem comprometent-nos a lluitar des de la Junta de Personal i de tots els àmbits possibles per aquesta recuperació, que tenim com a irrenunciable.\nPublicat per CSC-FAP a 13:55 3 comentaris:\nL'Administració de la Generalitat continua sense e...


Consells - Si un policia t'atura amb la moto ... Quins són els teus drets i les teves obligacions? | Motoristes.cat\nData d'inici 1 Gen 2016\ncom recórrer una multa documentació a la moto documentació moto necessària drets conduïnt drets davant la policia drets si un policia t'atura multes en moto pagar una multa? sancions en moto\nCircules amb la teva moto i t'atura un cotxe dels mossos. Saps si un agent pot requisar-te la teva moto? Poden obligar-te a signar una multa?\nQuina documentació poden exigir-te?\nFins a sis mesos de presó si condueixes sense carnet\nFITXA TÈCNICA DE LA MOTO\nSi no la portes a la moto -no tens per què portar l'original, val una fotocòpia compulsada en un organisme oficial o per un notari-, et multaran amb 10 €.\nCompte, si la moto no ha passat la ITV a termini, o si ho ha fet però amb la qualificació de desfavorable, et multaran amb 200 euros -en aquest cas, la moto només pot circular per anar al taller a la ITV-; i amb 500 € si circules amb la inspecció negativa -la moto ha de traslladar-se en grúa-.\nSi no el portes a sobre, et sancionen amb 10 €. Si no l'has obtingut o Trànsit t'ho ha anul·lat, per ex., Per perdre tots els punts, i t'enganxen conduint, et imputar un delicte: immobilitzar la teva moto i et poden imposar una d'aquestes tres sancions:\n1.- Presó de tres a sis mesos.\n2.- El pagament d'una multa diària durant un període de 12 fins a 24 mesos.\n3.- Treballs en benefici de la comunitat durant un termini de 31 a 90 dies.\nNo cal que ho portis a sobre, ja que els mossos comprovaran a la base de dades si la teva moto està assegurada. Si el vehicle no té una pòlissa en vigor, sancionaran al titular amb una multa de 600 a 1.500 €.\nPoden multar si no estan en la seva jurisdicció?\nSí, però han de presentar proves que et inculpin\nEls agents de l'autoritat -Policia Nacional, Local, Mossos o Guàrdia Civil- poden denunciar-te en qualsevol lloc, fins i tot on no tenen jurisdicció. Ara bé, en aquest cas, ho faran com podria fer-ho qualsevol persona i hauran d'aportar proves a causa que, fora de la seva jurisdicció, ja no compten amb la "presumpció de veracitat"'. Què vol dir això? Que, en cas de denúncia, la seva paraula té valor probatori i més pes que la d'un ciutadà normal; llevat que el denunciat present proves en contra de la versió de l'agent.\nQuè fer si et passa:\nA.- Si et paren per denunciar-te: Pregunta a l'agent si compta amb la potestat per fer-ho. Si no la té, agafa el butlletí de sanció i, "immediatament, recorre la multa -tens 20 dies per fer-ho- realitzant un escrit en el qual neguis els fets, demanis proves i referències sobre la sanció -les dades del denunciant, el lloc on es trobava ...- i al·legues la'falta de competència' de la part denunciant ". Aquesta circumstància "és motiu suficient perquè s'anul·li la sanció i s'arxivi la denúncia".\nB.- Si no us paren: No sabràs si l'agent té potestat per denunciar-o ho ha fet com un particular, mitjançant una denúncia voluntària. En qualsevol cas, un cop et arribi el butlletí de denúncia al teu domicili, hauràs de seguir el mateix procés descrit en el punt A.\nQuè et pot passar si et negues a rebre la sanció\n"Res, pots fer-ho", indica Mario Arnaldo, president d'AEA -Automovilistes Europeus associats-, però "no és recomanable perquè, si no reculls el butlletí de denúncia -o, fins i tot, l'estripes-, estaràs actuant en contra teva: sense ell, perds 'de facto' el teu dret a recórrer, ja que no sabràs que t'estan acusant i tampoc coneixeràs el nº d'expedient de la sanció ... ".\nReaccions: Miriam_er6 i Xav2\nEt poden aturar a la carretera si no estan en la seva jurisdicció?\nAtura't sempre ... o podries anar a presó.\n"La Llei determina la competència i jurisdicció dels cossos policials i, tot i que en matèria de Trànsit, aquesta funció està reservada en exclusiva als agents de l'autoritat encarregats de la vigilància del trànsit -Guàrdia Civil, Ertzaintza al País Basc o Mossos d''esquadra a Catalunya- i només aquests podrien aturar-te a la carretera ". "Hi ha casos en els que també la Policia Nacional pot intervenir, com són la persecució de delictes o de infraccions contra la Llei de Seguretat Ciutadana -per exemple, per portar armes o portar drogues-. En aquests casos, aquests policies poden ordenar-te que t'aturis i, fins i tot, registrar el teu cotxe ".\nQuè fer si et passa\n"El recomanable és parar-se en qualsevol cas i seguir sempre les indicacions de l'agent" .Si l'autoritat no està actuant emparant-se en la Llei, "sempre podràs denunciar a posteriori la seva actuació".\n"Depenent de la intensitat de la teva reacció adversa, podràs incórrer en una simple falta o en un delicte tipificat com de desobediència a l'autoritat". La primera es sanciona amb el pagament d'una multa diària durant un termini de 10 a 60 dies -la durada de la 'condemna' i la quantitat a pagar, de 2 € fins a 400 € / dia, les decideix el jutge-; en el cas del delicte, implica una pena de 6 mesos a un any de presó -si no tens antecedents previs, quedaràs absolt amb càrrecs-.\nI què passa amb la Policia Municipal?