Venda d'Extractor Can Fan Q-Max EC 150/716\nAlchimia Grow Shop presenta els nous extractors Can Fan Q-Max EC, que incorporen un silenciador a la carcassa, i que permeten unir-los un controlador de velocitat i temperatura.\nLa turbina d'extracció Q-Max EC 150/716 té un diàmetre de connexió de 150mm, amb una capacitat de 716m3/h, gràcies al seu rotor estator 3D EC, que aconsegueix una elevada eficiència per al teu cultiu interior de cànnabis amb un baix consum elèctric.\nAixí, veiem que estem davant d'un extractor d'alt nivell muntat en una carcassa metàl·lica insonoritzada, que a més permet auto regular la seva intensitat per mitjà de l'ajust d'un rang de temperatura.\nPer mitjà del controlador plug and play Q-Max compatible li podem indicar la temperatura que desitgem en el nostre cultiu de marihuana a l'interior, i ell mateix s'encarregarà d'ajustar la seva velocitat de treball per controlar el clima del nostre armari.\nTambé podrem seleccionar directament la velocitat a la qual volem que giri per mitjà del regulador de velocitat del controlador.\nAmb l'extractor Q-Max EC 150/716 aconseguirem una bona renovació d'aire en cultius de més de 1.20m2, amb la certesa de generar el mínim soroll possible, disposant del màxim control del clima del nostre armari.\nInstal·lat al costat d'un filtre de carbó Can Filter 150 et garanteix una instal·lació d'extracció d'aire professional i eficient.\nCaracterístiques d'extractor Can Fan Q-Max EC 150/716\nTurbina d'extracció Can Fan fabricada a Alemanya\nDiàmetre de 150mm\nCapacitat de 716m3/h\nEncapsulada en una carcassa metàl·lica insonoritzada que redueix el soroll al mínim\nMotor EC amb sistema de gir estator 3D de flux mixt\nMàxim rendiment amb el mínim soroll i consum\nRegulació de velocitat o velocitat + temperatura amb un controlador extern\nOpinions de Extractor Can Fan Q-Max EC 150/716 i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Extractor Can Fan Q-Max EC 150/716 o preguntar sobre aquest producte?\nhttps://www.alchimiaweb.com/extractor-can-fan-q-max-ec-150716-product-7769.php 7769 Extractor Can Fan Q-Max EC 150/716 https://www.alchimiaweb.com/images/s/extractor-can-fan-q-max-ec-150716_7769_1_.jpg https://www.alchimiaweb.com/images/s/extractor-can-fan-q-max-ec-150716_7769_1_.jpg InStock 535 535 0 0 /Grow shop/Extractores de aire 2016-02-01T00:00:00Z


Verdolaga, d’una mala herba a superaliment | Parc de les Olors\nVerdolaga, d’una mala herba a superaliment\nAra la verdolaga ens envaeix l’hort. I no pararíem d’arrencar-la. Però en comptes de veure-la com una mala herba us proposem que la mirem de conèixer i veure què ens aporta.\nLa VERDOLAGA (Portulaca oleracea) és una planta suculenta o crassa, una de les moltíssimes plantes que emmagatzemen molta aigua en les seves fulles i tiges. Li agrada la calor i sap captar la humitat de l’ambient per tal de sobreviure en terres sorrenques,pobres i seques. Però la nostra verdolaga s’ha concentrat aquest estiu només a les línies de reg (a causa de la sequera tant llarga que tenim aquest estiu ni la verdolaga viu sense reg). Però en poques setmanes de calor, les llavors que dormien sota terra han germinat i la verdolaga ens ha envaït.\nÉs tot un repte saber què fer-ne.\nIdea 1: Ens mirem la verdolaga com a mulching o encoixinat verd\nMentre és petita i creix entre conreus ja instal·lats i ben alts no ens cal arrencar-la perquè ens aporta més beneficis que perjudicis. Per exemple si ens creix sota les tomaqueres o pebroters els que ens aporta és un encoixinat viu del sòl. Evita que el sòl agafi temperatura i ens aguanta la humitat. Només cal anar retallant-la per no permetre-li que creixi molt i sobretot que faci flor i llavor.\nIdea 2: Ens la mengem perquè és un superaliment i una planta medicinal de primer ordre\nLa verdolaga és una herba molt rica en Omega 3 , vitamina C , ferro i molts altres components. Quan ens la posem a la boca i la masteguem advertirem de seguida que genera una mena de mucosa, un mucílag que va molt bé per afavorir el trànsit intestinal, reduir el colesterol, la diabetis….. La seva fibra i principis actius la fan una herba medicinal de primer ordre i fàcil d’introduir a la dieta : la podem afegir a les amanides, en podem fer remenats i truites ( un bon substitut dels espinacs) etc.\nSobretot són bones les fulles més tendres i abstingueu-vos de fer-la servir quan ja ha florit perquè amargueja bastant.\nVes per on, una mala herba que convertim en superaliment. Ara només cal que el comerç es decideixi a vendre-la quan n’és la temporada (juliol-octubre) i vosaltres l’aneu demanant per comprar-la. Nosaltres ja ens cuidarem de l’abastiment. Aquest any em sembla que podríem abastir mitja Catalunya.\nIdea 3: És un bon aliment de gallines i altres animals.\nJa sabeu que tenim gallines i cabres nanes que ens ajuden a precompostar la matèria orgànica. Aquests dies es fan un tip de menjar verdolaga. Se la mengen de gust perquè conté molta aigua i l’aliment que necessiten. Però a més allò que no es mengen va formant un precompost excel·lent que després s’acaba de fer fora del galliner i la verdolaga acaba el seu cicle incorporant-se altra vegada a la terra amb el compost ben madur que fem servir per fertilitzar els cultius.\nIdea 4: La verdolaga com a planta ideal per a cobertes verdes i jardins secs.\nDe fet la verdolaga de l’hort no es considera ornamental perquè té unes floretes molt petites. En canvi del gènere portulaca la grandiflora si que se la considera ornamental i se’n fa moltes aplicacions, sigui a jardins secs, com a planta tapissant i també s’aplica a cobertes verdes. Però perquè no tenir a casa, al nostre jardí de balcó verdolaga com a planta ornamental i a més alimentària?.


El cierono va arriba al segle EPUB Descargar Gratis\nEl cierono va arriba al segle - JORDI MONTANER PDF y EPUB\nDescargar libro Gratis El cierono va arriba al segle - JORDI MONTANER\nTítulo: El cierono va arriba al segle\nAutores: JORDI MONTANER\nEl cierono va arriba al segle JORDI MONTANER PDF y EPUB\nMe encanta el JORDI MONTANER, este libro El cierono va arriba al segle es simplemente precioso. Gracias !!!


EL BARRET MAGA ÉS ENCARA UN OBJECTE D’ODI - ESTIL\nEl barret MAGA és encara un objecte d’odi\nPrincipal Estil El barret MAGA és encara un objecte d’odi\nEls comentaristes conservadors volen que creguem que el barret és qualsevol altra peça de roba sense sentit. S’equivoquen.\nAquests barrets vermells com la sang fan que els Estats Units tornin a ser grans tenen la tendència a aparèixer durant els moments més febles del país. Penseu on els heu vist durant els darrers dos anys. Han estat a la concentració supremacista blanca a Charlottesville, a l’avatar d’Instagram del tirador de Parkland i, per descomptat, dins de manifestacions de Trump desinteressades.\nEls barrets tornen a estar en la conversa després de l’enfrontament d’aquest cap de setmana a la Marxa anti-avortament per la vida a D.C. El demòcrata de la casa, John Yarmuth, va fer broma que els barrets enverinaven les ments joves i que s’haurien de prohibir fins a esbrinar què està passant. L'actriu Alyssa Milano anomenat el barret MAGA la nova caputxa blanca, que fa referència a les túniques que porta el KKK.\nAixí, ahir, Fox News va treure el pitjor per defensar el barret MAGA. En un segment amb Jesse Watters, Jedediah Bila i l'amfitrió Greg Gutfeld, el grup va equiparar jutjar els adolescents per portar barrets MAGA amb dir que les dones que porten faldilles curtes mereixen ser agredides sexualment. El nervi de dir-ho també a un nen, diu Bila. Imagineu-vos si ho diguéssiu a una dona. Aquesta és aquesta línia: 'Oh, si portessis una faldilla així, t’ho mereixes', és una bogeria.\nLa diferència, evident per a tothom que no cobra els xecs de Fox News, és que, a diferència de les faldilles, els barrets MAGA fer senyalar alguna cosa. En aquest sentit, s’assemblen molt menys a les faldilles que, per exemple, a altres gorres de beisbol: anuncien que el portador pertany a un equip determinat. El fet de portar un barret MAGA s’ajusta a les polítiques de la persona que va fer famós aquell barret i que els ha venut a la caixa. És a dir: el president que va començar la seva campanya pintant mexicans com a violadors, delinqüents i traficants de drogues, que van presumir amb luxúria sobre agafar les dones pel cony, qui ha provocat delictes d’odi i que sembla que desitgi més que res construir un mur a la frontera entre Estats Units i Mèxic. Qui creu que s’ha de tornar a fer grans Estats Units, com abans.\nEl barret per si sol és un símbol de l’odi, totes les polítiques retrògrades de Trump i les declaracions de xiulet de gos convenientment embolicades en una mica de tela vermella. Un fort candidat a la conversa més enutjosa d’aquesta setmana —un llistó extremadament alt per esborrar! - és un vestit inclinat a la dreta, com Fox News, que pretén que el barret sigui encara un símbol quotidià impotent. No ho és.\nAixò, estratègicament, falta als punts de conversa de dreta d’aquesta setmana. També ho és aquesta idea: aquesta roba significar alguna cosa. El poder social de la roba —la idea que el que porteu diu alguna cosa sobre vosaltres i sobre el món que habiteu— és el motiu pel qual els de la dreta estan tan ofesos que Milano anomenaria MAGA barrets la nova caputxa blanca. És el motiu pel qual KKK va instituir un codi de vestimenta que demanava als membres que es vestissin de manera adequada i adequada —I per què tanta gent que assistia al míting de Charlottesville es vestia de pares innocents. I és per això que, després del tiroteig escolar a Santa Fe la primavera passada, un comentarista conservador va suggerir la prohibició de les gabardines, com si en tinguessin la culpa. Aquests articles tenen un significat a causa del que fan persones com Nick Sandmann portant-los i pel que fa gent que fa anys que porta la gorra vermella.\nformes fàcils de fer les dents blanques\nmaneres d'estilitzar el cabell llarg per als nois\ncom fer un drap de fer\ndivendres nit llums música temporada 1\nla forma més ràpida d’aconseguir dents blanques a casa\ncom desfer-se dels cops a l'esquena\nEls moneders de l’home són realment una cosa ara?\nOmari Hardwick mai està massa ocupat per a la cura de la pell


diumenge, 5 de abril de 2020 15:49h\nCova de sa Sal RossaEivissaRafael AlbertiSant Josep\nL'Ajuntament de Sant Josep ha netejat la cova de sa Sal Rossa, que fou utilitzada com a refugi pel poeta Rafael Alberti al començament de la Guerra Civil. Segons ha informat el Consistori, agents policials han acudit al lloc, ja que la cova s'utilitzava per persones sense sostre.\nEn total, han estat retirats mitja tona de restes de tota mena com, per exemple, restes de butaques, matalassos o plàstics. L'operatiu es va iniciar després d'un avís rebut en la Línia Verda de Sant Josep. Els tècnics varen inspeccionar després la cova i varen comprovar la seva situació, també de risc en situar-se en un paratge natural dins del Parc Natural de ses Salines.\nLa regidora de Medi Ambient, Mónica Fernández, ha destacat que no podien quedar-se «impassibles» davant l'abandonament d'un lloc «tan rellevant». Fernández ha recordat a més el risc que representava l'ocupació irregular del lloc, ja que fins i tot hi havia indicis de fogates i una perillosa acumulació de material combustible.


