Tertúlia sopar amb la Dra. Anna Cabré, demògrafa i catedràtica emèrita de Geografia humana de la UAB, dimarts 1 de desembre de 2015 | gironinsabarcelona\nTertúlia sopar amb la Dra. Anna Cabré, demògrafa i catedràtica emèrita de Geografia humana de la UAB, dimarts 1 de desembre de 2015\n23 Novembre 2015 at 10:22 Deixa un comentari\nLa Dra. Anna Cabré ha estat molt puntual i, atès que en Xavier Ferrer, que l’havia de presentar, truca que està atrapat en un rutinari control policial, després de la reglamentària espera, ja asseguts a la taula i amb els aperitius servits —suculents calçots amb tempura i allioli de poma, mini-steak tàrtar amb mostassa i broqueta de mar i muntanya amb llagostins i cansalada—, decidim començar i, a penes pren la paraula, arriba en Xavier mossegant-se la llengua. Tornem-hi que no ha estat res. En Xavier que arriba de l’acte del lliurament a Francesc Torralba del XIX Premi Ramón Trias Fargas d’Assaig Polític on havia d’assistir-hi com a president del Consell Català del Moviment Europeu, ens fa alguns apunts sobre la feina d’una demògrafa. La demografia no és només l’estudi de poblacions, sinó l’estudi de com els éssers humans es comporten a gran escala. Des de l’aspecte dels primers grups d’éssers humans, de l’organització familiar a l’organització social, mira què ha resultat essencial o no per a la supervivència dels individus. A l’escala de les societats que hi ha hagut des de la revolució industrial, la ciència demogràfica ha estat una eina indispensable que ha permès als governs i a la societat civil dirigir els recursos disponibles i assegurar la coexistència en el present i la prosperitat per les generacions futures. Va apuntar que ella s’acostuma a definir com a pensadora silvestre. I dóna molta importància al fet que sense ser economista hagi estat considerada l’any 2010 Col·legiada d’Honor pel Col·legi d’Economistes de Catalunya.\nLa doctora comença explicant que ella és demògrafa però que la demografia no existeix en l’àmbit acadèmic i que va tenir la sort que l’adoptaren a Geografia humana, on com a geògrafa adoptada s’ha sentit molt ben tractada, com d’altres demògrafs han estat adoptats a Sociologia o a Història Econòmica. Ens explica que la fama que té de singular originalitat li ve de la seva família. «Com tots els nens i nenes jo també vaig passar l’època dels perquès. Ara bé, quan demanava als meu pares ” Això, per què?”, ells em responien amb el que ha estat un obsequi genial: “Pensa!” Vaig aprendre que dins del teu propi magma tens les respostes que esperes. Aquesta autonomia de pensament, em vaig adonar que no era el més normal, els altres no ho feien, i adquirida en la infantesa, l’he feta servir sempre. És a dir que es tracta d’adonar-se que dins teu hi tens la majoria de les respostes. Un veritable obsequi. De ben petita m’entretenia pensant. M’agrada que em suggereixin temes i llavors hi penso. No vaig enlloc a buscar-los, de forma que els resultats d’aquests pensaments en podríem dir que són originals. Quan em conviden a una xerrada o una reunió, abans, no em documento gaire. Em demano: “D’aquest tema, tu què penses?”. Això et dóna una gran llibertat, però també et priva de la protecció del “power-point”. Això explica la referència que ha fet en Xavier que coincideix amb aquella definició que vaig fer al programa S(avis) de ser una pensadora silvestre.»\nTambé ens explica que prové d’una família modesta, de Sants. Com tantes altres nenes als 15 anys ja treballava, en un despatx de Xocolates Lloveras, i feia el batxillerat nocturn al Maragall. Va tenir la possibilitat d’acabar el batxillerat als EUA i ho va anar a provar en un poblet prop de Buffalo. Recorda que quan va embarcar al vaixell “Seven Seas” a Rotterdam, l’agost de 1961, el mur de Berlin encara no existia i que en arribar a Nova York, vuit dies després, ja l’havien acabat! Un any més tard passà directament dels Estats Units a París. En un altre any molt intens, va treballar a l’American Express, va casar-se amb Manuel Castells, va tenir una filla, Núria, va aconseguir una beca de l’OFPRA (Office français de protection des réfugiés et apatrides) com refugiada política consort i va entrar a la universitat, la primera a la seva família. “A l’OFPRA em volien fer estudiar puericultura. M’hi vaig negar en rodó. O estudiava a l’IEDES (Institut pour l’étude du développement économique et social), a la Sorbona, o res. Em vaig sortir amb la meva. L’estada fora va durar més que el matrimoni, al 70 em vaig separar, però a París hi vaig viure en total 16 anys, fins al 1977. Vaig estudiar-hi ciències polítiques i economia a l’IEDES i demografia a l’Institut de Démographie de la Universitat de París, on vaig ser deixeble d’Alfred Sauvy, Louis Henry i Roland Pressat. Sí, es clar, el Maig del 68 jo era a París, havia tornat a Barcelona més d’un cop des de 1966 però només de visita.”\nI segueix: “aquell any 1968 per a mi va ser sobretot l’inici de la meva vida professional: vaig treballar uns mesos a l’INED (Institut national d’études démographiques) i després em vaig estrenar com professora per un semestre a la Universitat de Montreal, al Quebec, i després també en uns cursos d’estiu a la Universitat de Chicago. El 1969 vaig tornar a París i vaig ser durant nou cursos professora ajudant de Demografia a la Universitat de París-X, a Nanterre, amb un parèntesi docent a El Colegio de México el 1973.\n—Se la veu molt cosmopolita —posa cullerada algun tertulià.\n—Amb una filla que fa inspecció a la ONU, una néta, Clara, que gestiona grans fortunes per a la banca suïssa, ara a Xangai ara a les Bahamas, i un nét, Gabriel, amb la cresta punk més vistosa de tot Ginebra. I amb un fill, Miquel Muñoz Cabré, que fa energies renovables a Boston i que m’ha proporcionat dos néts nord-americans, l’Andrés i el Pau, petitons i molt eixerits… ja direu.\nArriba el primer plat: Amanida de bacallà amb vinagreta tèbia de carxofes i mongetes. Els vins, aquesta vegada també el somelier segueix demostrant-nos una gran sensibilitat vers el grup, del tot gironins: Oriol dels Aspres D.O. Empordà, un blanc que deixa pàtina i Heus* D.O. Empordà, un negre valent i durador al paladar.\nAtès que ha dirigit fins fa poc el Centre d’Estudis Demogràfics de la UAB explica que va ser una dèria de Jordi Pujol, que per fer país n’havia parlat des de 1959 amb Jordi Nadal, catedràtic d’història econòmica a la UB, qui va ser el seu director de tesi i que el 1983 ho parlà amb Serra Ramoneda, llavors rector de la UAB. Nadal li proposà de treballar-hi. «Jo estava convençuda que ell seria el director i jo la secretària, i ja m’anava bé. Però, no; resultà que no, que me n’oferí la direcció. Començarem dues persones en un espai de 60 m2 i un pressupost de 30 m€ i ara hi ha 75 persones, trenta de les quals amb contracte indefinit, una vintena amb altres contractes, becaris i visitants. Es considera un dels cinc primers centres demogràfics d’Europa i competim en recerca tot i que disposem de set vegades menys de pressupost en relació a algun dels nostres competidors. Entre un centenar i mig o dos de persones que ara treballen en demografia arreu del món han passat pel nostre Centre. S’estructura en tres grans grups consolidats de recerca: El GEP (Grup d’Estudis de la Població), el GEDEM (Grup d’Estudis Demogràfics i de Migracions ) i el DEMFAMS (Grup de Recerca en Demografia i Famílies). Però, el CED té altres línies de recerca: Demografia històrica, migracions, família, salut, envelliment i mercat de treball, territori, habitatge, medi ambient, observatori demogràfic… A nivell personal, en trobar-me al capdavant d’aquest micro-cosmos dedicat a la recerca, em vaig proposar dos objectius, tan senzills com ambiciosos: el que jo en deia càndidament “promoure l‘harmonia universal” i crear ocupació. I ara puc dir que d’alguna manera s’han complert. Al CED hi reina un ambient de treball i de relació extraordinari i s’hi han creat un munt de llocs de treball, i de qualitat! Tenim bona reputació, això hauria fet feliç el meu pare! Hem fet de tot: natalitat, mortalitat, distribució laboral… Mai no ens ha sobrat el diner. És clar, hem viscut d’encàrrecs: institucionals i d’entitats particulars. Hem aconsellat molt i ens hem sentit poc o molt escoltats. He aconsellat centenars de joves: si els dius la veritat i no els vols vendre cap moto, si se senten reconeguts, els joves escolten i fan cas. I després t’ho venen a dir. A nivell d’institucions, de cas en fan menys. Pressions? Sí, que n’hem rebudes, és clar. Les dels lobbies normals. El fracàs absolut, per a mi, és quan parles de les pensions. Aquí estic molt frustrada, potser és la raó per la que em vaig passar a la demografia històrica. Jo dic que la gent de trenta anys ha de fer de tot menys un pla de pensions, als 55 anys pots començar-hi a pensar. Sembla que això és molt heterodox. Segons quines coses no agraden de sentir. Per exemple, que ens estem polint per raons conjunturals el fons de reserva de les pensions destinat, estructuralment, a les generacions nombroses.»\nLa deixem menjar una mica fent alguns comentaris que suggereixen noves respostes que no s’està pas de fer. Ara el debat ja va sol.