Aquest 8-M, visibilitzem la doble opressió: per salut mental i per gènere\nDimecres, 07 Març 2018 21:29\nSegons l'estudi sobre l'estigma i la discriminació a Catalunya 2016, les dones que passen per un problema de salut mental reben més discriminació que els homes en diversos aspectes. Per exemple, el 56,2% de les dones diuen haver patit tractes injustos, per un 44,8% dels homes, el que significa una diferència de més d'11 punts, que s'agreuja si observem les estadístiques d'homes i dones menors de 30 anys: mentre un 64,3 % d'elles han estat tractades injustament, la dada dels homes és d'un 36 %. És a dir, la xifra és un 28,3 % superior en el cas de les dones.\nAquesta és només una mostra de l'existència d'una doble opressió: la que es rep pel fet de ser dona i haver passat per un problema de salut mental. Altres dades:\n-Sobreprotecció i control: Els percentatges mostren que un 8,9 % més de dones que d'homes ha patit aquest tipus de comportaments discriminatoris a àmbits com el familiar. Als grups d'amics, per exemple, el control i la sobreprotecció es donen en un 12,5 % més de freqüència en les dones que en els homes.\n-Tracte injust: la diferència es fa palesa en diversos àmbits. Per exemple, al de l'atenció sanitària: a hospitals, un 32,2 % de dones han estat tractades injustament, i un 33 % als centres d'atenció primària. En el cas dels homes, les xifres són notablement menors: un 20,7 % i un 15,9 %, respectivament. A la feina no és una excepció: el 26,7 % de les dones indiquen haver experimentat tracte injust en alguna mesura durant les entrevistes de feina pel fet de tenir un trastorn mental, davant del 14,5 % dels homes.\n-Ocultació: Amagar el fet de passar per un problema de salut mental és una de les reaccions més habituals de les persones que ho passen, i ho és justament per la por a una discriminació i un estigma que és transversal i aquests persones volen evitar patir. Per això, a diversos àmbits, com el familiar, l'educatiu o el laboral, moltes persones opten per l'ocultació com a estratègia de prevenció. Un cas clar són les entrevistes de feina, i en aquesta situació també s'observen diferències de gènere: el 86,7 % de les dones han ocultat el trastorn (o ho haurien ocultat, però no han pogut) en l’entrevista. En canvi, els homes l'han ocultat en un 67,6 % dels casos. Fins i tot ja treballant, el 73,8 % de dones amb un trastorn no ho han explicat al seu superior, per un 57,2 % dels homes.\nA més d'aquests comportaments discriminatoris i les estratègies de prevenció, l'estudi també posa el focus en les atribucions que reben les persones pel fet de passar o haver passat per un problema de salut mental. En aquests casos, també hi ha diferències significatives:\n-Fragilitat: la idea de que la persona està en un estat d'equilibri precari i que és millor no tractar-ne per tal de no fer-li mal està molt més estesa en dones: un 32,7 % dels homes afirma haver rebut aquestes atribucions, per un 47,7% de les dones.\n-Negativitat: s'atribueix a les dones un estereotip de pessimisme continu en major mesura que en el cas dels homes: un 44 % per un 29,7 %.\n-Inestabilitat: els estereotips de poca fermesa o estabilitat, acompanyats per imaginaris col·lectius discriminatoris, que relacionen a la dona amb conceptes com l'histèria, es veuen reflectits en les dades. Un 36,4% dels homes percep que se li ha atribuït inestabilitat, per un 49,2 % de les dones.\n-Intel·ligència o genialitat: aquesta és la única atribució en la que la xifra és clarament inversa, és a dir, on els homes han sentit aquesta atribució en una major mesura. Curiosament, és la única atribució que pot arribar a tenir connotacions positives: el 32,9 % dels homes per només el 22,8 % de les dones.\nLlegeix 'No vas a\nLlegeix 'Maternidad y\ncomplicant la vida'\nLlegeix 'Les dones\nja ho són'\nLlegeix 'Tu mateixa'\nLlegeix 'Cap material'\nLlegeix 'I els homes,\nno s'ho pregunten?'\n"No és fàcil conèixer gent o fer tasques més o menys quotidianes quan ets dona, lesbiana, masculina i, a més, tens problemes de salut mental."


OPINIÓ | 'Una Copa de més' por @AlbertoSantama - Plaza Deportiva\nVALÈNCIA. Havia transcorregut mitja hora després d'acabar el partit a Riazor. Només mitja hora. Encara que no sé si, en este cas, la proximitat temporal servix com a atenuant. Crec que no. Bé, en eixe moment Lucas Pérez va escopir per la boca la ximpleria de la nit del dissabte. El seu equip havia caigut derrotat davant el València (1-2) i el davanter no va tallar-se un pèl: “Al meu entendre, el València no ha fet res, no ha merescut la victòria, però açò és futbol i els errors puntuals que solem tindre ens penalitzen”. Així, amb un parell, sense caure-li la cara de vergonya. I sense haver mirat les estadístiques tampoc. Perquè els números afirmaven que tots dos equips van llançar el mateix nombre de vegades a porteria, dotze. I si m'apures els de Mestalla (5) dos més entre pals que els corunyesos (3), havent disposat per exemple, de deu córners a favor per set dels locals. Matemàtica pura.\nPerò no a gust amb la seua primera declaració va insistir: “Hem sigut molt superiors al nostre rival; en la primera ocasió que han tingut, gol; i en la segona, un rebot i altre gol. Així no és pot”. I efectivament en estes últimes quatre paraules té raó. Així no es pot ni es podrà salvar el Deportivo. Un consell: si un pes pesat del vestidor blanc-i-blau no és capaç de fer autocrítica, mal assumpte. Ací al Cap i Casal us el diem per experiència. I és que em dóna la sensació que Lucas parlava des del rancor. El més profund. Aquell que té quasi un quart de segle d'història. Perquè per molts anys que passen, el penal de Djukic encara cou a terres gallegues. Massa. I despús-ahir semblava que els fantasmes del passat tornaven a assolir el vestidor del Depor. Sols d'esta manera sóc capaç d'entendre la raó per la qual Lucas va dir el que va dir.\nSols des de la perspectiva d'un xiquet que quan tenis sis anys va experimentar la cara més amarga del futbol veient com el seu equip de l'ànima -Lucas és deportivista de cor- deixava escapar una Lliga en l'últim minut des dels onze metres. És l'única manera que tinc de trobar una explicació. A més, han transcorregut més de dos dècades com per a encara haver d'enrecordar-se. Fins i tot, la història va tornar-li el deute amb el títol del 2000, cinc anys després cobrar-se la revenja directa guanyant la Copa amb el gol d'Alfredo Santaelena en el segon partit de la final de l'aigua.\nParlant de finals, note molta il·lusió al carrer -al de la nostra ciutat, clar està- amb la possibilitat que el València torne a disputar una final. Als seguidors 'ches' tornen a brillar-los els ulls. Dimecres, els hòmens de Marcelino tenen l'oportunitat d'encarrilar la seua classificació per a les 'semis' de la competició del K.O. i continuar amb el somni. El sorteig va ser benevolent amb els blanc-i-negres que divendres passat evitaren als cocos i es creuaran amb l'Alabés. Tots, jo el primer, vam alegrar-nos en comprovar que el conjunt vitorià anava a ser l'oponent en la següent ronda. Les xarxes socials tiraven fum. El valencianisme ja es veu a un pas de la gran final. Però cura! Entenc l'optimisme justificat de l'aficionat perquè els seus donen raons per a estar-lo, però mai es pot perdre-li el respecte al rival. Escoltar als companys de la premsa que estaven a Paterna explicar com s'havia festejat l'emparellament no em va agradar. De segur que a Mendizorroza no ha sentat gens bé i hem de ser conscients que si haguera ocorregut a l'inrevés, ací també ens haguérem molestat.\nDit açò, ara toca complir amb el favoritisme i augmentar encara més el barco de la il·lusió. A eixe ens pugem tots. Quasi 1.200 seguidors s'han tret l'abonament de mitja temporada, l'afluència d'espectadors a Mestalla a crescut exponencialment i, per fi, torna a parlar-se de futbol: amb els amics, al bar, al gimnàs, en tots els llocs. València ho mereixia. Però més encara el mereix eixa generació de mil·lennials que bé perquè eren molt xicotets i no s'en recorden o bé perquè ni tan sols havien nascut, no saben què significa jugar una final. Viure-la és una experiència inoblidable. Guanyes o perdes no és comparable amb quasi res. La lluita per aconseguir entrades, l'organització del viatge, els nervis durant setmanes esperant que aplegue el dia assenyalat...són sensacions indescriptibles. Tots els que hem tingut la sort de viure vàries d'estes, mirem cap enrere i sabem perfectament què estàvem quan el València golejava a l'Atleti en La Cartuja, quan Vicente i Mista es convertien en eterns a Göteborg o quan Morientes feia de Koeman l'últim tècnic campió defensant la rata penada en l'escut. Fins i tot, tampoc oblidem que fèiem quan el destí ens deixava a les portes de la Champions durant dos anys consecutius.\nHa aplegat el moment de repetir, de tornar a assaborir la mel de l'èxit. Futbolistes, cos tècnic, Marcelino, estem les vostres mans. Intenteu-ho sense discutir un sol esforç. València creu en vosaltres. La ciutat vol prendre's de nou una Copa de més. Amb el permís de Lucas Pérez.


Sra. Nogay Ndiaye i Mir\nGrup Parlamentari de la Candidatura d'Unitat Popular - Un Nou Cicle per Guanyar. Membre. Alta: 15.03.2022, BOPC, 265.\n(Aparició al web: 30/06/2022)\nGrup de Treball sobre l'Assetjament Escolar i el Ciberassetjament\nSessió constitutiva. (o en acabar la sessió de la CE)\n(Aparició al web: 01/07/2022)\nComissió de Recerca i Universitats (CRU). Membre. Alta: 16.03.2022.\nPortaveus dels grups parlamentaris en la Comissió de Recerca i Universitats. Portaveu. Alta: 16.03.2022.\nPonència: Projecte de llei de la ciència de Catalunya. Membre. Alta: 25.05.2022.\nComissió d'Estudi sobre el Desplegament d'un Sistema Educatiu Inclusiu (CEDSEI). Membre. Alta: 16.03.2022.\nComissió d'Educació (CE). Membre. Alta: 16.03.2022.\nMesa de la Comissió d'Educació. Vicepresidenta. Alta: 23.03.2022.\nConsell Assessor del Parlament sobre Ciència i Tecnologia (CAPCIT). Membre. Alta: 13.06.2022.\nData d'actualització de les dades personals: 20.06.2022\nDades personals - biografia (Presentació: 20.06.2022)\nNascuda a Lleida (Segrià) el 1990. Filla de pare senegalès i mare catalana.\nGraduada en estudis anglesos per la Universitat de Lleida. Màster en formació pedagògica i didàctica del professorat de secundària per la Universitat Internacional de la Rioja. Títol de directora i monitora d'activitats de lleure infantil i juvenil per la Creu Roja de Lleida.\nDocent de secundària pel Departament d'Educació des del 2017.\nActivista antiracista, pels drets humans i contra la segregació escolar. Participant de la campanya «Papers i drets per a totes» a favor de la regularització de les persones migrades mitjançant l'arrelament (2010). Coorganitzadora de la plataforma «Fruita amb justícia social» per a la defensa dels drets de les persones que treballen a la campanya de la fruita a Lleida (2011).\nMembre de diverses entitats culturals i pels drets de les persones migrades, com Ndiatiguia Joves Units (fundada el 2013 i de la qual és presidenta), l'Assemblea de Senegalesos de Lleida, el Fòrum Ciutadà per la Cohesió Social (Foccs) o la Comunitat Negra Africana i Afrodescendent de Catalunya, entre altres.


▷ ⭐Definició de plesiosaures⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de plesiosaures\nDefinició de plesiosaures\nA continuació pots descobrir La definició i uns quants exemples de com utilitzar la paraula plesiosaures, en aquesta selecció de rectificacions ortogràfiques pots trobar com es pot utilitzar en un text Veritable aquest mot i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui molt més simple comprendre què significa plesiosaures.\nSubordre de rèptils sauropterigis, de cap petit, coll molt llarg, cos ample i aplanat i amb quatre potes adaptades per a nedar, d’hàbit depredador, que visqueren als mars des del triàsic fins al cretaci.\n¿Cóm es diu plesiosaures en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice plesiosaures en catalán?\nSi vols saber com es diu en espanyol plesiosaures has de saber que la seva traducció és plesiosaures pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en castellà.