La Freixneda reconeix a la seua ‘historiadora oficial’ – Ràdio Matarranya\nLa Freixneda reconeix a la seua ‘historiadora oficial’\nLa Freixneda, 30 d’agost de 2018\nLaura Miravete (dret) durant la presentació del llibre // NDM\nEs presenta el llibre ‘La Fresneda. Laura Miravete i les seues històries ‘que recull relats, poemes i històries sobre La Freixneda durant els últims 30 anys\n‘La Fresneda. Laura Miravete i les seues històries ‘és el títol del llibre presentat el passat 16 d’agost a la localitat matarranyenca. Una publicació la qual, abans de llegir la primera pàgina del llibre, emergixen dos personatges: un doctor d’antropologia de la Universitat d’Harvard (Estats Units) i una dona de La Freixneda que patix Pàrkinson des del seu naixement. Ell és William Gladstone, editor del llibre i ella és Laura Miravete, la seua escriptora.\nTots dos mantenen una estreta amistat des de fa més de 30 anys, quan Gladstone va aparéixer al municipi matarranyenc durant la dècada dels 60 amb l’objectiu de recollir informació sobre la seua tesi doctoral. La seua trobada va marcar en el nord-americà per la desimboltura i la senzillesa en la qual Miravete relatava les costums, les tradicions i la quotidianitat del poble. Des d’este moment, el contacte entre tots dos ha continuat intacte i s’ha materialitzat en este llibre que pot adquirir-se a través del portal de compres Amazon.\nEl mateix Gladstone escriu de pròpia mà el pròleg del llibre del qual va advertir que “el lector ocasional podrà visitar La Freixneda indirectament. Els estudiants de la vida i la cultura espanyola podran aprofitar sobretot, els retrats i percepcions compartides d’una dona valenta i astuta que mai va permetre que la seua malaltia impedís portar una vida plena i plena d’esdeveniments” al que seguix, “tot i que patix la malaltia de Pàrkinson, Miravete és una artista i escriptora consumada. Els seus dibuixos i pintures agreguen una intimitat deliciosa a esta col·lecció de records i històries”.\nAmb el mateix to es va expressar per este mitjà Sara Gimeno, estreta amiga de l’autora i encarregada de la presentació de llibre, “Laura és la historiadora oficial del nostre poble. Si que és veritat, que la seua manera d’explicar les històries, els contes o els poemes reflectixen també la gran artista que tenim”.\nLa presentació de la publicació va comptar també amb un ball preparat per la mateixa Miravete amb xiquets i xiquetes de la localitat. Una actuació en la qual es va interpretar un fragment de la sarsuela ‘La espigadora‘. “Va ser un dels punts més fort de la presentació que va arribar a repetir-se per petició de la gent” va explicar Gimeno. Un acte molt emotiu que va finalitzar amb el cant d’una jota aragonesa d’una amiga de Miravete com a homenatge al seu pare, també cantador del cant aragonés.\nRelated Items:antropologia, Història, La Freixneda, la fresneda, laura miravete, llibre, Matarranya, poble, vida cotidiana, William Gladstone\nUna fórmula que mai falla per a les festes majors de Lledó\nUn II Concurs de Pintura Ràpida de novetat i èxit


La delegació de medi ambient de l'Ajuntament de Torrent, amb el seu compromís amb el benestar i la salut de les persones, a més de la preservació del medi ambient, ha procedit a dur a terme les actuacions necessàries per al control de plagues centrades en la processionària de pi (Thaumetopoea pityocampa) , insecte que es troba en estos mesos d'estiu en la fase de reproducció del seu cicle vital.\nEl mes de juny es presenta com l'inici del cicle vital de la processionària, en el moment en què eclosionan les crisàlides i les palometes comencen el seu procés de reproducció, que culminarà a finals del període estival amb la posada d'ous en els fulls dels pins i altres coníferes.\nInma Amat, regidora de l'àrea de Medioambiente, assenyala que "la processionària del pi, prolifera en camps i parcs, suposant una amenaça per a animals i qualsevol persona que mantinga un contacte directe amb les larves, per això, des de la delegació de medi ambiene, estem desenvolupant una sèrie d'actuacions de control biològic per a evitar la proliferació de la reproducció d'este insecte també danyós per a la massa arbórea".\nAquest control de plagues s'està duent a terme als voltants de la Serra Perenxisa i, sobretot, en la zona d'El Vedat, principal lloc d'afecció de la processionària, establint un control biològic tant en parcel·les privades com a públiques. Este control biològic es produïx per mitjà de la introducció de 22 trampes de feromones en El Vedat i 25 trampes en la Serra Perenxisa, l'objectiu de la qual és atrapar els mascles de la processionària, evitant d'esta manera la reproducció, fet que comporta una menor població de la processionària per al següent any.\nL'Ajuntament, des de l'empresa pública Nous Espais, ofereix a partir de setembre campanyes de tractament contra la processionària amb preus públics que es publiquen anualment. Esta campanya no garantix la desaparició de la plaga però sí la probabilitat de reduir la seua afecció.


MASSA CALOR I MOLTES PICORS . Las Provincias\nMASSA CALOR I MOLTES PICORS\n23 septiembre 201601:15\nSi els tinguera que fer un breu resum -i per acabar pronte i no calfar-me més el cap- els diria que joliol i agost foren dos mesos de lo més normals . Suaves si te posaves al sol, pero que, a l'ombra, ya fora en la plaja o en la montanya, se podia estar. Pero este setembre que estem patint ya no es comporta igual. La temperatura puja, els sofocos els prens treballant o sense treballar i, per a més molèstia, els mosquits están en la glòria est any. Pocs d'ells estaran a les portes de l'Inem esperant colocació. Tots treballen ad estall. Es més pot ser -i no m'equivoque- que tenen la mateixa facilitat per a chuplar sanc de nit que de dia, per la vespradeta o de matinada, puix a mi m'han picat a totes les hores i, ademés, sense vore'ls. Aixina que no els puc dir si eren tigres o gats, grans o chicotets, pero lo que sí els puc afirmar és que tinc picades fetes rodanges de grans com monedes de dos euros i arraps per tot lo cos. Pareix que eixe eixèrcit és més actiu que els nostres polítics i governants que, com els mosquits, s'han picat de valent ya en la plaja com en les ciutats per les que s'han passejat només dient quan roí és son contrincant i lo de bondadós i bon arreglador de parròquies és el que els va parlant. Pero que, a la fi, entre uns i atres, el pervindre el tenim boirós, ells, sense treballar, cobren ben be, en canvi, molts pobles i capitals tenen jardins abandonats, carreteres en clots i carrers sense agranar.\nEn el 2004, el mosquit tigre fon detectat -segons la Generalitat catalana- en Sant Cugat del Vallés. Això és lo que diuen, pero no m'estranyaria gens que fora una atra forma d'intentar traure rasquit si el Govern els compensara per haver sofrit, els primers, les picades. Per de pronte, Dàmaris Gelabert ha tret una bonica cançò en la que un grapat de chiquets se queixen per lo molt que els piquen cara, nas, orelles, peus, mans, dits, pancha i pit, puix gran és la ferocitat d'eixa caterva d'insectes que, sent més menuts que les mosques i també molt manco sorollosos que els borinots, són més amoladors i dolorosos els seus recorts.\nEsperem que pronte ploga, baixen les temperatures i pugam dormir millor que ya és hora.\nMislata comienza la instalación de pictogramas inclusivos en los comercios\nDenuncian «adoctrinamiento» en un colegio religioso y concertado de Torrent\nLos policías acusados de acoso a una concejala de Paiporta se querellan contra ella y la alcaldesa


Curs 'La importància de la imatge en l'atenció al client' — Ajuntament de Pineda de Mar\nCurs 'La importància de la imatge en l'atenció al client'\nCurs 'La importància de la imatge en l'atenció al client' Nova acció formativa al centre Innova dirigida als comerciants https://www.pinedademar.cat/el-municipi/noticies/7770 https://www.pinedademar.cat/@@site-logo/escutajuntament.png\nNova acció formativa al centre Innova dirigida als comerciants\nEl centre Innova prepara una acció formativa dedicada a la imatge com a suport en les relacions comercials. El curs presencial 'La importància de la imatge en l'atenció al client' es farà al llarg de tres sessions de dues hores cadascuna i s'hi tractaran temes relacionats amb la imatge personal com el codi de la imatge i la seva iconologia, expressió, actitud, volums, colors, vestuari... I també temes que estan més vinculats amb la imatge de l'establiment comercial com poden ser pautes per motivar la compra dels clients, tècniques de marxandatge visual, ambients, temperatura, llums, música o, fins i tot, aromes i gustos. El temari oficial el podeu trobar en aquest enllaç.\nEl curs, inclòs en el programa de col.laboració amb Pimec, es desenvoluparà els dies 23 i 30 d'abril i 5 de maig, de 14:30h a 16:30h a l'auditori del centre innova.\nEl termini d'inscripció s'ha iniciat aquest dilluns i finalitza l'11 d'abril. Es pot fer presencialment al centre Innova o bé per mail a innova@pinedademar.org\nPer sol.licitar l'assistència a aquest curs formatiu s'ha d'omplenar el document que acompanyem a peu de pàgina (Annex 1), signat pel participant. Els alumnes també hauran de lliurar la fotocòpia del DNI i de l'última nòmina o rebut d'autònom.\nD'altra banda, aquells interessats en el curs, han de pertànyer a un dels grups detallats al document que també s'adjunta a aquesta nota: CNAE COMERÇ


novembre 2017 - Cercle Directors TIC- Notícies i informació rellevant per als CIO\nEn la darrera jornada del Cercle de Directors TIC celebrada al Palau de la Música vam veure que Bitcoin va ser la punta de l’iceberg anomenat Blockchain però conforme es desenvolupen…\nUns 150 CIOs i directors d’informàtica es reuneixen a la IV Jornada del Cercle de Directors TIC per parlar de Blockchain\nLa jornada, titulada “La Revolució del Blockchain” ha estat amenitzada pel saxofonista i músic Llibert Fortuny. El Palau de la Música ha acollit la IV edició de la Jornada del Cercle…\nIV Jornada Cercle de Directors TIC: La revolució del Blockchain\nDesprés de l’èxit de les tres primeres jornades, organitzem una nova trobada del Cercle de Directors TIC titulada “La revolució del Blockchain”. La trobada serà el proper divendres 24 de novembre…


sempre molt més lluny: Ara sí, ara no. Cap aquí, cap allà, cap al Moncayo hivernal, o infernal\nAra sí, ara no. Cap aquí, cap allà, cap al Moncayo hivernal, o infernal\nDesprés d'aplaçar per mal temps la primera sortida de preparació al projecte dels Alps de l'estiu vinent, la següent està prevista per al 9 i 10 de març. En principi, pensem a fer-la al Bisaurin. Tal com es va atansant el dia, les previsions van empitjorant. Decidim esperar fins a última hora per a veure si encara hi ha esperances.\nI finalment, sembla que hi ha una petita finestra de bon temps per al matí del diumenge, 10 de març.\nDoncs vinga, un objectiu que no sigui massa llarg: el Moncayo.\nCanviem els habituals Pirineus pel cim més alt del Sistema Ibèric. Amb l'Albert i l'Aleix cap a Saragossa, Luceni, Borja i Vera del Moncayo fins la vora del Santuari de la Mare de Déu del Moncayo. Mentre ens hi aproximàvem amb la Gona, hem pogut veure el cim, i sembla que no hi ha massa neu.\nSopant dins la Gona\nNo hi ha massa neu? Durant la nit, a part de fer vent, comença a nevar. L'endemà al matí ens alcem amb una fina capa de neu, el cel tot cobert i molt vent.\nConfiem en la previsió, que diu que durant el matí millorarà i anem a curtir-nos. De fet, no som els únics. Cap a tres quarts de nou comencem a caminar. Estem a 1.620 metres d'alçada, i hi ha una traça clara per sobre la neu i durant l'estona de bosc de pi roig, es progressa més o menys bé.\nPujant pel bosc no s'estava tan malament\nUn grup de 4 o 5 persones gira cua. Diuen que al circ de la gelera de San Miguel hi bufa molt vent i es fa desagradable.\nNosaltres parem i ens passen una colla de valencians ben decidits. També un parell d'aragonesos, un sense motxilla i l'altre amb una de molt petita. Ens explica que potser la millor opció no és anar per la normal estival, sinó pujar pel "Cucharón". És a dir, pel mig de la gelera. Diu que no hi ha massa pendent i que et deixa ben a la vora del cim.\nDarrere nostre, la colla de valencians ben decidits.\nLa veritat és que veure els valencians tan decidits i la seguretat d'aquest aragonés ens fa confiar i anem pujant. A estones, la neu que arrossega el vent et colpeja a la cara i es fa bastant desagradable. A l'anar guanyant alçada, entrem de ple dins de la boira i es veu a ben poca distància. Per sort, els valencians i els aragonesos són encara visibles. La gent para a posar-se els grampons poc més amunt dels 2.000 metres d'alçada.\nNosaltres també parem i decidim que continuem intentant-ho, però només d'intentar posar-nos els grampons, penso que el millor és deixar-ho. No coneixem la zona tant com demostren els altres i no podem estar sempre pendents d'ell. Em trec els guants per a posar-me els grampons i noto molt fred. Opino de deixar-ho. L'Albert s'hi suma i l'Aleix ho accepta.\nFotografia del punt més alt que vam arribar... Vent, boira, fred i neu\nBen ràpidament, intentem refer la motxilla i tirar enrere a la recerca de les petjades que el vent tracta d'esborrar ràpidament.\nQuan arribem a la zona de bosc, respiro alleujat.\nEl vent és més fluix i la traça és més clara. Tres hores i quart després d'haver començat a caminar, arribem altre cop al Santuari-Restaurant, ben ple de cotxes i de gent.\nJa a la vora del santuari\nEns canviem i anem a visitar el santuari de "Nuestra Señora de la Misericordia", prop de Borja, més conegut per l'intent de restauració de l'"Ecce homo" que una senyora va intentar fer. I cap a Ponent hi falta gent.\nPublicat per carles a 16:03


