President Torra: això dels Mossos és intolerable I Editorial de Vicent Partal\nEm direu que manifestar-vos i ser al costat dels represaliats no és pas la tasca d’un president. Però vós, que vàreu acceptar de ser president en un moment en què tanta gent no s’atrevia a fer-ho, sabeu perfectament que no sou pas un president més, com els altres. Us ha tocat de ser president en un moment d’una repressió desbocada, que apunta precisament la gent més propera a vós i que té la intenció de frenar el projecte que compartiu, el de la independència. Allò que estigueu obligats a fer legalment és una cosa. Però políticament podeu fer molt més que no feu, no en tinc cap dubte. Podeu agafar la bandera de la lluita contra la repressió i capgirar, amb el vostre exemple, l’agressió contra els ciutadans en una denúncia. Amb la vostra presència al carrer al seu costat, amb les vostres paraules denunciant amb contundència tots i cadascun dels casos que passen i també, ni que siga fins a un cert punt, amb les vostres ordres. Els Mossos han d’obeir els jutges, però poden limitar-se a obeir-los o extralimitar-se. I el matís depèn molt de les ordres que reben, de l’atmosfera social en què es mouen, de la sensació que tinguen de fer-ho bé o malament.\nAixò que passa aquestes darreres hores, president Torra, és intolerable. I el govern, un govern independentista com el que vós presidiu, no pot restar impotent davant una agressió d’aquest volum. Si administrativament esteu lligats de mans, políticament no ho esteu pas. Teniu la vostra veu i el vostre dret de ser al carrer al costat de la ciutadania. I les mateixes detencions, les mateixes, tindrien tot un altre caire si la vostra prioritat fos deixar clar en tot moment, en directe i sense intermediaris, la solidaritat amb els detinguts i la denúncia de l’autoritarisme judicial espanyol, d’aquest autoritarisme espanyol que també patiu. Però, president, no pot ser que no passe res.\n01.08.2019 | 22:26\nVaig llegir fa molt que a les creuades, els guerrers embarcaven en vaixells molt malmesos que podien naufragar, i que es clar, que se veien malament. Crec que el rei Ricard cor de Lleó va embarcar a una nau bastant malmesa, i els seus consellers li van aconsellar que ho fes en una altra. Els va contestar, que si volia donar valentia als soldats, havia d’anar amb ells.\nMolt encertat text de suport, coratge i ajuda, als que denuncien les injustícies i són empresonats per denunciar-les, i que necessiten tot el suport de les persones honestes i justes, de tot el poble, i especialment dels líders o governants.\nCap llei podrà res contra tot un poble.\nEm solidaritzo totalment amb aquest editorial. Cal que el President i els Mossos es posin al costat de la gent.\n01.08.2019 | 22:53\nEstem en un moment de màxima repressió, crec que el president Torra hauria de dir alguna cosa pero ,els partits independentistes haurien d’estar al seu costat i no intentan buscar lloc per estar preparats per unes noves eleccions.\nEls catalans, al llarg de la història sempre ens hem perdut per falta d’unitat i ara anem pel mateix camí.\nDissortadament tenim l’enemic dintre mateix dels nostres moviment i en els propis mossos, crec que els polítics haurien de intentar veure l’enemic real.\nTots volen dirigir la república, segons els seus punt de vista,( dreta, esquerra, centra), Senyors, o be es posen d’acord o el que dirigirem, entre tots serà la davallada cap el final d’un somni.\n01.08.2019 | 22:55\nEns volen immobilitzats, aquestes sentències són de càstig, no només per ells sinó per tots nosaltres, podia haver estat jo que també hi era. Ens volen atemorits, tenen dissenyada una estratègia que no és nova, és la que fan servir les dictadures. No caiguem en la trampa. Molts ànims!\nPer tenir Mossos que actuen igual que la PN i la GC, no calia tenir Mossos, quant llegeixes que n’hi han pagats per Madrid per espiar al mateix cos de Mossos, quant escoltes dir a un Mosso….”La república no existe..idiota”, o altres coses per l’estil, es que el ex consellers Saura i Espadaler varen obrir massa las portes d’entrada al cos, per no fer una policia nova i nostre, si no simplement un canvi de uniforme. Com es pot solucionar això Sr. Buch?\n01.08.2019 | 23:10\nEstic d’acord amb el que dieu. Anem rebent clatallades i sembla que no passi res.Si no ens espavilem perdrem tots els drets que tant costa aconseguí\n01.08.2019 | 23:12\nVagi per endevant tot el meu suport al President Torra, amb tot trobo molt encertada l,editorial, no se com s,ha de fer pero els politics i la gent en general ens estem prenen la repressio amb molta tranquilitat. Ens hi estem acostuman? Seria terrible.\nUna pregunta al mon politic, que ha callat, li semblan be les multes al President?\n01.08.2019 | 23:15\nEstà bé exigir al President que faci alguna cosa, però s’ha d’exigir també a molta més gent. Començant per tots els partits que es considerin demòcrates. Contra l’Estat repressor hi hauriem de ser tots, inclòs el PSC, malgrat la seva deriva dels darrers anys. Sino, no ens en sortirem. La dreta ocupa poder i el fa servir. Li hem de prendre aquest poder, ara ja és molt urgent.\n01.08.2019 | 23:26\n01.08.2019 | 23:32\nNo es el govern de la Generalitat, es el govern col.laboracionista de Vichy.\n01.08.2019 | 23:34\nEs vergonyós aquesta sensació, i per a dir-ho clarament “evidència” punyent i desvergonyida, d’algunes de les nostres institucions que es comporten indecentment actuant com si els seus interessos estessin per damunt dels de la nació catalana. Ja seria hora que des del govern es dones un bon cop de puny damunt de la taula per acabar d’una vegada per totes amb aquest xantatge que des d’algun partit es fa contra la unitat i eficàcia del govern de Catalunya amb l’excusa de la instrumentalització del respecte i la solidaritat ambels PRESOS POLITICS, dels quals es serveix la mala llet ñola per incordiar, amenaçar i intentar desmoralitzar els catalans.\nJo crec que podría ser úti que de de VilaWeb hi hagués una entrada o es podés signar aquest clam del Sr . Partal al President, i es recollíssin totes les signatures per enviar-les a la Generalitat.\n01.08.2019 | 23:38\nMoltes gràcies per l’editorial Vicent.\n01.08.2019 | 23:51\nBen vist Director, els valencianets del nord creien tenir la clau de la cleda i ara van esparverats. Els catalanets del sud fa massa que sabem el pinso que ens donen. En som prou a la Granja per fer un Orwell, diga el que diga el CEO! Prou de servilisme, si us plau.\n01.08.2019 | 23:53\nEstic totalment d’acord en que el senyor Torra tindria que posar la brama al cel en defensa dels ciutadans, però no sols ell, al seu costat hauria d’estar la segona autoritat de Catalunya el senyor Torrent i el senyor Buch i el senyor Costa el senyor Aragones i també el senyor Albert Rierra.\nI que pete per a allà on pete. O es que els ciutadans ens hem quedad sols demanant la llibertat ? I els senyors de l’ANC on son ? I altres organitzacions, on son ? Tots muts i a la gavia ? Aixì anem molt “torts”, com diem per aquí abaix.\n01.08.2019 | 23:57\nEstic d’acord en que aquesta situació és intolerablebi ja fa masses dies que ho diem. Però tampoc veig la sortida.\nEl que està clar és que el govern de la Generalitat és un govern titella, no només el seu President.\nCom en el cas de la intervenció econòmica, els polítics fallen en no dir clarament el que està passant: que és el govern de Madrid a través de l’aparell judicial qui de veritat mana a Catalunya. I tot el “govern efectiu” està al seu servei, per por, perquè són uns infiltrats o per voler donar una falsa sensació de seguretat a la gent. El President Torra també és un hostatge. De Madrid i del propi govern. Que no pugui controlar el que passa al govern no és només un impediment administratiu, com diu Partal, és un impediment polític, per què el president està sol.\n02.08.2019 | 00:08\nTens tota la raó, amic Vicent. Es intolerable que el Govern jugui contra el poble d’aquesta manera. I posats ja a criticar, potser que la Sra Paluzie restructuri tota l’acció del 11-S perqué\ns’enfronta a un fracàs total amb ‘Manis Kumbaiá’\nSrs, per reinstaurar la democràcia a Ukraïna(amb un govern titella del Kremlin) van ser necessaris 5 mesos a la Pça Maiden i no sé quants morts els darrers dies\n02.08.2019 | 01:45\nPer a ser President de la Generalitat no n’hi ha prou en ser intel·ligent i una bona persona, i molt menys en situacions com la que vivim, tant estrafalaries.\n02.08.2019 | 05:51\nCal no oblidar que l’estat natural de Castella és la monarquia absoluta. Ara, en diríem feixisme monolític i intolerant. I Espanya és el nom comercial de Castella.\n02.08.2019 | 06:14\nD’acord amb l’editorial. Salut.\nParafrasejant les paraules del nostre director Partal abans de l’1-O, “sense Mossos no hi ha independència”, entre altres condicions. Doncs bé, sembla ser que ens comencem a adonar (ja era hora!) que no tan sols no els tenim a favor, sino que juguen al camp de l’adversari repressor. No sé si només amb accions”polítiques” n’hi haurà prou.\nUna nova editorial Vicent clara i rotunda. Pocs mitjans (TV3 on ets ? ), VIla Web sí, van donar ressó a aquesta esperpèntica, injusta i vergonyosa situació que es va viure el 31/7. Com en els temps mes foscos del franquisme. La vostra entrevista a la Laia i en Lluís és de lectura obligatòria per a tothom perque reflecteix exactment el moment repressiu en que ens trobem i tanta gent anònima està patint. Ni tan sols els partits, dits independedentistes, se’n fan ressó. Es té la sensació que hi han represaliats de matrícula i després els suspesos i aprovats per poc. Estem entrant en una espiral perillosa si es comença a encausar per pertinença a organitzacions criminals i/o es deixen a mossos a actuar com ho estan fent, i no s’hi val l’excusa de policia judicial, perque en molts casos no és així. Ens diuen que apretem i a continuació ens trenquen la nostra vida familiar, professional i lliure. President, consellers, i si feu un cop de timó d’una vegada per totes ?\n02.08.2019 | 07:33\nPeró cal replentejar-nos si val la pena tenir els mossos, si actuen contra nosaltres i ha sobre els paguem amb els nostres impostos.\nI, sobretot, si a la Ciutat de la Justícia hi hagués hagut un grup de fatxes manifestant-se, en comptes d’un grup de catalans independentistes, els Mossos no solament no els haurien provocat, sinó que els haurien defensat. Aquesta és la punyetera realitat del nostre país.\n02.08.2019 | 07:56\nAfegiria a l exigència d investigació interna i depuració d aquells elements que han actuat com a talps pagats o no per l exterior. No poden seguir formant part quintacolumnistes que a més prevariquen.\nPer a quan explicacions i expulsions?\n02.08.2019 | 07:59\nDavant de fets com aquests, potser caldrà començar a assumir que hem fet tard per enèsima vegada. L’ocupació de l’enemic no és un fet natural, sinó un fet completament artificial i estudiat minuciosament. Des de fa tres-cents anys ha estat continua i nosaltres els catalans l’hem anat permetent. S’ha anat infiltrant “sin que se note el cuidado”, tant en l’àmbit institucional com en l’àmbit personal i familiar i sovint ha estat aplaudit per nosaltres, contents de ser tan generosos. Un enemic té escrit amb foc a l’ADN la dominació, no pas la cooperació ni l’enteniment d’altres idees, ni molt menys cap canvi, i per això no deixa de sorprendre’ns la sistemàtica reacció violenta de persones que consideràvem nostres i que hem situat a dalt de tot, que amb una mínima pressió, resulta que no ho són. Són els que anomenem botiflers, i el cert és que no ho són ben bé, ja que només han fet una regressió al seu origen. En realitat, pas a pas, resulta que lo del Conseller Saura d’infiltrar els Mossos amb una entrada massiva d’enemics, no va ser un fet momentani, sinó que ha estat una tècnica constant i progressiva fins que han dominat tot el cos, i que tots hem anat acceptant mentre hem continuat ferventment en la processió del lliri a la mà. Exclamar-nos ara perquè ens ho han pres tot, no serveix de gran cosa. Hi ha fins i tot Consellers del nostre Govern que estan jugant a la contra, mentre nosaltres ens planyem cada dia, però ni ens plantegem seriosament deixar de treballar per a l’enemic cada dia de les nostres vides i fer una vaga general indefinida com faria com a mínim qualsevol altra societat oprimida i amenaçada de mort del món. Preferim deixar-nos caure un darrere l’altre amb la vana esperança que a nosaltres no ens tocarà i amb un argument absurd per la seva inoperància del que ja no hauríem d’esperar-ne res ni un moment més: Són cruels i tirans, sí, i volen abolir-nos del món, també. És així, i cal estar-ne segurs i actuar contundentment si realment volem arribar a ser lliures. Si no és així, deixem de fer el panoli.\nSembla que el President Torra estigui cansat de ser president o de la patuleia de sàtrapes i traïdors que l’envolten.\nEll no és polític.\nI sí, s’hauria de creure que ÉS el President d’un país i lligar curt a personatges com Aragonès i Buch.\nEl poble que l’ha recolzat és qui ho pateix.\n02.08.2019 | 08:16\nProhibit manifestar-se al carrer.\nDesprés serà prohibit opinar públicament.\nTotalment d’acord. El president Torra té les mans molt lligades però podria haver donat mostres de suport. Mínim unes declaracions.\nEl que no tinc gens clar és qui pot marcar la frontera entre els límits i els extralímits a Mossos. Hi ha massa de tot allà dins! Hi faria falta una bona mà d’expedients!\nNO FEM NORMAL EL ZEL REPRESSIU DELS MOSSOS\nL’editorial té un format de carta adreçada al President Torra com màxima autoritat del país. La defensa dels ciutadans del país és tasca fonamental de la Generalitat. La contradicció entre un govern autonòmic segrestat pel 155 i una majoria parlamentària independentista fa difícil de resoldre la dependència jeràrquica dels mossos. Políticament no hi hauria d’haver dubte.\nL’obediència dels mossos és la línia vermella que separa una legalitat espanyola de la democràtica catalana. Obediència o desobediència. La carta d’en Vicent és prou comprensiva de la difícil situació repressiva del país. Però a la vegada amb una contundent elegància apel·la a la defensa de la ciutadania.\nQue la repressió no se’ns faci una crosta suportable.\nSituació delicada. La repressió va sent insoportable i inabastable cada día que pasa más. No té assessors que acompanyen el President?\nA l’editorial li veig un punt de sutilesa cap a presionar al President Torra. Potser alguns comentaris estan més ben enfocats, en el sentit de que es un tema a solucionar per part de tot el Govern.\nÉs a dir, sembla que, per tots els costats, es vol remar cap a unes noves eleccions autonómiques i així asaltar el poder per part de partits mooolt poc independentistes i acabar amb el moviment de llibertat liderat des de Waterloo o de la Crida, com es vulgui dir.