Comunicat 142 - Assemblea anual de la PVP\nEstàs aquí:Inici Comunicats de la PVP Comunicat 142 - Assemblea anual de la PVP\nEl dissabte dia 30 de gener va tenir lloc a lequipament municipal de lEscorxador de Vilafranca lassemblea de la Plataforma per a la Vegueria pròpia convocada amb caràcter extraordinari per debatre sobre lestratègia que cal emprendre ateses les actuals circumstàncies polítiques: aprovació inicial de a llei de làmbit, projecte de llei de vegueries i any electoral al Parlament de Catalunya. Alhora es debatia sobre la conveniència de reformar lorganització interna de la Plataforma per tal que pogués aplicar millor les noves estratègies.\nEl debat sobre el primer punt va se ampli i participatiu. Dentrada es van llegir quatre comunicacions de socis responent a la invitació que shavia fet prèviament per tal que ajudessin a iniciar i centrar el debat. Fonamentalment es posaven sobre la taula dos models: un que reclamava avançar pel camí del compromís des electes locals i de la mobilització social, entenent que aquesta va de baixa; un altre que, sense renunciar-hi, posava laccent en la necessitat de fer pressió sobre els parlamentaris i les cúpules dels partits, i cuidar la presència als mitjans de comunicació aprofitant que sha aconseguit fer el salt a la premsa nacional. On sí que es donaven moltes coincidències era en la necessitat de millorar la implantació de la Plataforma a les quatre comarques, que ara és força rellevant a lAlt Penedès i a lAnoia, però no ho és tant a les altres dues.\nLes persones que es presentaven a la Junta Directiva es decantaven més pel segon model i la seva proposta organitzativa apostava per una junta més restringida, de set persones, i la potenciació de quatre assemblees territorials i de dues comissions de treball. La Junta va ser elegida, tal com estableixen els estatuts, per un període de 2 anys, amb el 82% de vots a favor, cap vot en contra i el 18% dabstencions.\nLa votació és va fer ja dins de lassemblea ordinària, la qual va incloure laprovació de la memòria de lassemblea anterior i la lectura de la memòria de les activitats de lany (que sadjunta a aquest comunicat). Es van aprovar igualment els comptes del 2009, el pressupost del 2010 i es va informar del moviment daltes i baixes de socis.\nPresident: Fèlix Simon.\nVicepresident i vocal territorial de lAlt Penedès: Sergi Marín\nTresorer: Toni Vidal\nVocal territorial de lAnoia: Antoni Castells\nVocal territorial del Baix Penedès: Julio Ramon\nVocal territorial del Garraf: Marisa Ibáñez\nMEMÒRIA DACTIVITATS Abril 2009  Gener 2010\nA lhora de fer el balanç de lactivitat de la plataforma i els resultats que sen desprenen, cal ressaltar per damunt de tot un fet duna enorme transcendència:\nEl 16-12-2009 el Parlament de Catalunya va aprovar per unanimitat la tramitació de la llei de creació de làmbit de planificació Penedès presentada pel grup parlamentari de CiU. Amb tota la prudència i amb totes les cauteles, és una fita absolutament històrica llargament perseguida: des del punt de vista de la lògica planificadora de la Generalitat, disposar dàmbit de planificació és una condició sine quan on per acabar sent una vegueria.\n- La reunió de la Comissió de Política territorial del Parlament del 8-7-09 que va aconseguir arrencar del govern el compromís de tirar endavant làmbit dins de la revisió del Pla General Territorial de Catalunya en curs. El Conseller Nadal ho va confirmar en roda de premsa l11-11. Tanmateix el camí semblava molt llarg, se nanava en el millor dels casos a finals del 2010, i es va decidir accelerar la via parlamentària amb el resultat ja conegut.\n- Laltre fet és la publicació per part de set publicacions setmanals de les 4 comarques del Penedès de leditorial conjunta La dignitat del Penedès, un fet sense precedents i que mediàticament va significar un impuls i un impagable recolzament a la iniciativa parlamentària.\nEn el camp de la política nacional destaca la presentació dallegacions a dos textos legals:\n- el Pla Territorial Metropolità presentat pel govern el mes de maig i que inclou lAlt Penedès i el Garraf dins la regió metropolitana, després que el Baix Penedès ho fos a la del Camp de Tarragona i lAnoia a la Catalunya Central. Es va instar els quatre consells comarcals i els ajuntaments que donen suport a la Vegueria Penedès a presentar-hi allegacions en el sentit de no contemplar la inclusió de les comarques penedesenques implicades i la majoria van acordar presentar la corresponent allegació. Cal destacar la intervenció del portaveu de la Plataforma en els plens municipals de Vilafranca i Vilanova per recalcar la transcendència daquestes allegacions. Igualment es va aconseguir un bon nombre dallegacions signades a títol personal aprofitant moments de concentració de gent com ara fires i mercats, o bé durant la celebració del Vi-jazz a Vilafranca en què es van recollir 300 signatures\n- la Llei de vegueries. Tema de rabiosa actualitat per lentestament del conseller de Governació a parlar de 7 vegueries i deixar fora la del Penedès tot i que el seu propi partit li dóna suport. Lallegació la va presentar la Plataforma en data 31-12-09\nEl recolzament dels partits polítics de larc parlamentari català a la Vegueria Penedès sha fet més explícit que mai i cal recalcar dos pronunciaments clars\n- El del Consell Nacional de CDC que va aprovar el 19-09-09 reclamar la vegueria Penedès\n- El de lExecutiva nacional dERC que va fer una aposta clara per les 8 vegueries el passat 21-12-09\nEn lestat actual és important, doncs, mantenir el diàleg, la informació i si cal la pressió damunt dels representants electes de la ciutadania ja sigui els de làmbit local, ja sigui els dàmbit nacional. La Plataforma ha promogut i mantingut converses amb el Conseller Ausàs, amb el president de CDC Artur Mas, amb els parlamentaris de CiU Joan Raventós, Josep Rull i Lluís Coromines, del PP Dolors Montserrat i Santi Rodríguez, dERC Miquel Carrillo i Marina Llansana, dICV Salvador Milà i amb el diputat a Madrid del PSC Sixte Moral. En làmbit local sha parlar amb els presidents dels consells comarcals de les quatre comarques penedesenques: Francesc Olivella de lAlt Penedès, Josep A. Blanco del Garraf, Jordi Sánchez del Baix Penedès i Marc Castells de lAnoia. També amb el nou alcalde de Vilafranca de CDC Pere Regull i amb el tinent dalcalde del PSC dIgualada Jordi Riba, entre molts altres que seria llarg denumerar.\nTota aquesta activitat i aquestes fites han fet que el Penedès hagi estat dactualitat en els mitjans de comunicació i per primera vegada hagi fet el salt a la premsa nacional on les notícies referides al Penedès han ocupat espais destacats. I igualment el Penedès ha estat objecte de tracte preferent i positiu de reputats opinadors no penedesencs com ara Salvador Cardús, Josep Maria Solé Sabaté, Patrícia Gabancho, Saül Gordillo, etc., per fer esment dalguns dels noms més destacats.\nA la premsa local la presència ha estat constant començant per la fita que suposa el ja comentat editorial conjunt. Val la pena retre homenatge i agraïment a les set publicacions que la van incloure dient-ne els noms: LExtra, la Veu de lAnoia, el 3 de vuit, la Fura, lEco de Sitges, el Diari de Vilanova i el Diari del Baix Penedès. Fora daixò, articles dopinió de persones vinculades a la vegueria o daltres han sovintejat i han tingut una excellent acollida per part dels responsables dels mitjans.\nEl diàleg amb la premsa, especialment local sha fet de manera fluida i permanent mitjançant dos mecanismes: els comunicats i les rodes de premsa (que sempre van acompanyades del corresponent comunicat).\nPel que fa a les rodes de premsa sen van fer dues (8-4 i 14-5) per presentar la diada castellera de la vegueria; també per informar sobre el debat de ladministració territorial (2-6), la presentació dallegacions al Pla metropolità (15-6) i la reunió de la comissió de Política territorial (14-7); i quatre seguides a Igualada, Vilanova, Vilafranca i Barcelona per explicar la presentació de la proposició de la llei de làmbit Penedès (1 i 2 de desembre).\nLa presència a la vida social també ha sovintejat. Dentrada cal dir que lexposició de suport a la Vegueria Penedès que havia estat inaugurada a Vilafranca el febrer del 2009 ha itinerat per diverses poblacions de làmbit, en concret ha pogut ser visitada a Guardiola de Font-rubí, les Cabanyes, Masquefa, Torrelles de Foix i Igualada\nAmb motiu de la presència de lexposició a lAteneu daquesta darrera ciutat, va tenir lloc el 27-11 un dels debats amb més assistència i interès sobre la vegueria. La setmana anterior nhi havia hagut un de molt participatiu a lAgrupació Excursionista Talaia de Vilanova.\nSha seguit amb la política daprofitar qualsevol avinentesa per fer visible el suport a la vegueria mitjançant els cartells a les entrades dels municipis, pancartes estàtiques als ajuntaments o en seus dentitats adherides, mòbils durant la celebració desdeveniments culturals, festes majors, etc. Sha collocat una visible pancarta a un dels còrners del camp de futbol de Vilafranca atenent la invitació del club.\nVolem acabar fent esment de dos fets que ens fan molta illusió: duna banda que aquest any sha escaigut el cinquè aniversari de la Plataforma, una fita molt important tant per la feina duta a terme com pels resultats obtinguts. Daltra banda que tant pel fet de laniversari com pel reconeixement daquesta feina, lInstitut dEstudis Penedesencs dins dels guardons Collita 2009, atorgués el premi Teresa Basora de Promoció i divulgació cultural a la Plataforma dins la nit de la cultura penedesenca celebrada a Calafell el 15 de maig.


Junqueras defensa no renunciar a desobeir per arribar a la independència - Empordà\nAixí, va apostar per aconseguir la independència des del diàleg amb l'Estat, però sense renunciar a altres vies sempre pacífiques com la desobediència, perquè així ho han fet «grans referents de la pau i els drets a nivell mundial com Martin Luther King i Mahatma Ghandi». Va assegurar que Catalunya serà independent malgrat tots els obstacles: «Ens van dir que era impossible que l'independentisme guanyés unes eleccions i ho vam fer. Ens van dir que era impossible fer l'1-O i ho vam fer. I ens diuen que mai podrem ser independents i ho serem».