\n—Fa 25 o 30 anys la vaig sentir dir que la demografia repercutiria en el sistema escolar i que alguns centres universitaris haurien de tancar.\n—I no ens van fer cas i així està la cosa.\n—Jo li vaig sentir a dir que una cosa que podia ajudar la gent a tenir una vellesa digna era adquirir en propietat el propi habitatge…\n—Efectivament tenir un habitatge en propietat és bàsic, ningú no ho diu prou. És de sentit comú, no? Els anys 60 tothom vivia de lloguer. L’habitatge en propietat és relativament nou. La llei no permetia tenir la propietat d’un pis, calia tenir-la de tot l’edifici. La llei de propietat horitzontal és de l’any 1963. A més allò de propietat horitzontal deien que era comprar un tros d’aire. Però amb el temps s’ha vist com tenir una propietat dona seguretat a tota la família i per raons diverses. T’estalvies el lloguer, és el refugi dels teus parents en cas de necessitat i, a mal dades, es pot vendre. I això és tan antic com la dita: «Què hem de fer? Vendre la casa i anar a lloguer!»\n—Tornem al tema de les pensions. A la conferència que va fer a l’Ateneu, va parlar de la pressa de pèl dels plans de pensions privats. Caldrà que la gent s’espavili amb un sistema privat?\n—La gent pot estalviar en el que vulgui, però perquè l’estat prima amb desgravacions importants si es fa un pla de pensions? De fet el favor no li fan al que aporta diners a un pla de pensions, li fan al banc que reté tots aquests diners per períodes molt llargs. A més ningú mai no parla sobre com es recuperen a la pràctica els capitals acumulats als plans de pensions. Tinc la impressió que una gran part no es gasten i passen al fills, per un mecanisme paral·lel al de les successions tradicionals. Voldria veure algun estudi al respecte, hi ha tema per a una tesi doctoral, tot i que l’estudiant que la fes tindria poc futur…. Es parla molt de capitals especulatius però una part substancial en són precisament els nostres plans de pensions. Es diu que hi ha dèficit, que cal retallades de tot, però ningú no parla del que es deixa d’ingressar per les desgravacions dels plans de pensions, fetes precisament a qui menys les necessita. Hi ha moltes fal·làcies, com la que els vells són dependents dels joves pel fet de cobrar una pensió o que no hi ha prou joves per mantenir els vells… però si els joves estan a l’atur! Sabem que a la dècada del 2040-50 hi ha la punta de l’envelliment, que durarà entre 10 i 20 anys, per causa del “baby boom” dels 1960-1970. Tenim tres possibilitats: 1-fer un fons de reserva, 2-vendre patrimoni i 3-endeutar-se. De totes formes estem parlant de gastar-nos l’any 2050 el que enguany s’està gastant Itàlia. Penso que s’està dramatitzant massa. Jo soc poc partidària de voler arreglar-ho amb plans de pensions privats, crec que només arreglen les entitats financeres. En canvi, sóc fortament partidària del sistema de repartiment regulat, públic, general, obligatori i universal, amb el que tens drets mentre vius i no deixa romanent individual, és el sistema més econòmic, el que menys pesa sobre la massa salarial i la competitivitat Qui vulgui estalviar, que ho faci pels procediments que li semblin millors, però el contribuent no ha de pagar.\n—Però el sistema públic de pensions vigent, segons es diu, es pot exhaurir.\n—Això ho diuen per fer por i que fem plans de pensions. Digueu-me un país on això hagi passat o estigui a punt de passar. Crec que caldrà anar revisant les regulacions de les pensions l’adequació dels drets dels pensionistes al període de temps cotitzat. Però abolir el sistema, de cap manera. A més, quanta gent ha treballat sense cotitzar?\n—Hi ha qui ha cotitzat per dos treballs i sols cobra una pensió.\nCert, però com us he dit, ja estic cansada de parlar de pensions i ara em dedico a la demografia històrica. També hi ha impostos, però.\nEl tema dels impostos ve de lluny. Ara hem informatitzat els llibres d’esposalles de la catedral de Barcelona i ens hem trobat amb sucoses sorpreses. De 1409 a 1451 no sabem res, però des de 1451 fins a 1905 tenim censats gairebé tots els matrimonis i ja pagaven un impost matrimonial: 12 lliures els nobles, menys els senyors, menys els ciutadans honrats i així anar baixant fins a 4 sous , que eren 60 vegades menys que 12 lliures. Imagineu si serà important per conèixer els propis ancestres, fer arbres genealògics, etc. Ah!, i tot en català fins al 1861. L’objectiu és que la base de dades estigui a l’abast de tothom, no només de nosaltres. Pels casaments que hi ha hagut, per exemple per quaresma, es pot deduir si s’està en període liberal o conservador.\n—Però hi haurà diners o no per pagar pensions?\n—Veig que insistiu. El problema, com deia, vindrà a partir de 2035, quan els membres del baby boom s’hauran fet grans i la població envellirà de cop. Ens hem de plantejar ara, però ara, si els fons de reserva són estructurals o conjunturals com els estan emprant en aquests moments, si caldrà pujar impostos o si caldrà modular les prestacions i quines. No es cap poca-soltada, però el sistema públic funciona mentre vius. Per al sistema privat, has de calcular quants anys penses viure, quants anys ens queden a cadascú després de la jubilació, i ens podem equivocar molt. I si estalvies menys del que et farà falta? O més? Ja sabem que a les novel·les negres una assegurança de vida era perillosa. Els hereus t’enverinaven la sopa. Avui, molts jubilats ajuden els fills amb la pensió: val més que els pensionistes segueixin vius.\n—A més de pujar impostos, es podria lluitar contra el frau o retardar l’edat de jubilació. O encebar la màquina de fer diners…\n—Lluitar contra el frau amb paradisos fiscals ho veig ad kalendas graecas. Retardar l’edat… ja ho diu la troika europea, ens ho va suggerir i ho ha imposat a Grècia. Encebar seria allò de “más leña” dels germans Marx, oi? I més inflació… El problema rau a si algú vol i pot treballar enllà de la ratlla de jubilació. Caldria fer distincions. A mi m’han jubilat per força, als 71 anys et jubilen, vulgues que no, encara que tingués entre mans un projecte europeu, al que fa un moment hi he fet referència, un regal rebut als 67 anys de 2M€ per fer recerca… Hi he implicat fins a 159 persones, algunes per unes poques hores i d’altres durant cinc anys, transcrivint els llibres, acabant la base de dades i fent recerca en un projecte que arribarà fins els meus 73 anys. Ara però no soc res, no consto, puc demanar més projectes però no es podrien administrar. El 12 de juny, fa dos anys, em van fer un homenatge i, apa!, llestos, encara que vulguis seguir treballant. Estic enfadada, no hi puc fer més.\nEns serveixen el segon plat. Melós de vedella quadrangular oposat a un cilíndric canaló de bolets, la mar de gustós…\n—El tema de la immigració esborrona. I l’aigua no serà un problema atenen al llibre “Població 10.000 milions” de Daniel Dorling?\n—Al llibre diu que al planeta no arribarem als 10 mil milions d’habitants. La resposta és que s’esborrona qui vol, em fan por les catàstrofes de debò, no les que són espantalls. Aquest anunci de la catàstrofe que ve, no demà, que ja es desmentiria sola, sinó més endavant, això fa molt temps que dura. Sempre dic que si al 1900, quan hi havia dos milions de catalans, algú hagués anunciat que al cap de 100 anys seríem 6 milions i anant cap els 7,5 milions, tothom s’hauria preguntat de què viuríem i com. Quina terra o fàbriques hi hauria d’haver,… Doncs mira, ja ho hem vist. I de cada 4 catalans 3 han vingut de fora. I més que en vindran. La por la reflecteix aquella dita: «De fora vingueren i de casa ens tragueren», però de moment ningú no ha tret ningú, els nouvinguts més aviat han treballat molt i han creat molta oportunitat de negoci I les coses encara canviaran més, en molts aspectes. A molts països només es feien operacions de pròtesis de maluc fins als 75 anys; ara aquest límit ja no hi és. A l’any 2050 gairebé haurem vençut l’analfabetisme: en quedaran només residus entre les persones de més edat a l’Àsia i a l’Àfrica. Per poc temps. Aviat a la fitxa de variables demogràfiques no sols hi tindrem «sexe» i «edat» sinó també el «nivell educatiu». La gent de nivell educatiu alt es jubilen més tard, tenen menys problemes, de salut i de tot tipus. Ara bé, tornant a la immigració i les pensions, no és veritat que el sistema de pensions només es pugui mantenir a base d’immigrants. És més, jo crec que els immigrants ni aporten ni sostreuen res al sistema de pensions.\n—Però la immigració es necessària per l’estat de benestar, no?\n—L’Estat del benestar no necessita de la immigració. La immigració és una variant endògena del sistema català de reproducció, sistema organitzat, des d’un punt de vista social, econòmic i fins i tot demogràfic, sobre la base de rebre immigrants en funció de les conjuntures econòmiques. Això però és diferent d’afirmar que els immigrants siguin necessaris ni per la demografia, ni pel manteniment de l’Estat del benestar ni pel sistema de pensions. Si de cas, convenients per l’economia, per a complementar el tipus de treballador autòcton que actualment es forma en la majoria de països europeus.\n—Sense immigració doncs, partint dels dos milions de catalans del 1900, quants en seriem ara?