\nEn principi, no podria obligar a parar si actua fora de la seva jurisdicció -per ex., En una autovia fora de la seva població-. Ara bé, els articles 490 i 492 de la Llei d'enjudiciament criminal indiquen que un agent de l'autoritat està obligat a detenir a algú que:\nProveu cometre un delicte, en el moment d'anar a perpetrar-lo.\nComet un delicte in fraganti.\nEs fuga de l'establiment penal en què es trobi complint condemna.\nEs fuga de la presó en la qual estigui esperant el seu trasllat a l'establiment penal o al lloc on hagi de complir la condemna que se li hagi imposat per sentència ferma.\nEs fuga en ser conduït a l'establiment o lloc esmentat en el número anterior.\nEs fuga estant detingut o pres per una causa pendent.\nProcessament o condemnat, incorri en rebel·lia contra l'autoritat.\nPoden obligar-me a signar una multa?\nMai encara, si la signatures, no canvia absolutament res\n"Signar una multa mai implica conformitat amb els fets denunciats sinó, simplement, que l'has rebut de mans d'un agent de l'autoritat", assenyala Mario Arnaldo.\nPots signar-la o no: "no té cap transcendència legal".\nRes. Si vols, podràs recórrer la sanció posteriorment -encara que no comptaràs amb el butlletí de denúncia-.\nPoden cobrar una multa al moment? Has de pagar en metàl·lic o amb targeta?\nLa DGT va enviar a la Guàrdia Civil una instrucció ... il·legal!\nPerò només podran cobrar en el moment "aquelles multes que es notifiquin en aquest instant a l'infractor", -per exemple, no podran cobrar-in situ aquelles sancions en les que el culpable sigui el titular del vehicle, és a dir, les relacionades amb la documentació o la assegurança-. Recorda que si les abones en el moment o en els 20 dies hàbils posteriors a la sanció, et beneficiaràs d'un 50% de rebaixa.\nPel que fa al pagament, la DGT va enviar a la Guàrdia Civil una instrucció -la 13 / S-128 i GE-75- per la qual dictaminava que, a partir del passat 25 de febrer, "els agents de l'Agrupació de Trànsit de la Guàrdia Civil no admetran abonaments de sancions en metàl·lic "i cobraran les sancions amb targeta de dèbit o crèdit; tot i que "se seguiran admetent pagaments en efectiu [...] d'infractors que no resideixin a Espanya". Ara bé, al seu torn AEA va enviar una consulta vinculant a la Direcció General de Tributs -dependent del Ministeri d'Hisenda i el responsable final del cobrament de les multes- i aquest Organisme ha indicat que la instrucció de la DGT és il·legal i que, mentre no es modifiqui la Llei de seguretat viària, s'ha de seguir acceptant el pagament en metàl·lic per part de qualsevol infractor.\n"Aquesta instrucció només s'ha enviat als agents de la Guàrdia Civil, per la qual cosa no afecta els agents de la Policia Municipal i els de les policies autonòmiques -Mossos d'Esquadra i Ertzaintza- que han d'acceptar el pagament en metàl·lic de qualsevol infractor ".\nPer això, "si un agent no et permet abonar una sanció en metàl·lic, insisteix que deixi constància d'aquesta circumstància en el butlletí de denúncia, perquè puguis recórrer aquesta sanció davant el cap provincial de Trànsit". Si passa això, no cal que abonis la sanció en aquest moment; és més, el termini per pagar-la -inclosos els 20 dies hàbils en què et beneficies del 50% de rebaixat començarà a comptar només quan Trànsit respongui al teu escrit.\n"Res, ja que estàs fent valer un dret que et reconeix la Llei".\nI si no portes efectiu meva targeta?\nPodràs abonar la sanció realitzant un ingrés en el compte bancari que t'indiquen en el butlletí de denúncia. Si ho fas en els següents 20 dies hàbils, tindràs dret a un 50% de descompte -si no la pagues llavors, ja hauràs d'esperar que t'arribi la multa a casa ... amb un 20% de recàrrec-.\nSi et passa a l'estranger, normalment la policia t'acompanyarà a un caixer perquè treguis diners ... i els paguis.\nPot faltar-te al respecte?\nMai, estan vulnerant la llei\nSi un agent t'aixeca la veu o et parla amb un llenguatge no apropiat, estarà incomplint la Llei Orgànica de Forces i Cossos de Seguretat, que en el seu article 5.2 estableix que els membres d'aquestes forces han d '"observar en tot moment un tracte correcte i acurat en les relacions amb els ciutadans [...]. En totes les seves intervencions, han de proporcionar informació complerta [...] sobre les causes i finalitat de les mateixes ".\n"El més intel·ligent és obviar qualsevol provocació i seguir sempre les indicacions de l'agent". Això sí, intenta recollir proves com testimonis d'altres conductors, o de testimonis encara que siguin família per, més tard, denunciar l'actitud de l'agent davant la Justícia i davant els seus superiors.\nAneu amb compte amb 'enaltir-vos' en una discussió amb agents de l'autoritat ja que, si arribes a insultar un agent de policia, "aquest podria denunciar-te per una falta d'injúries, sancionada amb el pagament d'una multa diària durant un termini de 10 a 20 dies: el termini concret i la quantitat diària a abonar les dictaminarà un jutge ".