\nAllò de qui vigila al vigilant, a vegades se’m fa palpable. Retorno a la lectura del comentari d’en Pep Agulló a l’editorial d’ahir. Ep, i potser vaig errat.¡¡\nMai m’han caigut be ni he felicitat per rés als Mossos, i sempre he estat pensant precisament amb el que comenta l’Albert Miret. L’inepta i pocavergonya de l’ex-conseller Saura va ser el causant de l’infiltració d’espanyols, avui situats a llocs clau. Saura, ladona i tota la tribu del tripartit, fins i tot el cambrer de la Costa Brava, avui entrevistat, senyor Puigcercós. Quina peça¡¡¡\nSi ben aviat podem asolir la independencia, ens caldrá reflexionar sobre que hem fem dels MOSSOS, realment el seu comportament es el que ens mereixem amb les circunstancies actuals, hem de fer una neteja ben feta dels que no estan per el que s’ha d’estar, depurar caps que en l’actualitat manen davant dels MOSSOS i dirigits per MADRID , hem d’eliminar el cos i deixar-lo només testimonial, o que hem de fer, perque avui día ja es veu quin es el seu taranna i aixó no ens u podem permetre.\nProblema molt delicat. Cal trobar un equilibri.\nMolt d’acord en el que diu l’Anna Casacuberta. Jo també em solidaritzo totalment amb aquest editorial. Cal que el President i els Mossos es posin al costat de la gent\nSe m’ha posat la pell de gallina, llegint aquest article. No crec que es pugui dir més alt ni més clar. Totalment d’acord, Vicent Partal. A veure, ara, si els mossos continuaran sent com la PN O GC, o es moderaran com les persones\nSí! I potser això:\n@QuimTorraiPla. Tots els exguàrdiacivils i expolicies estatals, infaustament incorporats als Mossos d’Esquadra durant el pujolisme i hostils a la Generalitat i a Catalunya, haurien de ser expedientats per excessos i expulsats del cos al cap de dues o tres reincidències.\nHavia entès que els agents acusadors de Laia i Lluís eren guàrdia urbana però tant se val. Una policia democràtica ha de servir el ciutadà i ser fidel al país i no ficar més zel del precís acatant objectius espuris i repressius o alçant falsos testimonis. Massa cossos policial tallats a més pel mateix patró del grisos i els socials als que cap transició va passar comptes ni depurar, ans pel contrari, va condecorar. Un canvi de color no fa una policia democràtica, ni un canvi de cos o de nomenclatura. El problema de fons és el de sempre: un estat supremacista castellà imposa son model uniforme a tothom. Crèiem que era cosa de Franco però els seus epígons no volen canviar.\nConfio en el president Torra però l’estat espanyol va començar fa tres segles un procés d’aniquilació genocida de Catalunya.\nAra, España sap que té l’oportunitat de fer-nos més mal que mai..\nTorra ho tindrà molt difícil perquè el rei, els militars, FAES , PP, socialistes com Iceta, Borrell i molts altres saben millor que nosaltres que tenen una oportunitat d’or d’aniquilar qualsevol vestigi de la Catalunya històrica que tenia les seves lleis i els seus governants.\nMolts dels nostres, veïns i coneguts, ja desconfien dels independentistes. Van veient que els del 155 potser tenien raó quan els deien que la llibertat era una cosa IMPOSSIBLE.\nRepeteixo que el president Torra, (també Puigdemont i Jonqueras) faran allò que creguin que han de fer per la nostra castigada Nació.\nPerò no veig quines coses poden fer sense ser cruelment castigats.\nNo puc dir allò de ‘tot està perdut’.\nPerò la situació és extrema tot i els votants del primer d’octubre. I la repressió ara ja és sistemàtica.\nAquest editorial és un cas clar de per què estic cada cop més en desacord amb la línia editorial del Vilaweb. El problema que planteja és ben real: els mossos estan fent de policia judicial per a executar unes ordres judicials esbiaixades, injustes I que no ens agraden, i en alguns casos sembla clar que també ho fan de grat. Escriure un editorial culpant-ne específicament el President Torra (però no el vicepresident Aragonès, com si ERC no hi tingués res a veure) sense ser capaç de proposal ni una sola linia d’acció possible (per ben petita que fos) per a que el President Torra pugui actuar en resposta a aquest problema del que el culpeu tant obertament, això és demagògia – pel mateix preu se’l podría acusar del canvi climàtic o de la caiguda de la borsa. Precisament el President Torra ha estat el més crític, repetides vegades, amb les actuacions desproporcionades dels mossos, mentre el seu vicepresident I tants d’altres miraven a un altre costat, i probablement el recent canvi a la cúpula dels mossos (que aquest editorial inexplicablement no esmenta per res) hagi estat precisament un intento de resoldre aquest problema – que és molt complexe, perquè els mossos no tenen més remei que executar les ordres dels jutges, i que ho facin amb més o menys entusiasme té a veure amb les seves preferències personals i amb l’ambient general que es respiri al cos, una cosa que no es canvia d’avui per demà (molt encertat el comentari d’un altre lector que diu que la majoria dels mossos de perfil “unionista” van entrar-hi durant el tripartit – això, per cert, tampoc no ho esmenta pas l’editorial d’avui).\nCompareu ara el to d’aquest editorial que esmenta tan clarament al President Torra (que és de JxC) per a criticar-lo amb l’article equidistant de l’Andreu Barnils (que avui precisament contesta molt encertadament en Jordi Sánchez) indicant que creia que tots els presos estaven pressionant els seus partits per a negociar l’indult quan tota l’evidència (incloent l’abstenció innecessària i gratuïta d’ERC a l’última votació d’investidura) indica que aquest no és el cas pel que fa a JxC, i crec que tindreu la imatge complerta: quan es pot criticar JxC es fa sense contemplacions, quan és ERC s’hi passa més de puntetes o es culpen els polítics en general.\nPer tot el respecte i l’admiració que mereix Vilaweb, per tots els anys que ens ha donat informació objectiva i amb una perspectiva força més internacional que altres mitjans sobiranistes, m’agradaria fer un prec per a que tornessim a l’objectivitat. No sé si la veritat ens farà lliures, però sense ella no anirem mai enlloc.\nSembla bastant evident que continuem sota un 155 encobert, amb el beneplàcit dels nostres polítics que es dediquen a poca cosa més que a cobrar cada final de mes. Fa l’efecte que tot està parlat i pactat perquè tots plegats portin l’independentisme pel camí del pedregar.\nPobre Quim Torra!!! N’estic d’acord amb la contundent carta al President però n’estic al costat dels encausats sr. Partal i ara mateix tenim que donar-nos mutuo suport perque avui és un, demà son dos i poc a poc tots dins la red de mentides i farses, estem a la reserva per properes ocasions amb sentencies pioneres.. el President s’enfronta amb el rostre visible per la desobediència i al voltant tot son llops amb zel… pero está be comunicar-li allò que és evident i ens reafirma en la lluita contra la repressió vers el poble català.. en realitat tots en tenim que estar units perque a tots ens afecta menys als butiflors\nBe, sembla que seré la ovella negre o quasi. La majoria de vegades estic totalment d´acord amb el Sr. Partal i els seus punyents editorials, però aquest cop no i ho sento. Per descomptat aquesta es la meva opinió i no faré allò de dir: els catalans creiem …. (el que sigui, generalitzant) o altres expressions similars. Com dic es la meva opinió i puc estar equivocat però dic el que penso. Obvio dir que no tinc ni família ni amics al cos dels Mossos.\nEl Sr. Partal sembla que oblida que precisament si fan servir els Mossos com a policia judicial en totes les feines ingrates es precisament per aixo, per que caiguem en la trampa de anar-los criticant i posant en el mateix sac que altres cosos policials propis del Estat espanyol. D´aquesta manera anirem creant una animadversió cap ells constant. Em consta que hi ha mossos que son unionistes, molts de la època en que els catalans no volíem ser mossos i es van fitxar guàrdies civils i policies nacionals, i que mols de aquests gaudeixen aixafant i maltractant independentistes, però també que n´hi ha molts que son patriotes i fer aquestes coses els hi fa mal. Pero son policia judicial i no hi ha mes remei que aguantar o estar disposats a deixar els cos.\nPer altra banda, demanar al President Torra que vagi a les manifestacions al costat, molt cops, d´aquells que el hi agrada enviar als Presidents a “la paperera de la historia” em sembla massa. Primer per que el xiularien mes a ell que aquells contra els quals es manifesten. I dic xiular per ser moderat. Segon per que no estic d´acord amb certs actes de protesta violents i maldestres que tan sols fan que propiciar la repressió, i aixo si que no ho dic jo sol, d´altres mes entesos ho han dit. Es a dir no estic d´acord en que el meu President es faci còmplice de certes actuacions violentes. Aixi de clar.\nPel que serveix, potser ja ha arribat l’hora de posar un forrellat a la portà del Parlament. Els diners, El Mossos i TV3 estan a la pràctica sota el 155. Qualsevol llei del parlament que vagi més enllà d’apovar la quantitat de rotlles de paper higiènic que cal posar als serveis públics, és suspesa pels comissaris polítics del TC.\nA banda dels sous dels diputats, Per què volem el Parlament?\nSé que no és gens correcte escriure aquí havent llegit només el títol de l’editorial.\nPerò en descàrrec meu, aquest editorial, aquest títol, aquest motiu i aquest contingut s’han repetit ja masses vegades.\nNo és intolerable només això dels Mossos: són intolerables els Mossos i, sobretot, és intolerable el Govern de la Generalitat. Sencer. No només Buch, a qui ja coneixem molt bé des de fa molts mesos i que ell sol desqualifica tota -TOTA- l’acció d’aquest Govern (suposant que hi hagués alguna acció, a part de fomentar la repressió).\nÉs intolerable un President de la Generalitat mentider, submís i incapaç de complir la seva pròpia paraula d’intervenir als Mossos si no es posava remei a les seves accions des de dins.\nÉs intolerable aquest Govern de titelles i es intolerable que els vots independentistes que van guanyar el 21-D s’utilitzin per intentar destruir l’independentisme.\n02.08.2019 | 13:24\nA les enquestes tornen a donar ERC el partit guanyador, i això passa amb l’ajuda de tots els mitjans, començant per TV3 i acabant….. ai las! per Vilaweb.\n02.08.2019 | 13:44\nDesprés de llegir l’editorial tres vegades, jo tampoc sé què pot fer el President. Com tampoc sé què podem fer nosaltres , quina acció es podria fer que realment signifiqués alguna cosa. Estaria bé tal com recomana en Vicent que defensés més a la gent i a la llibertat d’expressió , que em sembla que ja fa tant com pot.\n02.08.2019 | 14:56\nGracies al tripartit de infausta memoria, dins dels mossos hi ha GC i PN a dojo.\nFins que no els fotem fora estarem ajupits.\nAquesta gentusa nomes son aqui perque cobreven mes que en els seus cossos, sel’s en refot Catalunya i els catalans i la nistra cultura.\nAl pitu carrer amb ells, i si csl a HOSTIES, colla de fills de puta.\nSi bé és cert que hem de denunciar constantment la repressió, d’acord amb l’editorial per tant, no comparteixo del tot les formes. M’explico: el President ha de representar al poble i donar-l’hi soport? Sí. Te el President el recolzament necessari per fer alguna cosa efectiva? No. Desde el minut zero, com a president accidental representant del President legítim Puigdemont, no és que no tingui els soports que caldríen, és que està envoltat de gent en contra. Reclamar-l’hi a ell que faci alguna cosa, be, és el President, però és com reclamar que ho faci jo (de fet trobo a faltar que l’editorial no m’ho reclami a mi, a nosaltres, a tots). El no assenyalar els directament responsables de la situació, desde Saura fins a Buch, el no anar a la rel del problema, el no mencionar la propera farsa judicial contra setanta? membres del cos de mossos desde el major mateix… No em sembla un article massa elaborat (però, be, estem de vacances…). Diu el director que no te la solució. Cert, en la situació actual no n’hi ha. No és pessimisme, a l’inrevés, veig l’oportunitat de fer net, de veure les coses clares i evitar, del tot, reproduir el sistema espanyol en la Catalunya independent, que aconseguirem segur.\nImprescindible: assimilar, interioritzar, tenir el convenciment indubtable, que el que comenta l’Albert Miret, és la realitat. A partir d’aquí anem fent. L’enemic és l’enemic, així se’l ha de reconèixer i combatre en tots els àmbits, a l’invasor se’l ha d’expulsar, pura lògica. I com a cops i a trets no volem/podem, cal intel·ligència. I d’això en tenim. L’aplicarem?\nEstic completament d’ acord amb l’ editorial, però si bé és cert que l’ actitut dels Mossos canviaria molt depenent de les circumstàncies polítiques i l’ actitud de les institucions, el poder polític del President, sería molt més gran si en comptes de deixar-lo sol en les reivindicacions desapareixent sovint del focus de la repressió, hi hagués unitat fèrria entre els partits en aquests sentit, i es poséssin rere el President per donar-li força als seus actes. Un sol home, no podrà amb tot, per més President que sigui, si els altres están massa ocupats donant-se punyalades entre sí.\n02.08.2019 | 17:22\nMolts mossos són uns venuts i xivatos de PN i GCV de policía catalana res de res pagats fondos reservats\n02.08.2019 | 17:23\nEstic plenament d’acord amb tu, Xavier Fabregat, ningú fa res ni diu res perquè em sembla que hem començat a estar atemorits, o cansats, que ve a ser igual, perquè el resultat ve a ser el mateix.\nCada vegada s’embolica més la troca, ara resulta que ni els Mossos son de fiar!\nEs pot saber en quin cony de Matrix ens trobem?\nSentint-ho molt, cada vegada veig més incompetència amb les nostres autoritats, així que només ens queda la força del poble! Però de veritat som un poble disposat a la lluita per les seves llibertats històriques?\nEns falta un lideratge fort i decidit a trencar la baralla per portar-nos a algo més que ha manifestacions festives, i sobretot pacífiques i submises.\nO sinó, millor deixar-ho corre, que es lo que acabarem fent si seguim així.\nSabotegem l’Estat, cada peu i cada grapa que tingui a casa nostra. Fem-ho i deixem de plorar.\nQue preguin els seus governants per poder asseure’s a la taula de negociació.\nReconec no creure en Torra, per la senzilla raó que diu moltes coses però llavors la Generalitat continua essent la del 155, especialment Interior sota el Conseller Buch, un Conseller que hauria d’haver dimitit ja fa almenys un any però que sembla una pila Duracell. Quan van nomenar Torra, no s’hauria d’haver nomenat Torra, s’haurien d’haver convocat eleccions. I ara tots des del carrer estem demanant eleccions, i des de la Generalitat se’ns diu que eleccions, de cap manera! I mentrestant tot segueix podrint-se. A Madrid estaran contents.