\n—Mantenint la fecunditat, que ha estat molt baixa, menor que la espanyola, i amb la mortalitat que hi ha hagut, sense immigració ni emigració, el càlcul fins els anys 80 diu que no arribaríem als 2,4 milions. Si llavors érem 6 milions la diferència de 3,6 milions són fruit directe o indirecte de la immigració. Seria una societat que no tindria res a veure amb l’actual, no només demogràficament, també socialment i econòmica.\n—I com s’explica això que no passa arreu?\n—La immigració està molt relacionada amb el caràcter oportunista, en el bon sentit, de l’economia catalana. Una economia basada en els productes de consum final que depèn molt dels cicles econòmics i variable en les produccions. Això la fa diferent a l’economia espanyola i de la majoria de països europeus. La demanda oscil·la molt i el recurs a la immigració minimitzava l’atur en la fase cíclica baixa i permetia un increment ràpid en la fase alta. Catalunya s’ha inventat un sistema, que li ha permès malgrat tenir menys natalitat que Espanya, passar de ser el 10% de la població estatal total l’any 1900 al 16% a finals de segle. Jo en dic el sistema català de reproducció. La meitat dels catalans es fan pels procediments habituals i l’altre meitat són d’importació i es catalanitzen després.\n—D’on ve aquesta capacitat d’atracció d’immigració, de seducció d’immigrants que s’arriben a catalanitzar amb una certa facilitat?\n—Jo diria que ve d’un parell de característiques de la societat catalana que són singulars, fins i tot dins d’un context internacional. La primera és el valor que es concedeix al treball que està molt per sobre, en les escales de valors, de com s’aprecia el treball al conjunt d’Espanya. Però és que està molt per sobre també, de com s’aprecia el treball en la majoria de països europeus i no és fins al Japó, que no tornem a trobar una altra societat que valori el treball com ho fem a Catalunya. Amb això vull dir que els immigrants, que aporten el seu treball, si són treballadors i bones persones tenen un element d’integració més fàcil que no pas a d’altres llocs on les prioritats són diferents.\nLa segona característica, molt lligada a la primera, és l’extraordinari nivell de promoció social que s’ha donat a Catalunya, també comparat amb la resta d’Espanya i amb altres societats europees. Contràriament a alguns països com Anglaterra, que té una classe baixa hereditària a la que es pot pertànyer durant moltes generacions, a Catalunya, com a mínim en el període que jo he estudiat, les classes baixes no són hereditàries, són d’importació. En un llinatge familiar és molt freqüent el pas de l’agricultura a la indústria i que en la classe obrera només s’hi estiguessin una generació. En zones industrials molt aïllades, en comarques específiques, podem trobar com a cas excepcional, dos generacions seguides de classe obrera però tres ja és estrany i d’aquí no passa. El transitar per la classe obrera era, dins la història familiar, una etapa entre el camp i la classe mitjana. Però és clar, les classes baixes no han desaparegut. Ara són d’importació però, des de la seva arribada entren en el procés de promoció social començant, això sí, pel nivell més baix i per tant, en ascendir, tornen a alliberar els llocs més baixos de l’escala social que queden disponibles per a noves onades immigratòries. Per tant, és un sistema que contínuament genera i atrau immigració. Evidentment d’immigrants n’hi ha de molts nivells, però l’immigrant típic de Catalunya és un immigrant que ve per ocupar els llocs de la base de l’escala social i laboral i que després pujarà. És un esquema diferent del de Madrid, on també hi ha immigració, però sobretot immigració de classe mitjana, funcionària i immigració de classe alta, aquells que hi van per ser ministres, directors de grans companyies multinacionals,… i que entren directament per dalt de tot. Aquí això també succeeix, però molt menys.\n—Podríem resumir quins són els aspectes més importants d’aquest sistema català de reproducció?\n—En l’aspecte demogràfic, hi ha una baixa fecunditat i una elevada immigració; en l’aspecte econòmic dir que el recurs sistemàtic de la immigració permet adaptar-se bé als cicles i minimitzar els costos en els moments de reflux; i, en l’aspecte social, el que sosté aquest sistema seria el valor del treball i la continuada promoció social, o si més no, la promesa de promoció social.\n—El seu estudi arribava als anys 80, avui dia podríem pensar que segueix igual?\n—Aquest sistema que jo en dic català, avui en dia està essent adoptat per la major part d’Espanya i per la majoria de països europeus. Seria una mica semblant al sistema americà, però amb una diferència, que el sistema americà, que contínuament s’ha nodrit d’immigrants, es podia permetre tenir una fecunditat més elevada perquè tenien un gran territori per omplir. El sistema americà socialment era un sistema com el català, o el català com l’americà, amb una gran afluència d’immigració i una gran promoció, exceptuant unes minories marginals, però que a més a més, tenia terra i matèries primeres, cosa que en el cas de Catalunya no hi era i això els permetia un creixement demogràfic autòcton. Hi havia lloc per tot, pels immigrants i pel creixement demogràfic autòcton. Doncs bé, aquest sistema català avui en dia s’està imposant a pràcticament la major part de la geografia espanyola i europea. Avui dia, crec que és el sistema de reproducció dels països rics.\n—Perquè tenim un sistema de benestar, no només per les pensions, sinó pel sistema de salut, el sistema d’escolaritat fins als 16 anys, d’accés a l’ensenyament superior en bones condicions, fins i tot tenim un sistema de protecció contra la pobresa extrema…, de tota una sèrie de coses que fan que la població autòctona no reprodueixi tota la gamma de treballadors que demana el mercat de treball, sinó que només en reprodueix un tros.\n—Així que no es cert que necessitem immigrants perquè tenim pocs fills?\n—Necessitem immigrants perquè, afortunadament, només fem un tipus de gent i necessitem els seus complementaris. Segons el meu parer, quan més natalitat tinguem, més immigrants caldran perquè, si som complementaris, quant més n’hi hagi de la categoria A, més en faran falta de la categoria B. Qui no vulgui veure immigrants, més val que tingui pocs fills o que estigui decidit a exportar-ne una part. I que prefereixi deslocalitzar activitats que ara es fan aquí. Si la Unió Europea permetés al Marroc exportar tomàquets durant tot l’any, molts marroquins podrien estar treballant en els tomàquets al Marroc, però nosaltres volem els tomàquets aquí, i que els conreïn aquí els marroquins d’aquí. I ja no en parlem del cas de la pesca: pesquem peixos marroquins, amb pescadors marroquins i fins i tot amb barques marroquines, però sota la bandera espanyola! A més hi ha coses que no es poden deslocalitzar. Per exemple, els serveis personals, la construcció, l’obra pública, no diguem ja el turisme que és la principal indústria del país i que si el deslocalitzem ja no és el nostre! Per tant, hi ha tota una sèrie de treballs, que es troben proporcionalment lligats al volum de població, que els autòctons es neguen a fer i que no són deslocalitzables, o sigui que seguiran absorbint immigrants.\n—Ara tornem a l’edat, dons hem interromput la Dra. i en volia parlar. Què és un «vell» per a una demògrafa?\n—Fins fa poc ho era una persona de més de 65 anys. Ara la definim cada cop més pels anys que et queden de vida. Ara mateix us vaig a fer una cura de rejoveniment! Admetem que ets jove pels anys que tens pel davant i vell pels que tens per darrera. Doncs bé, jo aconsello que aneu pensant en viure uns 95 anys, que és molt més del que segurament pensàveu. O sigui, que teniu força més anys per davant que abans de començar a sopar, o sigui, que ACABEU DE REJOVENIR!.\nI perquè crèieu que us quedava menys, és a dir, que éreu més vells? L’esperança de vida que habitualment es comenta parla de 82 anys i escaig pels homes i 87 per les dones. Ara bé, això es refereix al néixer. No contempla els que es moren pel camí. Nosaltres, el grup que fem aquesta tertúlia, tenim una edat que ja no ens la treu ningú. Aleshores hem de calcular la esperança de vida, o si ho preferiu, la vida mediana, que no és gaire diferent, a partir de l’edat que tenim ara. Així per algú d’uns 70 anys de vida, com ara jo, la vida mediana deu ser entre 88 i 89 anys pels homes i de 92-93 anys per a les dones. Però si ara parlem d’aquest grup de tertulians, tots tenim un bon nivell educatiu i un bon estat de salut, sinó no fórem aquí, per tant estadísticament aquesta selecció ens portaria a dir que pels homes serien de 90 a 91 anys i per a les dones de 95 a 96. A més amb les millores previsibles podríem fàcilment arribar als 93 i 98 anys respectivament. Així dons preparem-nos tots per viure noranta i molts anys! Aquesta és la raó per la qual és preferible una pensió pública a una privada, amb una vida tan llarga és més fàcil que se’ns acabessin els estalvis que no pas que peti el sistema públic de protecció, sobretot si seguim sent electors!\nEs cada vegada més admès que no és vell qui té més de 65 anys sinó qui té, en mitjana, menys de 15 anys d’esperança de vida per davant. Això vol dir que amb dades d’avui es comença a ser vell entre els 75 i 80 anys.