\nCom reclamar si es sobrepassen en la seva actuació\nSi tens qualsevol dubte sobre si un agent ha actuat d'acord a la legalitat -per ex., Si s'ha excedit en la seva tasca- o estimes que ha actuat amb desconsideració -t'ha insultat o s'ha burlat de tu, ha estat descortès- , pots reclamar de dues formes:\nVes al Jutjat de Guàrdia més pròxim o, si no n'hi ha, a qualsevol comissaria per exposar els fets: tenen l'obligació de realitzar una denúncia i lliurar-ne una còpia. Com a consell, "si vols que la denúncia prosperi, és molt recomanable que aportacions proves: per ex., Testimonis de persones que veiessin el que va passar, fins i tot si et acompanyaven al cotxe o són familiars". Però això si: "Si l'actuació de l'agent no és constitutiva de delicte o falta, el jutge arxivarà la denúncia".\nSi, a més, vols que obrin un expedient disciplinari a l'agent, "hauràs d'escriure una queixa al seu comandament superior -si es tracta d'un Policia Municipal, l'alcalde del Municipi; si és un agent dels mossos, al Director General del CME - explicant el que ha passat i identificant a l'agent. Si et va posar una sanció, trobaràs seu número de placa en el butlletí de la denúncia, si no ho va fer , sempre té l'obligació de identificar-se quan l'hi demanis. Si no disposes d'aquesta dada, pots indicar el lloc i hora on estava realitzant el servei. Igual que en el primer cas, és recomanable aportar proves ".\nM'agraden aquests posts informatius tan complerts, gràcies\nXav2 va dir:\nJo els trobo mooolt interessants també. Està bé que compartim fotos i xarrem, però posts així els hauriem de compartir quan els trobem :ball:\na mi una vegada em van multar per circular pel voral cap a la c-58, fins aqui cap problema ja que reconec la culpa i pago la multa com toca. El cas és que el mosso em va demanar la documentació de la moto, ficha tècnica etc. (l'únic al que li van demanar de tots els que havien parat). Jo porto la mt-07 limitada i el mosso em deia que no constava a la fitxa tècnica. Li vaig ensenyar el tope de l'accelerador i el precinte conforme no s'havia tocat i encara em va dir en plan perdonavides "que et deixo marxar però un altre te l'hagués inmovilitzat". Resulta que el senyor mosso no sabia ni llegir una fitxa tècnica, ja que abaix posava ben clar que estava limitada a 35 kw (jo amb els nervis de que m'anaven a fotre un bon puro no ho vaig veure tampoc).\nLa gracia és que al cap d'un mes aproximadament em va arribar una altra multa que deia "aceleración indebida" a un km concret de la c-58. Mirant el google maps vaig veure que era just on em van parar i el mateix dia. Puc jurar i perjurar que no vaig accelerar indegudament ni vaig fer el cabra, però no val la pena recorrer la multa ja que sembla que la presunció de veracitat pesa més que la professionalitat d'aquests recaptadors ...\nCollons ja és mala sort, a tot arreu hi ha persones que no estan a l'altura de la responsabilitat que tenen, aquest n'és un exemple.\nAra.. jo crec que l'hauria recorregut. Al no poder demostrar el contrari potser no hauria servit de res, però és l'únic que podem fer amb coses així, i la veritat genera certa impotència.\nAlex m'alegra veure't per aquí. El que et va passar és lamentable...en fi, et diria que potser li faltava formació però no pot ser per què tots tenen la mateixa, per tant et diria que no va estar pel que havia d'estar, no té excusa. Espero que almenys la multa que et va arribar no fos gaire alta. Jo de moment no he tingut cap mala experiència i puc dir que he topat amb policies ben professionals.\nJoa_bandit va dir:\nSi, a tot arreu hi ha gent de totes maneres, fins i tot dins la policia. És especialment molest per ser aquest tipus de feina, i penso que s'hi hauria d'estar a damunt per què aquestes situacions es reduïssin al màxim. Son una vergonya quan tenen lloc.\nVídeos L'altra cara de la policia motoritzada del japó Espai de debat 0 6 Des 2016\nVídeos L'altra cara de la policia motoritzada del japó


La CASETA, un lloc especial: Mestres 5: Família i escola\nEl cinquè capítol de la sèrie Mestres s'anomena: Família i escola\ni es va emitir en TV3 el 28 de febrer del 2012.\nTranscrivim a continuació les paraules de presentació del capítol que hi trobem a la web de TV3:\n“Una frase que ha fet fortuna en el debat social sobre l’ensenyament diu que l’educació dels nens i nenes és feina de tota la tribu. Però sembla que família i escola no acaben d’anar a l’hora. Els mestres reclamen més col•laboració i suport dels pares i la societat, als quals acusen de delegar en l’escola una part cada vegada més important de l’educació de les criatures. Hi ha pares i mares molt actius, que volen participar i donar suport a l’escola, però les famílies han canviat i moltes tenen dificultats per implicar-se en la formació dels fills. Això afecta molt la vida dels nens, que passen moltes hores fent activitats extraescolars o sols davant de la tele o l’ordinador. També la consideració social del mestre ha canviat, i molts d’ells senten que han perdut la confiança de les famílies.\nEn aquest episodi acompanyem els alumnes de sisè de l’Escola Barrufet de Barcelona en el seu últim dia a Primària, un moment molt important de la vida. Veiem com s’organitzen els pares i mares d’una altra escola per muntar, durant un cap de setmana, una gran festa que és tot un homenatge a la comunitat escolar. I descobrim la feina de les Mares Enllaç de Vic, una iniciativa que busca implicar les mares nouvingudes en la vida de l’escola.\nTambé coneixerem els mestres que van marcar la monja i metgessa Teresa Forcades. I veurem com anima els alumnes de la seva antiga Escola, la Pau Casals-Gràcia de Barcelona, a reflexionar sobre la llibertat de pensament.\nEl grafisme del capítol ha comptat amb la participació de l’Escola Barrufet de Barcelona.\nEn l'apartat de LA VEU DELS NENS, els alumnes ens expliquen com veuen la relació entre la seva família i l’escola. Cliqueu sobre “La veu dels nens” per veure el vídeo\nPublicat per La Caseta, un lloc especial a 10:27\nEtiquetes de comentaris: ESCOLA, FAMÍLIES, MESTRES, VÍDEO