2020 - Castells per Festa Major a flor de pell - Castellers de Lleida\n2020 – Castells per Festa Major a flor de pell\nUna nit curta que precedeix un dia llarg. Potser de les primeres nits curtes de l’any que anticipen dies llargs. L’actuació de les Festes de Maig ens sol agafar encara amb una mica de son a les orelles. No ens hem acostumat encara a veure grans castells, ni per part dels Castellers de Lleida però tampoc per part d’altres colles que sovintegen els castells de nou. Per tot això, l’actuació pren un toc de despertar casteller que segurament per primer cop en la temporada, eriça la pell dels castellers i agita els primers nervis als qui bastim torres humanes a Lleida. No en va, ahir per la tarda, no vaig faltar a la cita particular amb la plaça Paeria a visualitzar el que l’endemà volem assolir. Anticipar cada castell, cada ronda, cada detall de l’actuació, com si la serenor d’una plaça buida i aliena al que tal sols unes hores després viurà en plena ebullició permetés que les fites de la jornada castellera ja s’anessin assolint. Una mena de tràiler de realitat virtual, imatges projectades en la ment que menen a confiar que tot anirà bé. Una litúrgia de cap de colla íntima i alhora mística que no entén ni de supersticions ni de fe sinó de ganes, de desig, de passió que recorre les artèries de sang bordeus.\nAvui no he preparat cafè a casa com de costum. No, avui no. Avui toca anar a esmorzar al local per primer cop enguany, viure l’arribada dels nostres grallers que s’han llevat molt abans encara per amenitzar el diumenge amb les matinades. Un passeig per la ciutat que ens avisa que l’actuació és a punt de començar. Pa amb tomata, embotit, llonganissa, ous farrats, i un llarg etcètera de bon menjar per agafar forces. Ara sí, un cafetó i ja puc abotonar-me la camisa bordeus. Mentre agafo la faixa i baixo les escales per començar la cercavila vaig pensant en totes les Festes de Maig que ens han precedit, començant pel debut amb castells de sis i un intent prematur de pilar de cinc per sota. El 1997 hi estrenàvem un castell, el 4d7 amb agulla. Estrenar un castell al maig, qui ho pensaria, avui! Rememoro altres fites com la primera torre de 7 carregada en aquesta actuació l’any 2000, l’intent fallit de l’any següent i com la descarregàvem finalment en aquesta cita el 2004. Com n’és de difícil, el 2d7!\nUn cop enfilat el carrer la Palma, ja no hi ha marxa enrere. Les gralles animen els passejants del carrer major a apressar-se cap a la Plaça Paeria. Fem una darrera pausa a plaça sant Francesc per enfaixar-nos i ens preparem pel pilar d’entrada. Si hi ha una melodia en la castellística que trascendeix el propi toc de castells, aquesta és la de l’Entrada a plaça. Quelcom que ens anticipa que ara ja sí, la temporada entra de ple en la voràgine de les grans fites castelleres, de posar sota el sol de les places allò que durant la primavera hem treballat dins el local. Torno a tensionar-me amb la memòria de l’únic castell de vuit que hem descarregat en honor al nostre sant patró, l’any 2010, un bell carro gros. Massa vegades les ganes, els nervis, la pressió d’agradar al nostre públic o qui sap què ens han jugat una mala passada en aquesta senyalada data. Encara és hora que puguem descarregar-ne un altre, i ja som al 2020!\nUn cop a Paeria, ja en la nostra posició central repasso on em tocarà ubicar-me en cada castell, busco mirades de complicitat amb aquells qui sé que també saben que és un dia important, malgrat tot just estem a les beceroles de la temporada i les fites més ambicioses encara trigaran en arribar. Però com n’és d’important assolir cada pas amb solidesa: una bona actuació avui referma la feina que ha de venir.\nL’actuació segueix endavant, ens acompanyen dues colles que ens estimem com a germanes, la Colla Vella dels Xiquets de Valls, la única que hi ha descarregat un castell de nou en aquesta primerenca actuació, l’any 2018, i els Moixiganguers d’Igualada, que s’ha guanyat un lloc a la plaça demostrant que hi duen les seves màximes aspiracions.\nRefilades de les gralles, aletes, crits dels caps de colla, ànims del públic que ben atapeït s’hi aplega, regidors que des de la talaia privilegiada del balcó gaudeixen d’insòlites imatges, el rellotge de la farmàcia que no deixa de cronometrar l’actuació, enèssims telèfons mòbils que capturen instantànies de festa, el sol que va conquerint la plaça,… Tot va molt ràpid, massa fins i tot.\nCompletades les tres rondes i els pilars, ja només queda que la més menuda del pilar al balcó, abraci l’alcalde i saludi els qui han gaudit de la jornada. Un petó, les paraules d’agraïment del cap de colla i un fins aviat, fins ben aviat. Tot plegat, massa bonic per tractar-se tan sols de la crònica d’una visualització de la festa (aquest cop no hi haurà actuació de veritat, l’endemà), l’únic reducte que ara mateix ens cedeix el virus confinador que ens obliga a romandre a casa i ens manté allunyats de les places però no merma la potència del leitmotiv casteller doncs seguim necessitant la força, l’equilibri, el valor i el seny per afrontar aquest repte social i sanitari que tenim davant. La festa popular tornarà, vetllem doncs perquè sigui ben aviat i amb tota la seva energia i esclat de joia.\nSamuel de la Fuente i Oliva\nComentaris tancats a 2020 – Castells per Festa Major a flor de pell


Pennesières és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 169 habitants.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 116 persones, 97 eren actives i 19 eren inactives. De les 97 persones actives 91 estaven ocupades (45 homes i 46 dones) i 6 estaven aturades (2 homes i 4 dones). De les 19 persones inactives 10 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Pennesières hi havia 80 unitats fiscals que integraven 187 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.717 €.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pennesières&oldid=29498601»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 feb 2022 a les 17:24.


No era això, companys - Psicòlegs per la independència\nNo era això, companys\nby psicolegs | posted in: Actualitat | 3\nNo era això, companys diputats i diputades, no era això pel que us vam votar el 27 de setembre. No era perquè els vostres interessos partidistes ofeguessin el compromís que vau adquirir. Era per reflectir al Parlament la transversalitat del moviment independentista que hi ha al carrer.\nTransversalitat prepresentada per persones que voten Unió Democràtica, Esquerra Republicana, Demòcrates de Catalunya, Iniciativa, la CUP – Crida Constituent, Convergència Democràtica, Solidaritat o Reagrupament. Que baixen al carrer a muntar parades, parlen amb els veïns i els expliquen per què la independència és la millor opció –l’única, ara mateix, a manca d’alternatives-.\nNo era això, companys. No es va posar el país de potes enlaire cada una de les últimes quatre Diades, agrupant milions de persones sense pancartes de sigles, només amb estelades, samarretes de conjunt i un somriure a la cara. No es va crear, des de diversos àmbits professionals, un argumentari sòlid amb el qual situar l’independentisme al centre del debat polític perquè ara vosaltres insistiu a fer política amb la mateixa mentalitat dels últims 35 anys.\nUs hem dit i repetit que la societat civil us farà costat per defensar la vostra legitimitat com a càrrecs electes quan l’estat espanyol o el seu braç judicial iniciïn accions legals contra vosaltres. Us hem insistit enque les lleis aprovades pel Parlament han de ser aplicades, de totes totes, encara que el Tribunal Constitucional o el govern espanyol facin la rebequeria… si no és que teniu una voluntat autonomista que us fa sotmetre-us a la justícia espanyola enlloc de al poble que us ha votat.\nNo era això, companys. No us vam votar perquè convertíssiu el Govern i el Parlament en un teatre de comèdies d’embolics. Ni perquè us poséssiu a la boca eslògans èpics que després no teniu la valentia de portar a la pràctica. Ni perquè us tiréssiu els plats pel cap com a estratègia per començar una negociació.\nNo era això, companys. No us vam votar perquè aturéssiu les màquines a l’espera d’un nou govern a Espanya, malgrat tots els esforços mediàtics per fer-nos creure que ens hi juguem alguna cosa. Tot plegat sabent que no hi haurà cap govern espanyol que permeti el nostre full de ruta i que, al mateix temps, més de la meitat del nostre país ja n’ha desconnectat mentalment, Quina manera més poc catalana de desaprofitar les oportunitats!\nNo era això, companys. Us heu embarcat en discussions absurdes i una espècie de competició per veure qui sotmet l’altre: una discussió que no és necessària, ni és positiva, ni és útil, i que s’allunya molt del que vau prometre que faríeu a les últimes eleccions al Parlament. Aquesta vegada no hem votat els partits independentistes perquè sigueu adversaris entre vosaltres. Ho éreu fins el 2015 i ho tornareu a ser quan es proclami la República. Però mentrestant, no.\nDes de l’Assemblea Nacional Catalana i totes les entitats i persones a títol individual ens cal recuperar el comandament del camí cap a la independència. Us donarem el suport necessari però no deixarem de recordar-vos els vostres compromisos. Ens mobilitzarem quan sigui necessari per tal que feu allò que heu de fer. Sense perdre el temps ni fer-nos-el perdre a nosaltres.\nUn dels molts avantatges de la independència serà que ens haurem acostumat a participar de la vida política. A fer que la democràcia sigui 365 dies a l’any -366 els anys de traspàs- i no només un dia cada quatre anys. Allò que en diem una democràcia de veritat. Perquè queda clar que a les grans decisions hi hem de ser tots: la classe política i la societat civil.\nFem, doncs, un assaig. Recuperem el lideratge del moviment. El procés és nostre (de tots: homes, dones, partits i institucions) i hem de fer plegats el camí per arribar fins al final sense desviar-nos per discussions partidistes o de discurs. Era això, companys!\nAssemblea Sectorial de Psicòlegs per la Independència\nCUP, eleccions, Junts pel Sí, procés\n9 de juny de 2016 | Reply\nTot l’article em sembla ple de veritats, una realitat que ahir, 8 de juny, va arribar al seu punt àlgid. De vegades, per començar a solucionar-se les coses, abans s’han d’espatllar del tot, i potser des d’avui estarem més tranquils, que no vol dir més indiferents o desinflats.\nEn destaco el paràgraf que fa referència a aturar les màquines a l’espera d’un nou govern a Espanya: al país veí ja s’ho faran i que tinguin sort. Nosaltres hem de construir la nostra república, conscients que no es tracta que “ens deixin fer un referèndum”, que això no passarà mai, sinó que “el volem fer i tenim dret a decidir el nostre futur”. Per tant, ens és igual quí entri a governar Espanya, no n’esperem res; que vagin fent la seva, i nosaltres la nostra.\nI tant, Montserrat! El dret al referèndum és inherent (que vol dir que ningú ens el pot concedir, és nostre de manera natural) i inalienable (que vol dir que ningú ens el pot prendre). Fer el referèndum tan sí com no és exercir un dret.\nDesitgem molta sort a Espanya i esperem poder ser els seus amics, però cadascú amb el seu propi estat i mútuament independents.\nLlei de Transitorietat - El resum setmanal de Psicòlegs per la Independència\n13 de març de 2017 | Reply\n[…] que dóna sentit a la democràcia. Per això quan Junts pel Sí i la CUP no es posen d’acord els recordem que es van comprometre a fer-ho. I per això quan ho fan, necessiten el nostre […]