\n—Érem a la immigració. Els refugiats sirians que Europa ha d’acceptar, el problema de l’aigua, les malalties pandèmiques…deuen ser objecte d’atenció demogràfica.\n—I d’altres. La guerra a Síria és una qüestió econòmico-política. L’aigua depèn de l’escalfament del planeta: és un problema ecològic. Si disminueix, afectarà la demografia com afectava la London fog als londinencs o el sutge de les centrals tèrmiques a la papallona blanca del bedoll. Quan el bedoll queda negre de sutge, els ocells exterminen la papallona banca perquè la veuen més, i deixen viure la negra; quan la indústria plega i no hi ha fum, els bedolls tornen a ser blancs i els ocells ataquen les papallones negres i les blanques reviuen. Però a mi em preocupen més els problemes d’avui que els del 2.100. El model actual es de malbaratament de recursos. Sempre ens creem problemes futuribles amb la demografia i no atenem els problemes reals d’avui.\n—Quins, per exemple?\n—La pobresa infantil, l’atur dels joves,… Els naixements mundials estant baixant des dels anys 90. Però aquí, aquells anys de màxims van ser anys de mínims. Posem-nos al 1995, el de menys naixements aquí, quan neixen les persones que ara tenen 20 anys: 350.000 a Espanya, 53.000 a Catalunya. Sembla que essent tan pocs haurien d’estar molt sol·licitats, però el cas es que no troben feina i sembla que ho tindran difícil per formar famílies i tenir fills.\nEn aquest moment el debat s’enardeix perquè hi ha qui porta com a testimoni l’allargament dolorós de la vida de la pròpia mare amb una sentència del metge: «Al meu servei no es morirà ningú per una infecció». Els altres metges ho troben horrorós. Algú conta una història. Una dona viu sola a Suècia als 96 anys. El fill, de més de 70, pateix per ella. Li porta fotos d’una residència que és com un hotel d’apartaments, amb independència total, i jardins, però amb cuidadors i la cuina resolta. Inesperadament la mare diu que sí, que li agradaria viure-hi, però que no sap com ho podrien pagar. El fill ja ho té resolt. «Ja ho he calculat mare. Vendrem el teu pis i amb el que ens en donin en tindràs per 7 o 8 anys…» La mare, de 96 anys, recordem-ho, se’l mira i li respon: «I després?» La doctora Cabré explica el seu, d’acudit: «Dues senyores grans es troben per berenar i una diu al marit: “Amor meu, ens portes el sucre?” L’home se’n va i al cap d’una estona els el porta. “Moltes gràcies, carinyo”. Quan se’n va l’amiga comenta. “Esteu ben encaramel·lats, després de 60 anys de matrimoni”. L’altre respon: “Calla, calla, que no recordo com se diu”». Es l’exemple d’una manera elegant de fer front als reptes de l’edat avançada…\n— Serveixen els postres, una deliciosa mousse de xocolata negra amb mandarina i un cava Llopart Brut Nature, excel·lent.\n—Necessitem immigrats, com és diu?\nMira que sou insistents! De moviments migratoris sempre n’hi ha hagut. Quan jo vaig arribar a França, l’any 1962, acabada la guerra d’Algèria, en poques setmanes varen arribar prop d’un milió de “peus negres” i harkis amb una ma al davant i l’altra al darrera. A l’Alemanya de l’Oest, entre 1945 i 1950, hi van arribar més de 10 milions de refugiats i emigrants forçosos de molts països de l’Est. La partició de la Índia i el Pakistan, el 1947, va mobilitzar 25 milions de emigrants en pocs mesos. El passat, el present i el futur de l’espècie humana està fet de grans migracions. En proporció a la grandària de la població mundial, les migracions actuals són relativament modestes. I la més important en els últims anys, l’èxode des de Siria i l’Irak no rau en la demografia, ni en la pobresa ni en el canvi climàtic, sinó en guerres i violències sense aturador.\nLa immigració s’ha d’assimilar i digerir, però és obvi que pot ser molt positiva. Cal però que l’ascensor social funcioni per tal de poder parlar de win-win, que ni ells, els emigrants, ni nosaltres, els autòctons, no hi perdem res.\nJa han servit cafès i infusions i hem arribat a mitjanit. El Dr. Carles Casacuberta li ofereix en nom de tots una litografia del pintor català Josep Maria García-Llort (1921-2003), el qual va formà part del grup d’artistes avantguardistes vinculats al Cercle Maillol i als Salons Octubre amb una pintura figurativa, propera a l’abstracte amb una particular iconografia crítica i irònica. García-Llort partí d’un expressionisme d’arrel picassiana, de composició complexa, de colors plans i de línies gruixudes centrada en una temàtica d’ocellots, que més tard anà acostant-se al surrealisme., La litografia és un bodegó expressionista molt típic d’ell, visualment potent al nivell de la magnífica tertúlia que hem gaudit. Anem a fer les fotos de rigor al hall de l’Hotel abans del comiat. Fa força fred.\nBiografia (webs de la viquipèdia, de El País, del Centre d’Estudis Demogràfics)\nNascuda a Barcelona l’any 1943, és geògrafa, catedràtica emèrita de Geografia humana a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i des de fa molt poc directora honorària del Centre d’Estudis Demogràfics (1984-2015). El seu àmbit de recerca és l’anàlisi demogràfica, la geografia històrica i la geografia humana. Se la considera experta en la dinàmica dels mercats matrimonials i és tota una referència en demografia històrica catalana, sistema definit com de baixa fecunditat i gran immigració.\nEstudià ciències polítiques i demografia a l’IEDES i a l’Institut de Démographie de la Universitat de París, on fou deixeble d’Alfred Sauvy, Louis Henry i Roland Pressat. Va viure a Paris 14 anys. Després fou professora d’anàlisi demogràfica a les universitats de Montreal (1969), Chicago (1969), Sorbona (1970), Nanterre (1970-1978) i a El Colegio de México (1973 i 1981). Des del 1978 és professora de la Universitat Autònoma de Barcelona i, des del 1984 fins el 2015, directora del Centre d’Estudis Demogràfics. Es doctorà el 1989, és autora de nombrosos articles sobre demografia. La seva carrera professional ha estat molt lligada a Jordi Nadal i Oller. Va ser també membre del consell de l’IUSSP (Unió internacional per l’Estudi Científic de la Població)(1994-2000) i presidenta del Grup de Població de l’AGE (Associació de geògrafs espanyols)(2000-04) i vocal de la Junta de l’Associació Catalana d’Entitats de Recerca (ACER) (2007-2015). Actualment és Vice-presidenta de l’Associació Europea per als Estudis de Població (EAPS). Ha comparegut, a títol d’experta, en diferents comissions del Congrés dels Diputats i del Parlament de Catalunya.\nRecentment es va autodefinir al programa Savi(s) de TV3 com una pensadora silvestre (en el sentit levi-straussià).\nAnna Cabré ha rebut els següents premis i honors:\nL’any passat el 7è Memorial Francesc Candel 2014, en l’àmbit social, pel Patronat de la Fundació Paco Candel. Anteriorment col·legiada d’Honor del Col·legi d’Economistes de Catalunya, membre numerari de l’Institut d’Estudis Catalans, Creu de Sant Jordi l’any 2005, distinció de la Generalitat de Catalunya per la Promoció de la Recerca Universitària (2003), medalla Narcís Monturiol al mèrit científic i tecnològic per la Generalitat de Catalunya (1994) i premi Jaume Carner atorgat per l’Institut d’Estudis Catalans a la Tesi Doctoral La Reproducció de les generacions catalanes 1856-1960.\nÉs autora d’un bon nombre de publicacions, entre les quals les més rellevants són: El sistema català de reproducció. 100 anys de singularitat demogràfica (1999), Volveran tórtolas y cigüeñas (1994), Tensions Imminents en els mercats matrimonials (1994), Immigració. Les Onades Immigratòries en la Catalunya Contemporània (2007) i La constitución familiar en España (2007-disponible en pdf).\nPresentació a Olot i a Barcelona d’un nou llibre del gironí del grup Lluís Busquets\tTertúlia sopar amb el Sr. Joan Font, president i director general del Grup Bon Preu i Esclat, dimarts 12 de gener de 2016


Ajuntament d'Alaquàs. Premsa.Alaquàs reagruparà els contenidors en illes per a facilitar el reciclatge a la ciutadania\nAlaquàs reagruparà els contenidors en illes per a facilitar el reciclatge a la ciutadania\nEls treballs de reubicació es realitzaran durant els mesos de juliol i agost per tal de generar les mínimes molèsties a les veïnes i els veïns\nL’Ajuntament d’Alaquàs reagruparà i reubicarà tots els contenidors de la població en illes per tal de facilitar el reciclatge a la ciutadania així com també les tasques de recollida. Els treballs s’iniciaran la setmana que ve i es realitzaran durant els mesos de juliol i agost per tal d’aprofitar les vacances d’estiu i generar les mínimes molèsties al veïnat.\nLa finalitat és reagrupar en un mateix punt tots els contenidors de residus sòlids urbans, paper i cartró, vidre i envasos lleugers per tal d’evitar contenidors aïllats i garantir una major eficàcia en la recollida ja que el camió haurà de realitzar menys parades. Amb aquest sistema de distribució facilita també el reciclatge a la ciutadania perquè evita recorreguts diferents per tal de buscar els contenidors de diverses fraccions.\nL’Ajuntament d’Alaquàs està treballant en una distribució dels contenidors que genere les mínimes molèsties a les veïnes i els veïns i que aprofite el perímetre de zones verdes de la millor manera possible.