Ens sumem a l'aturada general i a la defensa dels drets, la convivència i la democràcia - Institut infància i adolescència\nDes de l’Institut Infància i Adolescència de Barcelona ens afegim a la condemna social de les actuacions policials violentes del dia 1 d’octubre que han vulnerat drets i llibertats civils i polítics de la ciutadania arreu de Catalunya, incloent infants i adolescents, també protagonistes de la vida social i subjectes amb drets específicament reconeguts i amb capacitats per exercir-los.\nRecordem que la Convenció sobre els Drets de l’Infant de Nacions Unides reconeix els drets a la llibertat d’expressió (art.13) i la llibertat d’associació i de reunió pacífica (art.15). Així mateix, la Llei dels Drets i les Oportunitats de la Infància i l’Adolescència de Catalunya, recull que tenen dret a prendre part en reunions públiques i manifestacions pacífiques (art.35.3). Per aquests motius, ens sumem a l’aturada general del 3 d’octubre.\nVolem posar especial atenció als impactes de la repressió i a la por que infants i adolescents han patit i observat en primera persona, als carrers quan estaven amb les seves famílies, als mitjans de comunicació i xarxes socials o a les seves escoles, algunes amb portes, parets i mobiliari destrossat per agents policials.\nAnimem a seguir treballant col·lectivament per tenir una cura especial dels nostres nens i nenes, dels nostres nois i noies: dediquem espais i temps a acollir les seves emocions, escoltar les seves inquietuds i acompanyar-los a posar-hi paraules i donar-li un sentit que reforci la defensa dels drets humans, la convivència i la democràcia.\nAixí mateix, ens fem ressò del posicionament del Síndic de Greuges de Catalunya del dia 29 de setembre sobre la participació dels infants i adolescents i el pluralisme a les escoles.


La flora singular del Puig Major - Revista Mètode\n«El Puig Major no ofereix únicament un atractiu topogràfic i geològic: l’espectacular cimal ofereix singularitats vegetals notables»\nSector central de la serra de Tramuntana. D’esquerra a dreta, part de la carretera d’accés al Puig Major, radar del cim del Puig Major, Puig de ses Vinyes, embassament del Gorg Blau, massís de Massanella i Tossals Verds. El Puig Major és el cim més elevat de les illes, i no és estrany que hi haja constància de la visita de botànics i estudiosos de les plantes des del segle XVIII. / Luis Alberto Domínguez\n«El Puig Major de Son Torrella (antigament anomenat Puig Major de Sóller) és l’elevació més gran de Mallorca»\nAquesta bella orquídia (Orchis cazorlensis, a dalt) sols s’havia detectat a Mallorca de manera esporàdica, sempre al Puig Major, però passaven anys entre un registre i un altre. Actualment, se n’observen més de dues desenes cada any en els recintes d’exclusió d’herbívors. Abans, les cabres eliminaven les tiges florals, de manera que la detecció era molt improbable. / Luis Alberto Domínguez, Whitelife Photography\nEl Puig Major és un massís de relleus molt escarpats. Com tota la serra de Tramuntana, està conformat per calcàries juràssiques i triàsiques elevades a l’orogènesi alpina, amb plegaments i encavalcaments espectaculars, que congrien penyalars verticals i timbes vertiginoses. El poeta Miquel Costa i Llobera, en una encertada metàfora, veia en aquesta contrada «ones petrificades del vell món remogut en temporal». Cal tenir present que el cim (la seva projecció) és a menys de quatre quilòmetres del mar. De fet, el puig és inaccessible des dels vessants septentrional i oriental. Les seves esquerpes formes no tenen sols arrels estructurals: l’erosió càrstica, pluvial i nival ha afegit accidents topogràfics impressionants, tals com rossegueres1 de fort pendent i les característiques clotades, grans cavitats verticals, avencs incipients, formats per dissolució de la roca calcària, que acumulen al fons sòls més rics en argiles, i que suposen un hàbitat per a la vegetació d’un especial interès, tant per motius edàfics com microclimàtics. Geomorfològicament i tectònicament, és el cim més complex de l’illa.\nEl túrbit (Ligusticum huteri) és un endemisme exclusiu del cim del Puig Major i ha passat per una situació crítica i terminal. El conreu a jardins botànics, la protecció física dels seus darrers refugis per evitar l’accés de les cabres i la translocació d’exemplars cultivats han permès salvar-lo de l’extinció, tot i que continua seriosament amenaçat. / Dalt a l’esquerra: IUCN/SSC/MPSG-2017/ Eva Moragues; baix a l’esquerra: IUCN/SSC/MPSG-2017/ Josep Lluis Gradaille; a la dreta: IUCN/SSC/MPSG-2017/ Eva Moragues\nLes singularitats vegetals no es limiten, és clar, a les espècies llenyoses. Ben al contrari, és entre les plantes herbàcies on trobam la flora més genuïnament local: el ranuncle de Weyler (Ranunculus weyleri), la delicada primavera (Primula acaulis balearica), la violeta (Viola jaubertiana), el safrà bord (Crocus cambessedesii), tots els quals són endemismes d’altura, presents en aquest i altres cimals mallorquins. El túrbit Ligusticum huteri, l’Agrostis barceloi i el recentment descrit Taraxacum majoricense són endemismes exclusius del Puig Major.