1 SVC a NZD ᐈ Converteix ₡1 Colón salvadorenc in Dòlar neozelandès\n1 SVC a NZD\nHas convertit 1 🇸🇻 Colón salvadorenc a 🇳🇿 Dòlar neozelandès. Per mostrar-vos el resultat més precís, utilitzem el tipus de canvi internacional. Convertir moneda 1 SVC a NZD. Quant ₡1 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès? — $0.184 NZD.Mirar el rumb invers NZD a SVC.Potser us pot interessar SVC NZD Cartell històric, i SVC NZD Dades històriques del tipus de canvi. No dubteu a provar-ho converteix més...\nConverteix 1 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès\nPer taxa: $0.184 NZD (-0.00167)-0.902%\nInvers: ₡5.449 SVC\nHo savies? Fa un any, aquest dia, la taxa de canvi Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès era: $0.175. Des de llavors, la taxa de canvi té augmentat per 0.00887 NZD (5.08%).\n50 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès100 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès150 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès200 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès250 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès500 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès1000 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès2000 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès4000 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès8000 Colón salvadorenc a Dòlar neozelandès7000 Baht tailandès a Lira turca769.795681 eMark a Bitcoin11 Telegram Open Network a Dòlar americà180 Drama armeni a Dòlar americà275000 Dòlar americà a Baht tailandès275 Dòlar americà a Baht tailandès0.01 Lliura britànica a Dòlar americà800 UC Coin a Rupia índia13 Lliura britànica a Dòlar canadenc70 Dòlar americà a Euro8100 Dòlar de Hong Kong a Yuan xinès4100 Dòlar de Hong Kong a Yuan xinès15000 Baht tailandès a Rial iranià1 Baht tailandès a Rial iranià


Passeu, passeu… | la cuina furtiva\nPublicat el 21/06/2013 20/06/2014 per La cuina furtiva\nPasseu al blog de La cuina furtiva i poseu-vos còmodes, estimades persones comensals. Passeu, lleveu-vos les sabates.\nEsteneu els vostres cossos a l’ombra d’aquesta figuera, que hui comença l’estiu i han de vindre dies de calor ofegant. Deixeu que els líquids de les herbes fresques us passegen la gola, tant com les gotes de suor us han de regalimar per la pell. Rebeu el nèctar dolç de les fruites i la sal que les tomaques ensumen de la mar. Passeu, passeu. Podeu tancar els ulls davant les olors de les espècies anisades, i relaxar les mans entre albercocs, i reposar el cap damunt dels pimentons encoixinats.\nPasseu al blog de La cuina furtiva i permeteu-vos un lloc per al plaer conscient, un moment de frescor com un capvespre de camp després d’un dia de sol. Passeu, passeu, que menjareu delícies i pensareu bondats, ací, amagats com les cireres sota les fulles tendres, al caliu dels amics i del vi, a la vora de l’estiu en la ciutat. Descanseu, comensals, que hem de recollir forces per aprendre a viure, a estimar-nos i a pensar. Que no siga patint, que no paga la pena perquè habitem un lloc del món ple de meravelles. Somrigau, comensals, i obriu eixa boca mora per a rebre les paraules que anem a cuinar-vos amb goig. Passeu, passeu.\nCategories: Notícies furtives\n6 pensaments sobre “Passeu, passeu…”\n21/06/2013 a les 11:23\nEt desitje el millor, ja ho saps.\nLlarga vida, salut i sabors a l’aventura en línia de La cuina furtiva.\nBona sort, amiga 🙂\n21/06/2013 a les 11:39\nGràcies bonica! Ens veiem prompte davant d’un bon dinar!\nKalonauta ha dit:\n21/06/2013 a les 18:05\nNo se me ha olvidado que tú fuiste la primera en hacer un comentario en mi blog, así que he venido aquí en cuanto he sabido del vuestro… No he llegado el primer, pero casi. Lo tenéis todo muy apañadito y muy aseao, enhorabuena. Ya sabes que lo mío es más el alimento para la mente, pero una cosa no quita la otra, así que os seguiré la pista…\n¡Un abrazo y mucha suerte con el proyecto! ¡Nos vemos mañana!\n21/06/2013 a les 18:40\nHolalá! Me alegro mucho de encontrarte por aquí! Y eso de “aseao” me ha llegado al corasón… Si mi madre lo leyera! 😉\nGracias por degustar el blog.\nPerefe ha dit:\n24/06/2013 a les 11:45\nEnhorabuena a todos los que os habéis fundido en este proyecto y especialmente a mi compi, porque se ve, se palpa y me llegan los aromas, también, de su impronta. ¡Nos seguimos!\n24/06/2013 a les 14:56\nHola Perefe! Gracias por seguirnos! Y ya sabes que tenemos pendiente un puchero, antes de que el calor brutal nos lo impida. Si no, siempre podemos echar mano del gazpacho andaluz, o de la sopa fría de yogur, o del tinto de verano directamente…!


Les raons de la jubilació del vell Borbó - El Temps\nLes raons de la jubilació del vell Borbó\nUn escàndol que podria esclatar en breu termini i que afectaria de ple el rei emèrit espanyol podria ser la raó fonamental que expliqués la desaparició pública del vell Borbó.\nEl Borbó fill dona per amortitzat políticament el Borbó pare. El vell ja no serveix al jove. Molesta a la Casa del Rei actual. Així s’explica la seva renúncia formal a seguir participant a actes oficials. En realitat no calia. Pràcticament s’havia quedat sense agenda pública. De fet, en els cinc mesos que portem de 2019 només se l’havia requerit per anar a cinc actes en qualitat de representant del seu fill. Se l’estava deixant esmorteir políticament, institucionalment, de forma natural, a poc a poc, sense que es notés. I el vell es va rebotar. Volia que es notés que està molest, molt molest amb com el tracten el fill i la nora. Si més no així ho asseguren algunes –poques, tot s’ha de dir- informacions de la premsa de Madrid habitualment coneixedora de les interioritats de La Zarzuela, com és el cas d’elespanol.com.\nServidor i servit\nEn la immensa majoria de les informacions sobre la seva jubilació dels actes oficials es varen lloar els grans serveis que Joan Carles de Borbó "ha ofert" a Espanya, la seva dedicació sempre generosa a l’Estat, el seu paper fonamental en la desfeta del cop d’Estat de 1981 i el llarg etcètera habitual en els mitjans cortesans.\nFaltà, al contrari del que era la norma fins fa set anys, el recurs a la meravellosa família que havia fundat, un prodigi, un exemple de felicitat conjugal i patern filial com pocs. D’ençà que quedà en evidència que Joan Carles i Sofia estan separats des de 1976, les infidelitats, que la relació amb el fill és nefasta i amb la nora pitjor, que entre Letizia Ortiz i les dues cunyades salten espurnes –i no de passió- ... ni tan sols els mitjans cortesans parlen ja bé de la sintonia familiar.\nNaturalment tampoc no hi hagué cap referència a les zones obscures, als negocis opacs, a les amistats sinistres i als interessos estranys que ha protagonitzat el vell Borbó al llarg de les dècades de regnat i d’ençà que acceptà, el 1969, la corona inventada pel dictador “de España por la Gracia de Dios”, Francisco Franco Bahamonde. Com se sap, aquests detalls no tenen importància, per a la premsa cortesa de Madrid, o sigui per la immensa majoria de les capçaleres de la capital del regne.\nTot i així, mitjans internacionals, com és el cas –per citar l’últim- de l’estatunidenc The New York Times, han fet referència en diverses ocasions durant l'última dècada a la fortuna privativa que hauria atresorat el vell Borbó, que el rotatiu novaiorquès xifrava en 2.000 milions de dòlars. Cada pic que han sortit informacions en aquest sentit, la resposta oficial dels serveis diplomàtics espanyols ha estat intentar explicar a les capçaleres foranes que confonen el patrimoni privat amb el públic –allò que es diu oficialment Patrimonio Nacional- que l’Estat posa al servei de la Casa del Rei. Com si The New York Times i d’altres mitjans no fossin capaços d'entendre quina és la diferència. Però d’aquesta manera la premsa cortesana madrilenya informava que “l’aclariment” oficial estava fet i així tothom pot oblidar-se’n de la qüestió.\nPodria de bell de nou, però, això de la fortuna privativa de Joan Carles, estar al darrera de la seva jubilació?\nRaons de la jubilació\nDoncs en part és possible que sí, segons deia el 28 de maig el mitjà digital de Madrid citat, que rebutja que les qüestions de salut estiguin rere de la decisió presa pel rei emèrit –com s’ha dit per part d’altres capçaleres-: “la Fiscalia anticorrupció considerà al pare del rei ‘inimputable' per la seva condició de Cap de l’Estat, però ara sols és emèrit". "Potser que en el cap de Joan Carles amb la seva retirada hi hagi la idea de desaparèixer abans que exploti un altre cas Nóos, però amb ell de protagonista i que afecti al regnat del seu fill, com afectà Urdangarín al seu’, explica un treballador de la Casa” del rei, relatava elespanol.com.\nEl mateix diari assegurava igualment que el suposat escàndol que podria estar a punt d’esclatar estaria relacionat amb el famós afer Corinna i les declaracions fetes a la premsa per part de l’antiga amant alemanya de Joan Carles. “La publicació al digital de Pedro J. Ramírez de les cintes de Corinna en les quals la seva amiga íntima confessava al comissari Villarejo diversos negocis privats poc clars de l’emèrit fou un abans i un després en la relació entre pare i fill". "Això, el juliol de 2018, desencadenà una sèrie d’humiliacions” de Felip VI a son pare, “però la més destacada (...), la que de veres va fer entendre a l’exmonarca que ja no era persona grata a La Zarzuela es va esdevenir (...) quan el seu fill no el va deixar competir a la Copa del Rei de Palma, competició per la qual estava entrenant durant tot l’hivern (...). Felipe VI no volia una foto amb son pare (..) i això i trencà el cor a Joan Carles”.\nEl diari dirigit per Pedro J. Ramírez afirma que el Borbó jove vol apartar com sigui a son pare de tota relació amb la seva Casa, perquè es tem que l’escàndol que podria esclatar amb el vell de protagonista arrossegués la institució a un descrèdit encara més intens que el que pateix des de fa anys, tants com els que el Centre d’Investigacions Sociològiques (CIS) no demana parer als enquestats sobre la monarquia espanyola, no fos cosa que el resultat no agradés. En relació a la valoració de la prefectura de l’Estat, el passat mes de gener una enquesta publicada en aquest mateix diari madrileny, elespanol.com, assegurava que “un 43% dels ciutadans són partidaris d’una monarquia parlamentària, el sistema actual, enfront a un 42% que s’estimen més una república, segons el sondeig de SocioMètrica” encarregat pel mitjà digital. Era la primera vegada que una capçalera espanyola s’atrevia a encarregar i publicar de forma molt destacada quelcom així. El mes d’abril el Centre d’Estudis d’Opinió (CEO) publicava que a l’últim baròmetre d’opinió política la corona espanyola no tenia quasi predicament a Catalunya, perquè els 75,9% dels enquestats preferien una república com a govern enfront de la monarquia, que només recollia el 12,3% de suports.\nL’escletxa oberta entre els dos Borbó pareix ser tan gran que no té retorn enrere possible, i per això el pare, abans de seguir rebent humiliació rere humiliació, hauria –sempre segons elespanol.com- decidit escriure la carta en la qual renuncia a participar en més actes institucionals. Un intent de salvar la cara, podríem dir. No obstant, el Borbó pare no trobava el moment exacte per fer pública la seva renúncia. Això canvià fa quinze dies quan el seu fill li prohibí participar dissabte, 1 de juny, en el dia de les forces armades espanyoles, a Sevilla. Joan Carles ho considerà una humiliació excessiva i decidí que s’havia acabat. Que posava, ara sí de bon de veres, punt i final a la biografia política que inicià un llunyà 22 de juliol de 1969, dia en què acceptà el nomenament de les Corts Espanyoles d’hereu de la prefectura de l’Estat de la dictadura “a títol de rei”.