Miró-ADLAN. Vista de sala. Foto Davide Camesasca. Fundació Joan Miró.\nLa primera exposició que Joan Miró va fer a Barcelona va ser el 1918 a les Galeries Dalmau. Va ser una exposició fallida: la seva obra no es va entendre ni es va valorar. Miró no va vendre ni un quadre i les crítiques van ser molt negatives. Això el va empènyer a anar-se’n a París. Sempre s’havia pensat que Miró no havia tornat a exposar a la seva ciutat fins el 1968, cinquanta anys després. Tanmateix, l’exposició que ara s’acaba d’inaugurar a la Fundació Miró, “Miró-ADLAN. Un arxiu de la modernitat (1932-1936)”, demostra que no fou així: Miró va continuar vinculat a Barcelona, pel contacte amb bons amics i artistes, i va ser un dels impulsors i ànima del grup ADLAN, Amics de l’Art Nou, per mitjà del qual va fer cinc exposicions als anys trenta, abans de la guerra, i va fer possible també que artistes amics seus com Calder, Man Ray o el compositor Edgar Varèse presentessin les seves peces a Barcelona per mitjà d’ADLAN.\nUna exposició “de” documents\nADLAN, els Amics de l’Art Nou, era una associació privada que organitzava activitats culturals per a introduir la modernitat a la ciutat de Barcelona. Entre els fundadors d’ADLAN hi havia Joan Miró, Josep Lluís Sert, Joan Prats, Magí A. Cassanyes, Àngel Ferrant, J.V. Foix, Sebastià Gasch, Robert Gerhard, Lluís Montanyà, Mercè Ros, Carles Sindreu, Josep Torres Clavé. En aquests pocs anys (1932-1936), es van fer més de cinquanta activitats, des d’un sentit ampli i heterogeni, que incorporaven nous llenguatges artístics com la fotografia, el cinema, el jazz, i també el circ, l’art popular, l’art primitiu… Les activitats es feien en domicilis particulars, galeries d’art, botigues com la joieria Roca, fires de mostres… Sovint duraven poques hores. És el cas de les cinc exposicions que va organitzar Joan Miró d’obra seva. Totes les activitats eren restringides als socis.\n“Miró-ADLAN. Un arxiu de la modernitat (1932-1936)” és comissariada per Muriel Gómez Pradas, Jordana Mendelson i Joan M. Minguet, que han fet una exposició de recerca, un treball d’arxiu exhaustiu, una exposició no pas “amb” documents sinó “de” documents, com va apuntar Muriel Gómez en la conferència de premsa, a partir d’un material efímer i evocador d’aquelles activitats (epistolari, fulletons, invitacions, notícies de premsa…). De fet, l’exposició beu, sobretot, de dos arxius principals: el de la Fundació Joan Miró de Barcelona i l’arxiu de l’ADLAN, que es conserva al Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC).\nTal com assenyala Jordana Mendelson, l’arxiu d’ADLAN neix sobretot de la complicitat i l’amistat. Perquè es basa en un àlbum que va anar confegint Adelita Lobo, que era gestora cultural, secretària, tresorera i membre de l’entitat, que va anar guardant tot el material que generaven les activitats del grup, a més dels retalls de premsa on apareixien. Gràcies a aquesta tasca perviu la memòria d’ADLAN. També se n’han conservat algunes fotografies, sobretot destaquen les d’un viatge a Andalusia que feren membres del grup.\nExplica Joan M. Minguet que Joan Miró ho desava tot, perquè tenia una visió de futur, pensava que el material contribuïa a algun fenomen interessant, i de la mateixa manera i amb la mateixa voluntat, Adelita Lobo va anar desant tot el material d’ADLAN.\nJoan Miró a la sessió de dansa organitzada per ADLAN al local del Lawn Tennis Club del Turó (24 de març de 1933). Fotografia: Carlos Pérez de Rozas. Arxiu Fotogràfic de Barcelona.\nMiró, un far\nL’exposició també explica les cinc mostres que Miró va fer per mitjà d’ADLAN. Quin paper va tenir l’artista en aquesta entitat? Diu Minguet: “Miró va ser fonamental, perquè tenim la impressió que va desplegar una mena d’estratègia política molt clara respecte del paper que ell com a artista havia de tenir en la societat catalana. Per bé que Miró va anar-se’n a París, no se’n va anar del tot, sempre va tenir contacte amb alguns personatges de la cultura catalana. En l’exposició d’ara, la presència de Miró és exhaustiva, no perquè li vulguem donar un protagonisme especial, sinó perquè realment la va tenir.”\nContinua Minguet: “Miró va ser com un far, com un mediador de la voluntat d’una classe burgesa catalana de trencar amb el Noucentisme i de fer irrompre la modernitat. I ho va fer com si es tractés d’una mena de laboratori experimental. Perquè Miró va organitzar cinc exposicions d’obra seva entre 1931 i 1935. Cinc exposicions privades, efímeres, que duraven un parell d’hores, selectes, en les quals només eren convidats els socis. L’exposició del 1931, que es va fer a la mateixa casa de Joan Miró, la incloem en aquesta exposició, tot i que encara no s’havia constituït ADLAN, perquè tots els convidats van ser membres de l’entitat. I això ens explica que la idea de fer aquestes exposicions privades era de Miró. Un altre element que ho demostra és que ell va seguir la mateixa estratègia a París: el 1932, a la Galeria Pierre Colle, va fer una exposició de només tres dies de durada.”\nLes altres exposicions de Miró per mitjà d’ADLAN es van fer en un domicili de l’arquitecte Josep Lluís Sert, a la Galeria Syra del carrer de la Diputació i a la Galeria Catalònia. I després, les obres van anar cap a París, Zuric i Nova York. I es demana Minguet: “Aquesta estratègia, de la qual en alguna carta Miró manifesta que n’estava molt content, de què li servia? Eren exposicions privades que tenien un enorme ressò públic. Els seus amics amb accés a la premsa (Gasch, Foix, Sindreu, Martí Font, Díaz Plaja…) en parlaven. A més, Miró va tenir un paper fonamental en la creació del mític número de la revista D’Ací d’Allà sobre l’art del segle XX. També va contribuir a fer possible la revista Síntesi, que és un projecte que no va arribar a sortir, que estava anunciada com l’òrgan de difusió d’ADLAN, però que la guerra va truncar. ADLAN eren els Amics de l’Art Nou, perquè la novetat només podia ser moderna, si no, no podia ser nova de cap de les maneres.”\n“A l’exposició també ensenyem aquest paper de mediador que fa Miró, que va ser un instigador constant de projectes amb els seus contactes internacionals. Per mitjà d’ADLAN, van exposar a Barcelona personatges com l’escultor Alexander Calder, el compositor Edgar Varèse, amb qui volien fer una olimpíada internacional d’artistes creadors a Barcelona, Man Ray, Paul Éluard… Personatges internacionals que Miró fa que es relacionin amb la cultura catalana per mitjà d’ADLAN.”\nCarles Sindreu, Joan Miró. D’ací i d’allà, 1934. Foto Gasull. Fundació Joan Miró, Barcelona. Successió Miró, 2021.\nLa Barcelona de la República\nL’exposició ens situa a la Barcelona dels anys trenta del segle XX, un moment important i culturalment esplèndid de la ciutat: l’Exposició Universal del 1929 havia marcat la cultura de la ciutat, on començava a trontollar la preeminència del Noucentisme i des de diferents àmbits artístics anava entrant la modernitat. ADLAN no va ser un fenomen aïllat: el Manifest Groc de Dalí, Gasch i Montanyà (els dos darrers, membres d’ADLAN), del 1928, va fer irrompre el surrealisme; el GATPAC en el camp de l’arquitectura i l’urbanisme va introduir el racionalisme i el funcionalisme, també en les arts gràfiques; i tot això es mostrava i s’irradiava en la premsa de l’època i en algunes revistes culturals fonamentals, com D’Ací d’Allà i AC.\nAra, tal com va fer notar Joan M. Minguet, les expressions de la modernitat no van anar acompanyades d’un col·leccionisme que comprés aquest art. No hi ha obra d’aquests artistes als museus catalans. Per ADLAN va passar el Picasso dels anys trenta, que era extraordinari; les obres de Man Ray, de Hans Arp… I cap col·leccionista no en va comprar cap peça. “Això és un problema del col·leccionisme català en general. Amb tot, no sabem si Miró hauria volgut vendre les obres que exposava aquí, perquè devia tenir compromisos amb els seus galeristes francesos i americans.”\nL’exposició “Miró-ADLAN. Un arxiu de la modernitat (1932-1936)” es podrà veure a la Fundació Miró fins el 4 de juliol d’enguany.


Bienvenido Mr. Marshall | Educació Social... des dels inicis\n← de 160 a 20…\nReflexions d’una Vaga General… →\nag. 8 2010\nAixò és lo que sembla l’arribada de Michelle Obama a Espanya…\nCom si mai haguerem vist a una persona pública de cert interés, que tots els mitjans de comunicació (des de locals a nacionals) estan fent un seguiment de 24 hores a una persona que es troba de vacances…\nQuina imatge estarem donant a l’exterior? S’imagineu a Sonsoles (la dona de ZP), o a Sofia (la dona de JuanCar) en algun pais al mateix ritme de vida? En tantes i tantes càmeres de programes de premsa rosa i càmeres de programes “seriosos” com telediaris i tota la resta?\nEntenc la importància de que Michelle estiga per Espanya… Entenc que ara premsa internacional es fixe en Espanya, per tal de seguir el viatge de Michelle, però… nosaltres??? Xé! ja estarà bé, no?\nBenvinguda Ms. Obama…


Amb aquest blog vull compartir recursos, publicar treballs realitzats per els meus i les meues alumnes, així com plantejar idees per tal d' apropar la música als xiquets i xiquetes.\nEls senyors del anells\nPenje una partitura amb plaques del Senyors dels Anells. Encara no l'he probada i per tant no sé com funcionarà, però sonar, sona bé.\nVaig a probar-la amb la ESO, però crec que amb el tercer cicle, si han treballat abans amb plaques també serveix.\nNomés fa falta posar un midi de fons si la cosa ix un poc descol·locada :-)\nRead more about Els senyors del anells\nTercer moviment. Simfonia nº1 Mahler\nAquest moviment és conegut per la utilització del tema de Frere Jacques en mode menor i variant el ritme. Tot molt greu i fosc llevant de la part en la que l'oboe fa la seva aparició. El vaig posar a classe per tal de fer l'audició que es proposa al llibre de la editorial Teide Música I de Segon d'ESO. Allò que és genial del vídeo és el primer pla del director. Es pot apreciar els gestos, les mirades abans de les entrades... als xiquets els fa un poc de gràcia, però el resultat és sensacional.\nRead more about Tercer moviment. Simfonia nº1 Mahler\nJoc per saber els signes musicals amb Power Point\nAquest joc me'l vaig baixar de la pàgina de music education madness (buqueu a google l'adreça) Com el Power Point és editable l'he traduït a català.\nLes regles del joc están en anglés, però si algú té cap problema em pot preguntar el dubte deixant un comentari.\nRead more about Joc per saber els signes musicals amb Power Point\nSeqüència didàctica de presentació dels boomwhackers\nLa presentació ha estat tot un èxit, però fa falta crear una mica de misteri.\n- Primerament cal dir que has comprat un instrument nou que ve d'un país llunyà.\n- Al repartir els instruments, el dia que decideixes fer la presentació, intenta repartir-los de tal forma que al tocar un xiquet darrere de l'altre sone l'escala de DoM.També si tens algunes de les tapes que fan que sone més greu el tub col·loca-les a continuació de l'escala.\n- Deixa que investiguen com es pot tocar l'instrument(et sorprendrà vore com molts intenten bufar).\nRead more about Seqüència didàctica de presentació dels boomwhackers\nEls elements de la música amb la pissarra digital\nAixí penje un arxiu fet amb el Notebook 10 on es repasen les qualitats del so e introduisc els elements de la música. Hi ha arxius de so que no sonen del tot bé i intentaré al llarg de la setmana modificar-los.\nEl vaig gastar amb 2 ESO i va ser tot un èxit.\nEspere que feu von ús d'ell\nRead more about Els elements de la música amb la pissarra digital\nEl següent document ens permet treballar la música aleatoria en classe. Coloquem les distintes tarjetes prop dels corresponents instruments. Els xiquets i xiquetes haurán de llençar la moneda per saber si toquen la partitura que indica cara o la partitura que indica creu. Per tal de repartir els instruments també cal fer un sorteig.\nEs treballarà cada part amb els alumnes i s'intentará juntar a vore que ix.\nRead more about Música aleatoria\nAltra cançò per al 9 d'Octubre\nAquesta cançò la vam fer l'any passat a l'escola. És un poc més curta la part de flauta i s'acompanya amb més varietat d'instruments de percussió.\nEspere que feu vom ús d'ella\nRead more about Altra cançò per al 9 d'Octubre\nLlibre sobre la vida de Mozart\nNo em recorde d'on vaig traure aquest llibre, però crec que es necessari compartir-lo amb vosaltres. Es tracta d'un arxiu en PDF on es presenta la vida de Mozart amb espais buits per pegar els dibuixos que s'acompanyen a l'altre arxiu.\nVaig a probar-lo a classe el pròxim mes quan treballem una webquest que es troba a la pàgina del xtec i que pense que coneixeu, sinó l' enllaç és aquest\nRead more about Llibre sobre la vida de Mozart\nVídeos Schiarazula Marazula\nCom vaig dir l'altre dia. Vos deixe uns vídeos on es pot vore una interpretació d'aquesta cançò (curiosament, el guitarrista del primer vídeo utilitza com a música de fons la mateixa que gaste jo a classe) :-)\nRead more about Vídeos Schiarazula Marazula\nLa utilització d'aquest bingo de ritmes a classe permet observar i avaluar la capacitat de reconeixement dels ritmes per part dels alumnes.\nAquest en concret introdueix i treballa el ritme de corxera amb puntet semicorxera.\nEls xiquets i xiquetes estan molt motivats a l'hora de treballar amb el bingo i s'ho prenen molt en serio. Molt millor que fer dictats rítmics. Proveu a vore que vos sembla.\nRead more about Bingo rítmic


El Prat seguirà un any més a LEB Or al guanyar a Marin (76-84).\nSensacional!!!!!. El CB Prat va aconseguir ahir una victòria d'OR a Marín per 76-84. Els gallecs però no ho van posar gens fàcil, doncs cal dir que els de Javi Llorente exprimien la darrera oportunitat per mantenir la categoria i mai fan defallir per aconseguir-ho.\nEl CB Prat però va sortir al parquet amb la ferma intenció de marxar el més ràpidament al marcador per evitar sorpreses de última hora i Sesé que de nou apareixia en el 5 titular va instal·lar de seguida el 1-7 amb un triple marca de la casa. Llorente pararia el partit i tot seguit el resultat estaria un parcial de 9-0 per els locals (10-7), es cert de Xavi López-Arostegui va anotar un triple, però un altre 6-0, va obligar a Roberto a ser ell qui parés ara el partit(16-10). Els potablava van ajustar la defensa i el comandant Piru va tirar de galons. Dos triples seguits del capità, va tornar a ajustar el lluminós per marxar al minidescans amb un 24-20. Piru amb 6 punts el millor anotador.\nEls del Baix van continuar treballant en defensa i poc a poc es van anar asserenant mentre que Peixegalego que lluitava al límit, cometia errors propis de la obligació de obtenir sempre quelcom positiu en cada una de les seves accions. Els del Delta anaven ampliant poc a poc les avantatges que va arribar al +11 després de 2 triples, el primer del Pep i el segon de Sesé (29-38). El gallecs que no entregaven les armes van tornar a retallar diferencies i es va arribar al descans amb un 38-42 després de un triple de Oubiña que tornava a animar als locals. López-Arstegui i Nikolic amb 4 punts els millors atacants.\nUn joc molt seriós al tercer període del conjunt potablava, donava tranquil·litat als de Roberto que sempre que els gallecs arribaven a trepitjar-li els talons responien amb solvència i tornaven a posar diferencies al lluminós, diferencies que si be si no eren contundents, eren suficients per anar erosionant un Marín que se veia impossibilitat de prendre la davantera. Finalment el parcial es va tornar a segellar amb avantatge dels de Roberto per 57-63. Alex Ros amb 6 punts el màxim anotador.\nMarín tornaria a intentar-ho per enèsima vegada al quart de la veritat i va arribar de nou al clatell potablava (69-71), però un sensacional Forcada, va tornar a posar les coses a lloc. El marcador se plantaria finalment en un 76-84 que donava la tranquil·litat i el premi de estar un any més en la segona categoria del bàsquet estatal. Xavi Forcada amb 8 punts millor atacant.\nEl CB Prat, passi el que passi les dues properes jornades continuarà un any més a la LEB Oro. Felicitar com no, a tots els jugadors, al cos tècnic i tots aquells que de alguna manera heu contribuït a que això fos possible amb els vostres ànims.\nMarin Peixegalego 76. Bauza (7), Ferreiro, Cain (14) Oubiña (3), Rogers (7), Adon, Mugica (10), Homs, Miso (13), Derksen (18), Romero (4).\nCB Prat Joventut 83. Nikolic (4), Martí (10), Ortega (11) Costa, López-Arostegui (15), Moix, Ros (14), Forcada (14), Amo (4), Bieshaar (4), Sesé (8).\nMVP de l'equip. De nou assoleix aquest premi, el gran base barceloní Xavi Forcada amb 21 crèdits, mercès als seus 14 punts anotats en una sèrie de 4/5 al llançament de dos, 1/5 al triple i 3/4 al tir lliure, amés de agafar 7 rebots, donar 2 assistències, recuperar 4 pilotes i rebre 5 faltes.