\nUn altre exemple de singularitat és el còlquic (Colchium lusitanicum), que té al cim la seva única població insular. També excel·leix l’abundància de falgueres inexistents a cotes inferiors, com Polystichum aculeatum, Polystichum setiferum, Dryopteris tyrrhena o Dryopteris pallida balearica. No manquen tampoc briòfits de caràcter montà i boreal, diverses espècies dels quals han canviat l’epifitisme o els sòls de sotabosc, que els són normals al continent, per les parets dels avencs, on poden trobar condicions ambientals favorables.\nL’impacte humà al cim\nL’ascens al cim, quasi fins als anys seixanta del passat segle, suposava una excursió considerable, ja que no hi havia accés rodat fora de la vall de Sóller. Eren possibles dues rutes: l’aspre rost de la Coma de n’Arbona, des de Fornalutx; o des de ses Cases de Son Torrella a les quals es podia ascendir per Biniaraix. Ambdós itineraris eren practicables gràcies als camins de nevaters, oberts i mantinguts per fer possible la baixada de gel, a lloms de bístia o a esquena d’home, de les sis cases o pous de neu habilitats al Puig en època ignota, qui sap si islàmica.\nPer aquests camins baixaren a milers els espècimens botànics que hi col·lectaven els naturalistes abans esmentats i molts més. Fins ben entrat el segle XX, la sensibilitat conservacionista era excepcional i els estudis es feien col·lectant massivament, intercanviant i comerciant amb els plecs. Els botànics «centuriaven», és a dir, tenien l’objectiu d’aconseguir cent mostres de cada espècie. Un sol col·lector francès, que va visitar les muntanyes de Sóller el 1869, va fer una gran collita d’unes 400 espècies, que va distribuir per centúries entre els seus clients (Barceló, 1879-1881).\nSon Torrella era, als anys cinquanta, propietat d’un germà del marquès de Zayas, feixista i cap de la Falange a Mallorca durant la Guerra Civil i responsable dels escamots que afusellaren centenars de republicans. Malgrat la influència del marquès i l’oposició del seu germà, el règim franquista va dur a terme l’expropiació del cim. A la imatge, el marquès (assegut al centre) celebra l’aniversari de Hitler amb nazis residents a Mallorca als anys trenta. Foto extreta del llibre Mallorca unterm Hakenkreuz 1933-1945, d’Alexander Sepasgosarian, amb permís de l’autor. / MatrixMedia Verlag, Göttingen\n«L’impacte més greu i irreversible sobre el Puig Major va ser propiciat per Franco, que va ordenar ubicar-hi un radar americà»\nTanmateix, l’impacte humà més greu i irreversible sobre la natura del Puig Major va ser propiciat pel general Franco, que hi havia pujat el 1934, en la seva etapa de comandant militar de les Balears. Tot i la seva amistat amb la família propietària de Son Torrella, els Zayas (un dels quals va ser capitost de Falange i repressor sanguinari durant la Guerra Civil), el dictador va ordenar als anys cinquanta l’expropiació del cim per ubicar-hi un radar americà, una franja per obrir una pista d’accés i un bon sementer per establir un quarter.\nExistia un projecte de carretera al puig (on als anys trenta s’havia previst construir un telefèric les obres del qual s’iniciaren el 1936, però la guerra el va frustrar), redactat per un competent enginyer mallorquí, Antoni Parietti Coll. Aquest és autor, entre altres, de la carretera de sa Calobra, tan ben integrada en el paisatge. Tanmateix el seu projecte va ser modificat sense cap mirament per l’enginyer militar americà: l’obra va suposar grans voladures i va deixar cicatrius incurables en el paisatge del massís.\nPer fer possible les instal·lacions militars, el cim fou volat amb barrobins el 5 de novembre de 1958. Es varen perdre més de vuit metres de cota i moltes tones de rocam varen rodar muntanya avall. Els impactes sobre la flora degueren ser enormes: destrucció física de diverses hectàrees d’hàbitat per efecte de la voladura i de l’obertura de la carretera, i encara més hectàrees sepultades sota els ensorraments. Un túnel, obert a la vessant meridional, va permetre l’accés rodat des de la vall de Sóller.\nA l’esquerra, els botànics Jean Yves Lesouëf i Anthony Bonner, a Palma el 1973. Aquell any, Lesouëf va realitzar una acció clandestina de conservació al Puig Major per aconseguir llavors dels endemismes, destinades al banc de germoplasma que s’estava constituint. Llorenç Garcias Font, apotecari d’Artà i soci fundador de la Societat d’Història Natural de les Balears, va intervenir per conservar la flora del Puig Major durant les obres americanes, el 1958. Juntament amb Jeroni Orell i Guillem Colom, Garcias Font van realitzar la translocació de diverses espècies per evitar-ne l’extinció. A la dreta, l’apotecari artanenc al final de la seva vida, en 1975. / Esquerra: Jesús Jurado, dreta: Arxiu de la Societat d’Història Natural de les Balears\nPrimeres accions de protecció\nÉs interessant constatar que aleshores ja hi havia preocupació per la flora singular del Puig Major. Llorenç Garcias Font, apotecari d’Artà i soci fundador de la Institució Catalana d’Història Natural (1899), de la Societat d’Història Natural de les Balears (1948) i de la Sociedad Española de Ornitología (1954), elaborà una memòria botànica del terreny afectat per la nova carretera, en col·laboració amb els sollerics Jeroni Orell, jove i inquiet botànic, i Guillem Colom, geòleg eminent. Aconseguiren autorització per fer translocacions de diverses plantes abans de la voladura (Garcias i Pons, 2011), almenys de Ranunculus weyleri. Aquesta va ser la primera translocació vegetal documentada a l’Estat espanyol i sembla que també aconseguiren alguna modificació del projecte per reduir l’impacte sobre la flora (Cursach, Orell i Rita, 2018).