Pompei & Vinitaly Caserta Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nvia Raffaele Leonetti 46, Caserta Centre, Caserta, Itàlia, 81100\nInformació bàsica sobre Pompei & Vinitaly\nMés informació sobre Pompei & Vinitaly\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Caserta, Pompei & Vinitaly és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Pompei & Vinitaly, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant, bar, lloguer de bicicletes.\nL'ambient de Pompei & Vinitaly es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent billar. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Pompei & Vinitaly és una selecció idònia per a la vostra estada a Caserta.


DespuГ©s de cinco citas y unos 250 matches era obvio que tenГa una adicciГіn a Tinder – SMART BAB\nPreparГі pasta https://besthookupwebsites.org/es/anastasiadate-review/ al pesto y no ha transpirado abriГі la botella sobre caldo. Cenamos en su cuarto, en donde sГіlo habГa un colchГіn, la monitor plana de 60 pulgadas desplazГЎndolo hacia el pelo un genial armario que estaba casi vacГo. Nunca mГЎs.


Redit Summit converteix a València en capital mundial de l...\nRedit Summit converteix a València en capital mundial de la competitivitat empresarial\nMés de 500 persones directius i tecnòlogues debaten sobre noves estratègies que contribuïsquen a l'increment de la competitivitat empresarial a través de la I+D+i\n11 de novembre de 2021 (12:42 CET)\nEl conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafael Climent, en la primera edició de Redit Summit 2021\nEl conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafael Climent; ha inaugurat al costat del president de la Xarxa d'Instituts Tecnològics de la Comunitat Valenciana (Redit), Fernando Saludes, la primera edició de Redit Summit 2021, que ha reunit a València a més de 500 persones tecnòlogues, directives i científiques de reconegut prestigi internacional per a analitzar i proposar les millors solucions que ajuden a incrementar la competitivitat del teixit empresarial de la Comunitat Valenciana.\nRedit Summit 2021 ha convertit a València en la capital mundial de la competitivitat empresarial gràcies a aquesta iniciativa liderada conjuntament per Redit i l'Institut Valencià de Competitivitat Empresarial (Ivace), sota el lema 'La dècada de les oportunitats i la col·laboració'.\nPer a Rafa Climent, "el talent, el coneixement i la investigació són la clau perquè les empreses puguen continuar sent competitives i créixer de manera sostenible".\n"Aquest valor diferencial -ha afegit Climent- els 11 centres tecnològics associats a Redit ho posen al servei de les empreses en forma de serveis especialitzats constituint un model reeixit a nivell nacional i internacional que continuarem secundant tant des de la Conselleria d'Economia com des de l'Ivace".\nPer part seua, Fernando Saludes ha expressat en el seu discurs estar "especialment orgullós d'haver reunit en aquest esdeveniment a aquest elenc de ponents de primer nivell. Hem creat un espai on, gràcies a la participació d'autèntics referents mundials, anem a tangibilitzar les línies estratègiques que contribuiran a consolidar un model productiu eficient i sostenible; creat sobre la base d'una societat del coneixement, la tecnologia i la innovació".\nEl congrés s'ha dissenyat per a propiciar el diàleg entre el coneixement aplicat i la innovació en l'empresa. Per això, Redit Summit 2021 s'ha articulat entorn de sis taules inspirades en els pròxims reptes Horitzó Europa: salut; alimentació i bioeconomia; clima; energia i mobilitat; digitalització i indústria.\nRedit Summit 2021 ha comptat amb la intervenció d'investigadors i professionals valencians presents en centres d'avantguarda com Walmart, NASA o MIT Mitjana Lab; de directius com el president mundial de Siemens Gamesa Renewable Energy Miguel Ángel López i la investigadora de la NASA, Belén Franch.\nAixí mateix, han intervingut Eduardo Casatelló, especialista en robòtica del MIT Mitjana Lab; Eloísa Herrera, investigadora Principal en l'Institut de Neurociències; així com d'empreses que s'estan significant en el panorama tecnològic global com S2 Grup, amb el seu CEO José Miguel Rosell; Zeleros Hyperloop, amb el seu CEO David Pistoni; Antonio Medianero, Director of Private Sector Spain de Fujitsu; Faurecia, amb el director del seu centre d'I+D, Pablo Bayo; el fundador de Guallart Architechs, Vicente Guallart; Alberto Pinedo, National Technology Officer de Microsoft España; i l'arquitecte Fran Silvestre.\nEn la mateixa línia, han participat entitats com l'Institut d'Investigació de la Fe, amb el seu responsable d'innovació, Silvia Sánchez; la Fundació Global Nature, amb el seu director gerent, Eduardo de Miguel; així com València Capital del Disseny.\nD'altra banda, han participat els presidents de la Confederació Empresarial de la Comunitat Valenciana (CEV), Salvador Navarro, i del Consell de Cambres de Comerç de la Comunitat Valenciana, José Vicente, mostrant així l'estret llaç que uneix al teixit productiu i als instituts tecnològics.\nPrecisament, un dels eixos centrals ha sigut el paper clau que tenen hui dia els instituts tecnològics d'investigació que formen part de Redit en la transformació de sectors estratègics com l'automoció, l'agroalimentari, l'energia, l'economia circular, la indústria 4.0, la salut del futur, l'urbanisme o la logística i el transport.\nUn altre dels aspectes essencials que s'ha tractat ha sigut la labor que desenvolupen els instituts tecnològics en altres sectors transversals com els vinculats a la digitalització i a les telecomunicacions, des de les xarxes 5G fins a la democratització de la robòtica, la realitat augmentada i virtual, la impressió 3D, l'automatització i la intel·ligència artificial gràcies, als avanços en programari i maquinari lliure, que els posa a l'abast de les pimes.\nA més, la trobada va dedicar una de les taules redones a la col·laboració que manté Redit amb Llatinoamèrica per a potenciar la transferència del seu coneixement en l'àmbit internacional, participant entitats com CEPAL, la Universitat Catòlica del Nord de Xile, l'Alt Comissionat OEI per a la Promoció d'Ecosistemes d'Innovació i la CAF, entre altres.\n20 anys innovant\nRedit, que enguany celebra el seu vinté aniversari, és una associació privada sense ànim de lucre que representa als 11 centres tecnològics de la Comunitat Valenciana.\nLa Xarxa compta amb 1.800 investigadors de l'àmbit cientificotècnic i unes infraestructures de 100.000 metres quadrats. A més, cada any duu a terme 1.000 projectes d'I+D+i i dona servei a més de 14.000 empreses, per la qual cosa s'ha convertit en la primera xarxa de suport a la innovació de pimes a Espanya.\nEn 2021 l'Institut Valencià de Competitivitat Empresarial (Ivace) ha destinat 50 milions d'euros de pressupostos a recolzar l'activitat investigadora i de transferència de tecnologia dels centres tecnològics. Va recolzar quasi un centenar de projectes en els quals van col·laborar més de mitjà milles d'empreses.\nEls diferents instituts tecnològics estan especialitzats en alimentació; calçat; ceràmica; tèxtil; plàstic; joguet; energia; biomecànica; tecnologies de la informació; embalatge, transport i logística; metall i fusta.


El segell Venda de proximitat-Circuit curt a Lleida\n27 restaurants lleidatans compten amb el segell Venda de proximitat-Circuit curt\nPàgina inicial/Notícies/27 restaurants lleidatans compten amb el segell Venda de proximitat-Circuit curt\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (DARP) de la Generalitat de Catalunya i la Fundació Institut Català de la Cuina i de la Cultura Gastronòmica (ICCG) han presentat aquest dilluns, a la seu principal del Departament a Lleida, la campanya de promoció del segell ‘Venda de proximitat-Circuit curt’ per a restaurants de les comarques de Lleida que elaboren cuina amb productes de proximitat.\nL’acte ha anat a càrrec del subdirector general d’Indústries i Qualitat Agroalimentàries del DARP, Joan Gòdia, del director dels Serveis Territorials del Departament a Lleida, Ferran de Noguera, i de la directora de la Fundació Institut Català de la Cuina i la Cultura Gastronòmica (FICCG), Pepa Aymamí, entre altres.\nLa presentació del segell ‘Venda de Proximitat-Circuit Curt’ per a restaurants ha comptat amb la participació dels restaurants lleidatans que participen en la campanya, a qui se’ls ha lliurat material promocional, el segell distintiu, i el diploma de ‘Reconeixement de la cuina feta amb producte de proximitat. Posteriorment, s’ha celebrat una sessió de treball conjunta entre restauradors i productors locals.\nEl DARP ha impulsat durant els últims mesos l’esmentada campanya entre els restaurants, per tal de fomentar les relacions comercials entre productors locals i restauradors. Per a desenvolupar la campanya, el Departament compta amb la col·laboració de la FICCG que realitza les tasques de recerca, promoció i difusió del projecte. I per a facilitar una bona implementació del projecte la Fundació està facilitant el contacte entre de productors i restauradors, i donant suport a la iniciativa de la creació d’una Associació de Productors, amb delegacions per tot el territori.\nBy Carlos Ribera|2016-06-27T16:20:51+02:0022, Juny 2016|Categories: Notícies|


Torno a ser aquí!!! | Ingredients i paraules\n« Berenar amb glamour!\n4 thoughts on “Torno a ser aquí!!!”\n14 Març 2012 at 6:56 AM\nMmmm quina pinta! Una molt bona combinació d´ingredients!\nPetons i no pateixis que les muses apareixen quan menys t´ho esperes!\n14 Març 2012 at 8:24 AM\nBones conyada que contenta estic que tornis estar per aqui, ja et trobava a faltar, i si realment aquesta coca era bonissima, com totes les altes coses que vares portar, que espro també posis en el bloc molt aviat per poder-ho comentar.\nUna abraçada i ens veiem dijous que tinc l’esquena partida………\n14 Març 2012 at 8:44 AM\nPuc assegurar que estava boníssim !!!!!!! Ja sabeu que jo no sóc massa de cuinar, i això em va semblar genial.\nGràcies Cristina !\n14 Març 2012 at 9:31 AM\nM’agraden molt els aperitius i aquest m’ha sorpres gratament, no puc deixar de guardar-me’l i utilitzar-lo per alguna ocasió especial. gràcies per la idea! petons