Histogamers - Museu d'Història de Catalunya\nHistogamers és una iniciativa impulsada des del Museu d’Història de Catalunya en la que parlarem de diferents períodes històrics a partir dels videojocs. Val a dir que l’objectiu principal dels jocs sempre ha estat entretenir, de vegades sacrificant el discurs històric per potenciar la narrativa o la jugabilitat pròpia de cada títol, sovint elaborada en universos distòpics o barrejant conceptes que a la vida real mai han tingut o van tenir lloc.\nL’objectiu d’Histogamers doncs, és complementar el discurs d’aquests jocs, on fins i tot ens atrevirem a fer hipòtesis sobre quins finals podrien haver tingut si els guionistes haguessin seguit la història fil per randa, de la mateixa manera que comentar per exemple que hagués succeït si dues civilitzacions ben diferents haguessin tingut contacte com és en el cas de molts jocs d’estratègia.\nCada directe consistirà en fer una presentació del videojoc/s que comentarem i que després jugarem dient les seves virtuts i defectes des de la vessant històrica: sempre mantenint un caire didàctic però alhora lúdic. Finalment hi haurà un espai on el presentador o “streamer”, l'historiador Eudald Navarro, que condueix el directe respondrà preguntes i interactuarà amb els diferents espectadors que vulguin intervenir o fer preguntes a través del xat del canal de Twitch del Museu.\nDia: Dimecres: 2 i 16 de juny\nLloc: Canal de Twitch del Museu d’Història de Catalunya https://www.twitch.tv/mhistoriacat


Entrevista a Juan Carlos Unzué, exfutbolista i exentrenador sobre l'ELA, la malaltia que li va ser diagnosticada al juny de 2020. També ha parlat sobre la seva vida com a futbolista i com a entrenador de futbol en clubs com el FC Barcelona, el Girona o el Celta.\nveure més sobre "Desmarcats - Entrevista a Juan Carlos Unzué" veure menys sobre "Desmarcats - Entrevista a Juan Carlos Unzué"


Cour des Dames La Rochelle França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 133 allotjaments a La Rochelle.\nCour des Dames27 Rue Des Dames, La Rochelle Centre, La Rochelle, França, 17000 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en139comentarisCour des DamesVeure més fotosVeure més fotosBanyVeure més fotos9,0 Excel·lent valoració dels hostesVeure tots els comentaris"Everything!!! This place is heaven, we only stayed one night..."SarahIrelandVistaVeure més fotosExcel·lent ubicació 9,3Veure el mapaVeure totes les 22 fotos9,3UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaccés a la sala executiva aparcament de cotxes\nVeure les fotosHabitació Doble amb bany privat (Double Room ...25 m21 llit extragranFixa les dates per veure preus\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualCour des DamesCentral Park Hotel & SpaHôtel Résidence de FranceValoració dels clientsExcel·lent 9,0 (139 comentaris)Excepcional 9,6 (1 comentari)Notable 8,0 (828 comentaris)BarriLa Rochelle CentreLa Rochelle CentreLa Rochelle CentreWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Cour des Dames és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten La Rochelle. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Cour des Dames és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos biblioteca. L'ambient de Cour des Dames es reflexa en cada habitació. escriptori, ventilador, accés a la sala executiva , aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Cour des Dames.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatsbibliotecazona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaccés a la sala executiva escriptoriventiladoraparell de televisióreproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiaarticles de tocadortelevisió de pantalla plana assecador de cabellTV satèl•lit/cable Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Braços oberts | Partit Socialdemòcrata\nCrea: 08/29/2019 - 10:57\nFinestra Oberta publicada al Periòdic d'Andorra (29-8-2019)\nDesprés de 20 dies de bloqueig, els 83 migrants que encara seguien a bord de l’Open Arms han pogut per fi trepitjar terra en la matinada del 21 d’Agost a l’Illa Italiana de Lampedusa. Personalment, com a ciutadà europeu i del món, m’indigna veure com líders mundials, més enllà de la seva ideologia o del país que governen, es neguen o triguen més de dues setmanes a reaccionar sobre el futur de totes aquestes persones que han abandonat la seva terra, les seves famílies i amics, i s’han jugat la vida per una darrera possibilitat de tenir un present i un futur. No només ells, sinó els seus fills i els seus éssers estimats que deixen a milers de quilòmetres.\nMés enllà de la crua realitat d’aquesta pobra gent que només busca una nova oportunitat d’una vida digna, em sembla bastant preocupant i greu que continuïn permetent-se aquestes coses a ple segle XXI, quan, teòricament, vivim en una societat civilitzada i que creu en una democràcia real i plena: La pregunta que em ve al cap és si no és feina d’organitzacions com l’ONU vetllar per la seguretat de tothom, sigui del país d’on sigui. (Almenys això és el que ens estan venent). I l’altra pregunta pot ser: Què pesa més per a l’ONU i els Estats del primer món?\nLa vida dels ciutadans o el negoci que puguin tenir amb els governs que fan aquests genocidis indiscriminats per part d’uns líders totalitaris i dictatorials que fan i desfan a la seva manera sense cap control i que obliguen aquesta pobra gent a marxar de casa seva, lluny de la seva família i sense saber si mai arribaran a aquest futur seu a l’altre costat de l’oceà allà on queden les seves poques esperances? Em permetreu ser una mica «políticament incorrecte» perquè el que sento aquests dies amb les notícies és tristor i ràbia, molta ràbia, envers l’actual estat modern d’Europa.\nNo puc entendre que països desenvolupats com Itàlia, França, Alemanya o Espanya, més enllà de la seva ideologia, o de la seva situació política i econòmica, deixin tanta gent al mar en condicions infrahumanes i sense cap mena d’interès real (només de cara a la façana per quedar bé amb el seu electorat: promeses d’ajuda que no arriben mai o bé solucions més de 15 dies després). I Europa? I l’ONU? On són quan realment se’ls necessita? On són quan veuen ciutadans del món patir les injustícies de la guerra i l’avarícia humana? Torno a qüestionar-me si pesen més a aquesta Europa civilitzada els interessos comercials que les vides humanes?\nQuan em demanen, per què m’he posat en política, la meva resposta és sempre la mateixa: lluitar contra les injustícies i intentar que tothom sigui el més feliç possible en unes condicions mínimes. És potser la meva manera de veure la política una utopia i tenim governants que no es preocupen ni el menys mínim pels altres sinó només pels interessos propis del partit i els seus personals? Això no és política, això és negociar i traficar amb terroristes humans.\nI en el moment en què no es diu res, som partíceps d’aquests genocidis. Afortunadament, la societat civil ha demostrat que ells sí que creuen en una veritable democràcia i encara creuen la declaració universal de drets humans feta pels pares de la nostra democràcia. Si ells aixequessin el cap... Espero i desitjo que la generació futura de polítics sigui la representació real del carrer i se l’escoltin. Aquesta és l’esperança que em fa seguir en política. Que els que venim, creiem i defensem els drets de tothom i no només dels que ens interessa. Parlem de persones, no ho oblidem MAI.\n«Si ets neutre en situacions d’injustícia, has escollit el costat de l’opressor», (Desmond Tutu- Premi Nobel de la pau-1984).