\nUn cop enllestida la instal·lació americana, el Puig Major esdevingué pràcticament inaccessible, i passaren anys sense notícies de la seva flora, ni publicacions al·lusives. A finals dels seixanta, la base va passar a ser compartida amb l’exèrcit espanyol i en la dècada següent s’arriben a aconseguir excepcionals permisos de visita. Tanmateix, la següent acció de conservació que ens consta va ser clandestina: l’any 1973 el botànic bretó Jean Yves Lesouëf va escalar el puig d’amagat dels vigilants armats per aconseguir llavors dels endemismes, destinades al banc de germoplasma que propiciava aleshores el biòleg i pioner de la conservació vegetal César Gómez Campo, en el primer projecte de conservació ex situ de flora endèmica espanyola.\nEl 1958 l’exèrcit dels Estats Units va volar el cim del Puig Major per ubicar-hi uns potentíssims radars, després d’una expropiació realitzada per la dictadura franquista. L’altura del puig va disminuir en vuit metres. Tant la voladura com l’obertura de la carretera d’accés representaren grans alteracions del medi i una agressió irreversible al paisatge de la zona. / Foto anònima, arxiu de Marcos Molina\nÉs als anys vuitanta que es dispararen les alarmes: les visites botàniques al Puig, ja més factibles en retirar-se l’exèrcit americà, revelaren que diversos dels seus endemismes havien esdevingut més i més escassos. En especial, les acurades recerques encarregades pel Govern Balear a Llorenç Sáez, botànic acreditat i especialment enfiladís, senyalaren la rarefacció de la flora de major interès. Els herbívors domèstics (ovelles), i notòriament les cabres –una espècie assilvestrada a l’illa, l’abundància de la qual s’ha incrementat a un ritme alarmant en els darrers decennis, en paral·lel al despoblament rural– s’han identificat com el factor de degradació més intens.\nUn exemple ens ajudarà a valorar-lo: el cas del teix, una espècie tòxica i, en principi, poc atractiva per als herbívors. En un estudi recent (Moragues, Manzano, Bosch i Mayol, 2017), s’ha constatat que un 70 % dels 479 teixos (no plantats) coneguts a Mallorca presenten malformacions més o menys extenses degudes a l’acció de les cabres, que eliminen sistemàticament els nous plançons. De fet, de malformacions, en mostren tots els que els són accessibles; sols se’n salven els que vegeten en penyes verticals. Molts d’individus estan reduïts a relictes arbrissons refugiats entre les tiges espinoses i denses de l’aritja baleàrica: qualsevol brot que abandona la cobertura punxosa és devorat immediatament. Individus que haurien de ser arboris queden reduïts al mínim biològic, de poquíssima altura. En canvi, quan han quedat inclosos en recintes d’exclusió d’herbívors (que descriurem més avall), han vegetat ràpidament i han allargat els seus brots i branques diversos decímetres anuals.\n«Als anys vuitanta es van disparar les alarmes: els endemismes del Puig Major havien esdevingut més i més escassos»\nEl Servei de Protecció d’Espècies del Govern de les Illes Balears prengué la iniciativa, i donà suport al Jardí Botànic de Sóller per mantenir en cultiu i en banc de germoplasma mostres representatives de les plantes del Puig Major. A la vegada, s’iniciaren accions in situ, en col·laboració amb el Ministeri de Defensa (que assumí una costosa neteja d’enderrocs, residus metàl·lics i plàstics de tota la muntanya, on els havien abandonat durant dècades d’incúria), i la protecció dels indrets de més abundància de plantes amenaçades amb recintes d’exclusió d’herbívors. S’ha demostrat que la defensa mecànica és l’única solució per ara, combinada amb la reducció poblacional de cabres, especialment necessària avui després de la iniciativa de les autoritats cinegètiques de donar valor de trofeu a aquesta espècie assilvestrada i de comportament invasor a l’illa, decisió que ha comportat un nou estímul a la seva proliferació.\nLes actuacions de conservació s’inicien els anys noranta, i esdevenen un pla oficialment aprovat l’any 2008. Paradoxalment, l’agressiva carretera d’accés ha estat crucial per a permetre una presència freqüent i efectiva dels tècnics de conservació, així com la construcció i manteniment dels recintes d’exclusió d’herbívors, claus per a l’evolució demogràfica positiva de les espècies més valuoses.\nEn la taula superior es veu la comparació de les poblacions de les plantes vasculars més amenaçades abans i després de l’aplicació del Pla de Recuperació. Tot i que pot haver-hi algun cas de troballa d’espècimens preexistents, la immensa majoria corresponen a increments demogràfics reals per efecte del control d’herbivoria i, en menor mesura, per plantacions reeixides (Sáez, 2007; Sáez, Moragues i Manzano, 2019).