Antoni Tàpies, més que informalista\nLa fundació de l’artista posa el seu llegat en context exposant els fons de Les Abattoirs de Tolosa\n5 min. Barcelona 27/01/2016 00:00\n651x366 L’exposició Documents d’acció inclou Mateu d’Alsàcia de camí al convent de Ramsay, de Georges Mathieu. / PERE TORDERA L’exposició Documents d’acció inclou Mateu d’Alsàcia de camí al convent de Ramsay, de Georges Mathieu. / PERE TORDERA\nS’adverteixen canvis a la Fundació Antoni Tàpies. La institució inaugura avui una nova exposició temporal, Documents d’acció. Obres de la col·lecció Denney i Cordier (1947-1965), amb una seixantena d’obres procedents del museu Les Abattoirs de Tolosa d’artistes com Lucio Fontana, Karel Appel, Alberto Burri, Georges Mathieu, Jean Dubuffet i Sam Francis i d’altres del grup japonès Gutai.\nLa mostra no només crida l’atenció perquè és una col·laboració entre els dos centres i per la qualitat de les peces, sinó per la visió que es desprèn de l’obra de Tàpies. Hi ha tres obres seves dels fons de Les Abbatoirs, però la seva volada es pot apreciar en tota la plenitud en la quinzena d’obres incloses en l’altra mostra que la fundació també inaugura avui: Antoni Tàpies. Col·lecció, 1955-1965. Tàpies va trobar en l’informalisme un vehicle d’abast de la seva obra, però la càrrega poètica del seu art supera qualsevol etiqueta estilística que se li vulgui aplicar. Només cal acostar-se a algunes de les obres d’aquesta exposició que s’han vist molt poc en públic: Tela ventruda, del llegat de Joan Teixidor, i Gris, de la col·lecció del cineasta Pere Portabella.\n“Del 1955 al 1965 l’obra de Tàpies fa un salt qualitatiu i ell deixa de fer un art que tingui una càrrega literària”, va afirmar ahir la comissària de la mostra i responsable de l’arxiu de la fundació, Núria Homs. “Quan va exposar el 1953 a la galeria Martha Jackson a Nova York, els principals amics de Tàpies eren dos poetes, Joan Brossa i J.V. Foix, i ell estava amarat de literatura -diu el director de la Fundació Antoni Tàpies, Carles Guerra-. Però quan va tornar dels Estats Units va eliminar les referències literàries i narratives de la seva obra. Es converteix en un artista que té capacitat de viatjar i que pot ser interpretat arreu”.\nEl projecte de Documents d’acció es remunta a l’etapa de Laurence Rassel al capdavant de la fundació, i ella n’és la comissària juntament amb Guerra. El fil conductor que uneix Tàpies, el col·leccionista Anthony Denney -que va donar els seus fons a Les Abattoirs- i el galerista Daniel Cordier -que va dipositar-hi una part del seu llegat i va fer una donació al Centre Pompidou-és el crític francès Michel Tapié, que va aplegar sota les denominacions d’ art autre i informalisme l’art abstracte amb una forta càrrega gestual i matèrica que es feia en països tan diferents com França, el Regne Unit, Itàlia i el Japó als anys 40 i 50. Aquestes obres, a més, són el rastre d’una acció que s’ha produït en la intimitat de l’estudi i també en públic.\n“És una exposició sobre com es construeix la història de l’art entre artistes, col·leccionistes, la crítica i el públic -diu Rassel-. Aquestes obres són una resposta vital i corporal: el cos de l’artista està plenament en acció i en mediació amb l’obra. Per respondre a la violència de les guerres, crec que no pensen en una voluntat de destrucció, sinó en una voluntat vital, d’incorporació de ritme, de trànsit, de màgia i d’estupefacció”.\nArt radical convertit en decoració\nAquestes obres són el fruit d’un gest molt radical, però Denney, que va ser editor de Vogue, les publicava a la seva revista posant l’accent en el seu caràcter decoratiu i envoltades d’antiguitats. “Vivien amb aquesta demència a casa. No sé si aquesta violència es pot domesticar, però forma part del que ells pensaven per al futur de l’art”, diu Rassel. Tàpies i Michel Tapié es van conèixer l’any 1955. El crític li va regalar el llibre Un art autre, la lectura del qual va tenir un fort impacte en la visió artística de Tàpies. Com va recordar el president de la fundació, Xavier Antich, “quan Antoni Tàpies va fer la primera conferència pública important a la Universidad Menéndez Pelayo, a Santander, va començar amb un text ja gairebé mític que arrenca amb les paraules « Yo he venido como un representante de lo otro »”.\n“L’exposició sobretot té importància pel que té del context de la formació d’Antoni Tàpies com a artista. Els artistes exposats representen les afinitats electives de l’univers intel·lectual i artístic en què Tàpies comença a definir-se amb un llenguatge, un vocabulari i unes constants pròpies”, diu Antich. Amb tot, la figura de Tàpies durant aquests anys és una anomalia, ja que feia una obra avantguardista en el clima repressiu de l’Espanya franquista. “Representa un cas exòtic dins la modernitat internacional perquè fa art modern en un context que no ho és. Se’l veia com un artista exponent d’un país en conflicte. Tàpies va ser l’introductor de l’ art autre i l’informalisme a Catalunya, que esdevindrà un estil gairebé nacional”, considera Guerra.\nCom a fruit de l’intercanvi amb Les Abattoirs, el museu de Tolosa inaugurarà l’11 de febrer una monogràfica de Tàpies amb fons de la fundació titulada Antoni Tàpies. Parla, parla.\nUn decenni decisiu a través d’obres poc vistes\nAntoni Tàpies. Col·lecció 1955-1965 és fruit dels esforços que la fundació de l’artista també ha fet en el terreny de la col·lecció permanent i de com mostrar-la amb nous punts de vista. Un terç de la quinzena d’obres que la formen provenen de col·leccions particulars i dels hereus de l’artista. Una de les obres, la cèlebre Matèria amb forma de peu, només estarà exposada fins al 18 de febrer perquè ha de viatjar a una altra exposició. A més de les pintures, entre les quals hi ha les colpidores Tela ventruda, Gris, Llit marró i Tot blanc amb arcs, Núria Homs hi ha inclòs una selecció de documents per posar-les en context. Crida especialment l’atenció una carta que Tàpies va escriure el 1959 a Rodolphe Stadler, que dirigia una galeria amb el seu nom, en què li demanava que ni ell ni cap dels seus col·leccionistes parisencs deixessin obres seves per a una exposició que les autoritats franquistes estaven organitzant al Museu d’Arts Decoratives.


Campanya informativa entre les persones usuàries de patinets elèctrics | Ajuntament de Sant Joan Despí\nInici/Despí Notícies/Campanya informativa entre les persones usuàries de patinets elèctrics\n08/07/2020 - Mobilitat\nL'Ajuntament de Sant Joan Despí ha endegat una campanya informativa adreçada a les persones usuàries de patinets elèctrics i d'altres vehicles de mobilitat personal per tal que coneguin la normativa que els regula. La campanya es desenvolupa als quatre barris de la ciutat, en zones com ara carrils bici o carrers principals d'ús freqüent per part d'aquest vehicles.\nAgents de la Policia Local i agents cívics són els encarregats de realitzar aquesta campanya informativa. Als usuaris dels patinets elèctrics i d'altres vehicles de mobilitat personal se'ls entrega un tríptic informatiu i se'ls dona a conèixer els aspectes més destacats per garantir la convivència a l'espai públic, la seguretat viària i la protecció de totes les persones usuàries de la via pública, especialment dels vianants. El tríptic inclou informació sobre les vies per on es pot circular i la velocitat permesa; la necessitat de respectar sempre als vianants; els elements de seguretat, com ara l'ús de casc i timbre, i de llums quan es fa fosc; així com la prohibició d'anar més d'una persona dalt del vehicle i i d'utilitzar el mòbil o els auriculars mentre es condueix.\nEl mes de febrer passat, l'Ajuntament de Sant Joan Despí va aprovar inicialment l'ordenança que regula la circulació per la via pública dels patinets elèctrics, altres vehicles de mobilitat personal i la resta de cicles, amb l'objectiu ordenar la circulació dels nous modes de transport sostenible. L'ordenança determina els espais per on els patinets elèctrics i altres VMP han de circular preferentment, els elements de seguretat que han de dur i les normes de compliment obligat a l'hora de circular.


Leadership Capacity : A toolbox on organisational development  . - London [Regen Unit] : World Association of Girl Guides and Girl Scouts (WAGGS) : [s.l.] : World Organization of the Scout Movement,  . - 1 disc òptic (CD-ROM).\nAutors : Josep M. Ainaud de Lasarte (1925-), Autor ; Josep González-Agàpito, Prologuista, etc.\nMestres que han fet Catalunya [text imprès] / Josep M. Ainaud de Lasarte (1925-), Autor ; Josep González-Agàpito, Prologuista, etc. . - Barcelona : Mediterrània, 2001 . - 155 p. : il. ; 24 cm. - (Aula Maria Rúbies; 1) .\nMonográfico escuela pública/privada [Fullet]\nTítol : Monográfico escuela pública/privada [Fullet] : análisis histórico (1808-1936) Seminari d'Historia de l'Ensenyament & Panorama de la educación desde la Guerra Civil: equipo de estudios\nMatèries : Educació ; Ensenyament\nParaules clau : Escola\nPermalink : ./index.php?lvl=notice_display&id=25309\nMonográfico escuela pública/privada [Fullet] : análisis histórico (1808-1936) Seminari d'Historia de l'Ensenyament & Panorama de la educación desde la Guerra Civil: equipo de estudios [text imprès] . - Barcelona : Publicaciones Mundial, 1974 . - 40 p. ; 30 cm.\n13010000020609 capsa S Fullet Biblioteca Nacional de Catalunya Hospitalet - Magatzem CEC Exclòs de préstec\nL'oeuvre d'enseignement de la Municipalité de Barcelone [Fullet] / Barcelona (Catalunya). Ajuntament\nTítol : L'oeuvre d'enseignement de la Municipalité de Barcelone [Fullet]\nEditorial : Barcelona : Mairie de Barcelone. Commission de Culture\nNombre de pàgines : 12 p., 99 p. de làm.\nNota general : Als preliminars: Offert par la ville de Barcelone aux congressistes de la sixième Conférence internationale de nouvelle éducation, Nice 1932\nMatèries : Barcelona:Barcelona -- Vida social i costums ; Educació\nL'oeuvre d'enseignement de la Municipalité de Barcelone [Fullet] [text imprès] / Barcelona (Catalunya). Ajuntament, Autor . - Barcelona : Mairie de Barcelone. Commission de Culture, 1932 . - 12 p., 99 p. de làm. : il. ; 24 cm.\nAls preliminars: Offert par la ville de Barcelone aux congressistes de la sixième Conférence internationale de nouvelle éducation, Nice 1932\n13011000009150 capsa 45 Fullet Biblioteca Nacional de Catalunya Hospitalet - Magatzem CEC Exclòs de préstec\nQuè està passant? / Alfonso López\nTítol : Què està passant? : Ells vivien indiferents, però un dia ho van saber\nAutors : Alfonso López, Autor\nEditorial : Barcelona : Mans Unides\nISBN/ISSN/DL : Mu-101-2009\nPermalink : ./index.php?lvl=notice_display&id=300445\nQuè està passant? : Ells vivien indiferents, però un dia ho van saber [text imprès] / Alfonso López, Autor . - Barcelona : Mans Unides, 2009 . - 32 p. : il. col. ; 30 cm.\nISSN : Mu-101-2009\n24010000001586 37.03 LOP Armaris Escoltes Catalans CRiD Disponible\nTítol : Pedagogia a Catalunya : dos-cents cinquanta anys de les Instruccions per a l'enseyança de minyons de Baldiri Reixac. Cent anys de l'Associació Protectora de l'Enseyança Catalana\nISBN/ISSN/DL : 84-7226-690-7\nMatèries : Catalunya:Catalunya -- Història:Catalunya -- Història -- S. XIX ; Catalunya:Catalunya -- Història:Catalunya -- Història -- S. XX ; Educació ; Ensenyament ; Miscel·lànies ; Pedagogia\nPedagogia a Catalunya : dos-cents cinquanta anys de les Instruccions per a l'enseyança de minyons de Baldiri Reixac. Cent anys de l'Associació Protectora de l'Enseyança Catalana [text imprès] . - Barcelona : Fundació Jaume I, 1999 . - 113 p. : il. col. ; 27 cm. - (Nadala de la Fundació Jaume I; 33) .\nISBN : 84-7226-690-7\n13010000029877 40275_37.013 (460.23) Ped Llibre > 1960 Biblioteca Nacional de Catalunya Hospitalet - Magatzem CEC Disponible\n24010000000833 371 PED Llibre Escoltes Catalans CRiD Disponible\nMatèries : Activitats culturals ; Educació ; Ensenyament ; Professors\nMatèries : Barcelona:Barcelona -- Història:Barcelona -- Història -- S. XX ; Barcelona:Barcelona -- Política i govern ; Educació ; Ensenyament primari ; Pressupost ; Segle XX\nMatèries : Àfrica:Àfrica -- Història:Àfrica -- Història -- S. XX ; Educació ; Ensenyament