[?????????????] 43?????? G???????????19???????SEX???D???????????????M??2???SPSex n humor porn website full length milf porn vidoes latin porn title object object anime hentai tentacle porn gay porn tubve | Pornstars Collection


Taradell Bloc: Els taradellencs que tinguin domiciliat l'IBI tindran una rebaixa del 5%\nEls taradellencs que tinguin domiciliat l'IBI tindran una rebaixa del 5%\nEl ple municipal d'aquest dijous, corresponent al mes de febrer, va aprovar per unanimitat una bonificació del 5% per a tots aquells taradellencs que tingui domiciliat el pagament de l'IBI en una entitat financera. Aquesta mesura, prevista per llei, es fa per fer front a l'augment del 10% decretat pel Govern estatal i que se suma a l'increment del 7,5% en aquest impost, que es va aprovar al ple del passat novembre. El pagament de l'IBI també es fraccionarà en dos pagaments si s'ha domiciliat.\nLa mesura permetrà reduir l'impacte de la pujada unilateral que va fer el Govern estatal amb l'aprovació del Reial Decret Llei 20/2011, de 30 de desembre, per a la correcció del dèficit públic. Segons aquest decret i aplicat a Taradell, aquest 2012 l'Impost de Béns Immobles (IBI) ha d'augmentar un 10% obligatòriament. Aquest increment de la pressió tributària se suma a la pujada que ja va aprovar el ple municipal de l'ajuntament de Taradell al mes de novembre de passar d'un coeficient del 0,79 al 0,85, cosa que significa un increment del 7,5%.\nLa bonificació serà del 5% només per aquells veïns que tinguin domiciliat el pagament de l'IBI. I, a més, se'ls cobrarà fraccionadament. Una primera quota entre abril i juny, i una segona entre octubre i novembre.\nTots els grups municipals hi van votar a favor. Segons l'alcalde, Lluís Verdaguer, "farem que sigui més fàcil assumir aquest augment aplicat per l'estat". També va anunciar que s'enviarà una carta informativa a tots els propietaris perquè agilitzin la domiciliació abans de finals de març, en cas que no ho tinguin fet. Una mesura que van celebrar tots els grups.


Besos per a salvar l'amor entre la bici i el tren - ACCIO ECOLOGISTA-AGRO\nArrel de la web > Col·lectius > València en Bici > Besos per a salvar l’amor entre la bici i el tren\nBesos per a salvar l’amor entre la bici i el tren\nUn centenar de ciclistes celebren "Sant BiciTrin" a l’Estació del Nord de València\ndimecres 19 de febrer de 2014, per AE-Agró\nEl passat divendres 14 de febrer, diferents col·lectius vinculats a la mobilitat sostenible i al món de la bicicleta, com és el cas de València en Bici-Acció Ecologista Agró, celebraren la festivitat de "Sant BiciTrin" a l’Estació del Nord del Cap i Cassal. Un centenar de ciclistes participaren en esta convocatòria, que va consistir a donar-se besos i abraçades en defensa del Bici+Tren. Perquè l’amor intermodal entre ciclistes i el ferrocarril només té un límit: les retallades i la manca de serveis que ens presta RENFE i que cal combatre pam a pam i bes a bes.\nLa bicicleta i el tren van nàixer al segle XIX i des de llavors han sigut dos mitjans de transports que s’han amat i complementat perfectament. Tanmateix, RENFE continua encabotada a acabar amb esta parella, la del Bici+Tren, que ens permet viatjar amb una petjada ecològica mínima. Per això, per a denunciar la manca de serveis que presta RENFE als ciclistes i les seues continues retallades pel que respecta a la intermodalitat entre el ferrocarril i la nostra amiga de dos rodes, el passat divendres 14 de febrer València en Bici-Acció Ecologista Agró va celebrar "Sant BiciTrin" a l’Estació del Nord de la capital del Túria.\nEsta convocatòria, organitzada conjuntament amb altres entitats vinculades al món de la mobilitat sostenible, va congregar a un centenar de ciclistes que, amb besos i abraçades, van reivindicar l’amor intermodal entre la bici i el tren. Esta modalitat de viatge, a més a més de ser respectuosa amb el territori per no emetre pràcticament gasos d’efecte hivernacle (especialment si la comparem amb l’automòbil privat), és un dret al qual no podem renunciar com a ciutadans. I també és una oportunitat per al desenvolupament econòmic i social a través del ciclo-turisme, una ferramenta oblidada i castigada per RENFE i les seues retallades.\nA qui pot pensar que som uns nostàlgics o uns romàntics d’un temps passat, els responem que és precisament tot el contrari: si hi ha futur per als viatges amb bicicleta, este futur va en un tren. És el nostre dret i la nostra obligació és reivindicar, pam a pam i si cal bes a bes, l’amor entre la nostra amiga de dos rodes i el ferrocarril. Perquè volem viatjar sense contaminar i gaudint del paisatge i la natura. Per això, amem i defensem el Bici+Tren!!!\nVeure en línia : Sant BiciTrin, un bes col·lectiu per a reivindicar el Bici+Tren\nSobre ciclocarrers i carrers de doble sentit ciclista\nNo a l’assegurança obligatòria per a bicis i patinets\nPer un tren històric-turístic a “Ojos Negros”


Peter Loveday en Barcelona el May de 23, 2019 en notikumi\nPeter Loveday a l'Heliogàbal de Barcelona\nBon amic de la casa, el cantautor australià establert a Barcelona, Peter Loveday, torna a l’Helio per presentar el seu setè àlbum, que aquest cop és un llibre il·lustrat pel mateix artista amb les seves lletres que traspassen les imatges. "Through the Mirror", és un disc ple de cançons que parlen de trobades i de pèrdues, de memòries, de records, dels senyals del camí, des de l'inici a la fi.\nProlífic i assidu músic de directe, i com sempre ben acompanyat per la seva banda, amb Sarah Davison (veu, flauta, guitarra i percussió) i Naomi Wedman (veu, violí i piano). Segur que serà una nit especial en la que gaudirem de les seves melodies i paraules.\nPeter Loveday inicia su carrera musical con The Supports en Brisbane, Australia, en el año 1978. The Supports se separan tras una inolvidable gira por el norte de Queensland en un autobús de dos pisos con The Go-Betweens. Parte de la banda se traslada a Londres en 1978, mientras Peter forma Birds of Tin, todavía en Brisbane, tocando allí donde quieran escucharles -clubs de striptease incluidos- y como teloneros para compatriotas como The Birthday Party (Nick Cave) y The Laughing Clowns (Ed Kuepper). Después, Peter hace las maletas y vuela hacia Londres donde forma Tiny Town, grupo con el que grabará tres singles y un LP. Unos años más tarde se traslada a Barcelona, en donde graba los albumes "A bend in the road" (2002), "Sea-shanties for Landlubbers" (2004), "Moving Along" (2006), "Room at the Inn" (2007), "Standard Ideal” (2009) y “Roadside Ballads” (2013). Peter Loveday cuenta con la colaboración de Naomi Wedman (violín, teclado y voz) y Sarah Davison (flauta, percusión y voz); en el pasado con Andy Gemmell (guitarra, pedal steel y voz) y Andrew Henley (bajo).


El 2014 acaba amb Llach, 'Wonder' i Cercas als primers llocs dels llibres més venuts\nPilar Rahola, Ken Follett i Javier Marías també figuren en la llista de més venuts de ficció. En no-ficció catalana els dos llibres més venuts són de Xavier Sala i Martín i Josep Fontana\nUna setmana més, la llista que Libridata publica amb els llibres més venuts en ficció i no-ficció -català i castellà- de la setmana es manté pràcticament sense canvis. En ficció, Pilar Rahola ha baixat fins el tercer lloc amb 'Les dones de la principal' i el fenomen 'Wonder' en primera i segona posició dels més venuts.\nPel que fa a la ficció en castellà, 'El impostor' continua en primer lloc una setmana més. L'única novetat és 'Como la sombra que se va' de Antonio Muñoz Molina, que ha aconseguit situar-se com el cinquè llibre més venut de la setmana.\nEl Gran Wyoming i Karlos Arguiñano lideren la no-ficció en castellà, amb la irrupció fins les primeres posicions del llibre 'Los supervinos 2015: la guía de vinos del supermercado'. En català, Xavier Sala i Martín és l'autor més venut de la setmana, mentre que 'La vida lenta' de Josep Pla remunta de nou fins els primers llocs del rànquing.\n1. Lluís Llach - 'Les dones de la Principal' (Empúries) 3/12\n2. R.J Palacio - 'Wonder' (La Campana) 2/118\n3. Pilar Rahola - 'Mariona' (La Magrana) 1/11\n4. R.J Palacio - El capítol del Julian (La Campana) 4/13\n5. Ken Follett - 'El llindar de l'eternitat' (Rosa dels vents) 6/16\n1. Javier Cercas - 'El impostor' (Literatura Random House) 1/7\n2. Ken Follett - 'El umbral de la eternidad' (Plaza & Janés) 3/16\n3. Javier Marías - 'Así empieza lo malo' (Alfaguara) 5/15\n4. Dolores Redondo - 'Ofrenda a la tormenta' (Destino) 2/5\n5. Antonio Muñoz Molina - 'Como la sombra que se va' (Seix Barral) -/5\n1. Xavier Sala i Martín - 'És l'hora dels adéus?' (Rosa dels vents) 3/17\n2. Josep Fontana - 'La formació d'una identitat' (Eumo) 2/10\n3. Josep Pla - 'La vida lenta' (Destino) 6/6\n4. Yuval Noah Harari - 'Sàpiens. Breu història de la humanitat' (Edicions 62) 5/17\n5. Diversos autors - 'Ja t'ho faràs!' (Cossetània) 4/6\n1. El gran Wyoming - 'No estamos solos' (Planeta) 4/5\n2. Karlos Arguiñano - 'En familia con Karlos Arguiñano' (Planeta) 1/8\n3. Joan C. Martín - 'Los supervinos 2015' (Los libros del lince) -/11\n4. Jorge Díaz / Javier Ikaz - 'Yo fui a EGB 2' (Plaza & Janés) 2/8\n5. Jorge Díaz / Javier Ikaz - 'Yo fui a EGB' (Plaza & Janes) 3/60


Serveis - Win World\nA Winworld volem ser el teu departament IT per solucionar tots els teus dubtes i problemes que sorgeixin en els teus projectes.\nSolució TPV retail\nSolució TPV restaurants i hostaleria\nManteniment de parcs informàtics, manteniment de xarxes, manteniment de Sist. Informació i comunicació, packs en manteniment, monitorització i control, assistència i equip de guàrdia 365.\nIntegració d'apps i plataformes, intranets / extranets i portals empresarials. Disseny i programació de software a mida específic per a empreses segons necessitats. Gestió d'empleats, RRHH, projectes i clients, facturació, etc.\nSoftware per al control horari d'empleats\nImatge corporativa, catàlegs de productes, cartes per a restaurants, papereria corporativa, logotips, banners, retoc fotogràfic, cartelleria gran format, disseny d'interfícies d'usuari, email màrqueting, material d'oficina, identitat corporativa, targetes de visita, imagotips.\nFàcil usabilitat, control de vendes, gestió d'ofertes, compres, estoc, control i tancament de caixa. Solucions TPV per a punts de venda, solucions tpv per grandària de negocis, cadenes i franquícies, gestió d'establiments d'hostaleria i comerços.\nBotigues en línia, ven per internet\nEls teus productes disponibles a tot el món, tots els dies de l'any i les 24 hores del dia. Gestiona la teva pròpia botiga, cupons i promocions programades, gestiona tu mateix tots els productes, expandeix el teu negoci a internet per aconseguir més vendes.