Nico Olvia | One Piece Català Wiki | Fandom\nin: Personatges femenins, Personatges morts, Personatges introduïts en un flashback,\nCapítol 392; Episodi 275\nLa Nico Olvia era la mare de la Nico Robin i una gran arqueòloga d'Ohara.\nEl cartell de crida i cerca de la Nico Olvia\nLa Nico Olvia s'assemblava a l'aparença actual de la seva filla, de moltes maneres, comparteixen els trets facials i físics gairebé idèntics, i tenia els colors dels ulls idèntics (marró en el manga i blau a l'anime). No obstant això, els cabells de l'Olvia eren blancs en lloc de negres i també eren més llargs i arrissats, i a l'anime tenia un to de pell més clara. Quan ella es va apartar d'Ohara per tal de trobar el Poneglyph, tenia els cabells més curts.\nQuan va tornar de la seva presó, lluïa un vestit completament diferent, que consisteix en una capa folrada de pell amb una samarreta blava i pantalons llargs de color verd. Al voltant de la cintura, tenia un cinturó d'or decorat amb molts adorns en forma de disc. Tenia un collaret modest amb una corda fina i tres petites perles en el seu recorregut al voltant del seu coll.\nLa Nico Olvia era molt conscient de l'hostilitat del Govern Mundial contra Ohara, i era conscient que la recerca dels Poneglyphs seria perillós. Tot i això, ella va partir, disposada a deixar que el món conegués la veritable història i els fets ocorreguts durant el Segle Buit, i va patir presó sense haver confessat, el que va demostrar a si mateixa que era una dona valenta i decidida. També va ser molt aferrada a la seva filla Robin, i la decisió de deixar-se ferit molt. No obstant això, no va perdre l'esperança i estava disposada a quedar-se enrere a l'incendi a l'Arbre de la Ciència per tal de salvar els llibres, mentre que la Robin s'anés amb en Jaguar D. Saulo, per tal de donar a la seva filla l'oportunitat de viure al màxim i que descobrís la veritable història i que pogués transmetre'la als altres.\nElla era la mare de la Nico Robin i n'estava molt, de la seva filla. No obstant això, la feina de la seva vida la va obligar a marxar i deixar la seva filla amb la seva cunyada Roji. Es va penedir de no poder-hi ser per la Robin, però va morir orgullosa d'ella per ser una dona increïble, intel·ligent, que fins i tot va poder desxifrar els Poneglyphs.\nEl marit de la Nico Olvia va morir fa molt temps abans que la història comences. L'absència d'ell en el flashback de la Robin suggereix que va morir abans que naixes, o quan ella era massa petita per recordar-lo. El germà de l'Olvia i ella no es van veure interaccionar. El seu germà va acceptar la responsabilitat de l'atenció de la Robin.\nCom arqueòloga d'Ohara, la Nico Olvia tenia les habilitats de llegir els Poneglyphs, sent així una de les poques persones amb la capacitat de descobrir la veritat sobre el Segle Buit, i la ubicació exacta de les armes antigues. Com arqueòloga, tenia un considerable coneixement de la història. S'havia demostrat ser una dona decidida: es van resistir a la presó a mans del Govern Mundial sense confessar que era d'Ohara, i amb l'ajuda d'en Saulo va ser capaç d'escapar-se i tornar a la seva terra natal. Ella també tenia una gran resistència, ja que va patir una pallissa de dos membres del CP9 i encara va ser capaç de posar-se dreta i ajudar als seus companys a moure els llibres des de l'Arbre de la Ciència a un llac proper per tal de conservar-los.\nElla també tenia una certa habilitat en manejar un rifle. Ho va fer per disparar a través de la tela de la capa de l'Spandine sense fer-li mal, però, només com una forma d'intimidar-lo.\nQuan el seu marit va morir, ella va emprendre un viatge de sis anys a la investigació dels Poneglyph juntament amb altres trenta-tres arqueòlegs. Tot i que ho considerava lamentable va haver de deixar a càrrec de la seva cunyada, la dona del seu germà: la Roji.\nL'Olvia com a presonera davant d'en Saulo\nAl final del sisè any de l'expedició, el seu vaixell va ser capturat per la Marina. Els seus col·legues van voler defensar a l' Olvia i tots van morir menys ella. Des del moment de la captura, el seu destí estava decidit. L'Olvia va ser interrogada per en Jaguar D. Saulo, i va ser empresonada. Ella es va fixar que en Saulo estava disgustat per la Justícia del Govern Mundial i va aconseguir escapar-se amb un vaixell de la Marina. Ella estava agraïda amb el gegant, però ella es va negar a perdonar a les accions que ell, o millor, la seva gent, per aturar les expedicions i matar els seus companys.\nL'Olvia i la Robin corrent per trobar-se\nEn arribar a Ohara, l'Olvia va anar a l'Arbre de la Ciència. Ella es va disculpar amb els seus companys per no haver fet l'expedició i per lo del Govern Mundial contra Ohara, però en el seu lloc va demanar disculpes per l'enviament d'ella en un viatge tan perillós, i va assenyalar que el Govern Mundial ha estat sempre en contra dels arqueòlegs, ja que sabien com llegir els Poneglyphs i com a tal, com arribar, presumiblement en possessió de les armes antigues. A mesura que se'ls advertia sobre l'amenaça que es trobaven, es va assabentar que un vaixell havia del Govern Mundial havia atracat a la riba. Ella va agafar un rifle d'un prestatge i va sortir corrent, sense saber que la seva filla Robin anava corrent per trobar-la en sentit contrari.\nLa Nico Olvia apuntant a l'Spandine\nMés tard va arribar l'Spandine, i li va disparar a la màniga de la jaqueta per intimidar-lo. El líder del CP9 li va explicar que tots els vaixells de guerra del Govern Mundial hi eren per destruir Ohara, com una advertència a tots aquells que havien investigat els Poneglyphs, i després va ordenar als seus subalterns que l'agafessin. Ella va ser detinguda. Després, va ser tirada amb els arqueòlegs, per tal d'obligar-los a mostrar la seva associació amb la dona i automàticament demostrar la seva "culpabilitat".\nDesprés de la veritat va parlar amb el Govern de la Humanitat per en Clover, i l'Olvia va ser confrontada per la Robin mentre era portada, i finalment, després de les súpliques de la Robin, va admetre la seva relació amb ella. Quan el Buster Call estava a punt de començar, l'Spandine va ordenar que se l'emportessin amb ells, però va entrar en pànic després d'haver estat gairebé directament afectat per una explosió i va sortir corrent.\nL'últim cop que l'Olvia i la Robin es van veure\nLa Nico Olvia es va quedar enrere i es va reunir finalment amb la seva filla. Ella la va abraçar i li va dir que estava molt orgullosa d'ella. A continuació, es va declarar a en Saulo que agafes a la Robin amb seguretat i li va dir a la Robin que seguís vivint, per transmetre la història als altres i viure la seva vida al màxim. Ella va ser vista per última vegada amb els altres arqueòlegs a l'Arbre del Coneixement. Com que es va cremava al voltant d'ells només pensava amb la seva filla, i va dir que era una mare. Després d'això, l'arbre va caure i ella juntament amb la resta dels arqueòlegs van morir en el foc declarat per l'Spandam.\nA l'anime japonès, comparteix la mateixa veu amb la dobladora de la Nico Robin.\nEl seu nom s'assembla a Olbia, un lloc arqueològic d'Ucraïna.\nEn una Enquesta de Fans del Japó, la Nico Olvia està classificada com el 122è personatge més popular de One Piece.