L’Ajuntament de Sitges convida a la participació ciutadana — Participació ciutadana\nL’Ajuntament de Sitges convida a la participació ciutadana L’impacte de la Covid-19 i les mesures per atendre-la obrirà dilluns 12 d’abril el segon cicle de participació ciutadana ‘T’hi Sumes?’. La següent audiència tindrà lloc el 14 d’abril quan es presentaran els projectes dels equipaments culturals previstos per al Patronat i l’Escorxador. La ciutadania podrà enviar preguntes prèviament a través de l’e-mail participacio@sitges.cat abans de cada sessió, i també, podrà enviar preguntes al xat en directe durant la retransmissió que es farà de manera telemàtica a les 18 h al canal de youtube de l’Ajuntament de Sitges. https://www.sitges.cat/serveis/participacio-ciutadana/actualitat/noticies/l2019ajuntament-de-sitges-convida-a-la-participacio-ciutadana https://www.sitges.cat/serveis/participacio-ciutadana/actualitat/noticies/l2019ajuntament-de-sitges-convida-a-la-participacio-ciutadana/@@download/image/T'hi sumes (web).png\nL’Ajuntament de Sitges impulsa la participació ciutadana a través d’un nou cicle d’audiències públiques en el marc de les jornades ‘T’hi sumes?’ a partir del mes d’abril. L’objectiu és que la ciutadania pugui debatre i resoldre dubtes o plantejar inquietuds sobre la Covid-19 o els equipaments culturals, entre altres qüestions. La regidoria de Participació i Transparència ha programat tres audiències públiques els dies 12 (sobre la Covid-19), 14 d’abril (sobre els equipaments culturals) i 16 de juny (sobre el Pla d’Actuació Municipal 2019-2023). Al llarg de l’any també està previst altres trobades de participació ciutadana.\nLes sessions es faran a les 18 hores i tindran una durada d’una hora i mitja com a màxim. A causa de les restriccions actuals per la pandèmia de la Covid-19, les dues primeres sessions es faran de manera telemàtica i la tercera, si la situació de la pandèmia ho permet es farà en format híbrid (presencialment i telemàtica).\nLa programació començarà el dilluns 12 d’abril a les 18 hores amb la 1a audiència pública centrada en l’impacte de la Covid-19 i les mesures per atendre-la. La sessió permetrà donar compte de les mesures adoptades en relació a la Covid-19 i també explicar les accions que es duen a terme per donar resposta a l’evolució de la pandèmia i a les necessitats imminents de la ciutadania com els ajusts econòmics o socials. Durant l’acte intervindran l’alcaldessa de Sitges, Aurora Carbonell i Abella; la regidora de Participació Ciutadana i Salut Pública, Elisabeth Pérez Ribas; la regidora d’Hisenda, Carme Almirall i Viñola; el regidor de Promoció Econòmica i Platges, Guillem Escolà Hueso; el regidor de Turisme, Luis Miguel Garcia Alcaraz; i la regidora de Drets Socials, Ciutadania i Igualtat, Júlia Vigó i Pascual.\nLa 2a audiència Pública serà el 14 d’abril a les 18 h. En aquesta trobada es presentaran els projectes de rehabilitació de L’Escorxador i del Patronat, propietats de l’Ajuntament de Sitges. L’edifici de l’Escorxador s’adequarà per convertir-lo en una sala polivalent per realitzar activitats culturals vinculades principalment a les arts escèniques i musicals de petit format. El Patronat també es reformarà per tal que esdevingui un centre cultural on també s’hi acollin activitats literàries. Aquesta jornada comptarà amb la participació de l’alcaldessa de Sitges, Aurora Carbonell; la regidora de Participació Ciutadana i Salut Pública, Elisabeth Pérez; el regidor de Cultura, Xavier Salmerón; el regidor de Tradicions i Festes, David Martínez, i el responsable de l’Avantprojecte de rehabilitació i adequació del Patronat, Pol Massoni, de la cooperativa d’arquitectes el responsable de l’Avantprojecte de rehabilitació i adequació del Patronat, Pol Massoni, de la cooperativa d’arquitectes LACOL; la responsable del Projecte Bàsic i Executiu de rehabilitació i adequació de l’Escorxador, Clara Ocaña, de l’estudi CO-A, i l’enginyer escènic responsable del projecte escenotècnic de l’Escorxador, Juanra Valladares.\nPrèviament a cada sessió, les persones interessades podran enviar les seves preguntes al correu electrònic de participació Ciutadana participacio@sitges.cat. El termini per presentar l’enviament de preguntes per a la primera sessió serà el dijous 8 d’abril. Per a la segona audiència pública, hi ha temps d’enviar un e-mail fins al 12 d’abril i per a la tercera, fins a l’11 de juny.\nAudiència pública: Impacte de la Covid-19 i mesures per atendre-la\n12 d'abril, de 18 a 19.30\nAudiència pública: Presentació dels Projectes de L’Escorxador i el Patronat\n14 d'abril, de 18 a 19.30 h\nAudiència pública: Rendició de comptes del Pla d’Actuació Municipal (PAM) 2019-2023\n16 de juny, de 18 a 19.30 h\nPresencial i telemàtica a: Miramar- Centre Cultural i Youtube Aj. Sitges\nPREGUNTES PRÈVIES PER E-MAIL\nLes preguntes per a les properes audiències públiques es poden enviar al\nCorreu electrònic: participacio@sitges.cat.\nPer a la 2a audiència pública Presentació dels Projectes de L’Escorxador i El Patronat del dia 14 d’abril\nPer a la 3a audiència pública Rendició de comptes del Pla d’Actuació Municipal (PAM) 2019-2023 del dia 16 de juny\nXat del Canal de youtube de l’Ajuntament de Sitges


alcaldes.eu | S'inicien a la Sénia les obres per escalfar quatre equipaments municipals amb biomassa\n22.7.20 - LA SÉNIA • Montsià\nLes obres de construcció d'una xarxa de calor que permetrà escalfar diversos equipaments municipals a la Sénia ja estan en marxa. El municipi és un dels 9 que formen part del projecte “Xarxa de Calor de Proximitat”, impulsat per la Diputació de Tarragona\nLa iniciativa pretén incrementar el consum de biomassa forestal per a usos tèrmics a la demarcació i, d'aquesta manera, impulsar un sistema d'abastiment energètic més econòmic, sostenible i respectuós amb el medi ambient\nLa caldera de biomassa, que s'instal·larà en un solar que es troba entre la Llar d’infants i el menjador de l’escola, tindrà una potència de 200 Kw. Tota l’obra preveu una inversió de 263.548 euros i donarà calor a quatre equipaments municipals: els edificis nou i vell de l’Escola Jaume I, la Llar d’infants i l’edifici que comparteixen el menjador escolar i el centre de rehabilitació. Les obres, que s’han iniciat amb la creació de les franges a l’entorn de la Llar d’infants, consistiran en la instal·lació i construcció d’una caldera de biomassa i en la realització de les franges que portaran els tubs d’aigua calenta i de retorn des de la caldera cap a aquests 4 equipaments, tots concentrats a la zona educacional del poble. Està previst que la xarxa de calor de la Sénia funcioni a finals del mes d’octubre.\nEls beneficis d’aquesta iniciativa són múltiples. A nivell ambiental, el funcionament de les instal·lacions permetrà una reducció d’emissions de 40 Tn de CO2 l’any. L’estalvi econòmic serà, aproximadament, de 14.630 euros anuals, respecte a la despesa actual que li suposa al consistori escalfar aquests 4 equipaments. D'altra banda, la utilització de l’estella forestal com a combustible permet revaloritzar els productes que resulten de la gestió forestal sostenible, necessària per defensar persones, béns i l’entorn de l’amenaça que suposen els incendis forestals. Amb la tria de la biomassa com a energia renovable s’afavoreix la dinamització del sector forestal i l’impuls de l’economia circular dels territoris rurals o d’interior, com és el cas de la Sénia. Es preveu un consum aproximat de 54Tn/any d’estella.


Dipòsit Digital de la Universitat de Barcelona: Recuperación y resolución de entidades de crédito en tiempos de crisis\nPlease use this identifier to cite or link to this item: http://hdl.handle.net/2445/136857\nTitle: Recuperación y resolución de entidades de crédito en tiempos de crisis\nAuthor: Alés Hermosa, Gabriela\nDirector/Tutor: Carrillo Donaire, Juan Antonio\nKeywords: Societats de crèdit i estalvi\nAbstract: [spa] La presente tesis doctoral contiene un análisis del régimen jurídico de la reestructuración y resolución de entidades de crédito y los problemas que plantea la intervención por parte de los poderes públicos en relación con una actividad tan central y sensible en para la economía como es la bancaria. Tras la crisis financiera vivida en los últimos años (2008-2017) se han puesto en marcha diferentes mecanismos tanto a nivel europeo como estatal que han configurado un régimen complejo a dos niveles. El principio de precaución, entendido como previsión permanente del riesgo, informa un nuevo régimen de intervención por parte de los poderes públicos en las entidades de crédito que persigue evitar precautoriamente que las situaciones de crisis en estas entidades afecten de manera negativa al conjunto de la economía, dado el carácter global e interconectado de la misma, y a los propios depositantes y clientes. La tesis parte de un estudio de la evolución histórica de la regulación pública en materia de entidades de crédito en nuestro país a fin de comprender las particularidades de la intervención de la Administración pública en esta materia. Tras ello, lleva a cabo un estudio de los presupuestos y los nuevos mecanismos de control e intervención europeos que resultan de la cesión de potestades por parte de organismos públicos estatales a otros supranacionales. El paradigma regulatorio es la administrativización plena de los mecanismos de redireccionamiento y, en su caso, liquidación que en cualquier otro orden económico se resolverían en el contexto de la legislación concursal de carácter mercantil. Bajo este prisma, la tesis analiza el régimen jurídico de las facultades que ostentan los poderes públicos -incluida la potestad sancionadora- que acompaña los supuestos de recuperación, reordenación y resolución de entidades, así como los límites y los mecanismos de control -no siempre satisfactorios- establecidos para atemperar la discrecionalidad administrativa que caracteriza el ejercicio de potestades administrativas en esta materia. A pesar de los grandes avances que el contexto de crisis ha propiciado en materia de supervisión e intervención sobre las entidades de crédito, y del esfuerzo de armonización asumido por las instituciones de la Unión Europea para la homogeneización del régimen de supervisión y resolución, la tesis constata lo mucho que queda por hacer, poniendo de relieve que estamos solo ante el inicio de lo que probablemente será una verdadera Unión Bancaria Europea.\n[cat] La present tesi doctoral conté una anàlisi del règim jurídic de la reestructuració i resolució d’entitats de crèdit i els problemes que planteja la intervenció per part dels poders públics en relació amb una activitat tan central i sensible per a la economia com és la bancària. Després de la crisi financera viscuda en els darrers anys (2008-2017), s’han posat en marxa diferents mecanismes tant a nivell europeu com estatal que han configurat un règim complex a dos nivells. El principi de precaució, entès com una previsió permanent del risc, informa un nou règim d’intervenció per part dels poders públics sobre les entitats de crèdit que busca evitar amb precaució que les situacions de crisi en aquestes entitats afectin d’una manera negativa al conjunt de la economia, donat el caràcter global i interconnectat de la mateixa, i als propis dipositants i clients. La tesi parteix d’un estudi de l’evolució històrica de la regulació pública en matèria d’entitats de crèdit al nostre país, a la fi de comprendre les particularitats de la intervenció de l’Administració pública en aquesta matèria. Desprès d’això, porta a terme un estudi dels pressuposts i els nous mecanismes de control i intervenció europeus que resulten de la cessió de potestats per part d’organismes públics estatals a d’altres supranacionals. El paradigma regulatori és l’administrativització plena dels mecanismes de redireccionament i, en el seu cas, liquidació que en qualsevol altre ordre econòmic es resoldrien en el context de la legislació concursal de caràcter mercantil. Segons aquest prisma, la tesi analitza el règim jurídic de les facultats que ostenten els poders públics –inclosa la potestat sancionadora– que acompanya els supòsits de recuperació, reordenació i resolució d’entitats, així com els límits i els mecanismes de control –no sempre satisfactoris– establerts per temperar la discrecionalitat administrativa que caracteritza l’exercici de potestats administratives en aquesta matèria. Malgrat els grans avenços que el context de crisi ha propiciat en matèria de supervisió i intervenció sobre les entitats de crèdit, i de l’esforç d’harmonització assolit per les institucions de la Unió Europea per a la homogeneïtzació del règim de supervisió i resolució, la tesi constata que queda molt per fer, posant de relleu que estem només a l’inici del que probablement serà una veritable Unió Bancària Europea.\n[eng] This dissertation contains an analysis of the legal regime of the restructuring and resolution of credit institutions and the problems posed by the public authorities’ intervention in relation to an activity as central and sensitive activity for the economy as the Banking. After the recent financial crisis (2008-2017) several mechanisms have been launched both at European and national level, a complex system at two levels has been configured. The precautionary principle, understood as the permanent risk forecasting, informs of a new regime of intervention by public authorities in the credit institutions which aims to prevent that crises situation of those entities will affect negatively the overall economy, given its global and interconnected nature, and that of their depositors and customers. The dissertation is based on a historical evolution of public regulation’s study in the field of credit institutions in our country in order to understand the peculiarities of public administration’s intervention in this subject. In addition, it conducts a study of budgets and the new European mechanisms for control and intervention resulting from the power transfer by national public entities to other supranational. The regulatory paradigm is the full administrativization of the redirection mechanisms and, if necessary, liquidation which in any other economic order would be solved in the context of the normal insolvency proceedings. According to this prism, this paper examines the legal regime of the powers that hold the public authorities - including the sanctioning power - accompanying assumptions of recovery, restructuring and resolution of entities, as well as the control mechanisms (not always satisfactory) and limits established to moderate the administrative discretion that characterizes the exercise of administrative powers in this subject. Despite the great progress that the crisis context has lead to the field of monitoring and intervention on the credit institutions, and of the harmonization effort taken by the European Union’s institutions for the homogenization of the regime of monitoring and resolution, this dissertation confirms that there is still much to be done, emphasizing that we are only at the beginning of what probably will be a true European Banking Union.\nGAH_TESIS.pdf 3.49 MB Adobe PDF View/Open