El regidor de Desenvolupament Urbà, Vicent Sarrià, ha informat de la suspensió cautelar de llicències per a ús hoteler o d’apartaments turístics en tots els barris de Ciutat Vella, que presumiblement aprovarà el Ple de l’Ajuntament i que es mantindrà en vigor fins que en un altre ple, el d’abril o maig, s’aprove l’exposició pública del Pla Especial de Protecció de Ciutat Vella, en el qual es plasmaran els detalls del nou planejament i la suspensió de llicències s’adaptarà al que estableix en aquest Pla i en l’objectiu de recuperació i potenciació del teixit residencial.\n“Era necessària una paralització temporal i cautelar de la tramitació de llicències, que es tradueix bàsicament que una vegada es produïsca l’aprovació pel Ple del pròxim dijous no es tramitaran més peticions de llicències que comporten un canvi d’ús de residencial a hoteler. Açò no condiciona el contingut estricte del planejament que especificarà en el seu moment la zonificació, els supòsits i la casuística que permetrà o no la instal·lació de nous hotels o de nous apartaments turístics a Ciutat Vella”, ha assenyalat Vicent Sarrià.\nEl regidor de Desenvolupament Urbà ha recordat que ja en el PGOU de 1988 es posava l’accent principalment “en el manteniment i recuperació de Ciutat Vella, fomentant l’ús residencial en un districte de la ciutat que estava perdent a bona part dels seus habitants”. En el document de directrius i estratègies del nou Pla Especial de Protecció “s’assenyala com a objectiu principal la recuperació i potenciació del teixit residencial, procurant l’equilibri entre aquest ús i la resta, mitjançant la modificació de l’actual règim d’usos, a fi de controlar i limitar la implantació d’usos que, com el terciari hoteler, ja estiguen saturats o afecten el desenvolupament de l’ús residencial”.\nSarrià ha mostrat els plànols de Ciutat Vella on es reflecteix que “existeix una saturació de teixit no residencial: dotacional públic i privat, terciari, habitatges turístics i hotels existents o amb llicència sol·licitada, per la qual cosa es fa necessària aquesta suspensió cautelar de llicències per a estudiar la millor manera de protegir el teixit residencial i recuperar població.”\nAquesta suspensió cautelar, per a estudiar el règim d’usos definitiu, no afecta les 70 sol·licituds de llicència presentades amb anterioritat i en fase de tramitació, de les quals 47 corresponen a hotels i 23 a apartaments turístics, “sempre que en el moment de la suspensió compten amb la documentació preceptiva per a la seua tramitació”.\nLa suspensió cautelar amb caràcter general a l’espera del nou planejament que establisca la casuística és una mesura preventiva. “No es pretén abundar en la ‘turismefòbia’ sinó mantenir el caràcter residencial dels barris del centre històric enfront d’un fenomen que en molts casos provoca l’expulsió de residents, l’augment dels preus de l’habitatge i del valor del sòl i l’especulació, a l’espera d’un Pla Especial la línia del qual és preservar aquelles zones que ja són residencials i potenciar-les”.\nSarrià ha manifestat que “el teixit hoteler de Ciutat Vella és més que suficient”, i ha recordat que el fenomen de terciarització dels centres històrics no és, de cap manera, sols de València, “no és un problema que es done només a València sinó en totes les ciutats amb un gran atractiu turístic i que no estan encara saturades”.\nEl regidor Vicent Sarrià s’ha referit igualment a la proposta que la Societat Parc Central estudiarà en la seua reunió del pròxim dimecres, en la qual la UTE que està realitzant les obres plantejarà una petició que comporta un retard en la conclusió dels treballs i la seua finalització el pròxim mes de juny, en lloc de la fi de març. “La UTE ha demanat fins al mes de juny, però no té per què ser eixa data.\nS’ha referit també al desallotjament del concessionari d’automòbils que encara funciona dins del perímetre del Parc Central. “L’Ajuntament té el desnonament aprovat i la data límit que se’ls hi havia dit acaba demà”.\nSarrià ha explicat també que el retard en la conclusió dels treballs escomesos per la UTE “no implica el seu encariment.”\nFinalment, Sarrià ha insistit que la retirada de les passarel·les de l’avinguda del Cid, impulsada des de la regidoria de Desenvolupament Urbà Sostenible, “era una mesura totalment necessària.”\nAixí, Vicent Sarrià ha informat del rebuig per la comissió d’Urbanisme d’una moció en relació amb les passarel·les de l’Avinguda del Cid “perquè entenem que és una proposta que arriba a destemps”. Ha criticat que en aquests moments l’oposició “presente alternatives amb passarel·les que complisquen les normes d’accessibilitat i que comporten la instal·lació de rampes quilomètriques, i fins i tot ascensors, d’un alt cost econòmic”.


Eva Gómez: “Si haguéssim de confiar en el criteri dels mitjans, creuríem que les dones no practiquem esport” | Fosbury\nFosbury » Entrevista » Eva Gómez: “Si haguéssim de confiar en el criteri dels mitjans, creuríem que les dones no practiquem esport”\nEva Gómez: “Si haguéssim de confiar en el criteri dels mitjans, creuríem que les dones no practiquem esport”\nEva Gómez, Pilar Medina i Mònica Figueras (UPF) han guanyat una ajuda del Consell Audiovisual Català pel projecte “El sexisme en la informació esportiva: de la universitat a les redaccions”. Ens hem reunit amb l’Eva perquè ens expliqui les mancances en el tractament periodístic de l’esport femení.\nParlem de sexisme i periodisme esportiu amb Eva Gómez\nEl Consell de l’Audiovisual de Catalunya t’ha concedit una ajuda per iniciar una recerca sobre “El sexisme en la informació esportiva: de la universitat a les redaccions”. Què pretens investigar?\nAmb aquest estudi, partint de la perspectiva de qui exerceix la professió periodística, i també de qui s’està preparant per exercir-la, volem detectar si, ja en el període de formació, hi ha actituds sexistes que actuïn com a fre en l’accés de la professió per a les estudiants. Pretenem englobar-ho en una òptica més general que es pregunti sobre la interiorització dels prejudicis sexistes, que es poden resumir en el típic comentari: “Deixa-ho estar, aquest esport és per a nois!”. Per realitzar l’investigació, entrevistarem l’alumnat amb l’objectiu de conèixer si ells detecten (o no) aquest sexisme en els seus àmbits de treball.\nEnviarem una enquesta a l’alumnat de l’assignatura Periodisme Esportiu de les quatre universitats que la imparteixen al Principat: Universitat Pompeu Fabra, Universitat Autònoma de Barcelona, Universitat de Vic i la Universitat Abat Oliba CEU, i posteriorment convidarem la mateixa mostra a un grup de discussió per universitat. Tot aquesta informació serà transmesa a veus expertes de diferents disciplines (antropologia, psicologia social, sociologia…) per tal que puguin detectar els principals errors i trametre a les Universitats les seves principals mancances.\nQuina valoració fas del tractament de l’esport femení als mitjans de comunicació?\nSi haguéssim de confiar en el criteri dels mitjans de comunicació, hauríem de creure que les dones no practiquem esport. El tractament, quan no és inexistent, és androcèntric. Està fet per homes i per a homes. No es fa un seguiment regular de la competició de les esportistes. Únicament s’informa d’elles quan assoleixen un èxit esportiu especialment rellevant. També és preocupant la progressiva “cosificació” de la dona, entesa com a simple acompanyant dels homes en actes lúdics. Les esportistes estan informativament marginades, tan quantitativament com qualitativament. El tractament informatiu de l’esport femení és estereotipat.\nA nivell acadèmic, molts professionals creuen que “el periodisme esportiu femení” no és rendible. Ho diuen acríticament, perquè mai s’ha apostat per una cobertura digne. El percentatge de lectores no és tant baix com és pressuposa, i menys encara considerant que mai se les ha tingut present.\nActualment estic fent un estudi sobre les portades de les quatre principals capçaleres esportives a Catalunya (Mundo Deportivo, Sport, Marca i As), i m’adono que el panorama és depriment: notícies irrellevants tenen més preponderància que esdeveniments femenins de primera magnitud. Una situació que genera frustració: al mateix temps que el periodisme esportiu cau en el groguisme sobre la vida dels esportistes famosos, comproves que importants esdeveniments femenins queden a la irrellevància. Encara queda molt per avançar.\nEls mitjans públics estan fent bé la seva feina?\nNo he tractat aquesta matèria com a investigadora. A nivell d’espectadora, crec que TV3 està posant-se les piles. Darrerament està recollint més informació sobre esports femenins, i no sempre relacionada amb grans fites o èxits. Una altra cosa que sovint (però no sempre) fan bé és parlar de les competicions en gènere neutre. Fer referència al “Mundial de bàsquet femení”, per exemple, transmet la sensació que les competicions femenines són subalternes. La normalitat esportiva s’equipara amb la masculinitat. O es fa referència a competicions masculines i femenines, o bé millor prescindir d’adjectius.\nQuina valoració fas de l’evolució en el tractament del periodisme esportiu femení?\nPer valorar-ho, crec que hem de tenir presents dos valors: la introducció de la dona en les pràctiques esportives i la seva presència als mitjans informatius. Durant els darrers 30 anys, s’han fet campanyes per tal que les dones també ocupin l’espai públic, el carrer, les instal·lacions esportives, etcètera. Tanmateix, aquesta tendència no es reflecteix en la informació, ni en el tipus de publicitat que es fa… Tampoc en el periodisme esportiu. Malgrat que siguin majoria en les carreres de periodisme, es troben grans dificultats quan volen accedir al mercat laboral. Un topall que existeix en tot l’àmbit periodístic, però que és encara més palpable en les redaccions esportives, tradicionalment molt masculinitzades.\nPer una banda, existeix un sostre de vidre per a moltes que desitgen d’accedir a la professió; per l’altra, aquelles que ho aconsegueix acaben assumint els mateixos rols masculinitzats. En aquest sentit, existeix un debat molt ric: és suficient introduir més dones en les redaccions i els equips directius dels programes d’esport per assegurar una perspectiva de gènere més equilibrada? O bé cal prendre mesures més dràstiques per evitar que es reprodueixen els vells patrons? Un dilema que, en qualsevol cas, no es pot circumscriure als consells de redacció. Tots els agents socialitzadors (família, escoles, entrenadors…) necessiten fer un canvi de paradigma. Els consells de redacció esportius no estan formats per extraterrestres, sinó per persones que transmeten els valors de la seva comunitat.\nLes quotes informatives són una bona solució?\nAl meu entendre, les quotes informatives no han de ser un objectiu finalista. És una mesura útil per anar fent camí, i fer prendre consciència que l’esport femení també existeix, reivindicar-lo. Pot servir per superar aquests prejudicis que afirmen que les competicions femenines no són rendibles. Idealment, tanmateix, hauríem d’encaminar-nos a un estat d’equilibri espontani, naturalitzat. Per altra banda, no sóc gaire partidària d’establir quotes en les redaccions. No serveix de res unir tres homes i tres dones entorn una taula si escriuen la mateixa informació estereotipada. Tampoc seria positiu presentar les reivindicacions feministes com una “lluita contra els homes”. Les desigualtats de gènere ens afecten a tots, i també les hem de combatre plegats.\nSegueixen existint poques periodistes de referència.\nL’àmbit esportiu només reflecteix una problemàtica que afecta el conjunt de la societat. Estudis sobre les intervencions en tertúlies esportives, especialment entorn el futbol, han demostrat una realitat ben palpable: la proliferació de programes “de debat” basats en un to molt agressiu, tens, bastit sobre la polèmica… En aquest caldo de cultiu, la veu de les dones és contínuament trepitjada. En aquest nou model de debat esportiu, les periodistes queden invisibilitzades.\nLa cobertura dels esports minoritaris és més equilibrada en perspectiva de gènere?\nÉs evident que els valors de l’esport d’elit estan més corromputs. La voluntat de fer grans espectacles i productes que generin negoci és molt més gran. És un terreny de joc més favorable a les simplificacions: homes presentats com guerrers i gladiadors, i dones com a sirenes estilitzades. L’impacte mediàtic dels esports minoritaris, a nivell de publicitat, és molt menor. En conseqüència, els factors extraesportius tenen menys transcendència.