La molinenca Elia Lozano queda finalista d'un concurs de dibuix internacional | Viu Molins de Rei\nLa molinenca Elia Lozano queda finalista d’un concurs de dibuix internacional\nElia Lozano, alumna de 10 anys del CEIP Castell Ciuró, ha quedat finalista de la novena edició del Concurs Internacional de Dibuix Infantil Aqualia, on han participat més de 35.000 infants d’Espanya, Itàlia i Portugal.\nL’alumna de 10 anys del CEIP Castell Ciuró de Molins de Rei, Elia Lozano Santana, ha estat finalista d’un concurs de dibuix internacional on ha competit amb altres infants d’Espanya, Itàlia i Portugal. S’ha valorat el missatge de conscienciació d’estalvi de l’aigua de la molinenca en el seu dibuix alhora de fer-li aquest reconeixement. El seu dibuix guardonat ha estat premiat amb un complet maletó de pintures amb el qual podrà seguir practicant els seus dots artístics.\nL'alumna del Castell Ciuró ha rebut el reconeixement per la seva obra "L'aigua és vida" // Elia Lozano\nEn el concurs han participat un total de 35.000 nens, dels quals 151 dibuixos procedien de quatre centres d’educació primària de Molins de Rei: Castell Ciuró, Josep Maria Madorell, l’Alzina i Sant Miquel Arcàngel.\nL’alumna guanyadora ha visitat l’Ajuntament de Molins de Rei on ha rebut l’enhorabona de l’alcalde, Xavi Paz, la responsable del Servei Municipal d’Aigües, Àngela Fernández, i el delegat de Barcelona d’Aqualia, Daniel Giménez.\nEls representants d'Aqualia i l'Ajuntament es van reunir amb l'alumna guanyadora i la seva família // Ajuntament de Molins de Rei\nEtiquetes:Aqualia Castell Ciuró CEIP Castell Ciuró concurs concurs de dibuix infantil dibuix Elia Castro Josep Maria Madorell l'Alzina Sant Miquel Arcàngel


Climate Signals | New Heat Wave Bakes Southwest U.S.\nPeople looking to beat the heat ascend a water slide stairway at Knott's Soak City in Buena Park, Calif., on Friday, July 7, 2017. Los Angeles tied their record high for the date, 96°. Photo: Leonard Ortiz, The Orange County Register via AP\nLonger and more intense heat waves are a key indicator of our planet's warming climate


C-VVB.196 EL CAPITA CALÇOTETS I LA REVEN. PILKEY, DAV. Libro en papel. 9788466138697 LIBRERÍA BOLIBLOC


CONSELLS PER TROBAR LA MILLOR PLANXA PLANA PER ALS CABELLS ARRISSATS - EINES\nPrincipal Eines Consells per trobar la millor planxa plana per als cabells arrissats\nUtilitzeu sempre eines d’estil de qualitat al cabell. Així és com podeu trobar la millor planxa plana per a tipus de cabell arrissat.\nQuè cal saber abans de comprar una planxa plana?\nAlyssa Francois | 18 de setembre de 2017\nGairebé totes les dones de cabells arrissats que tenen cabells llisos, llisos i sedosos han tingut la lluita de trobar la millor planxa plana per als tipus de cabells arrissats. Un munt de planxes planes al mercat prometen coses com un acabat sense arrugues, un ús senzill i fils sedosos. Tot i això, això no és l’únic que hauríeu de buscar en una planxa plana. Per ajudar-vos a esbrinar el millor, us donem alguns consells que heu de conèixer.\ncolors de cabell ombrejat per a la pell marró\nCom trobar la millor planxa plana per als cabells arrissats\nConsell 1: no us oblideu dels rínxols.\nSi no porteu el cabell completament llis el 100 per cent del temps, heu de prioritzar la salut dels rínxols quan no estigueu allisant els cabells. Hi ha alguns ferros plans al mercat que poden causar danys reversibles, independentment del protector tèrmic que utilitzeu. El millor és buscar una planxa plana que permeti controlar la seva configuració de calor, a més de tenir plaques que no estiguin recobertes (ja que acaben xafant amb el pas del temps i enganxant els cabells).\nLa millor planxa plana per als cabells arrissats no hauria de fregir els rínxols.\nConsell núm. 2: cerqueu les plaques que us funcionin.\nParlant de plaques, hi ha poques opcions que pugueu obtenir. Com hem esmentat al nostre document assecador per a guia de cabells arrissats , podeu optar per una planxa plana iònica, turmalina o ceràmica. La diferència entre els tres és simplement la velocitat d’escalfament i la quantitat d’humitat que conserva cadascun al cabell. Amb els cabells arrissats naturalment, la humitat és fonamental, així que opteu per aquella que retingui més humitat per evitar tenir una sensació seca i avorrida.\nConsell núm. 3: no depeneu de reclamacions de ferro pla.\nTingueu en compte que no podeu confiar en la planxa plana per fer-ho tot per vosaltres. Abans d’utilitzar la planxa plana, assegureu-vos d’utilitzar productes per al cabell hidratants i protectors de calor com a protectors tèrmics. Si una planxa plana afirma reduir la quantitat de danys causats per la calor del cabell, això no vol dir que hagueu de desfer-vos dels protectors de calor. La quantitat de vegades i com utilitzeu una planxa plana al cabell són realment les úniques maneres de determinar el dany. Una regla general: planxa els cabells en petites seccions per evitar haver de repetir i refinar el mètode a la mateixa zona.\nFeu la vostra investigació abans de posar-vos a planxar.\nConsell # 4: investigueu a fons.\nÉs possible que no pugueu provar una planxa plana abans de comprar-la, però podeu veure com funciona per a una altra persona. Proveu de cercar vídeos a la millor planxa plana per a cabells arrissats a YouTube i vegeu el que suggereixen els altres. Mireu uns quants vídeos abans de prendre la vostra decisió. Un cop trobeu el que més us agradi, podreu trobar un minorista que el vengui a un preu que us pugueu permetre.\nConsell 5: si és possible, registreu la planxa plana.\nHi ha algunes empreses que us ofereixen l'opció de registrar les vostres eines d'estil. Les eines d’estil de calor com els ferros plans són una inversió. D’aquesta manera estarà protegit si li passa alguna cosa i se’n pot obtenir un substitut o fins i tot reparar-lo a un cost inferior.\nUn cop hàgiu trobat la millor planxa plana per a tipus de cabell arrissat, heu de saber utilitzar-la. Si necessiteu ajuda, aquí us expliquem com podeu planxa els cabells de forma plana .\ncom trenar-se el cabell amb extensions\nmillors bobs curts per a cabells fins\namb quina freqüència us teniu de vermell els cabells\nmeitat i meitat color de cabell homes\nmaneres d'estilitzar les trenes de caixa curta\nHelen George mostra el seu nou cabell rosa pastel!


Les verdures, base de la nostra nutrició (II)\nEs recomanen en tots els àpats principals, com a mínim dues racions al dia. Així, en el dinar i el sopar l’ideal seria omplir la meitat del plat amb hortalisses\nCom més varietat de verdures i colors fem servir, millor\nActualitzada 14/09/2021 a les 12:19\nLes verdures es recomanen en tots els àpats principals, com a mínim dues racions al dia. Així, en el dinar i el sopar l’ideal seria omplir la meitat del plat amb hortalisses. Sovint pensem erròniament que n’hi ha prou de menjar un plat de pasta amb una cullerada de salsa de tomàquet o tres mongetes tendres amb molta patata.\nD’altra banda, com més varietat de verdures i colors fem servir, millor. Per exemple, barrejar fulles verdes, crucíferes, colors variats… ja que cada color aportat nutrients i fotoquímics diferents. Unint-los, potenciem els seus beneficis i evitem dèficits. També és important prioritzar l’estacionalitat: que les verdures siguin fresques o mínimament transformades, de proximitat i sempre que sigui possible ecològiques.\nQuè podem fer per menjar-ne més?\n1. Planifiqueu els menús i la compra garantint la presència d’hortalisses en cada àpat principal.\n2. Compreu-les de temporada: són més gustoses, per tant més fàcilment acceptables per als infants, i alhora més econòmiques.\n3. Incorporeu-les tant en els primers plats com en els plats únics o com a guarnicions de segons plats. Per exemple, llenties a la jardinera, paella d’hortalisses, macarrons saltats amb espàrrecs verds i carbassa, truita de carxofes, pollastre al forn amb bolets i pastanagues…. Així mateix, també podeu fer samfaines i salses d’hortalisses per enriquir qualsevol recepta!\n4. Podeu incloure-les en esmorzars i berenars, damunt d’una torrada o com a farcit d’un entrepà (pebrot escalivat, enciam, rodanxes de tomàquet, etc.), o dins un batut (pera, espinacs i préssec).\n5. Tingueu sempre a la vista trossets d’hortalisses fresques (pastanaga, carbassó, cogombre, tomàquets cirerol etc.) que estiguin tallades i netes, per picar-les al llarg del dia o sucar amb hummus o paté d’alvocat.\n6. Innoveu i varieu: tingueu a la despensa hortalisses de diferents colors i formes.\n7. Proveu receptes alternatives que us facin descobrir combinacions noves. 8. Per millorar l’acceptació dels més petits, feu-los participar en la compra i preparació dels plats. Que us ajudin per exemple a fer una amanida… i molt important, que tota la família doni exemple!\nUna ració d’hortalisses equival a:\n•1 plat de verdura cuita (mongeta tendra, bròquil, puré, minestra)\n•1-2 tomàquets, pastanagues…\n•1 pebrot, 1 carbassó, 1 albergínia\n•1 plat d’amanida variada\nNúm. Col.: 0.703