elMercadal - Diari optimista de Catalunya - La República: l’oportunitat clau pel món agrari\nDarrera modificació el Dimecres, 23 Novembre 2016 17:11\nMés en aquesta categoria: « Qui és més optimista? Aturem-ho ja, trenca el silenci! »


VÍDEO Presó per a quatre membres d'un grup especialitzat en robatoris amb força a domicilis de Terrassa | La torre del Palau\nVÍDEO Presó per a quatre membres d'un grup especialitzat en robatoris amb força a domicilis de Terrassa\nLa intervenció d'un policia fora de servei davant un comportament sospitós d'un dels detinguts va engegar la investigació\nper NacióDigital , 29 de desembre de 2019 a les 13:56 |\nEls Mossos d'Esquadra van desarticular el 18 de desembre un grup criminal responsable de 27 robatoris amb força a domicilis de Terrassa, Sant Esteve Sesrovires, Cerdanyola del Vallès, Llinars del Vallès i Tona. L'operatiu policial s'ha saldat amb la detenció de quatre dels sis membres de l'organització delictiva –quatre homes d'entre 34 i 32 anys- mentre que els altres dos haurien fugit de l'estat espanyol. Després de prestar declaració han ingressat a presó.\nLa investigació es va iniciar el 25 d'octubre, quan diversos veïns van alertar al 112 que havien vist un home amb una actitud estranya al parc comunitari d'uns dels immobles. Un agent fora de servei també la va detectar i es va apropar per identificar-lo, però aquest en veure's sorprès el va empentar i va intentar fugir del lloc. El policia, però, el va reduir fins que una patrulla va arribar i se'l va emportar detingut.\nEls policies van determinar que l'home acompanyava a unes altres dues persones que havien violentat dos pisos. Els lladres havien escalat pels balcons, havien forçat les portes exteriors i s'havien endut joies, diners i altres objectes de valor dels dos domicilis. Fruit de la investigació els agents van constatar que els tres homes formarien part d'un grup criminal integrat per sis persones, especialitzat a cometre aquest tipus de fets delictius. Només tres membres del grup es desplaçaven en vehicle fins a la zona escollida per actuar. Un feia les tasques de conductor, mentre que els altres dos vestits amb roba fosca s'amagaven a la part posterior del cotxe, per tal de no ser detectats per les càmeres de seguretat que trobessin durant el desplaçament.\nUn cop havien arribat a la zona escollida, feien una parada en una zona boscosa o aïllada dels habitatges escollits per assaltar. En aquest moment i aprofitant les últimes hores de sol del dia, les dues persones que estaven amagades als seients posteriors baixaven del vehicle per aproximar-se a peu fins als objectius. El conductor marxava i s'esperava durant hores, en una àrea allunyada del punt d'arribada, mentre els altres violentaven els domicilis.\nEl punt de recollida l'establien en un lloc diferent del d'arribada, a prop d'una via ràpida de sortida i de difícil detecció per patrulles i controls policials. Després els tres lladres, amb el botí, tornaven al seu domicili del carrer Perafita de Barcelona.\nEl mateix 18 de desembre els policies van realitzar l'entrada i escorcoll en aquest domicili. Al pis es van localitzar diferents objectes i indicis que relacionarien els arrestats amb uns altres 25 robatoris en diferents domicilis de les localitats del Vallès Occidental, Baix Llobregat i Osona. Els quatre arrestats, després d'haver passat a disposició judicial, es troben en presó provisional.\nVallès Occidental, Societat, robatoris amb força a domicilis, robatoris en domicilis, Mossos d'Esquadra


International Rink Hockey: @okcatcat : RT @jordiborras: Hola @ESdiario_com. A més de mentiders sou uns lladres. La foto és meva i el del braç alçat és falangista. Ara mate… http://bit.ly/2uSKblC\n@okcatcat : RT @jordiborras: Hola @ESdiario_com. A més de mentiders sou uns lladres. La foto és meva i el del braç alçat és falangista. Ara mate… http://bit.ly/2uSKblC\n@okcatcat : RT @jordiborras: Hola @ESdiario_com. A més de mentiders sou uns lladres. La foto és meva i el del braç alçat és falangista. Ara mate… http://bit.ly/2uSKblC (via Twitter http://twitter.com/okcatcat/status/892436332303273984)


Traducció de topònims, antropònims i alguns noms de ficció | "Found" in translation...y algo más\nTraducció de topònims, antropònims i alguns noms de ficció\njunio 5, 2013 de carmenrai\nEls criteris per a traduir topònims varien molt entre diferents entitats, institucions i manuals d’estil. De totes maneres, i de manera general, es poden agrupar en tres blocs:\nescriure el topònim amb la llengua del territori on es troba. Aquest criteri s’utilitza especialment en la traducció de guies turístiques i atles, ja que la funció d’aquests textos és que el lector conega el lloc que vol visitar i per tant ha de saber el nom que hi té per a poder trobar-lo sense cap problema quan viatge. Si es vol donar la informació del topònim de manera completa es pot escriure en les dues llengües de la següent manera:\n“Köln (Colònia)” o bé “Colònia (Köln)”.\nS’empra el nom que s’ha aprovat políticament. Si el topònim té una denominació aprovada en català s’utilitza aquesta i si només s’ha aprovat en castellà, no es tradueix. Donat el cas que un topònim tinga doble denominació (castellà i català) s’utilitza la forma de la llengua vehicular.\nPerò aquest criteri no soluciona problemes del tipus de topònims que no tenen una forma aprovada ni en castellà ni en valencià:\nTambé pot portar a contradiccions com:\nTanmateix, el DOGV (Diari Oficial de la Comunitat Valenciana), per temes polítics i jurídics, utilitza aquest criteri per denominar els municipis del País Valencià que tenen ajuntament.\nNormalment és aquest el que més s’utilitza, sobre tot en traducció. Defensa que els topònims que estan reconeguts en la llengua meta s’han d’escriure en aquesta llengua.\nQuan als exotopònims, s’ha de comprovar si hi ha diferències entre les dues llengües, de vegades una traducció literal que ens pot parèixer òbvia no ho és, per exemple:\nCosta Azul (cast.) ≠ *Costa Blava, en català és Costa Atzur.\nSempre cal comprovar en les fonts adequades la traducció d’aquest tipus de lèxic, per exemple en enciclopèdies: Enciclòpedia Catalana o en portals lingüístics com Optimot.\nUn altre problema que pot sorgir en la traducció de topònims és l’apostrofació de l’article: quan l’article forma part del topònim en la llengua meta s’escriu en minúscula:\nla Vall d’Uxò, l’Edquador.\nQuan l’article forma part del topònim en una altra llengua l’hem d’escriure en majúscula:\nLos Ángeles, El Escorial.\nUn altre cas, i aquest pertany a l’àmbit del valencià, són els articles personals en i na. El criteri oficial per a la denominació dels topònims valencians obliga a escriure l’article en majúscula: la Font d’En Carròs; mentre que la cultura i l’ortografia tradicional i popular el manté en minúscula: la Font d’en Carròs, i això porta a confusió.\nEn general no es tradueixen. Solament en casos de personatges rellevants de la història:\npersonatges de períodes clàssics o medievals: tant els reals com els literaris o mitològics: Aristòtil, Arquimedes, Àtila, Dàmocles, Èdip…\nReis i reines, prínceps i princeses, regnants o no, i els descendents directes.\nDinasties: la Casa d’Alba, Borbó…\nEmperadors: Juli Cèsar.\nPapes: Joan XXIII, Joan Pau II, Benet XVI.\nSants: sant Ignasi, santa Anna.\nQuan es tracta de la resta de noms no els traduirem.\nM’agradaria també parlar de la traducció dels noms de ficció, em pareix un tema molt interessant. En aquests casos només es tradueixen quan tenen una càrrega semàntica, quan és important entendre que signifiquen per seguir el fil de la trama o fer-lo més interessant. I aquest cas compren noms ficticis de persones, personatges, institucions, poblacions, llibres… tots els noms que es puguen inventar per formar part de la trama. Un exemple són els noms de personatges de contes, per exemple La Ventafocs (La Cenicienta). Un altre exemple molt il·lustratiu és el de la traducció de la saga Harry Potter, una serie de novel·les on els noms ficticis són molt significatius.\nEn la versió original, en anglés, del fragment que he elegit els títols del llibres que s’esmenten i els noms dels autors són jocs de paraules que tenen un significat molt relacionat amb el tema de la història:\nThe students should have a copy of each of the following:\nA History of Magis by Bathilda Bagshot\nFantastic Beasts and Where to Find Them by Newl Scamander\nThe Dark Forces: A Guide to Self-Protection by Quentin Trimble» (p. 52)\nEn la traducció al català s’ha optat per traduir els títols dels llibres i també els noms dels autors, ja que s’han construït utilitzant jocs de paraules que aporten gràcia a l’argument de la historia. En la meua opinió és una bona elecció, encara que hi ha qui opina que la traducció d’aquests noms fa que la història parega més infantil que juvenil:\nLlibre d’encanteris (nivell I), de Marina Fetillera\nTeoria de la màgia, d’Albert Xarramecu\nPocions i beuratges màgics, d’Arsènic Calze\nBèsties fantàstiques i on trobar-les, d’Ernest Salamàndric\nLes forces del mal: guia per a l’autodefensa, de Pere de Tramolar» (p.68)\nEn la traducció al castellà s’ha optat per no traduir els noms dels autors, no és una traducció incorrecta però es perd una part de la gràcia del fragment; s’ha eliminat un recurs literari i d’estil important, més encara en una historia fantàstica on s’utilitzen molts noms amb doble sentit:\nEl libro reglamentario de hechizos (clase I), Miranda Goshawk\nTeoría mágica, Adalbert Waffing\nGuía de transformación para principiantes, Emeric Swich\nMil hierbas mágicas y hongos, Phyllida Spore\nAnimales fantásticos y dónde encontrarlos, Newl Scamander\nLas fuerzas Oscuras, Una guía para la autoprotección, Quentin Trimble» (p. 62)\nEls exemples corresponen a les diferents versions de:\nRowlig, K. J. (1997): Harry Potter and the Philosopher’s Stone, London, Bloomsbury.\nRowlig, K. J. (1999): Harry Potter i la pedra filosofal, Barcelona, Empúries. Traducció de Laura Escorihuela.\nRowlig, K. J. (1999): Harry Potter y la piedra filosofal, Barcelona, Salamandra. Traducció d’Alicia Dellepiane.\nEsta entrada fue publicada en Entradas sobre traducción y etiquetada llengua catalana, traducción. Guarda el enlace permanente.\n← Traducció de locucions i frases fetes\n2 pensamientos en “Traducció de topònims, antropònims i alguns noms de ficció”\nSandra dijo:\t junio 5, 2013 en 9:27 pm\nUn dia, a la classe de traducció d’anglés a francés, vam tindre una conversa sobre la traducció d’antropònims a la literatura. El professor en proposava la traducció, però mantenint la forma, perquè si no es perd el context de l’història.\nLa veritat és que aquella solució era la que més em va agradar, ja que si, com en castellà, no traduïm, perdem part del significat i si ho fem com a l’exemple que has posat en català, perdem el context anglés de Harry Potter. Per això, si la traducció depenguera de mi, tractaria de mantindre l’exotisme de la llengua de partida amb la forma, pero al mateix temps, canviant el contingut perquè s’adapte a la cultura meta; és a dir, utilitzant terminacions de l’anglés per a les propostes del català, per exemple.\nEstà clar que aquesta és una difícil decisió, però si no ho fóra, no tindria cap gràcia ser traductor, què en penses?\nDesprés d’açò, et felicite per l’entrada. M’ha paregut molt interessant!\ncarmenrai dijo:\t junio 5, 2013 en 9:45 pm\nLa veritat és que la teua proposta em pareix mot interessant, sí que havia pensat el que tu sugereixes, que en la traducció catalana guanyem en significat però perdem part del context de la història en el lloc d’on ve, però no se m’hauria ocorregut com solucionar-ho.\nQuan pugues, no volguera llevar-te hores d’estudi si estàs d’exàmens com jo, podries posar alguns exemples en noms concrets… no ho acabe de entendre sense exemples… imaginació companya ! Tinc curiositat.\nA més és un bon exercici de traducció, no creus?