L'atur a Tarragona és un 42% més elevat que el juny de l'any passat | Notícies | Indicador d'Economia\nEl número de persones que han perdut la feina el mes passat en relació al maig, però, només va ser de 41\nUna persona revisa les ofertes de feina al SOC. FOTO: ACN.\nL'afiliació a la Seguretat Social a Tarragona i l'Ebre ha repuntat aquest juny en 3.210 persones respecte al mes de maig, amb un total de 298.111 afiliats, segons les últimes dades oficials del Ministeri d'Inclusió\nGot mig ple o mig buit. Les dades de l’atur a Tarragona del mes de juny registren un petit augment del 0,07% en relació amb el mes de maig d’enguany (41 persones) però suposa un 42,15% més que el juny del 2019. Des d’aleshores, en un any s'han sumat a les llistes d'aturats 17.293 persones. Així, el número total de persones sense feina a la demarcació és de 58.316.\nEn paral·lel, s'experimenta un canvi de tendència en la contractació. S'han registrat 19.071 nous contractes, un 46,24% més que el mes anterior, el que representa 6.030 contractes d'increment, si bé encara representen un 41,22% menys que fa un any enrere (-13.371).\nL'afiliació a la Seguretat Social a Tarragona i l'Ebre ha repuntat aquest juny en 3.210 persones respecte al mes de maig, amb un total de 298.111 afiliats, segons les últimes dades oficials del Ministeri d'Inclusió, que indiquen per tant un repunt de l'1,09%. Malgrat aquesta millora, les xifres són dolentes en comparació amb el mateix mes de l'any passat: aquest juny hi havia 25.520 llocs de feina menys que al juny del 2019, una caiguda del 7,89%.\nCom triar el millor candidat (sense emborratxar-se de CVs)


Holiday Inn Express & Suites Belle Vernon Belle Vernon (PA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 10 allotjaments a Belle Vernon (PA).\n181 Finley Road, Belle Vernon, Belle Vernon (PA), Estats Units, 15012 - Veure al mapa\nAl visitar Belle Vernon (PA), vosté es sentirà com a casa a Holiday Inn Express & Suites Belle Vernon, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday Inn Express & Suites Belle Vernon, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, escriptori per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, piscina coberta. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday Inn Express & Suites Belle Vernon.\nTots els tipus de viatgers (26) Parelles (7) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (2) Grups (3)


"De la Torre de Mn. Homs a Sant Julià d'Altura i Can Deu de Sabadell". Dins: Al Vent (Terrassa) , núm. 32 (juny-juliol 1980), p. 23-24. (Petites caminades)\n"Ermita del Sagrat Cor de Jesús de Can Boada del Pi". Dins: Església de Terrassa (Terrassa) , núm. 18 (2001), p. 14 : il. Extret del llibre: El romànic del Vallès, de R. Vall i A. Masvidal (ed. Ausa, 1983).\nMIMÓ TRIAS, Josep\n"Excursió a Sant Valerià". Dins: Nostra Comarca (Sabadell) , núm. 16 (juny 1922), p. 208\nAutors: Datzira, Enric\nAutors: Duch, Eladi\nAutors: Fiter Inglès, Josep\nAutors: Serra Rosselló, Josep


La Cocollona gourmet: Les investigacions recolzen les utilitats medicinals del rooibos\nEl rooibos és pres durant segles pels nadius indígenes pel seu sabor i propietats medicinals, el coneixement internacional d'aquest super aliment només es va començar a conèixer fa un segle.El rooibos està ple de fitonutrientes potenciadores de la salut, tals com minerals, vitamines, antioxidants, polifenoles i flavonoides.\nAl llarg de l'última dècada, els investigadors recolzen els usos medicinals del rooibos. Han demostrat l'habilitat terapèutica del rooibos en la lluita contra malalties que provenen de l'oxidació de les cèl·lules i la degeneració d'aquestes, a més de protegir al fetge, reforçar el sistema immune, alleuja al·lèrgies, tracta trastorns digestius i és eficaç a mantenir nivells normals de sucre en sang.\nEn les dècades posteriors, estudis continuats han identificat més fitonutrientes, per exemple, en 2003 el Consell Americà de Botànica va dir que no hi ha cap altra font natural que tingui tants antioxidants. Hi ha dos compostos com són el notofagina i aspalatina, que només es troba en el Rooibos.\nAquests components van ser investigats pels seus efectes inhibidors de esteroidiogenésis adrenal i es va trobar que redueix significativament els precursors de aldoesterona i cortisol, ajudant a equilibrar les hormones i reduir l'estrès.\nEls nens també surten beneficiats,el rooibos l'utilitzen les mares tradicionalment a Sud-àfrica per calmar el còlic infantil i calmar la hiperactivitat. A més posseeix dos extractes; la luteolina i la vitexina que tenen una activitat anti-vírica prou potent com per tractar la diarrea causada per infeccions de rotavirus.\nCONEIX LES VARIETATS DE ROOIBOS A LA BOTIGA ONLINE\nPublicado por LA COCOLLONA LA COCOLLONA en 1:20\nEtiquetas: BENEFICIS ROOIBOS, Rooibos, ROOIBOS EMBARASSADES, ROOIBOS NENS, ROOIBOS PROPIETATS, SALUT ROOIBOS


A PEU: Caminant a poc a poc s'observa millor la vida: Estar al dia\nNo he llegit El nom de la rosa (diuen que se n’han venut 30 milions d’exemplars) i tampoc he llegit El pèndol de Foucault. No estic “à la page”, com dirien els francesos. Ha mortUMBERTO ECO i jo, malauradament, he de reconèixer que no “estic al dia” sobre el que escrivia i tampoc no pocfardar d’estar al dia en el tema de lectures importants. Em fa una mica de gràcia veure que quan mort un escriptor famós, tothom diu que ho ha llegit tot d’ell. Alguns periodistes se’n vanten, ostenten el seu alt nivell de cultura, es glorien d’haver-lo conegut abans de ningú, i es vanaglorien d’haver escrit sobre el personatge alguna cosa quan encara no era conegut pel gran públic. Vivim en uns temps en que això de presumir de les coses és massa comú. Jo he de confessar que, tot i que he llegit algunes coses al llarg de la meva vida, em falta llegir autors i obres de les que són considerades fonamentals i imprescindibles i prou que ho lamento. Alguns d’ells ja no els llegiré mai i sé que m’hauré perdut grans coses. Hauria de llegir més perquè llegir enriqueix tant que et fa viure vides noves, llocs desconeguts, experiències meravelloses i realitats inimaginables. Llegir obre la ment, obre horitzons i eixampla totes les dimensions de la persona humana. Aquests dies en que tothom ha parlat d’aquest gran savi que ens ha deixat vaig llegir que Eco havia dit que “el que no llegeix, als 70 anys hauré viscut només una vida. Qui llegeix haurà viscut 5.000 anys. La lectura és una immortalitat cap enrere”.\nTothom reconeix que ha mort un gran intel·lectual, un home de pensament lliure, crític amb aquell periodisme que es ven al millor postor i que tan abunda actualment; un home que deia el que pensava; un home dialogant, respectuós i amb una gran capacitat d’anàlisi del món i de la societat. Ha deixat un llibre pòstum que sortirà d’aquí uns dies i que es titula Pape Satàn Aleppe —fet en base ales columnes que publicava al setmanariL’Espresso—, i on hi ha segons el seu editor, “la història dels darrers 15 anys, i per això porta com a subtítol: Cròniques d’una societat líquida”.\nPublicat per Jaume Pubill Gamisans a 11:59


05/12/2020 - 23:34h\nEl Petit Roure rep el distintiu d’Escola Verda\nL’escola bressol El Petit Roure ha rebut el distintiu d’Escola Verda, que reconeix el compromís del centre per aconseguir els Objectius de Desenvolupament Sostenible marcats en l’Agenda 2030 de Nacions Unides i que n’acredita l’adhesió a la Xarxa d’Escoles Verdes de Catalunya.\nEl centre ha aconseguit el distintiu després que l'equip directiu i les mestres hagin superat una formació en matèria de medi ambient, centrada en la reducció de residus, la promoció del reciclatge i l'allargament de la vida dels productes.\nAra, l’escola bressol es proposa dirigir les seves accions cap a objectius relacionats amb la sostenibilitat mediambiental, com reduir el consum d’aigua i de llum al centre, fomentar el reciclatge o utilitzar menys plàstic.\nDarrera modificació: 19-11-20 a les 11:41\nCertificat d'Escola Verda a l'accés d'El Petit Roure


NEIX LA PRIMERA APLICACIÓ LLEIDATANA DE MENJARS A DOMICILI - TOTLLEIDA\nActualment Mytapper treballa amb 19 restaurants i una peixateria, tot i que Marc Garcia no descarta ampliar el nombre d’establiments fins a 25 o 30.\nEl fundador de Mytapper considera que “és evident que la negativa dinàmica actual obliga el sector a canviar de mentalitat i reinventar-se, i en aquest sentit el menjar a domicili és una solució pràctica, còmoda i segura tant per al restaurador com per al client”.\nA nivell d’organització, Mytapper treballa amb dues modalitats de funcionament. En la primera, el mateix restaurant fa el repartiment (aplicant-se aleshores una comissió del 10%), mentre que en la segona l’empresa s’encarrega també de la distribució (amb una comissió del 15%).\nCom a curiositat, aquesta nova aplicació ha permès al restaurant Caravista, que és també peixateria, convertir-se en el primer establiment de restauració de Lleida en oferir peix i marisc fresc a domicili.


Xavier Marcet | background empresa\nEn una reunió a l’Oficina de Science & Technology Ventures de Columbia University pregunto quin consideren que és l’element clau per a facilitar les relacions universitats – empresa, resumint molt i perdent matís, la resposta va ser: que els que gestionen la transferència de tecnologia tinguin una important trajectòria empresarial. I efectivament, a Columbia la gent que porta el que serien les OTRI a Espanya tenen un background empresarial d’altíssim nivell. Els resultats són espectaculars.\nLa missió de l’Oficina és :\n«!The mission of STV is to transfer inventions and innovative knowledge to outside organizations for the benefit of society on a local and global basis.\nWhenever appropriate, this is to be carried out at going commercial rates so that discretionary funds are brought into the University to improve educational and research activities and capabilities.»