Filing Date: 2020-03-26\n10. Commitments & Contingencies\n5. Accounts Payable and Accrued Liabilities (Tables)\n8. Common Stock Options (Tables)\n9. Common Stock Warrants (Tables)\n10. Commitments & Contingencies (Tables)\n1. Nature of the Business (Details Narrative)\n5. Accounts Payable and Accrued Liabilities (Details)\n7. Capital Stock (Details Narrative)\n8. Common Stock Options (Details)\n9. Common Stock Warrants (Details 1)\n10. Commitments & Contingencies (Details)\n10. Commitments & Contingencies (Details Narrative)\nEntity Common Stock, Shares Outstanding 13,483,125\nEntity Public Float $ 12,170,900


L'Atlètic no falla i obre forat sobre el Barça\nLes matalasseres derroten 2-0 el Llevant i aprofiten l'empat de les blaugranes a València\n3 min. Barcelona 04/11/2018 20:06\n651x484 Maripaz Vilas i Toni Duggan, durant el València-Barça / LALIGA Maripaz Vilas i Toni Duggan, durant el València-Barça / LALIGA\nLes pitjors caramboles van donar-se a les 8a jornada de la Lliga Iberdrola: el Barça no va poder passar de l'empat a zero a València i, cinc hores més tard, va veure com l'Atlètic de Madrid derrotava el Llevant per 2-0 en el partit estrella del cap de setmana. El triomf de les matalasseres, amb gols de Ludmila da Silva i Laia Aleixandri, les desmarquen com a líders de la classificació amb quatre punts d'avantatge sobre les culers. Després de l'aturada per seleccions, en dues setmanes, es veuran les cares els dos equips a territori català, però sense opcions que l'equip de Fran Sánchez pugui situar-se en primer lloc passi el que passi.\nÉs la pitjor conseqüència d'un diumenge en què l'Espanyol tampoc va sortir premiat davant l'Athletic Club a Sant Adrià del Besòs (1-2). Les blanc-i-blaves van anar a remolc per culpa d'un gol inicial de Nekane Díaz i, tot i que van reaccionar amb un gran gol de Maria Llompart, van acabar perdent després d'un xut llunyà d'Erika Vázquez. L'ensopegada deixa les blanc-i-blaves a la zona baixa de la classificació, amb tres punts de marge sobre el descens. La millor notícia van ser les derrotes de l'Sporting de Huelva i el Madrid CFF, que es mantenen a la zona vermella.\n540x306 Maria Llompart lluitant contra Unzué i Lucía García / LALIGA Maria Llompart lluitant contra Unzué i Lucía García / LALIGA\nSe li fa llarg el partit\nTenia baixes, sobretot en defensa, i va sortir amb un onze de circumstàncies. I, al final, l'Espanyol va acabar pagant car l'esforç sense pilota per igualar forces amb l'Athletic, que va sentir-se especialment còmode des de l'avantatge del gol inicial que havia marcat. El conjunt basc estava molt còmode amb la possessió, jugant a camp contrari. L'Espanyol no podia fer sinó recular i, a mesura que anava perdent metres, s'anava sentint més lluny de les bones sensacions ofensives. Alguna cavalcada per la banda dreta d'Elena Julve el va animar a anar endavant i amb diverses centrades a l'àrea va anar construint un nou punt d'ancoratge. Ben entrat el primer temps, les blanc-i-blaves van avançar les línies de pressió i van començar a complicar la circulació de pilota basca. Fruit d'aquest pas endavant va arribar l'ocasió de l'1-1, un potent xut de Maria Llompart en què Ainhoa Tirapu no va poder fer-hi res.\nL'empat va donar un extra d'energia a les barcelonines, tot i que no es va acabar de concretar en ocasions. A la represa, l'Athletic es va aferrar a l'energia en punta de Lucía García i a la veterania d'Erika Vázquez. Totes dues van fallar accions clares per desfer l'empat però, al minut 73, un xut llunyà de la 19 va superar Mariajo Pons. L'Espanyol va intentar empatar però, fos per la feina feta al primer temps, es va quedar sense cap gran ocasió per celebrar el punt.\nMartens frega el 0-1 al 89\nAbans del partit, Fran Sánchez ja havia insinuat que havien tingut poc marge per descansar després de jugar dijous a Champions. I, segurament, l'equip va patir per trobar la millor versió contra un València compacte i seriós. Tot i així, les blaugranes van disposar d'alguna bona acció, sobretot un pal de Lieke Martens que hauria pogut donar el triomf al minut 89.


Chakra Beach Kabak Uzunyurt Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 21 allotjaments a Uzunyurt.\nChakra Beach KabakUzunyurt Koyu Kabak Mah. No:40, Uzunyurt, Uzunyurt, Turquia, 48340 - Veure al mapaExcel·lent8,1Basada en 94 comentarisChakra Beach KabakVeure més fotosVestíbulVeure més fotosplatjaVeure més fotos8,1 Excel·lent valoració dels hostesVeure tots els comentaris"You have to adjust your expactations before going to Kabak,..."SerhanNetherlandsVeure més fotosMolt bona ubicació 8,6Veure el mapaVeure totes les 50 fotos8,6Ubicació\nOpcions d'habitacióVeure les fotosBungalow Deluxe (Deluxe Bungalow)20 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosBungalou (Bungalow)12 m21 llit extragranFixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Uzunyurt, vosté es sentirà com a casa a Chakra Beach Kabak, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Chakra Beach Kabak també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Uzunyurt. Recepció 24 hores, restaurant, visites turístiques, servei de bugaderia, neteja en sec són només algunes de les comoditats que fan que Chakra Beach Kabak sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara servei de despertador, mosquiter per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Chakra Beach Kabak la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Uzunyurt.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that pets are not allowed into the rooms. Comentaris recents de clients


Torra comunica que recorrerà al Suprem i demana que no s'executi la seva inhabilitació - Regió7\nTorra comunica que recorrerà al Suprem i demana que no s'executi la seva inhabilitació\nEl president sol·licitarà al tribunal la mesura cautelaríssima de suspensió de la resolució\n04·01·20 | 11:37\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha enviat aquest dissabte un escrit a la Junta Electoral Provincial de Barcelona on li comunica que presentarà un recurs contenciós administratiu davant del Tribunal Suprem contra la decisió de la Junta Electoral Central (JEC) d'inhabilitar-lo, ja que considera que vulnera els seus drets fonamentals. En l'escrit, Torra ha avançat que sol·licitarà al tribunal la mesura cautelaríssima de suspensió de la resolució de la JEC. Per això, ha demanat a la Junta Electoral Provincial de Barcelona que s'abstingui d'executar l'acord fins que el Suprem no resolgui el recurs, per no vulnerar el seu "dret a la tutela judicial efectiva".\nEn l'escrit, el president explica que aquest divendres a les 18.03 hores se li va notificar per correu electrònic "un avanç" de l'acord de la JEC que ordena a la Junta Electoral Provincial de Barcelona que se'l declari vacant com a diputat al Parlament un cop se li notifiqui "íntegrament" el contingut de la resolució. Torra ha remarcat que divendres no li van fer arribar ni el text íntegre de l'acord ni dels sis vots particulars.\nTorra ha avançat la seva intenció de presentar un recurs contenciós administratiu "de protecció de drets fonamentals" davant del Suprem un cop rebi la notificació "forma i íntegra" de la resolució de la JEC. En aquest recurs, sol·licitarà la mesura cautelaríssima de suspensió de la resolució.\nEl president també informa a la Junta Electoral Provincial que, quan hagi presentat el recurs i demanat la mesura cautelaríssima, li comunicarà formalment.