‘La Boheme’ de Pucinni retorna als Hostalets de Pierola – Viu i assaboreix el Montserratí\n‘La Boheme’ de Pucinni retorna als Hostalets de Pierola\nDesprés de la cancel·lació el passat dia 3 d’octubre, el proper divendres l’Associació per la Cultura dels Hostalets de Pierola emetrà en diferit aquesta espectacular òpera.\nEl passat dimarts, 3 d’octubre estava prevista la projecció en directe, des del Royal Opera House de Londres, de l’Òpera ‘La Boheme’ de Pucinni. Però degut als esdeveniments ocorreguts el diumenge, 1, l’organització va decidir cancel·lar l’acte.\nTot i així, ‘La Boheme’ i l’òpera tornen als Hostalets de Pierola. L’Associació per la Cultura dels Hostalets de Pierola ha decidit projectar en diferit l’obra el proper divendres, 13 d’octubre en una nova sessió gratuita i oberta a tothom a l’auditori de Cal Figueres. La sessió tindrà inici a les 20.15h.\nL’entrada ‘La Boheme’ de Pucinni retorna als Hostalets de Pierola ha aparegut primer a Ajuntament dels Hostalets de Pierola.\nPrevious Xerrada: Alerta amb les estafes!\nNext Cicle de Teatre Infantil


ELS MEUS COLORS: La Panadella. Esbossos Febrer\nLa Panadella. Esbossos Febrer\nFets amb Faber-Castell Pitt F. El dia 1 és l'esbós del diumenge. El 2 és del dimecres, que, per cert, quasi em quedo a terra, però em va fer gràcia intentar-ho, ja que és un lloc que abans tothom es parava a descansar després de passar per les corbes difícils de La Panadella. Així té el nom aquesta gasolinera.\nPublicat per M. Antònia a 23:34\nEtiquetes de comentaris: esbós, pintar del natural\nassumpta 6 de febrer de 2010, a les 0:18\nEl dibuix de la dreta amb parra inclosa és una delícia, el segon em du molts records.\nPodria comptar per centenars i uns quants llargs, les vegades que m'hi he aturat. Anys enrere era parada obligatòria tan si anavem en vehicle com en autocar, abans no arribavem a Tàrrega o a l'anar cap a Bcn. Durant molts anys, feia el trajecte setmanalment (brucs inclosos).\nCom han canviat les coses. El local, en canvi segueix pràcticament igual si no fos, que ara a la barra sempre hi ha lloc.\nPerdó per l'extensió.\nJúlia 6 de febrer de 2010, a les 6:14\nEncara té 'sabor', un clàssic de les paradetes excursionistes. Bonics dibuixos!!!!\nM. Antònia 6 de febrer de 2010, a les 11:56\njoshemari 6 de febrer de 2010, a les 17:05\nQué derroche de dibujos nos estás regalando M. Antonia!!!\nMe gustan y eso es de reporteros! Describes lo que ves y haces incluso algo de historia.\nCarme Rosanas 6 de febrer de 2010, a les 18:38\nQuin racó més bonic, el primer... dels que enamoren a primera vista!\nM. Antònia 6 de febrer de 2010, a les 23:12\nJoshemari, te has pasado.\nCarme, sí hi ha també un ficus de fulla petita molt alt, és un tros de molta ombra, ara les mandarines ja són al cistell, o menjades...\nTeresa Giménez Pous 7 de febrer de 2010, a les 9:57\nNo pares. Els dibuixos estan molt lograts i m'agraden els comentaris. Com a tots els d'una época ens porten records...\nM. Antònia 8 de febrer de 2010, a les 12:20\nTeresa, s'hi he de fer un dibuix, he d'anar algún lloc i així camino, i vaig aprenent..


Agrupament Escolta la Mulassa – Pàgina 2 – "Deixant el món una mica millor del que l'hem trobat"\nAquest cap de setmana alguns claners hem anat a la Jambarretina! Us deureu estar preguntant què és això de la Jambarretina… Ballar amb una barretina posada? Una… Read more “JAMBARRETINA 2017!”\nMai 25, 2017 Mai 25, 2017 per aelamulassa\nEl passat diumenge 7 de maig, un grup d’uns 35 pares, mares, escoltes i caps vam gaudir de la primera excursió organitzada per la Comissió de Famílies del cau.… Read more “Excursió al Clot del Cirer!”\nEl Ronyi rep les cartes!\nHola Mulassa! El Ronyi ha rebut les vostres cartes i ha vist que esteu disposats a ajudar! Però encara queda molt per fer, ajudar al Ronyi és… Read more “El Ronyi rep les cartes!”\nMai 7, 2017 per aelamulassa\nAquest passat cap de setmana vam anar a la Jamborinada, la trobada més gran mai feta a Catalunya, on ens vam reunir tots els escoltes d’arreu dels… Read more “JAMBORINADA’17”\nMai 5, 2017 Mai 5, 2017 per aelamulassa\nEl Ronyi es presenta!\nEstimada Mulassa, fins ara sempre em pensat que estàvem nosaltres sols al cau, però tot això està a punt de canviar. Perquè els claners ens hem trobat… Read more “El Ronyi es presenta!”\nMai 2, 2017 Mai 7, 2017 per aelamulassa\nCom cada any per Setmana Santa, marxem de campaments, i enguany els raiers hem anat a l’Ermita de Barrulles, a Capafonts, perduts al mig de la muntanya.… Read more “ELS RAIERS DE CAMPAMENTS PER CAPAFONTS!”\nEls llops a Lleida!\nEls Llops aquest cap de setmana hem començat l’acampada jugant per plaçes de Reus que no solem anar-hi per fer temps, agafar el tren cap a Lleida… Read more “Els llops a Lleida!”\nMarç 30, 2017 per aelamulassa\nAquest cap de setmana els follets ens hem preparat per els campaments, per fer-ho hem anat a Les Borges del Camp on hem jugat a les CAMPAOLIMIPADES.… Read more “Els follets a les Borges!”\nLa mirada crítica dels raiers!\nAquest dissabte els raiers vam sortir al carrer amb una mirada crítica per detectar espais, anuncis, aparadors, edificis que encara tenen una gran càrrega de desigualtat de… Read more “La mirada crítica dels raiers!”\nMarç 13, 2017 per aelamulassa\nAquest cap de setmana, les caps de La Mulassa hem assistit a la Trobada de Formació a Torredembarra! Han estat dues jornades intenses en les que hem… Read more “TROFO 2017!”\nfebrer 20, 2017 per aelamulassa


Comitès Ètics d’Investigació | Comitè d'Ètica Assistencial en Atenció Primària\nArxiu d'etiquetes: Comitès Ètics d’Investigació\nCONGRESO ANCEI 2018. “Los Comités de Ética de la Investi-gación: conjugando la utilidad social de la investigación, los cambios normativos y las nuevas tecnologías”. Resum elaborat per Maria Estrella Barceló Colomer.\nPosted on 22/06/2018\tby ceaapics\nMaria Estrella Barceló Colomer, metgessa especialista en farmacologia clínica de l’Àrea del Medicament del SAP Muntanya de Barcelona de l’Institut Català de la Salut i membre del CEAAPICS, ens fa un resum del Congrés de l’Asociación Nacional de Comités … Continua llegint →\nPublicat dins de Congressos / Jornades/Seminaris, Documents d'interès\t| Etiquetat com a Comitès Ètics d'Investigació, comitès d'ètica assistencial, Congrès ANCEI 2018, investigació, Maria Estrella Barceló\t| Deixa un comentari\nConeixeu la Declaració de Taipei de l’Associació Mèdica Mundial? Quins principis ètics haurien de regir per incorporar les nostres dades a bases de dades de salut o biobancs?\nPosted on 27/06/2017\tby ceaapics\nUs fem un resum de l’article de l’ICB Digital de Almenara de Riquer S, Zapater Hernández P, Pena Pardo MA. Declaración e Taipei (Asociación Médica Mundial, octubre de 2016): Consideraciones éticas adicionales sobre las bases de datos y … Continua llegint →\nPublicat dins de Articles d'Interès, Bioètica i cinema, Documents d'interès\t| Etiquetat com a bases de dades, biobancs, Comitès Ètics d'Investigació, Consentiment informat, Declaració de Taipei, personal investigador\t| Deixa un comentari


Convocatoria per a la concessio d ajuts al pagament de l IBI d habitatges destinats a lloguer social per a l any 2018. | Iberley\nConvocatòria per a la concessió d'ajuts al pagament de l'IBI d'habitatges destinats a lloguer social per a l'any 2018. - Boletín Oficial de Barcelona de 24-05-2018\nExtracto del Decreto de 17 de mayo de 2018, por el cual se abre convocatoria para la concesión de ayudas al pago del IBI de viviendas destinadas al alquiler social para el año 2018.\nTodas las personas físicas que sean propietarias de una vivienda ubicada en el término municipal de Terrassa, alquilada dentro de la bolsa de mediación de alquiler social o con compromiso explícito a destinar la vivienda a la bolsa de mediación de alquiler social.\nMovilizar el parque de viviendas vacías o alquiladas dentro de la bolsa de mediación de alquiler social, existentes en el municipio de manera que se destinen al alquiler social con un precio inferior al 30 % según el índice medio del alquiler publicado por la Agencia de la Vivienda de Cataluña.\nBases específicas que han de regir el otorgamiento por parte del Ayuntamiento de Terrassa de ayudas al pago del Impuesto Sobre Bienes Inmuebles de viviendas destinadas al alquiler social.\n15.000,00 € .\nTerrassa, 17 de mayo de 2018 El alcalde, Alfredo Vega López\nExtracte del Decret de 17 de maig de 2018, per el que s? obre la convocatòria per a la concessió d? ajuts al pagament del IBI d? habitatges destinats a lloguer social per a l? any 2018.\nDe conformitat amb el que preveuen els articles 17.3.b i 20.8 de la Llei 38/2003, de 17 de novembre, General de Subvencions, es publica l? extracte de la convocatòria, el seu text complert es pot consultar a la Base de Datos Nacional de Subvenciones (http://www.pap.minhap.gob.es/bdnstrans/):\nTotes les persones físiques que siguin propietaris d? un habitatge ubicat al terme municipal de Terrassa, arrendat dins la borsa de mediació de lloguer social o amb compromís èxplicit a destinar l? habitatge a la borsa de mediació de lloguer social.\nMobilitzar el parc d? habitatges buits o arrendats dins la borsa de mediació de lloguer social, existents en el municipi de manera que es destinin a lloguer social amb un preu inferior al 30 % segons l? índex mig de lloguer publicat per l? Agencia de l? Habitatge de Catalunya.\nBases específiques que han de regir l'atorgament per part de l? Ajuntament de Terrassa d? ajuts al pagament de l? Impost sobre Béns Immobles d? habitatges destinats a lloguer social.\nFinalitzarà el 15 d? octubre de 2018\nTerrassa, 17 de maig de 2018 L? alcalde, Alfredo Vega López