\nAquests onze anys de Pla de Recuperació han inclòs iniciatives molt diverses. La més essencial, com queda dit, és la d’exclusió d’herbívors: són actualment cinc tancaments d’una certa superfície. Cal dir que els recintes (de reixes metàl·liques i fils de pues) necessiten una atenció constant: en cas que una cabra arribi a penetrar-hi, esdevenen corrals, amb efectes nefasts sobre la flora (cosa que ha succeït ocasionalment) que sols poden ser pal·liats amb una intervenció ràpida. A més, la meteorologia afavoreix ensulsiades rocoses, que requereixen intervencions de manteniment dels tancaments. Un recinte d’exclusió a la vessant nord, instal·lat per afavorir la concentració més gran d’exemplars arboris de rotaboc, és afectat cada any per allaus de rocs. En aquest cas, tot i que arriben a germinar centenars de llavors d’Acer cada any, no en sobreviu cap ni un dels nous exemplars, malgrat el tancament. És probable que, per a aquesta espècie, no siguin sols les cabres el factor limitant, i que els reclutaments de juvenils requereixin estius especialment favorables des del punt de vista climàtic que els darrers anys no es donen.\nAltres actuacions de conservació inclouen el reforç poblacional de determinades espècies i la introducció benigna de la lletrera Euphorbia fontqueriana (endemisme exclusiu del Puig de Massanella), dins i fora dels recintes d’exclusió des de l’any 2015, que ha aconseguit implantar alguns individus que es reprodueixen amb èxit on són estalvis de les dents de les cabres. També s’ha treballat en la difusió d’informació amb publicacions i cartelleria, inclosa l’edició d’una monografia il·lustrada (Moragues, Mayol i Sáez, 2008). En paral·lel, Amics de la Terra i l’actual gestor de la finca, Carlos Zayas, han plantat a cotes inferiors desenes de milers de pins i alzines i han aconseguit salvar-los de la voracitat de les cabres amb tancaments molt extensos.\nModel digital d’elevacions a partir d’un sensor lidar 5 m (acrònim de light detection and ranging, “detecció i mesura per llum”) (Institut Geogràfic Nacional). Corbes de nivell cada 100 m, començant per la cota de 1.000 m sobre el nivell del mar. / Joan Bauzà\nEl pla ha demostrat la viabilitat de recuperar espècies i poblacions, però és evident que el sistema dels recintes d’exclusió té dos grans inconvenients: suposa una superfície protegida mínima en el conjunt del territori i requereix una atenció i manteniment constants. Ha demostrat de manera incontestable que el problema d’aquestes espècies són les cabres «salvatges» (i en molt menor mesura, algunes ovelles), de manera que la conservació d’aquest patrimoni genètic únic requereix un control efectiu d’aquests herbívors introduïts. Conservar el cabrum en aquest jardí natural és un disbarat equivalent a convertir en estable una església romànica.\nCom es diu al llibre de Moragues et al. (2008), les flors tenen un paper tradicional important a l’hora de facilitar i demostrar l’estimació entre les persones. El Puig Major és l’escenari singular d’una història d’amor privilegiada, la de moltes persones cap a la naturalesa mallorquina, simbolitzada per les flors de la muntanya, la conservació de les quals ha fet confluir tantes voluntats i tants esforços.\n1. A Mallorca, es denominen rossegueres els forts pendents movedissos de pedres i grava, producte de l’erosió, que són similars, però molt més grans, als llocs on s’arrossegaven soques i llenya a les explotacions forestals. (Tornar al text)\nBarceló, F. (1879-1881). Flora de las Islas Baleares. Palma: Establecimiento tipográfico de Pedro José Gelabert.\nBolós, O., & Molinier, R. (1958). Recherches phytosociologiques dans l’île de Majorque. Collectanea Botanica, 5(34), 700–865.\nBonafé, F. (1977-1980). Flora de Mallorca. Mallorca: Editorial Moll.\nCamarasa, J. M. (1989). Botànica i botànics dels Països Catalans. Barcelona: Enciclopèdia Catalana.\nCursach, J., Orell, J. J., & Rita, J. (2008). Experiences of historical introductions in Majorca: The case of Ranunculus weyleri (Ranunculaceae). Mediterranean Botany, 39(2): 157–165. doi: 10.5209/MBOT.60072\nGarcias, M., & Pons, G. X. (eds.). (2011). Llorenç Garcias i Font, científic i promotor cultural. Mallorca: Govern de les Illes Balears.\nMoragues, E., Manzano, X., Bosch, G., & Mayol, J. (2017). L’impacte de la cabra (Capra hircus) sobre el teix (Taxus baccata) a l’illa de Mallorca. Bolletí de la Societat d’Història Natural de les Balears, 60, 9–22.\nMoragues, E., Mayol, J., & Sáez, L. (2008). Flors del Puig Major. Mallorca: Govern de les Illes Balears.\nPayeras, A. (2006). Història de la Botànica a les Illes Balears: Plantes vasculars. Bolletí de la Societat d’Història Natural de les Balears, 49, 155–172.\nSáez, L. (2007). Estudi bàsic per a la conservació de la flora vascular del Puig Major de Son Torrella (Mallorca, Illes Balears). Conselleria de Medi Ambient del Govern de les Illes Balears. [Informe inèdit].\nSáez, L., Moragues, E., & Manzano, X. (2019). Pla de conservació de la flora vascular amenaçada del Puig Major (Mallorca, Illes Balears): Seguiment de les espècies amenaçades prioritàries. Any 2018. Seo-BirdLife. [Informe inèdit].\nSalvador, L. S. (1884). Die Balearen in wort und bild. Consultada l’edició castellana de 1980 de la Caixa d’Estalvis de les Balears “Sa Nostra”, 10 volums.