L’Ajuntament d’Ullastrell reclama la reobertura del consultori mèdic local - Diari de Terrassa\nL’Ajuntament d’Ullastrell reclama la reobertura del consultori mèdic local\nEl Consistori va enviar una carta a la Generalitat i a la Mútua de Terrassa reclamant les condicions prèvies a la Covid-19\nAbans de la pandèmia el consultori local d’Ullastrell estava obert quatre hores al dia amb presència d’un metge de família, una infermera i un administratiu. A causa de la Covid-19, va estar tancat durant set mesos des del març fins l’octubre del 2020. Actualment, el consultori ofereix servei durant dos dies a la setmana: quatre hores el dilluns al matí i quatre hores dijous a la tarda i han reduït la plantilla, compten amb una infermera i un administratiu.\nL’alcalde del municipi, Jaume Puig, i la regidora de Salut, Anna Bigordà, van enviar el 8 de juliol una carta als diversos estaments competents de la Generalitat i als responsables de la MútuaTerrassa, reclamant l’obertura del consultori local amb les mateixes condicions prèvies a la pandèmia.\nPer poder rebre assistència mèdica, els veïns d’Ullastrell, que en són més de 2.100, s’han de desplaçar 8 quilòmetres en vehicle privat o en transport públic i afecta sobretot a la gent gran.\nA la carta exposen que “no té massa sentit que es puguin realitzar festivals de música multitudinaris o s’hagin reobert molts d’altres serveis mentre la pandèmia segueix essent l’argument principal de l’administració per mantenir tancat el nostre consultori. No pot ser de cap manera que la pèrdua excepcional de serveis passin a ser normalitzats”.\nEl malestar al municipi es manifesta des de diferents sectors. S’ha creat la Plataforma en defensa del CAP, que ha estat recollint signatures, fent reclamacions i accions diverses. També s’ha creat una comissió de seguiment de la situació del consultori mèdic a Ullastrell formada per diversos representants dels col·lectius més afectats.\nA més, durant el ple de l’Ajuntament del passat 30 de juny es va aprovar per unanimitat una moció on es reclama als òrgans competents la reobertura i el retorn dels serveis mèdics. D’aquesta manera, l’Ajuntament defensa que “Ullastrell no es mereix ser menys que altres pobles, i el seu veïnat es mereix tot el respecte i atenció possibles, cosa que actualment no s’està complint”.\nTemes:Anna Bigordà, Generalitat de Catalunya, Jaume Puig, MútuaTerrassa, Ullastrell


Notícies - El Casal de la Gent Gran de La Floresta celebra el dinar de Nadal amb el nou president al capdavant\nEl Casal de la Gent Gran de La Floresta celebra el dinar de Nadal amb el nou president al capdavant\nel 9/des/05 Adria Claramunt Societat PDF\nEl Casal de Gent Gran de La Floresta ha celebrat el dinar de Nadal amb un ambient molt distès, on ha destacat la l'espectacle de playback realitzat pel Casal de Gent de Gran de Mira-sol. Aquest ha estat, a més, el primer acte oficial del nou president de l'entitat, Claudi Bustamante, recentment escollit per tirar endavant els projectes de futur del casal.\nProp de 60 persones han assistit enguany al dinar de Nadal del Casal de Gent Gran de La Floresta que enguany ha comptat amb la presència del tinent d'alcalde de Serveis Territorials, Joan Recasens i del regidor de Sanitat i Serveis Socials, Enric Tomàs.\nL'acte ha servit per presentar en societat el nou president de l'entitat, Claudi Bustamante, recentment escollit, i ha comptat també amb la col·laboració dels integrants del casal de gent gran de Mira-sol, que han ofert un espectacle de playback. Així ho ha explicat Claudi Bustamante.\nEls socis van soritir meravellats. Ha estat una tarda entranyable, amb un bon dinar i acompanyats per les autoritats. A més, molt ben amenitzats pel rup d'artistes del Casal de Mira-sol.\nDe la seva banda, el tinent d'alcalde de Serveis Territorials, Joan Recasens, ha destacat la bona organització de l'acte i sobretot la participació del casal de Mira-sol en el dinar del casal florestà. Un fet que diu molt, ha afirmat Recasens, de l'ambient positiu i de germanor que es respira entre els casals.\nEl dinar ha estat molt ben organitzat i la col·laboració amb el casal de Mira-sol és una bona notícia perqué vol dir que hi ha una relació molt positiva entre els diferents casals.\nDesprés d'aquesta festa, que ha culminat amb un obsequi per a tots els assistents, el nou president del Casal de Gent Gran de La Floresta ha manifestat la seva voluntat de comptar amb la col·laboració dels socis de l'entitat per tirar endavant tots els projectes de futur que es vagin plantejant.


Salut sexual | Faros HSJBCN\nLes menstruacions irregulars són molt freqüents, sobretot en els primers dos-tres anys immediatament posteriors al de l'inici de la menstruació.\nLlegeix més sobre Menstruacions irregulars: tot el que cal saber\nÉs normal que una noia se salti la menstruació o que tingui cicles menstruals irregulars. Però, si aquestes irregularitats s'allarguen o s'associen a altres símptomes, s'ha de consultar al metge.\nLlegeix més sobre Períodes menstruals irregulars\nÉs habitual que molts joves i adolescents no aconsegueixin dormir les vuit o deu hores recomanades cada nit. Els adolescents que no dormen prou tenen més probabilitats de tenir comportaments sexuals de risc, com ara no utilitzar preservatius, o mantenir relacions sexuals sota la influència de les drogues o l’alcohol.\nLlegeix més sobre La falta de son en adolescents propícia conductes sexuals de risc


18 18 seguidores Seguir Repartir els recursos i les subvencions de l'ICUB de forma diferent\nFacilitar l'ús de l'espai públic i els equipaments per les associacions\nAcceptades Que les associacions sense ànim de lucre tinguin majors facilitats per utilitzar l’espai públic i...\n19 19 seguidores Seguir Facilitar l'ús de l'espai públic i els equipaments per les associacions\nAcceptades Els assistents i participants han agraït i valorat molt les aportacions que fan les persones...\n18 18 seguidores Seguir Potenciar el voluntariat sense suplir els drets adquirits\nAcceptades Elaborar un directori de serveis i activitats del barri i fer-lo arribar a la gent de forma que...\n18 18 seguidores Seguir Elaborar directori\n19 19 seguidores Seguir Presentar als instituts les associacions juvenils del Districte\nLa gestió dels equipaments impliqui treball en xarxa amb la comunitat.\nAcceptades La gestió dels equipaments impliqui treball en xarxa amb la comunitat.\n18 18 seguidores Seguir La gestió dels equipaments impliqui treball en xarxa amb la comunitat.


Un Viatge a través de rius i llacs una mirada a l'intraducible 'Jianghu' dins de la Cultura i Literatura Xinesa. - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: Un Viatge a través de rius i llacs una mirada a l'intraducible 'Jianghu' dins de la Cultura i Literatura Xinesa.\nNo exact match found for Xinesa., using Xinesa instead...


Els centres educatius catalans han registrat fins aquest dimecres 34 grups confinats per casos de coronavirus en 27 guarderies, escoles i instituts, amb un total de 72 positius detectats en professionals i 54 en alumnes.\nEn roda de premsa, la secretària general d'Educació de la Generalitat, Núria Conca, al costat de el de Salut, Marc Ramentol, ha afirmat que els casos positius deriven en el confinament de 285 professionals i de 516 alumnes.\nLa secretària d'Educació ha destacat que els 72 casos positius en professionals representa un 0,05% de la plantilla de el sistema educatiu, i que els 54 en alumnes, el 0,003% dels estudiants.\nDels 27 centres educatius que tenen algun grup confinat -que representen el 0,49% del total de centres--, set són escoles bressol, que van iniciar activitat abans del 14 de setembre, i Cuenca ha afegit que s'haurà de veure l'evolució en les pròximes setmanes per valorar l'impacte de l'obertura.\nCuenca ha dit que els plans de cada centre preveuen com actuar si es produeixen quarantenes de grups seguint el seu programa educatiu, i ha dit que no és la mateixa situació preveure una educació en línia o pautes puntuals per 14 dies que el que ha passat el curs passat.\nPreguntada per l'absentisme en algunes escoles, ha subratllat que el departament va a treballar amb les famílies per fer pedagogia i conèixer les seves motivacions i per convèncer de que l'escola és segura, i ha remarcat que estan dissenyant estratègies perquè els centres realitzin aquest tractament comunitari.\nRamentol ha assegurat que Salut fa una "valoració força positiva" del protocol de gestió dels casos en aquests primers dies de curs, tot i que ha dit que hi haurà coses a millorar, i ha advertit que casos i sospites hi haurà a les escoles.\nHa afirmat que la situació epidemiològica a Catalunya té notícies positives a mitges ja que, si bé s'ha estabilitzat la incidència, continua havent-hi un "risc inadmissiblement elevat" de contagi, pel que ha apel·lat a no abaixar la guàrdia amb les mesures i ser tan exigents amb l'escola com en la vida quotidiana.\nPreguntat per la incidència en l'atenció primària, ha dit que en els últims mesos ha assumit un paper important en la detecció de casos, però que "la demanda pròpia no ha deixat d'atendre-", i ha recordat el pla de reforç impulsat per la Generalitat per dimensionar adequadament a la demanda.