Redacció Vilafranca del Penedès 26-11-2019 12:13\nCap de setmana de portes obertes a les empreses agroalimentàries de l'Alt Penedès. CC Alt Penedès\nL’Àrea de Promoció Econòmica i Comarcal del Consell Comarcal de l’Alt Penedès, en col·laboració amb les empreses agroalimentàries de l’Alt Penedès, els restaurants del projecte “El Penedès, tasta’l” i la Xarxa de Productes de la Terra de la Diputació de Barcelona, ha organitzat el “Cap de setmana de portes obertes a les empreses agroalimentàries de l’Alt Penedès”.\nA l'Alt Penedès hi ha nombroses empreses que elaboren productes agroalimentaris de qualitat, amb mètodes artesans, en condicions naturals i amb produccions controlades. És un sector complementari d’altres sectors, com l’enoturisme, el comerç i el consum. Per tal de donar a conèixer aquests productes de proximitat, les explotacions, els obradors i, en general, les empreses que els elaboren, i per tal de contribuir a enfortir el teixit productiu local i preservar el patrimoni gastronòmic de l’Alt Penedès, el Consell Comarcal ha organitzat aquest cap de setmana de portes obertes per al dissabte 30 de novembre i el diumenge 1 de desembre.\nLes 11 empreses que s’han afegit a aquesta iniciativa són: Ales Agullons (cervesa artesana), Cal Sis Dits (productes d'horta ecològics i oli d'oliva ecològic), Canals i Munné (caves ecològics), Celler Cuscó Berga (vins i caves ecològics), Celler Suriol (vins i caves ecològics), Cervesa Espiga (cervesa artesana) Cerveses Bripau (cervesa artesana), Esteve i Gibert Viticultors (vins ecològics), Mel Can Mallofré (Mel multifloral i monofloral de romaní, taronger, castanyes o farigola), Molí d'Oli Ca La Madrona (oli d'oliva extraverge) i Molí d'Oli Josep Lluch (oli d'oliva extraverge).\nLa visita a totes les empreses és gratuïta, però cal avisar prèviament per telèfon per tal de poder organitzar els diferents grups de visitants.\nEn representació d’aquestes empreses, Josep Esteve, propietari del celler Esteve i Gibert Viticultors, ha agraït l’oportunitat de participar en aquesta iniciativa de promoció empresarial adreçada especialment a les petites i mitjanes empreses. A tall d’exemple, Josep Esteve ha explicat que aquesta empresa oferirà als visitants una passejada entre les seves vinyes a Subirats i un tast de vins al celler.\nA més de les empreses elaboradores que obriran les seves portes al públic, 20 restaurants inclosos dins el projecte “El Penedès, tasta’l” oferiran durant aquell cap de setmana un menú especial elaborat amb els Productes de la Terra a un preu tancat de 25-30 euros: Cal Padrí (Castellví de la Marca); Cal Ticus, Hotel Fonda Neus, Hotel Restaurant Sol i Vi, Restaurant Ambrasa i Restaurant Il Picarolo (Sant Sadurní d’Anoia); Restaurant La Garrofa (Avinyonet del Penedès); Restaurant Cal Diari (Sant Martí Sarroca); Can Bellés, Cal Joanet, El Caliu, Restaurant-Cafeteria Casino, Restaurant-Cerveseria Beercat, Restaurant La Taverna de l’Ateneu, Rostisseria Desperta Ferro (Vilafranca del Penedès); Els Fogons de Mas Botins (Santa Fe del Penedès); Restaurant Arrels i Restaurant El Racó de la Cigonya (Santa Margarida i els Monjos, El Papà de Pontons (Pontons), i Masia Catalana-La Casa del Conill (Olèrdola).\nLa presidenta del Gremi Comarcal d’Hostaleria i Turisme de l’Alt Penedès, Núria Carbó, ha dit que “tenim molt de producte a oferir, per això intentem fer activitats noves tot l’any per tenir sempre un motiu per venir a l’Alt Penedès a tastar els nostres productes”.\nEn aquest mateix sentit, la consellera comarcal d’Empresa i Ocupació i de Productes de la Terra, Susanna Mérida, ha dit que “si tens l’oportunitat de conèixer l’estimació amb què estan elaborats els productes, tens més ganes de tastar-los”.\nLa consellera també ha explicat que enguany la jornada de portes obertes tenen un nou al·licient: els 10 primers visitants de cada empresa i els 10 primers clients dels restaurants rebran una bossa de pa de cotó d’alta qualitat feta en una empresa de Mediona (una bossa per unitat familiar). Les bosses de pa del Consell Comarcal s’afegeixen a les nombroses iniciatives per minimitzar l’ús de bosses de plàstic i per promoure el comerç de proximitat.\nEl Penedès, tasta’l


IB3 | AIXÒ ÉS MEL: Aquesta setmana farem un tast de la cultura i la gastronomia del sud d’Espanya\nDilluns 18 a les 21.35\tAIXÒ ÉS MELAquesta setmana farem un tast de la cultura i la gastronomia del sud d’Espanya\nLes Illes Balears, com a bona terra d’acollida, continuen rebent molta població provenint d’altres comunitats espanyoles. Aquesta setmana, a Això és Mel, farem un tast de la cultura i la gastronomia del sud d ’Espanya. En Tomeu i en Toni berenaran amb en Vicente i na Francisca, arribats d’Orellana la Vieja, Badajoz, a Felanitx, fa més de 45 anys.\nCarlos Garcia-Delgado dirà a en Toni com veuen els nouvenguts els mallorquins; en Tomeu prepararà plats a la Casa de Andalucía de Palma i en Toni ballarà amb les al·lotes de la Casa de Son Servera. De Múrcia, tastarem un ‘caldero de arroz’ i serà un xalar el final de festa amb la seva agrupació folklòrica.


Recursos en línea (3)\nLa nova Formació Professional. Química / Cicle formatiu de grau mitjà de laboratoriLa nova Formació Professional. Química / Cicle formatiu de grau mitjà [..]\nLa nova Formació Professional. Química / Cicle formatiu de grau mitjà d'operacions de procés en planta químicaLa nova Formació Professional. Química / Cicle formatiu de grau mitjà [..]


El PDECat també rebutja un paper només simbòlic de Puigdemont | NacióDigital\nFerran Bel, membre de la direcció del partit, assegura que és possible governar a distància des de Brussel·les\nper Redacció, 12 de febrer de 2018 a les 13:20 |\nFerran Bel, en un míting de Junts per Catalunya | Junts per Catalunya\nEl responsable d'acció política i estratègia municipal del PDECat i diputat al Congrés, Ferran Bel, ha assegurat aquest dilluns que el líder de Junts per Catalunya (JxCat), Carles Puigdemont, no pot ser una "figura simbòlica" i s'ha mostrat convençut que "es pot governar des de la distància".\nDesprés que el líder d'ERC, Oriol Junqueras, hagi sostingut en una entrevista amb Telecinco que l'Estat "no permetria" que una presidència de la Generalitat des de Brussel·les fos "efectiva", Bel ha puntualitzat en una conversa a La Xarxa que Puigdemont no ha d'assumir funcions merament simbòliques. "Un president que passa per les urnes i té el suport dels votants no pot ser una figura simbòlica. Quan diuen a algú que tindrà un càrrec simbòlic li està dient que no farà res", ha sostingut.\n"No podem prescindir del president @KRLS simplement perquè ho digui el Tribunal Constitucional. Hem de buscar solucions excepcionals i noves que tinguin un cert encaix legal", diu @Ferran_Bel @Pdemocratacat pic.twitter.com/dlyGfFZM28\n— La Xarxa Notícies (@xarxanoticies) 12 de febrero de 2018\nAixí, ha apuntat que ERC "no va plantejar la possibilitat d'un pla B" al líder de JxCat, sinó tot al contrari, ja que, segons ha recalcat, molts quadres d'ERC van afirmar que "el que calia fer" era "restituir el Govern" i que "independentment del resultat apostaven per Puigdemont com a president".\nSobre la investidura, ha apuntat que "s'ha de trobar una solució" i que quan Puigdemont "sigui president" ha de tenir "una certa operativitat", ja que, d'altra manera, "s'estaria donant un missatge al món que seria una figura simbòlica", com la d'un cap d'Estat sense funcions executives.\nPolítica, Ferran Bel, PDECat, Carles Puigdemont, investidura, Junts per Catalunya, ERC, Brussel·les, procés català\nPer Anònim el 12 de febrer de 2018 a les 16:18\nSembla que voleu noves eleccions. Si es així, vigileu perque veurem si tornarem a guanyar. Hi ha molta gent que ja n'està farta de tacticismes. Al final fotrem riure.


De retorn a l’escola – e-Cristians\nDe retorn a l’escola\n26 Setembre, 2005\nJa s’ha acabat el temps de vacances, tornem al curs escolar: infants i adolescents són a l’escola. Reemprenem el ritme de les tasques ordinàries, l’ordre habitual de la llar i de la feina. Aquests últims dies has preparat amb els teus: roba, bosses, l’estoig dels llapis a punt amb la punta ben afilada; potser has comprat una motxilla ja que la del curs passat tenia les cremalleres malmeses i tampoc l’has pogut fer neta o unes esportives…que per cert, no calia que fossin de marca! Has motivat als que tenien quaderns de vacances a acabar les tres últimes pàgines que els quedaven…i molts altres detalls que pare i mare heu fet amb molta il·lusió.\nEls més petits de la casa van recordant amb tu, fa dies, el nom de tants amics i amigues que es trobaran a l’iniciar el curs, ho fas sovint… penses que així no els costarà tant la separació com el primer dia que els vas deixar a la guarderia i encara tens els plors del menut al teu cap i al teu cor. Els més grans ja fa dies que els tens “penjats” al telèfon parlant de les experiències de l’estiu amb els del seu grup.\nAbans de començar l’estiu et recordava la necessitat de seguir algunes de les pautes marcades a la llar per obtenir el ritme de creació d’hàbits que havies aconseguit durant el curs passat i, de música de fons, et recordava com t’he escrit sovint, viure els límits i l’obediència ?per part dels teus fills i filles? i ?per part teva? el diàleg, l’alegria i el bon humor. Aquest tema ja ha d’estar assumit per sempre i en començar el temps d’escola hem de tornar-hi i ser constants amb els bons costums fomentats i adquirits.\nDemostrar pressa perquè és mal aliada per la calma i per a la convivència familiar.\nUna gran veritat és que el temps que ha passat ja no torna i que val la pena viure’l aprofitant-lo bé i al fer referència a l’espai familiar és convenient que sigui un temps de qualitat el dedicat als nostres fills i filles. Nou curs, nous reptes. Només cal proposar-se petits objectius i el fet de demostrar serenor i donar caliu a la llar és un objectiu que sembla petit, però és alhora gran, per obtenir bons resultats.\nEls teus fills estan prenen la llet calenta, abans de sortir cap a l’escola; tu estàs pensant en la reunió de primera hora a l’oficina quan estàs posant la rentadora de roba i mentre vas dient:\n?“Doneu-vos pressa que hem de marxar a l’escola”, “ara t’has tacat, ràpid canviat la samarreta!”, “no et descuidis l’entrepà”, “pareu de barallar-vos”, “es farà tard” (saps molt bé que de vegades qui fa tard est tu). Sortiu tots accelerats, arribeu a la porta de l’escola: “adéu, fins desprès, porteu-vos bé”.\nTot ha anat bé i penses: “ara em concentro en la reunió i amb les idees genials que haig de presentar”. Desprès reflexiones i et preguntes: “quants petons i carícies he fet als meus fills en llevar-se?”, “els he parlat d’oferir a Déu el joc, l’estudi, el dia d’avui?”, “m’he assegut amb ells mentre prenia el cafè amb llet, interessant-me per les seves coses..?”\n?“Menys mal que desprès els aniré a buscar a l’escola i els preguntaré i els escoltaré i els amanyagaré…Demà hi tornarem i podré qüestionar-me no encomanar-los-hi les meves presses i sobre tot amotllar-me al seu ritme, a vegades m’oblido de l’edat d’algun dels meus fills i en no pensar-hi els faig anar al meu pas!”\nEl teu afany per a començar amb renovada il·lusió s’actualitzarà cada dia, gràcies a les experiències, i gairebé asseguraria sense por d’equivocar-me que tu pare i mare, t’adonaràs que el teu temps de qualitat és el bé més preuat que volen de tu els qui t’estimen. Amb el teu temps no els dones quelcom material, sinó que et dones tu mateix.\nSimposi Internacional FAMÍLIA, EDUCACIÓ I GÈNERE\nL’Institut de Teologia Espiritual inicia el curs amb la sessió inaugural


EL COR DE LES APARENCES: Obra una nova Associació Cultural al barri de Vallcarca\nObra una nova Associació Cultural al barri de Vallcarca\nAl barri de Vallcarca, el de la Reina, s'ha muntat una Associació Cultural dins dels locals de l' Antic Forn del Barri, al Carrer Cambrils 10 (Parada metro Vallcarca, Linea 3, Salida Avinguda Vallcarca). Aquest és el link del bloc on hi trobeu tota la informació sobre les activitats que ens proposen: anticforndevallcarca.blogspot.com.es/.\nL'amic Marco Stanchieri el trobareu gestionant el Centre de Documentació i Recerca Històrica del barri, que ha muntat amb una persona que va ser un dels seus informants al llarg del treball etnogràfic en que es basa la seva tesi doctoral. La finalitat del CDRHV és la de produir un arxiu digitalitzat de tota mena de documentació que el veïnat vulgui aportar, per elaborar estudis històrics i biogràfics que puguin ser d'interès pel barri i per la història de la ciutat i de la seva cultura popular. També munten exposicions fotogràfiques i xerrades sobre temes que interessen Vallcarca i la ciutat. Aquest és el link del CDRHV:\nTambé tenen una petita barra i zona bar per parlar glopejant cerveses.\nVagi una salutació d'afecte, admiració i solidaritat amb la tasca d'aquesta gent.\nVallcarca segueix movent-se!