“Faig les hores extres que puc” | Lluís Simon | GIRONA | LEB Or | L'Esportiu de Catalunya\n“Faig les hores extres que puc” “Faig les hores extres que puc” “Faig les hores extres que puc” “Faig les hores extres que puc” + “Faig les hores extres que puc” E-mail\nMoncanut, a l’esquerra, en un entrenament amb Busquets SERGI GIRONÈS.\n“Faig les hores extres que puc” “Faig les hores extres que puc” “Faig les hores extres que puc” “Faig les hores extres que puc” “Faig les hores extres que puc” E-mail\nL’afició pel bàsquet a Adrià Moncanut (2003, 1,85 m) li ve de família. En el Girona ja és tot un referent en haver esdevingut el primer jugador format al planter que ha debutat a la LEB Or.\nDeu ser un honor haver debutat ja en el primer equip?\nSí. He pogut fer tot el recorregut sencer. Aquest és el meu setè any. Vaig començar amb cinc anys al CEB Girona al pavelló Ramon Sitjà, però amb 13 vaig entrar al CEB Marc Gasol i fins ara.\nPer als que no el coneixen, com es defineix com a jugador?\nCom a base m’agrada molt dirigir l’equip, moure la pilota i assistir els meus companys perquè anotin. També m’agrada agafar la responsabilitat en els moments més complicats.\nLi diuen ‘Momo’. D’on ve?\nEra un sobrenom que li van posar al meu pare [Jordi] quan jugava a l’Adepaf i ara tothom em coneix així.\nJugant pocs minuts, els entrenaments són clau en la progressió d’un jugador?\nSí. És on tinc l’oportunitat de demostrar el meu joc. El meu rol ja sé quin és, ajudar i donar descans als companys si cal. Haig d’aprofitar els entrenaments al màxim, i no només això. Faig les hores extres que puc, abans i després de començar l’entrenament i altres estones que trobo.\nUna de les meves mancances és el tir exterior. Hi tinc poca confiança i en els entrenaments Carles Marco insisteix que no em talli. Com que ell també jugava de base, també em demana que mani en cada jugada.\nLa pandèmia ha capgirat els plans previstos?\nSí. Havia de jugar en el vinculat, el Sant Narcís, i entrenar-me amb el Girona, però totes les categories a Catalunya estan aturades i he tingut la sort d’integrar-me en la dinàmica del primer equip, on m’han acceptat molt bé.\nCom estan els jugadors del Sant Narcís o altres companys i amics que no poden jugar?\nDesanimats i frustrats perquè no poden fer la cosa que els agrada. Estan contents per mi, però és una llàstima tot el que està passant perquè ells el que volen és competir.\nEntenc que jugar a la LEB Or sense gent a Fontajau també és trist.\nA Castelló vam tenir una sensació estranya perquè hi havia 150 aficionats i nosaltres no en podem tenir cap. Ens hi hem d’acostumar, però no és fàcil.\nPer a Marc Gasol pujar jugadors del planter és un dels grans objectius. Quina relació hi té?\nJa de petit, quan em veia, venia a parlar amb i em preguntava sempre com estava. Ara en el primer equip, quan ha vingut a entrenar amb nosaltres, m’ha donat molts consells de coses que ha viscut a l’NBA, per exemple el rol que tenen els joves en els equips professionals.\nCom és que l’equip té un rendiment tan irregular?\nÉs cert que no vam començar del tot bé, però abans del partit contra el Múrcia ja vam enllaçar jornades d’entrenaments moltes bones, amb més ritme, millors sensacions i a més duresa. Vèiem que anàvem pel bon camí, però va arribar l’aturada pel confinament, la lesió de l’Àlex, la marxa de l’Aleix Font i l’arribada del Kári. Ha estat com començar de zero un altre cop, però estem treballant bé, com es va veure en la victòria contra el Castelló, que és el líder.\nMantenen l’objectiu de jugar en el grup de l’ascens?\nSí, és clar. Tenim tres partits ajornats i si els guanyem estarem pràcticament en la cinquena posició. Haurem de veure els resultats dels altres equips, però encara queda molta lliga. Però tenim clar que volem jugar en el grup de dalt.\nAlgun jugador de la plantilla l’ha sorprès?\nRecordo que quan el meu pare era entrenador al Sant Narcís a la copa Catalunya tenia 15 anys i anava a veure els partits. En el Sant Cugat hi jugava Cosialls i el canvi que ha fet en tres anys per adaptar-se a la LEB Or és brutal. També m’agrada molt el caràcter d’en Dani Garcia. No el coneixia i ara és una persona amb la qual tinc molta afinitat, també perquè és un estil de base que m’agrada molt i m’agradaria seguir una trajectòria com la seva.\nL'Esportiu. Girona 14-01-2021, Pàgina 6


Diàleg entre l'escriptora i els lectors i lectores joves 2018: Només una nina\nNomés una nina\nEren les cinc de la matinada quan l’aviació nacional començà a bombardejar Tales. Un gran soroll va sonar al pic del Monti. De cop s’alça espantada, va guaitar per la finestra que donava a la muntanya, i com si de focs artificials es tractara, l’artilleria nacional esclatava contra les defenses republicanes, ubicades, pel que es va passar a anomenar, Front de la Serra Espada.\nTota la família es despertà sobresaltada, adonant-se que l’artilleria s’apropava al poble, i ràpidament anaren agafant roba, menjar, matalassos... tot el que per a ells resultava necessari. Enmig de tot el tràfec ella decidí agafar el seu objecte més volgut, la seua nina de cartró, l’únic joguet del que podia gaudir i que més s’estimava. Mig d’amagat van fugir cap als afores del poble, pensant que allí no caurien bombes. Després d’una estona caminant entre soldats republicans, una gran explosió es sentí molt a prop, decidiren córrer a una casa de llaurador que tenien al Barranc d’Ain.\nPassada la nit, continuaren les explosions, i decidiren fugir cap a Sogorb amb els soldats republicans que estaven de retirada Pel camí van anar lliurant-se poc a poc de la gran majoria dels objectes que havien agafat abans d’eixir de casa. Una vegada en Sogorb van trobar amb més gent del poble, que com ells havien decidit fugir. Passats uns dies a Segorbe, foren evacuats cap a Valencia amb un camió militar, ja que allí no eren constants els bombardejos.\nUna vegada a València, la nena s’adonà que ella havia perdut el seu objecte més volgut, la nina. Durant eixos dies, mentre els majors es preocupaven per la situació, ella , que només tenia cinc anys, no feia més que plorar i preguntar-se per la nina. Mentrestant la vida seguia al carrer Russafa, on la família fou reallotjada en una casa d’uns desconeguts, que fugiren d’alli per la guerra. Poc a poc es van trobant amb coneguts del poble. Quina seria la sorpresa quan van vore a una coneguda del poble que no tenia braços, ja que fou ferida en aquella gran explosió que van sentir quan fugien per la muntanya. La bomba que caigué va matar a alguns veïns del poble i al seu fill que ella portava als seus braços.\nPoc a poc es van fer a la vida en Valencia. Son pare treballava a uns camps a la part de darrere del carrer Russafa. Allí en un soterrani tenien a un capellà amagat, ja que els revolucionaris republicans els perseguien per matar-los . Els bombardejos queien de tant en tant sobre Valencia, però ací al contrari que a Tales,sí que hi havia refugis antiaeris. El més proper es trobava situat a la plaça Emilio Castelar, actualment plaça de l’Ajuntament.\nDesprés de nou mesos a Valencia, finalitzà la guerra, i decidiren deixar la vida de València, per tornar cap a Tales i refer la vida, on la van deixar la nit que les bombes il·luminaren el poble. Eixiren de Valencia amb un carro tirat per mules.En ell transportaven, apart de persones, conills i gallines. Una vegada arribaren al poble, no era com l’última vegada que el van vore. La majoria de les cases eren saquejades o derruïdes per les bombes, i quan arribaren a l’antiga casa se n’adonaren que un projectil havia caigut dins, i s’adonaren, que si no hagueren fugit, possiblement ara no estaria contant aquesta història.\nDesprés d’uns anys passejant pels cèntrics carres de València, en un antiquari del carrer Colom trobà, una nina idèntica a la que va perdre aquella nit. Fou una alegria molt gran per a ella tornar a trobar-la... Per a ella la guerra acabà aquell dia. Han passat els anys i aquella xiqueta que tenia cinc anys ara en té huitanta , i encara, desprès de setanta cinc anys, aquella xiqueta encara recorda la nina que va perdre aquella nit.\nCARLES LLORENS (IES PROFESSOR BROCH I LLOP)\nPublicat per Ximo Beltran a 6:26


Tercera campanya d'excavacions arqueològiques a Puiggraciós | ELS CINGLES DE BERTÍ\n3ª campanya al Jaciment de Puiggraciós\nL'arqueòleg del Museu de Granollers, Marc Guàrdia, ha tornat amb el seu equip per conèixer en profunditat la vida defensiva del món iber.\nAquest mes de setembre, el Museu de Granollers impulsa l'excavació del poblat ibèric de Puiggraciós, amb la col·laboració dels Ajuntaments de Bigues i Riells del Fai i el de Figaró-Montmany. El jaciment forma part dels termes municipals de Bigues i Riells del Fai, Figaró-Montmany i l'Ametlla del Vallès.\nDes d'aleshores no s'havia tornat a intervenir, de manera controlada, en el jaciment. El Museu de Granollers du a terme un projecte de recerca arqueològica anomenat «Territori de Lauro. Vertebració econòmica i territorial de la Laietània Nord en època ibèrica», que comprèn també l'excavació del poblat ibèric del Puig del Castell de Samalús, i la revisió del material ibèric del fons del Museu.\nJesús Cano, regidor de Patrimoni de Bigues i Riells del Fai, ha destacat la perseverança de la investigació: “Després d'una primera campanya de descoberta i d'una segona, marcada per les limitacions de la pandèmia, s'han obtingut uns resultats extraordinaris. El fet que ara hi hagi una tercera campanya demostra que estem davant d'un projecte arqueològic plenament consolidat i molt potent, el qual estem molt contents haver pogut impulsar des del primer moment. Estem molt il·lusionats de poder-hi continuar col·laborant“. Per la seva part, l'Ajuntament de Figaró-Montmany ha expressat el seu desig d’implicar-se en aquest nou projecte i la segona tinent d'alcaldia, Emma Muixí, ha volgut emfasitzar la intenció de “donar suport als treballs“ i “un major grau de col·laboració en les pròximes campanyes“.\nLa descoberta tot just comença, primer cal una gran tasca de delimitació superficial, imprescindible per planejar les futures directrius de la recerca. Més endavant, es podran conèixer les característiques urbanes i econòmiques del poblat de Puiggraciós. Tot i així, l'equip ja suposa que el poblat hauria tingut una extensió mitjana, en comparació amb els assentaments de la zona, d'unes 1,5 hectàrees. El col·lectiu expert també pensa que Puiggraciós va tenir un paper rellevant pel que fa al control territorial del pas del Congost, via de penetració natural del Vallès a la Plana de Vic. Aquest és el pas del territori de la tribu dels Laietans al territori de la tribu dels Ausetans.\nFonts: Museu de Granollers, Ajuntament de Bigues i Riells del Fai i Ajuntament de Figaró-Montmany.\nPublicat per Jesús Cano Sánchez a 10/05/2021\nDe què va? Bigues, L'Ametlla del Vallès, Montmany, Patrimoni arqueològic, Puiggraciós\nAlpes, Neuchâtel (Suisse)\nSerra de can Magre, Sant Quirze Safaja (el Moianès)\n1994 Annus horribilis Aiguafreda Balenyà Barroc Bertí Bigues BTT Castellcir Castells Centelles Cim d'Aligues Cims Cinema Cingles del Perer Climatologia Collsuspina Congost El Figaró Els Sots Feréstecs Espeleologia Esports Eugeni Xammar Fauna Flaixos d'una cinglera Flora Forn d'Obra Duran Francesc Maspons i Anglasell Fundació Maurí Geologia Gòtic Granollers Graus Història Hotel Molí de la Torre Incendis Informació general Jornades Europees de Patrimoni L'Abella L'Ametlla del Vallès La Garriga La Trona Literatura Llegendes Lliçà d'Amunt Màrius Torres Masies Memòria històrica Mitjans de transport Moià Moianès Montmany Música Notícies Omnium Cultural Paisatge favorit Patrimoni arqueològic Patrimoni industrial Patrimoni militar Patrimoni natural Patrimoni popular Patrimoni religiós PEIN Personatges Pla de la Garga Poblacions Poues de glaç Puiggraciós Remuntada del Tenes Riells del Fai Riuades Rius Romànic Rossinyol Sant Feliu de Codines Sant Martí de Centelles Sant Miquel del Fai Sant Quirze Safaja Santa Eulàlia de Ronçana Senderisme Sot del Bac Tagamanent Televisió Tenes Transhumància Vall Roja Valldeneu Vallderrós Vic