Nekane Díez (10')\nErika Vázquez (74')\nEl tècnic blanc-i-blau està satisfet amb la imatge donada contra l'Athletic Club, però admet que han faltat forces al segon temps\nLlompart 29' 91'\n74' 92' Erika Vázquez\n90' Lucía García\n10' 53' 85' Nekane Díez\nL'Espanyol rep a l'Athletic empatats a punts\n03-11-2018 || 13:18\n03.11.2018 || 13:18\nAquest diumenge, l'Espanyol s'enfrontarà a l'Athletic Club a la Dani Jarque. Les blanc-i-blaves porten ja tres jornades sense aconseguir els tres punts, a l'anterior, van caure golejades davant el Levante (4-0) és per això que són onzenes amb 7 punts. Els mateixos que el conjunt basc, que està en desena posició i no perd des de la jornada 3, el passat cap de setmana, van empatar davant el Valencia (2-2) després de remuntar el gol inicial de Mari Paz Vilas amb un gol de Yulema Corres i una diana al tram final del matx de Lucía García, finalment, Marta Carro, al temps afegit, va frustrar la que podria haver estat la segona victòria de les 'lleones' aquesta temporada.\nLes jugadores que no podran disputar aquest partit són: Ainhoa Marín, convocada amb la Selecció Espanyola sub-17, Katherine Alvarado que torna el mateix diumenge; Ayaki Shinada, Ainhoa López i Berta Pujadas lesionades i Inés Juan, sancionada. Carola tampoc podrà jugar perquè té un sagnat en una cicatriu al quàdriceps. Al ser només 15, s'ha convocat a Emma Ramírez del juvenil.\nEl tècnic 'perico', Joan Bacardit, espera que el duel sigui igual que els dos anteriors: «volem fer un bon paper i fer mèrits per aconseguir la victòria». L'entrenador blanc-i-blau destaca el potencial del quadre basc: «És un dels equips forts de la categoria, tot i això, estan tocats, han tingut un inici de lliga exigent. El seu onze inicial fa respecte, sobretot en la parcel·la ofensiva amb Yulema, Erika i Lucía García. No ens podem refiar del seu estat d'ànim». Per poder sumar la victòria, caldrà: «vigilar les seves transicions i jugades a pilota aturada. Nosaltres haurem d'aprofitar les ocasions que tinguem, vigilar les seves davanteres», apunta Bacardit. Després de la derrota davant el Levante, el tècnic espanyolista assegura que les seves jugadores estan contentes: «Estan bé, durant 55 minuts vam poder plantar cara un equip molt potent, i la derrota no reflecteix el que es va veure al camp, l'expulsió d'Inés va condicionar». «Confiem en què els resultats del treball fet fins ara es comencin a consolidar i volem fer un pas guanyant a un equip fort», conclou el tècnic de l'Espanyol.\nEls dos duels de la temporada passada entre tots dos conjunts van acabar amb victòria de les blanc-i-vermelles. El partit d'anada, jugat a la Dani Jarque, va tenir un resultat de 0-2, amb un gol matiner d'Erika Vázquez i la sentencia al 83' de Yulema Corres. En el duel jugat a Lezama, Nekane va ser l'única anotadora amb una diana al minut 13.\nL'Espanyol cau davant l'Athletic en un partit on les blanc-i-blaves han anat de més a menys\n04-11-2018 || 12:26\n04.11.2018 || 12:26\nLa primera meitat ha estat de molta igualtat, les visitants s'han avançat per mitjà de Nekane amb una diana al minut 9 i les 'periques' han reaccionat al 29' amb un 'golàs' de Llompart. Els dos quadres s'han disputat el control del joc i les oportunitats han estat equilibrades. A la segona meitat també s'ha vist igualtat, però Erika Vázquez ha sentenciat el duel al minut 73 i a partir d'aquí, les catalanes no han pogut reaccionar.\nLes locals han sortit molt endollades, només començar ja han fet la primera incursió a l'atac amb una jugada combinada de Julve i Eli del Estal. Poc després, era Llompart qui ho provava des de lluny. Malauradament pels interessos de l'Espanyol, han encaixat la primera diana al minut 9 després que Nekane, amb el cap, avancés el conjunt basc al marcador en la primera arribada.\nArran d'això, les 'lleones' han començat a dominar més el joc i han disposat d'alguna ocasió més com una rematada de Gimbert que ha marxat alta o un xut fluix de Lucía García. No obstant això, ja a l'equador de la primera meitat, les de Joan Bacardit han començat a controlar l'esfèrica i això ha vingut acompanyat d'alguna ocasió a partir de bones carreres de Julve. Erika Vázquez ha estat molt a prop del segon quan davant Mariajo ha enviat la pilota per sobre de la porteria.\nLa reacció de l'Espanyol ha arribat al minut 29 quan, després d'una jugada de Julve que ha estat refusada per la defensa visitant, l'esfèrica ha caigut en peus de Maria Llompart que no ha dubtat en enviar una pilota teledirigida a l'escaire, aconseguint així la igualtat al marcador. El gol ha donat ales a les 'periques' i Eli del Estal, amb un fort xut d'esquenes, ha protagonitzat una de les altres ocasions de més perill.\nQuan s'ha arribat al darrer tram del primer temps, la igualtat era molt clara, tots dos conjunts volien tenir el control del joc i han disposat d'opcions per guanyar distància a l'electrònic. Una de les més clares de les bilbaïnes ha estat per mitjà d'un llançament de falta a la frontal que ha acabat impactant a la fusta. D'aquesta manera s'ha anat al descans, amb taules al marcador.\nA la represa, només començar, Erika ha tornat a errar una altre jugada clara després d'un mal refús de Dulce. La tònica dels primers minuts de la segona meitat ha estat similar a la primera part, domini igualat i ocasions per tots dos quadres. Tot i això, ha estat el conjunt blanc-i-blau qui ha tingut més possessió sense generar tampoc un gran nombre d'ocasions. Igualment, les visitants han disposat d'arribades. Mariajo ha fet l'aturada del partit després d'un contraatac en què ha assistit a Lucía García, que no ha pogut fer res davant l'atenta sortida de la portera 'perica'. El segon de les 'lleones' ha arribat al 73 després que Erika Vázquez, amb un inesperat xut bombejat a força distància, aconseguís batre la portera blanc-i-blava que estava avançada.\nA partir d'aquí, les de Joseba Agirre han disposat d'alguna ocasió més per ampliar distàncies. Baudet, en els darrers compassos, ha estat a prop d'aconseguir l'empat en una rematada que ha acabat marxant fora. L'Espanyol ha arribat al final sense poder igualar el resultat en un partit molt disputat, però en què les forces han minvat a mesura que el partit ha arribat a la seva fi.\nAmb aquest resultat, les 'periques' són dotzenes amb 7 punts, mentre que les blanc-i-vermelles són setenes amb 10 punts. A la propera jornada, que es disputarà d'aquí a dues setmanes, per aturada de seleccions, l'Espanyol visitarà el Sevilla, mentre que el conjunt basc rebrà el Granadilla.\nLlompart\t 29' 91'\nPaula Moreno\t 77'\n05-11-2018 || 15:25\n05.11.2018 || 15:25\nL'Espanyol ha perdut davant l'Athletic Club en un duel molt disputat. Les basques han obert el marcador al minut 9 gràcies a una diana de Nekane, però les 'periques' han sabut reaccionar i al cap de 20 minuts han aconseguit, per mitjà de Llompart, arribar al descans amb igualtat a l'electrònic. Finalment, ha estat Erika qui ha decantat la balança cap al costat de les visitants.\nEl tècnic 'perico', Joan Bacardit sabia de la qualitat de l'Athletic en atac: «Són molt bones a dalt i en un moment de determinat et poden fer decantar la balança, tot i això, estic content pel compromís demostrat per les nostres jugadores. La primera part ha estat molt bona, la segona les forces han fallat una mica, però en general estic content amb la imatge que hem donat».\nBacardit fa un balanç positiu del duel: «Hem pogut competir contra Granadilla, 55 minuts amb el Llevant i avui contra l'Athletic, que va quedar tercer la temporada passada i que només ha perdut davant l'Atlético i el Barça. Els punts són els que manen i com a entrenador he de mirar més enllà del resultat, però si juguem igual contra Sevilla i Madrid, no tinc cap mena de dubte que guanyarem, l'equip no pot fer un pas enrere quan vegin que no són rivals de tanta entitat com els que han vingut ara».\nPel que fa al treball que hauran de fer per preparar els propers duels assegura que hauran de «treballar el mateix fins ara: el control de pilota, tenir possessions llargues, fer mal amb jugades laterals, finalitzar bé i controlar transicions», puntualitza en tècnic blanc-i-blau.\nL'entrenador local admet que el que més li ha satisfet del duel ha estat el primer temps: «La primera part m'ha agradat molt. Després del gol ens hem refet, hem tingut la pilota i hem generat més ocasions que en partits anteriors. La sensació de perill ha estat constant, l'Athletic al descans no estava còmode i provocar això contra un rival així és positiu».\n«Ens ha faltat un gol, potser en alguna de les jugades de centrada lateral, a la segona meitat no hem generat tant perill, les forces ens han fallat. No sé el perquè, estem treballant molt bé en aquest aspecte, elles han tingut una bona estona la pilota i nosaltres hem anat al darrere, no ens sentim còmodes en aquest sentit», lamenta el tècnic espanyolista.


La importació de carburants durant el mes de març ha estat de 17,23 milions de litres, segons informa el departament d'Estadística. Això vol dir que hi ha una variació percentual negativa respecte al mateix mes de l’any anterior del -3,0%. Aquest mes presenta una variació positiva el gasoil de locomoció, amb un +3,8%. Per contra, presenten variacions anuals negatives el fuel domèstic, amb un -12,4%, i la gasolina sense plom, amb un -0,2%.\nEn el primer trimestre del 2017, la importació dels carburants és de 51,16 milions de litres, amb una variació percentual positiva del +0,1%, en contraposició al mateix període de l’any 2016.\nPel que fa a les dades acumulades dels darrers dotze mesos, la importació de carburants ha estat de 177,91 milions de litres, el que suposa una variació positiva del +1,4% respecte als 175,44 milions de litres importats durant el període anterior.\nLa importació de carburants amb dades ajustades, un cop eliminades les variacions causades pels efectes del calendari i del període de l’any en què ens trobem, presenta una tendència estable en el darrer mes, tot i que negativa, i se situa en un valor del -0,1% en el mes de març.\nArtículo anteriorDavid Bustamante no anirà a la Comunió de la seva filla Daniella\nArtículo siguienteLes importacions creixen un 13,9% al març i les exportacions ho fan un 3,3%


Manual de Supervivència. (Homenatge a Boris Vian) - Fundació Romea\nManual de Supervivència. (Homenatge a Boris Vian)\nLluÍs-Anton Baulenas Escriptor, traductor i crític literari\nDilluns 25 de gener de 2021, 20:00\nEl 1980 vaig anar a París per primer cop i em vaig dedicar, com no podia ser d’altra manera, a visitar a les botigues de discos i llibres de vell. Vaig descobrir-hi Vian i em vaig quedar meravellat. En la vida d’un escriptor hi ha referents literaris i referents humans. Vian em va enlluernar per la seva actitud vital. Per la seva visió crítica de la societat transmesa amb novel·les, narracions, teatre, poesia, articles, cançons protesta… Em va impressionar tant que és una de les raons per les quals vaig decidir fer-me escriptor. Ara, tinc la sort de fer-li aquest homenatge acompanyat de Pau Mainé (músic), les melodies d’Oriol Tramvia, les il·lustracions de Miquel Zueras i la col·laboració de Gemma Julià.


Inscripció a la quarta rua de la disbauxa. CARNAVAL DE PALS, dissabte 3 de febrer de 2018 - Ajuntament de Pals\nSou aquí: INICI Notícies Altres notícies Inscripció a la quarta rua de la disbauxa. CARNAVAL DE PALS, dissabte 3 de febrer de 2018\nInscripció a la quarta rua de la disbauxa. CARNAVAL DE PALS, dissabte 3 de febrer de 2018\n“DISBAUXA. Excés, ús immoderat d’alguna cosa (Diccionari IEC).”\na. Fulla d’inscripció degudament omplerta. (link)\nb. Còpia del rebut de l’assegurança de Responsabilitat Civil de la colla.\nc. Còpia del rebut de l’assegurança de circulació del vehicle/vehicles.\nd. Còpia del DNI del responsable de la colla.\ne. Còpia del carnet de conduir del conductor habitual.\nSi la inscripció no es fa dins del termini corresponent la colla no serà admesa.\n2. Es limitarà la inscripció a 15 colles de fora (entre carrosses i comparses). Totes les colles de Pals que vulguin participar tenen assegurada la seva plaça a la rua.\n3. Per optar a premi les carrosses/vehicles hauran d’estar degudament ornamentats. El número mínim de participants serà de 15.\n4. No podran prendre part de la rua animals que puguin ésser maltractats o que representin un perill per a la integritat física del públic o dels participants.\n5. Cal que la màquina de beguda passi desapercebuda.\n6. El dia de la rua cal portar a la carrossa:\na. Un extintor en bon estat.\nb. Un joc de falques per frenar i bloquejar el vehicle en cas de necessitat.\nc. Una còpia de tota la documentació entregada en el moment de fer la inscripció (rebuts assegurances, DNI, Carnet conduir,...)\nd. Les carrosses amb tracció independent del remolc, portaran dos enganxaments supletoris de seguretat.\n7. El dia de la rua caldrà que totes les Carrosses siguin al lloc de sortida (Carretera principal entrant des de la rotonda del vaixell)) abans de les 16h. L’accés es farà a través de la variant que passa per fora del poble, en cap cas es passarà per dins del poble. A partir de les 15h es podrà recollir el número de participació a la rua al pavelló poliesportiu.\n8. A les 16h al mateix pavelló es farà la reunió de coordinació amb els caps de colla, preguem l’assistència de totes les colles pel bon funcionament de la rua.\n9. Al llarg de l’itinerari hi haurà diversos responsables de l’organització fàcilment identificables.\n10. La sortida de la rua serà a les 18,00h i es farà una volta en un circuit tancat. S’agrairà que el ball de les comparses i carrosses sigui tot seguit per tal que la rua sigui fluïda.\n11. Durant la rua, les carrosses i vehicles no podran parar-se en cap moment si no és per força major, per evitar desordenar la rua. En cas d’averia d’algun vehicle caldrà comunicar-ho a la policia o a l’organització que actuaran sobre necessitat.\n12. La policia local podrà fer proves d’alcoholèmia als conductors de les carrosses i dels vehicles, si es considera oportú. En cas que donin positiu es substituirà el titular per un segon conductor, en cas que no hi sigui la colla no podrà participar a la rua.\n13. L’organització es reserva el dret de canviar o modificar aquestes bases si sorgeixen circumstàncies imprevistes que ho justifiquen.\n14. Les colles inscrites i que no desfilin (sense causa justificada) quedaran automàticament excloses a la participació del carnaval 2019.\n15. Després de la Rua hi haurà una botifarrada popular (10€ per persona participant a la rua) i tot seguit ball amb el grup Radio Hits i DiscRauxa Dj al pavelló municipal. Per assistir al sopar cal avisar del número de gent que es quedarà via mail (abans del dia 28 de gener) i adjuntar el justificant del pagament al compte de l’associació (2100.0905.11.0200149230), cal posar el nom de la colla com a concepte; els tiquets es donaran el mateix dia de la rua al cap de colla durant la reunió de coordinació.\nEl menú inclou: Botifarra amb seques i pa amb tomàquet, aigua, vi, postres i got (retornable per 1€).\nL’entrada al ball és gatuïta; el ball començarà seguidament del sopar.\n16. Durant el ball es farà l’entrega de premis a les colles participants. Els premis seran:\na. Carrosses i comparses amb un mínim de 15 participants: 1 “paletilla” i 1 caixa de vi.\nb. Premi a la CARROSSA amb més disbauxa: 1 sac d’arròs de Pals de 25Kg.\nc. Premi a la millor COMPARSA: 1 sac d’arròs de Pals de 25Kg.\nBASES DE PARTICIPACIÓ 2018 [ ] 585 Kb\nFULL INSCRIPCIÓ CARNAVAL PALS 2018 [ ] 307 Kb