Blog de Novetats | Creo Empresa\nBlog de Creoempresa\nPresentació de prototips i clausura del Programa Rural 100 a les comarques de la Segarra i el Solsonès\nEl passat dijous 12 de desembre es van fer les presentacions dels prototips dels emprenedors que han participat en el Programa Rural 100 a les comarques de la Segarra i el Solsonès, a l’edifici Seminari del CTFC a Solsona.\nDurant aquesta presentació, nou emprenedors van exposar els seus prototips de negoci davant d’una vintena de convidats amb l’objectiu de rebre aportacions per tal de millorar i adaptar al màxim els seus projectes a la realitat del territori i a les característiques del mercat.\nUna vegada finalitzades les presentacions, es va dinamitzar un debat obert entre les persones emprenedores i les assistents, en el qual es van poder respondre dubtes i fer aportacions a cadascun dels negocis.\nLa sessió va posar el punt i final al programa Rural 100 realitzat a ambdues comarques d’ençà que es va donar el tret de sortida al mes de maig d’enguany i on han participat una vintena d’emprenedors amb projectes molt diversos.\nS’han realitzat amb èxit els dos seminaris del Programa Rural 100 a la Val d’Aran\nEls dies 9, 10 i 21 i 22 d’octubre s’han realitzat els dos seminaris del Programa Rural 100 a la Val d’Aran. Els participants es van reunir a l’Hotel Peña de Pònt d’Arròs per treballar en els seus negocis de la mà de l’equip del CEDRICAT.\nDurant el primer seminari, que va tenir una durada de dos dies, els assistents van ser formats en temes entorn l’emprenedoria i van poder practicar eines estratègiques com el mètode Lean Startup o l’eina Canvas del Business Model Generation.\nEn el segon seminari, de també dos dies de durada, els participants van comptar amb la col•laboració del consultor Josep Maria Corbinos, actualment coordinador de la Xarxa Agrosocial a la Fundació CatalunyaCaixa i exdirector general de la Cooperativa “La Fageda”, el qual va exposar conceptes d’orientació estratègica i va fer una anàlisis crítica dels models de negoci dels participants. A partir d’aquestes aportacions els participants van poder avançar amb els mètodes i eines apresos durant el primer seminari\nEl seminari ha estat un espai per a la creació de xarxa entre les persones emprenedores, que han pogut exposar les seves idees de projecte, treballar-les i madurar-les mitjançant l’intercanvi d’opinions, experiències i coneixements de totes les persones assistents.\nLa segona fase del programa és l’assessorament individualitzat fins a principis de l’any 2014 i combinarà el treball telemàtic amb trobades. La propera trobada amb els participants del programa es realitzarà durant el mes de novembre.\nEntrada 2 – Bloc creo\nLa importancia de tener conexiones (¡y también buenos datos!)


Crònica de Hui Basa a NY - Creació Escènica\nHomeCompanyiesCompanyies residentsCrònica de Hui Basa a NY\n26 de febrer de 2018 creacioadmin Companyies residents, La Nau al món 0\nGira el món i torna a la Nau! Un dels nostres principals objectius és transmetre a les companyies la necessitat d’internacionalitzar el seu projecte. A través d’organismes com l’Institut Ramon Llul, l’Institut Català d’Empreses Culturals o el Creative Lenses, entre d’altres, cerquem els millors circuits, conferències, trobades o tallers per a fer aquest salt internacional. El 2017 vam destinar recursos perquè les companyies residents fosin presents a Portugal i Atenes. I aquest 2018 ha començat amb el viatge de Hui Basa a Nova York per participar en diverses trobades internacionals.\nDel 15 al 17 de gener, l’Institut Ramon Llull va organitzar unes trobades a Nova York en què quatre artistes catalanes van tenir l’oportunitat de conèixer part del context teatral novaiorkès i de presentar els seus projectes davant de programadors nord-americans, i compartir-los, també, amb agents culturals del país. Aquesta trobada va ser compartida amb artistes suïssos, ja que la trobada es va organitzar en col·laboració amb Pro-Helvetia.\nEl col·lectiu Hui Basa, resident a la Nau Ivanow, hi vam ser presents amb la nostra directora artística, Lali Álvarez. Hi anàvem acompanyades d’Ariadna Peya de Les Impuxibles, Xesca Salvà de Projecte Cases, Clàudia Cedó d’Escenaris Especials i Anna Giribet de FiraTàrrega.\nEls speed-meetings sempre marquen una certa pressió, en 10 minuts has d’explicar el que vols dir, i això no és simple, però t’encoratja a sintetitzar. La nostra missió era explicar quines són les línies de treball del col·lectiu i quins espectacles estem cuinant.\nVam parlar de Privilegi, el documental teatral que preparem sobre el concepte de privilegi per ser estrenat l’estiu de 2019 i que té com a línia argumental principal la situació laboral de les treballadores de les càrniques d’Osona (per a més informació podeu seguir #CàrniesEnLluita). Aquest projecte es troba en fase d’investigació, ja hem fet la primera part de la recerca a la Nau Ivanow i amb el suport de les Beques de Recerca en l’àmbit de les arts escèniques de l’Oficina de Suport a la Iniciativa Cultural del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.\nI els hi vam explicar de Tha Tzpar (L’espera), l’espectacle de carrer que estrenarem el setembre a FiraTàrrega, dins el programa de Suport a la Creació, i que parla de com gestionem la por, individualment i col·lectivament.\nTambé, és clar, els vam parlar dels treballs anteriors que els membres del col·lectiu hem compartit en el marc d’altres companyies: Ragazzo i Barcelona (contra la paret). Tots dos han passat per la Nau Ivanow: Ragazzo en la seva estrena el juny del 2015; Barcelona (contra la paret) en la seva reestrena el novembre de 2017 i en la versió adaptada a diversitat sensorial dins el Festival Simbiòtic el desembre de 2017. La Nau Ivanow, casa nostra.\nCompartir i conèixer\nVa ser un plaer compartir la nostra feina amb els alumnes de l’HB Studio, una de les escoles de teatre més antigues de Nova York, fundada el 1945 per Herbert Berghof. Vam conèixer la feina de StoreFront Gallery, un espai d’art, performance i arquitectura, un espai insòlit que es dedica, sobretot, a oferir llum a noves expressions artístiques. Vam visitar el Public Theatre, una amalgama de sis escenaris, de la mà de Mark Russell, el director de l’Under the Radar Festival, que des de 2005 omple els hiverns de Nova York de propostes arriscades. I vam moure’ns fins a Flushing, al cor del barri xinès de Queens, on vam poder conèixer la feina que fan a Flushing Town Hall, un curiós edifici construït el 1862 per ser un jutjat i que actualment allotja música jazz, teatre i projectes de comunitat.\nAquests dies hem entès una mica que la cultura americana i la cultura europea, la realitat del sector i les realitats artístiques, són molt diferents. Però que a uns ens interessen els de les altres i viceversa. Projectes amb teatrals de petit format i arrel política o social com els nostres els semblen exòtics en un món de musicals, com exòtiqus ens semblen a nosaltres les realitats de producció, molt diferents de les que estem acostumats a lluitar aquí. I ara ens toca traçar ponts, perquè l’Atlàntic es faci petit i puguem portar a les seves costes la nostra feina, viva, en escena. I això, els artistes, no ho podem fer sols, per això, ocasions com aquesta, són indispensables.


Saber més respecte al cognom Bowerman és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Bowerman sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Bowerman.\nEl cognom Bowerman en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Bowerman, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Bowerman és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Bowerman\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Bowerman en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Bowerman, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Bowerman que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Bowerman, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Bowerman. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Bowerman és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Bowerman del món\nEstats Units (4923)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Bowerman en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Bowerman poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Bowerman és un cognom més freqüent, i en quins països Bowerman és un cognom insòlit o inexistent.


Ajuntament de Mollet del Vallès - L'Ajuntament de Mollet s'adhereix al manifest de la Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública del Baix Vallès\nL'Ajuntament de Mollet s'adhereix al manifest de la Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública del Baix Vallès\nTots els grups municipals del consistori de Mollet del Vallès han acordat adherir-se a un manifest que defensa una sanitat pública universal, inclusiva i de qualitat, i que es fa públic aquest divendres 7 d'abril, Dia Mundial de la Salut.\nLa declaració explica que un 7 d'abril va néixer a Europa el moviment del Llençol Blanc, que representa la lluita i el compromís per defensar una bona sanitat pública. L'Ajuntament de Mollet del Vallès s'ha sumat a aquest moviment europeu i s'ha adherit al manifest per commemorar, aquest divendres, el Dia Mundial de la Salut.\nPer a la Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública del Baix Vallès, el 7 d'abril representa mantenir la lluita en defensa d'una salut universal, on no només es considera que la salut és l'absència de la malaltia sinó que també és un estat de benestar físic, psíquic i social.


Per després de la tempesta | Paraules Cosides\n28 Dimarts gen. 2020\nCatalanisme, Catalunya, Democràcia, Independència, Independentisme, partits polítics, Política, Política catalana, Política espanyola\n“No estic d’acord amb el que dieu, però defensaré fins a la mort el vostre dret a dir-ho” és una frase que, a principis del segle XX, va posar en boca de Voltaire la biògrafa Evelyn Beatrice Hall per a il·lustrar el tarannà liberal de l’escriptor francès. També l’han feta servir molt aquells que es volen presentar com a profundament demòcrates. Però en realitat és una frase quimèrica i suïcida: Si hi ha algú disposat a complir-la escrupolosament, val més que la resta dels humans procurem dissuadir-lo abans no siguem, tots plegats, víctimes de la perversió que comporta concedir veu i espai a aquells que s’aprofiten de la nostra tolerància per treure’ns-els a nosaltres. En els marges d’una discussió hi han de cabre punts de vista diferents i solucions diferents però no s’hi poden admetre falsedats en el context, ni en els arguments ni en la qualificació de l’adversari. Aquests són, precisament, els recursos que utilitzen de manera preferent aquells que saben que tenen les de perdre en l’exercici de la raó, que no tenen capacitat d’usar-la o que tenen una ambició política tan urgent que no volen perdre el temps en debats. Aquells als quals les nostres conviccions democràtiques els han permès mentir i manipular impunement per continuar posant-nos el peu al coll. Aquells als quals hem concedit la categoria de demòcrates precisament perquè nosaltres en som i no pas pels seus mèrits. Ara som en ple temporal polític: el desguàs de la presa independentista ens abocarà riu avall i haurem de nedar, arrapar-nos al rai o a la canoa fins arribar a aigües tranquil·les. Feina tindrem per a nosaltres sols. A veure si quan ens eixuguem podem acabar amb tanta contemplació.


Som el que emprenem: de març 2013\nJornada a Xnergic, amb nois molt joves amb una enorme vocació tecnològica al Maresme\nPublicat per Estel Paloma a 17:14 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: crowdfunding, EyeCopter, Goteo, iniciativa emprenedora a les escoles, mitjans de comunicació, Tecnocampus, Xnergic\nPublicat per Estel Paloma a 19:25 Cap comentari:\nFa il.lusió l'interès que ha despertat el projecte en els mitjans de comunicació. Aquí us deixo les tres entrevistes que fins el moment han fet el Víctor i el Marc. És molt necessari que despertar vocacions tecnològiques i científiques entre els nostres joves i des d'edats molt primerenques. Les escoles tenen a les seves mans aquest repte.\nTot Mataró (15 de febrer del 2013)\nTOT AMB EMPENTA NÚM. 3 (EDIC. 1566)\nEntrevista a Mataró Ràdio (13 de febrer del 2013) al programa Viu la vida\nBloc de la Maria Batet\nMoltes gràcies a tots aquests mitjans i a la Maria Batet per la difusió del projecte\nEtiquetes de comentaris: actituds emprenedores, EyeCopter, iniciativa emprenedora a les escoles, mitjans de comunicació, xarxes socials


Política de privacitat – Escola el Cim\nDades del Centre: Identitat: ESCOLA EL CIM\nDir. Postal: Frederic Soler, 22\nFinalitat: Perquè usem les dades?\nLes dades personals dels alumnes són únicament tractades per al desenvolupament de les funcions docents o orientadores pròpies del Centre. Qualsevol ús de les dades personals dels alumnes diferent dels aquí indicats, exigirà un consentiment previ, exprés i específic dels seus titulars o representants legals. D’acord a la normativa vigent, les dades personals que podem sol·licitar per al compliment de les labors anteriorment indicades, són aquelles que fan referència a l’origen i ambient familiar i social, a característiques o condicions personals, al desenvolupament i resultats de la seva escolarització, així com a aquelles altres circumstàncies el coneixement de les quals sigui necessari per a l’educació i orientació dels alumnes.\nEn el cas de les dades personals dels familiars seran exclusivament tractades amb finalitats administratives relacionades amb les labors docents i orientadors, anteriorment citades.\nEl termini de custòdia dels expedients i qualsevol altra documentació acadèmica és el que es fixi en la normativa autonòmica aplicable. D’acord a la normativa vigent forma part de l’expedient acadèmic de l’alumne “els resultats de l’avaluació, de les propostes de promoció i titulació i, si escau, de les mesures d’atenció a la diversitat adoptades, de les adaptacions curriculars significatives, del lliurament del certificat oficial sobre la seva escolaritat i el nivell d’adquisició de les competències bàsiques i un informe orientador sobre les seves opcions acadèmiques i professionals”.\nLa Disposició addicional vint-i-tresena de la Llei Orgànica 2/2006, de 3 de maig, d’Educació, estableix que “Els pares o tutors i els propis alumnes hauran de col·laborar en l’obtenció de la informació a la qual fa referència aquest article. La incorporació d’un alumne a un centre docent suposarà el consentiment per al tractament de les seves dades i, si escau, la cessió de dades procedents del centre en el qual hagués estat escolaritzat amb anterioritat, en els termes establerts en la legislació sobre protecció de dades. En tot cas, la informació a la qual es refereix aquest apartat serà l’estrictament necessària per a la funció docent i orientadora, no podent tractar-se amb finalitats diferents de l’educatiu sense consentiment exprés.”\nDestinataris: Cessions de dades a tercers\nÚnicament cedirem les dades personals en aquells casos en què existeixi una obligació legal per fer-ho. En aquests casos els cessionaris de les dades solen ser administracions públiques que tindran accés a les dades en el marc de les seves competències.\nEn qualsevol altre cas sol·licitarem el consentiment previ i explícit del titular de les dades, per procedir a la seva cessió.\nCategoria de dades tractades El Centre tractarà la següent tipologia de dades personals en exercici de la seva activitat:\n– Dades identificatives.\n– Dades econòmiques.\n– Dades acadèmiques.\n– Dades curriculars.\n– Dades sensibles (només en el cas dels alumnes).\nDrets: Els titulars de les dades tenen dret a:\n– Accedir a les dades personals.\n– Rectificar les dades personals.\n– Suprimir les dades personals.\n– Presentar una denúncia o un escrit per a la tutela dels teus drets davant l’Agència Espanyola de Protecció de Dades o davant l’agència autonòmica de protecció de dades, en cas que existís.\n– Ser informat de qualsevol incidència de seguretat que pugui afectar als seus drets.