\nLa Dra. Eva Moragues i el naturalista Xavier Manzano han dedicat milers d’hores de camp i gabinet a la protecció de la flora del Puig Major. El Dr. Sáez manté un seguiment d’especial intensitat de l’evolució demogràfica de les poblacions. El personal del Jardí Botànic de Sóller i del Viver Forestal de Menut aporta també esforços continuats a la protecció d’aquest tresor biològic. La Dra. Joana Cursach, de la UIB, està molt implicada en el projecte de translocació d’Euphorbia fontqueriana. Els Drs. Àngel Ginés i Joan Bauzà han aportat dades a la redacció d’aquest article, i la Dra. Carol Constantino, directora del Museu Balear de Ciències Naturals de Sóller, el Dr. Juan Rita (UIB), J. J. Orell i Luis Alberto Domínguez han ajudat amb les il·lustracions. A tots, moltes gràcies.\nbiodiversitatEndèmicsflora mediterràniaflora silvestrefranquismeilles Balearsnaturapaisatgevegetal\nNotícies Els perquès de Mètode Focus verd Monogràfic Lectures essencials


PETITES RUTES : Raquetes de neu a Puymorens\nHola Mari Jo!\nHem vist el teu bloc i la teva aportació a la revista Pares i Nens en temes d’excursions familiars. Estan molt bé aquestes sortides!!\nTe’n proposem una a la Cerdanya, que hem vist que el Bloc només n’hi tens una!\nSortida desde l’Estació d’esquí nòrdic de Guils Fontanera i passant pel refugi de la Feixa anar fins l’estany de Malniu. També es pot fer desde Malniu.\nÉs una ruta molt bonica, amb poc desnivell i ideal per famílies.\nDe passada et presentem el nostre refugi: www.refugidelafeixa.com\nGràcies i salutacions!!!


Els Roca posen a l'abast domèstic la seva cocció a baixa temperatura - Diari de Girona\nEls Roca posen a l'abast domèstic la seva cocció a baixa temperatura\nLa iniciativa «Rocook» inclou una placa d'inducció, un llibre de receptes i una pàgina web\nvilablareix | efe/ddg 16.03.2016 | 07:23\nJoan?Roca va demostrar en directe el funcionament de l´electrodomèstic. Robin Townsend/efe\nEl restaurant gironí El Celler de Can Roca ha llançat un projecte de difusió de la cocció a baixa temperatura que gira al voltant de la publicació d'un llibre de receptes i la comercialització d'un estri de cuina per posar en pràctica aquesta tècnica. Amb el nom de «Rocook», la iniciativa dels germans Roca té com a objectiu dotar el gran públic dels elements necessaris per utilitzar una metodologia pròpia de l'alta gastronomia.\nEl restaurant Mas Marroch, propietat també de Joan, Josep i Jordi Roca, va ser ahir l'escenari de l'anunci del projecte, que busca difondre una tècnica de màxim respecte amb les propietats dels aliments. «La cocció a baixa temperatura és molt respectuosa amb el producte en el pas del cru al cuit, però també amb les proteïnes, la textura i el gust», va assegurar ahir el xef Joan Roca.\nEl cuiner del considerat millor restaurant del món, segons la revista Restaurant, entén que «aquesta tècnica té molts avantatges», recorda que és usada habitualment a El Celler de Can Roca i puntualitza que «el que fa és controlar temps i temperatura per establir una relació de la qual l'aliment surti beneficiat».\nConscient d'aquests beneficis per al paladar, però també per a la salut, Joan Roca va explicar que tant ell com els seus germans han volgut difondre la tècnica «i portar-la a l'àmbit domèstic a través d'un llibre i d'un aparell que permet controlar els graus exactes als quals està el líquid en què se submergeix un producte».\nEl xef d'El Celler de Can Roca nega que el ritme de vida occidental sigui incompatible amb cuinar a casa i considera que «la gent està molt animada, en aquest moment hi ha molta informació de receptes, no hi ha hagut mai tants programes i publicacions sobre gastronomia i, ara, el que cal donar és dades específiques». Una d'aquestes concrecions té a veure amb la cocció a baixa temperatura, per a la qual cosa surt aquest nou estri en la creació del qual han col·laborat Cata Electrodomésticos i Lekué.\nLa Fundació Alícia, dedicada a la innovació tecnològica a la cuina, ha participat també en la creació de «Rocook» per confirmar que la baixa cocció és una tècnica saludable des del punt de vista científic, ja que potencia les propietats organolèptiques i preserva els nutrients de cada aliment.\n390 euros, el model bàsic\nL'estri que facilita la posada en pràctica de les receptes del llibre rep el nom de «Rocook Induction», té un preu de 390 euros per al seu model més econòmic i és una placa d'inducció al costat d'un recipient per cuinar que compta amb una sonda que mesura la temperatura al seu interior.\nL'electrodomèstic que sortirà a la venda al maig permet també realitzar confitures, escabetxos, saltar, fregir, planxar, preparar estofats o bullir. A l'estri bàsic se sumen diferents extres que el client pot adquirir per separat, entre els quals destaquen una sonda que serveix per saber en tot moment els graus als quals es troba «el cor del producte», segons Joan Roca.\nUna pàgina web, rocook.com, permetrà que el públic comparteixi experiències i realitzi suggeriments, a l'hora que es convertirà en un punt de venda de l'electrodomèstic, que també es podrà adquirir en botigues. Joan Roca va recordar, finalment, que el llibre inclou un total de vuitanta receptes i que es poden aplicar sense necessitat d'aquest estri, «encara que és el que dóna més fiabilitat per a la cocció a temperatura baixa».\nPere Castells presenta «La cuina del futur». Cultura