Comprar sikenform diuridren 14 sobres online siken,\nDisolver un sobre en una botella de agua de 1,5 lt. e ir bebiendo a lo largo del día.\nCaja (14 sobres).\nEstás Valorando: SIKENFORM DIURIDREN 14 SOBRES


Coaching – Kine Igualada: Fisioteràpia i Salut\nHome → Teràpies → Coaching\nPer explicar què és el coaching utilitzarem un exemple:\n“Imagina’t que estàs perdut al mig d’un bosc. Vols fer un viatge cap un lloc determinat -o potser no saps on vols anar exactament-, però si saps que vols sortir del bosc i per fer-ho has d’emprendre el camí (PROCÉS DE COACHING) . Trobes una brúixola (COACH) que t’acompanyarà durant aquest recorregut i serà el teu punt de referència per saber on és el nord, sud, est i oest. Tu decidiràs cap on tirar, si vols fer un camí curt fins a la propera esplanada o si vols fer un llarg camí travessant alguna muntanya, depèn d’on vulguis anar. Pararàs per reflexionar i avaluar què tens en aquest moment i què et fa falta per continuar (SITUACIÓ ACTUAL). Les habilitats i recursos que ja tens -però que potser ignores- per fer-ho i les que necessitaràs per dur a terme la teva aventura.. Potser també entendràs per què t’has perdut i ho voldràs canviar (COMPROMÍS).\nAmb la brúixola aprendràs a ser conscient d’on et trobes en cada moment, de si el què fas i com ho fas t’apropa cap el teu punt final (OBJECTIU), de les creences que t’ajuden a tirar endavant o que et fan sentir por. Seràs responsable de tu mateix. Cada dia et proposaràs un tram determinat a fer, conjuntament amb l’ajuda de la brúixola marcaràs un PLA D’ACCIÓ : quantes hores caminaràs, per on passaràs, quin serà el teu ritme al caminar, on menjaràs, què hauràs de fer i com per aconseguir-lo, etc…\nI al final del dia avaluaràs si vas en la direcció que vols o l’has de canviar o fa falta millorar alguna cosa. Si ha estat un dia profitós i resolutiu per tu, què has après de nou, etc…\nA l’anar avançant, i veient el camí fet, augmentarà la teva confiança i motivació fins arribar a la fita final. ”\nEl coaching no és teràpia, ni consultoria, ni formació. El coaching és un procés de canvi que ajuda a despertar i descobrir qui ets, quins valors tens, què vols realment a la teva vida, què vols fer per canviar, cap a on vols anar i com hi vols anar. Orientat a explorar noves perspectives i descobrir els recursos, talents, i acciones necessàries per la consecució del teus objectius i il•lusions.\nEs parteix de la premisa que el COACHEE (persona que rep procés de coaching) és qui té la major i millor informació per resoldre la situació a la que s’enfronta. El coach (persona que fa el coaching o “entrenador”) facilita al coachee que ho descobreixi i que aprengui per sí mateix.\nTot aquest procés es fa en un entorn de confiança, confidencialitat i compromís, mitjançant preguntes, escoltant i reflexionant.\nCada procés és individual i es dissenya en funció de les necessitats del client@. En general es necessita entre 6 i 15 sessions d’una hora de durada. El període entre sessions es fixa de mutu acord, sent normalment una sessió a la setmana o cada 15 dies.\nEl coaching t’ajuda a augmentar la teva autoconsciència, autocontrol, autoconfiança, aprenentatge, a passar a l’acció i a assolir els teus objectius.\nQUAN FER UN PROCÉS DE CAOCHING?\nQuan has arribat un punt que no saps molt bé què vols.\nQuan vols millorar aspectes professionals i/o personals\nQuan vols re-orientar la carrera professional i/o recerca de feina .\nQuan vulguis guanyar confiança i seguretat en tu mateix@\nQuan estàs travessant un moment de “crisi” per algun concepte i això implica reorientar alguna àrea de la teva vida. (separacions, canvis de feina. …..)\nQuan vulguis millorar la teva relació amb els altres (companys de feina, família, fills, parella, amics….)\nQuan encara sabent com fer les coses, no les fas o no et poses en marxa (iniciar uns estudis, projecte…..)\nQuan desitgis desenvolupar una habilitat o competència (preparar reunions, parlar en públic, conferències, etc.).\nQuan vulguis reconèixer les teves limitacions i generar estratègies per a superar-les. (creixement personal)\nQuan vulguis millorar la teva salut (una malaltia crònica, perdre pes, canviar un hàbit poc saludable, fer exercici, etc.).\nEn definitiva s’aprèn a LIDERAR LA TEVA PRÒPIA VIDA.


Kim Jong-nam ha sigut enverinat per dues dones en un aeroport\n14 de de febrer del 2017. Actualitzada 15 de de febrer del 2017 a les 17:07\nMickey Mouse li va esguerrar la vida a Kim Jong-nam. El destí l’empenyia a honrar la tradició familiar, llançar míssils i ordenar assajos nuclears, prometre la destrucció 'urbi et orbi' i martiritzar el seu poble des de la comoditat palatina a Pyongyang. Però Jong-nam ha acabat en una 'morgue' malàisia i aquestes tasques les exerceix avui el seu germanastre Kim Jong-un. Aquest es va imposar en la carrera successòria després que el primer arruïnés el seu avantatge amb un viatge a Disneyland que va deshonrar el seu pare i el país. I és més que probable que hagi sigut el promotor de la seva eliminació.\nKim Jong-nam va ser assassinat dilluns en una concorreguda terminal de l’aeroport internacional de Kuala Lumpur. La policia malàisia va informar de la mort d’un coreà d’uns 40 anys denominat Kim de cognom. La versió de l’assassinat no ha sigut confirmada oficialment, però tota la premsa sud-coreana la secunda. Dues agents nord-coreanes el van punxar amb agulles enverinades i van fugir en taxi després de comprovar els primers símptomes en la seva víctima. Jong-nam va morir a l’ambulància que el traslladava a l’hospital de Putrajaya.\nMalàisia intenta ara identificar i detenir les atacants, però les esperances són mínimes. Els agents de l’últim règim estalinista del món saben com esvair-se després de cometre audaços assassinats a l’estranger, especialment a Corea del Sud. El 'modus operandi' certifica que Corea del Nord és un fòssil de la guerra freda, no tan sols per la seva delirant ideologia i pels filats, sinó per perseverar en aquest espionatge que tan bé va descriure John Le Carré.\nFILL D’UNA BALLARINA\nAquest crim liquida una densa biografia. Jong-nam era el fill de Kim Jong-il, l’antic líder, i Sung Hae-rim, una ballarina sud-coreana. Sung, que va exercir de concubina, va morir a Moscou el 2002. Com a primogènit, Jong-nam estava destinat a ocupar la tercera baula de l’estirp Kim. Va estudiar a Suïssa i Rússia, va exercir un alt càrrec al Ministeri de Seguretat Pública i va acompanyar el seu pare en els seus rars viatges a la Xina. Un militar nord-coreà desertat i el cuiner japonès de palau van confirmar que era el virtual successor.\nPerò la seva vida va descarrilar el 2001 a l’aeroport de Tòquio. Allà va ser detingut per la policia quan intentava entrar al Japó amb un passaport fals en què figurava en mandarí el seu àlies d’'Osset gras'. Volia visitar el parc local de Disneyland. Va ser deportat a Pequín. Allò va ser una vergonya diplomàtica per a l’inflamat ego nord-coreà.\nDes d’aleshores, Jong-nam gaudia d’un exili daurat a la Xina. La premsa local ha certificat que malgastava la seva fortuna als casinos de Macau, passava temporades a Pequín i viatjava amb regularitat al Sud-est Asiàtic per disfrutar de les seves nòvies. Pyongyang pagava les factures a canvi que no esvalotés.\nTRACTE TRENCAT PER UN LLIBRE\nNOVA PROVOCACIÓ DEL RÈGIM DE KIM JONG-UN\nCorea del Nord llança un míssil balístic al mar del Japó\nAquest tracte va quedar trencat fa cinc anys per un llibre d’un periodista japonès en què Jong-nam qualificava la successió dinàstica d’«acudit» i vaticinava el col·lapse immediat del règim del seu germanastre. Prometia que no tenia cap intenció de liderar la seva pàtria, però les seves declaracions traspuaven ressentiment. L’aixeta es va tallar arran d’aquell llibre i Jong-nam fins i tot va arribar a ser expulsat d’un hotel de l’excolònia portuguesa per una factura impagada. En aquell llibre també va revelar que Pequín el protegia. La rumorologia dels afers palatins nord-coreans assegura que la Xina el reservava per si el règim s’enfonsava. L’única certesa és que Jong-nam havia esgotat la paciència del seu germà petit. Després de la seva mort, la premsa local va informar que ja havia sobreviscut a dos intents d’assassinat anteriors.\nLa paranoia del tirà de Corea del Nord explica la febril neteja d’alts càrrecs dels últims anys. L’execució de Jong-nam suposa la de més importància des que l’any 2013 va ser afusellat Jang Song-thaek, tutor i oncle de Kim Jong-un. No hi ha vincle familiar prou pròxim ni país prou llunyà per impedir les purgues nord-coreanes.


Organitzat pel Consell Comarcal de les Garrigues amb la col·laboració dels ajuntaments de la comarca, el certamen acollirà nou concerts fins al 29 d'agost\nper Redacció 05/08/2020 19:20h\nLa música torna al 9è Garrigues Guitar Festival amb un concert demà a la Granadella | LleidaDiari.cat\nCultura, patrimoni, gastronomia i natura es conjuguen en la 9a edició del Garrigues Guitar Festival, Memorial Emili Pujol, organitzat pel Consell Comarcal de les Garrigues i la col·laboració dels ajuntaments de la comarca.\nLa trobada internacional d'instruments de corda reunirà durant el mes d'agost nou formacions que interpretaran tant peces de Beethoven o Vivaldi com cançons de bressol, cants llatinoamericans o melodies sefardites. I de teló de fons, esglésies, el Centre de Pintures Rupestres del Cogul, la Vinya Els Vilars o Mas Blanch i Jové. Visites i tastos arrodoniran l'experiència, amb aforament limitat. La Covid ha obligat a ajornar el concert d'Izan Rubio, previst per avui a Torrebesses.\nUn mes intens d'activitats on la guitarra torna a ser la protagonista\nEnguany el festival té lloc de l'1 al 29 d'agost, un mes intens d'activitats on la guitarra torna a ser la protagonista. Tot en diferents indrets patrimonials de la comarca que s'afegiran amb experiències culturals i gastronòmiques, i recolzat pel Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Lleida i l'Institut d'Estudis Ilerdencs i sota el paraigua de gran part dels ajuntaments de la comarca.