P.E.U. DEL CATÀLEG DE MASIES I CASES RURALS DE TORELLÓ. NÚM. 8/41 SERVEIS TERRITORIALS MUNICIPALS DE L' AJUNTAMENT DE TORELLÓ. - PDF\nDownload "P.E.U. DEL CATÀLEG DE MASIES I CASES RURALS DE TORELLÓ. NÚM. 8/41 SERVEIS TERRITORIALS MUNICIPALS DE L' AJUNTAMENT DE TORELLÓ."\nEugenia Cordero Ojeda\n1 DENOMINACIÓ : Altres denominacions: DADES CADASTRALS: Can Sidera Sant Pau (època medieval) 08285A FX UTM : X: Y: SITUACIÓ : DATA DE CONSTRUCCIÓ : TIPOLOGIA : Al sud-est del terme municipal. Accés des de la carretera de Manlleu a Torelló per una desviació a l est del camí d Espadamala en el pla anomenat Pla de l Aire (abans del Reig). Origen medieval. Enderrocat a finals del segle XX, i construcció de nova planta. Arquitectura rural CONTEXT : Rural, al sud-est del terme, en una esplanada anomenada el Pla de l Aire, al sud del puig del Reig i entre la serra d Espadamala i el Puigmoltó. RÈGIM URBANÍSTIC : Planejament Vigent: Revisió del Pla General d Ordenació Urbana de Torelló. Desembre Classificació: Sòl No Urbanitzable Qualificació: Zona Rústica de Protecció situada dintre el límit de Sòl de Reserva Agrícola i Ramadera (Zona R1) RÈGIM JURÍDIC : Titularitat: Manuel Campos i esposa Condicions / servituds: PLÀNOL DE SITUACIÓ. Escala 1/5000 N\n2 DESCRIPCIÓ : EVOLUCIÓ D USOS: Original: Actual: ESTAT DE CONSERVACIÓ: VALORACIÓ: DADES HISTÒRIQUES: Finca de construcció actual, emplaçada en els vestigis de l antic can Sidera, que inclou casa senyorial de grans dimensions, terrenys adjacents destinats a l'equitació, circuits tancats, sínia d entrenament i construccions de servei per a aquesta activitat, així com quadres i habitatge del cuidador. L habitatge senyorial consisteix en una construcció de planta rectangular, teulada a diferents nivells, revestida de pedra seca combinada amb fusta, seguint una composició força controlada. Masia Habitatge unifamiliar aïllat Regular. El revestiment està sense pintar i presenta grans taques produïdes per la vegetació. L última reforma desfigurà considerablement la imatge i estructura original de la masia. Finca de construcció actual, que segueix una tradició en l emplaçament de la masia del mateix nom, que inclou casa senyorial de grans dimensions i els terrenys adjacents destinats a l'equitació. Interessant composició arquitectònica, amb l ús de materials naturals. El petit mas Sidera, 77 m 2 segons el registre, va desaparèixer els darrers anys. Manuel Campos el va enderrocar i hi va construir una torre residencial. El mas d època medieval rebia el nom de Sant Pau. En un període indeterminat, el mas va canviar de nom. Durant el segle XIX, el mas es coneixia amb el nom de Can Sidera. Ramon Espadamala era el propietari l any Jeroni Espadamala Codinachs va rebre la propietat per capítols matrimonials l any Ramon Espadamala Carrera va reformar el mas l any L any 1967, la propietat corresponia a la viuda Espadamala, d Espadamala de Baix. La finca tenia una extensió de cultiu d una hectàrea, dotze àrees i vint-i-nou centiàrees. Terres ermes, setanta-dues àrees i cinquanta-dues centiàrees. De rocam, tres àrees i dues centiàrees. En total són m 2. Josep Treserra Garriga, i després Josep Padrós Miró, apareixien com a empresaris agrícoles d aquesta masia pels volts de Els darrers anys la finca fou adquirida per Manuel Campos i la senyora Carré. Se n va procedir a l enderroc i, al seu lloc, s hi ha construït una torre residencial de planta baixa. Una bona part de les terres de l antic mas serveixen en l actualitat per a la cria de cavalls.\n3 BIBLIOGRAFIA: Gràfica: - AJUNTAMENT DE TORELLÓ, Revisió del Pla General d Ordenació Urbana. Ordenació del Sòl No Urbanitzable, E.1: Torelló Escrita: - AMT, cadastre, registre, padró, llicències d obra. PROTECCIÓ : CAP. És Tramitaran les llicències d obres d acord amb el que estableixen els articles del TRULC Habitatge actual. L entorn està inclòs en el P.E.U. del catàleg de protecció del patrimoni històric, arquitectònic i paisatgístic de Torelló, com a HNFFS( Hàbitats naturals i de la fauna i flora silvestre) així com també, com AEAP(Àrea d expectativa arqueològica i paleontològica).\n4 Entorn Edificació P.E.U. DEL CATÀLEG DE MASIES I CASES RURALS DE TORELLÓ. NÚM. 8/41 AR ARQUITECTURA RURAL Mas Sidera 1,- Protecció: 10.2 Edificació: BI 70/81 mas can sidera 8/41 Entorn: AEAP - HNFFS SI NO 2,- Estat de conservació: Estructures portants Parets de pedra, tàpia o ceràmica en bon estat x Forjats Unidireccionals de fusta o formigó x Cobertes Pendents i teules en bon estat x Façanes Arrebossades i pintades en bon estat de manteniment x Interior Adequat a l ús residencial, habitatge ocupat x Altres de l'edifici En bones condicions x En mitjanes condicions En dolentes condicions Accessos En bones condicions x En mitjanes condicions En dolentes condicions 3,- Justificació de les raons arquitectòniques, històriques i paisatgístiques i socials que aconsellen la recuperació i preservació de la masia. Arquitectòniques Històriques x Paisatgístiques Socials En el cas que ens ocupa, cal mantenir la masia per les raons històriques i de protecció. 8.3\n5 4,- Proposta d intervenció 4.1,- Usos permesos Edificis principals Ús residencial unifamiliar. Edificis annexes Agro-ramader, complementaria a l habitatge. Es pot modificar l ús condicionat a allò que estableix l art. 49 i 50 de la (TRLUC) S accepten usos alternatius, condicionats al que estableix l art. 48 i 50 de la (TRLUC) 4.2,- Condicions d Ordenació i tipus d Actuació constructiva permesos Volum A mantenir, no es pot augmentar el sostre. Estructures portants A mantenir. Forjats A mantenir. Cobertes A mantenir. Divisions interiors Adequar-la a l ús residencial, d acord amb les normatives actuals. Altres Els usos són els que fixa la normativa urbanística per aquesta zona. 4.3,- Accessos i serveis Accessos A pavimentar Sanejament És aconsellable una estació depuradora biològica pròpia. B.T. Connexió a la xarxa general.\nPAC Aspectes pràctics\nPAC 2015 2020. Aspectes pràctics Aspectes a considerar 2014, alertes INGRESSOS AGRARIS, atenció: Persones beneficiaries de la PAC jubilades, sense ingressos agraris... Empreses excloses del cobrament:\nESFORÇOS I ESTRUCTURES\nESORÇOS I ESTRUCTURES Observa el teu voltant...alguna vegada t has fixat en que tot allò que t envolta posseeix una estructura? Pensa en el teu cos...si no tinguessis l esquelet, què passaria? Podries\n0,5 Km 01 TÍTOL: MAPA TOPOGRÀFIC 1/ DEL SECTOR D'ESTUDI INFORME AMBIENTAL. Límit P.E. Roses-2. Font: ICC, 2009\nLímit P.E. Roses-2 Font: ICC, 2009 01 MAPA TOPOGRÀFIC 1/25.000 DEL SECTOR D'ESTUDI 0 0,5 Km Perimetre de la zona d'estudi Font: ICC, 2008 03 ORTOFOTOMAPA 1/5000 DE LA ZOA D'ESUDI 0 100 m Mas Tolzanes la\nB DADES GENERALS / DATOS GENERALES\n(1/2) EXEMPLAR PER A LA DG DE PREVENCIÓ, EXTINCIÓ D'INCENDIS I EMERGÈNCIES / EJEMPLAR PARA LA DG DE PREVENCIÓN, EXTINCIÓN DE INCENDIOS Y EMERGENCIAS CIUDADANA A TIPUS DE SOL LICITUD / TIPO DE SOLICITUD\nCARRERS DE CONVIVÈNCIA El 4 d octubre de 2013 el Consell de Ministres va aprovar el Projecte de llei que modificarà l actual Llei sobre trànsit, circulació de vehicles a motor i seguretat viària. Entre\nINVENTARI DEL PATRIMONI HISTÒRIC, ARQUITECTÒNIC I AMBIENTAL D ESPLUGUES DE LLOBREGAT I.S.04/066-1-\nINVENTARI DEL PATRIMONI HISTÒRIC, ARQUITECTÒNIC I AMBIENTAL D ESPLUGUES DE LLOBREGAT I.S.04/066-1- NÚM. REF. : DENOMINACIÓ : Altres denominacions: SITUACIÓ : I.S.04/066 Monument commemoratiu Homenatge\n3. TAXACIÓ DELS DRETS, EDIFICACIONS, Sector SUD- 1, "Costa dels Carros, PROJECTE DE REPARCEL LACIÓ DEL\nPROJECTE DE REPARCEL LACIÓ DEL Sector SUD- 1, "Costa dels Carros, DE ROSSELLÓ JUNTA DE COMPENSACIÓ TEXT APROVACIÓ DEFINITIVA -- SETEMBRE 2012 3. TAXACIÓ DELS DRETS, EDIFICACIONS, CONSTRUCCIONS O CULTIUS\nEl relleu de la Terra Les grans unitats de la Terra. Una descripció geogràfica. En el planeta podemos identificar grandes conjuntos geográfico. Todo el relieve que podemos ver se encuentra en las tierras\nPLA ESPECIAL URBANÍSTIC CASA DEL MAR I ESTUDI PAISATGÍSTIC DEL SEU ENTORN (ADEQUACIÓ AL PLA DIRECTOR URBANÍSTIC DEL SISTEMA COSTANER)\nPLA ESPECIAL URBANÍSTIC CASA DEL MAR I ESTUDI PAISATGÍSTIC DEL SEU ENTORN (ADEQUACIÓ AL PLA DIRECTOR URBANÍSTIC DEL SISTEMA COSTANER) SANT PERE DE RIBES VILANOVA I LA GELTRÚ Serra-Vives-Cartagena, Arqtes.\npluvials i Fossa septica\ndocumentació annexa Documentació annexaa DA.03 Plànols annexes de reforma de l habitatge A.01 Estat actual. Planta Soterrani A.02 Estat actual. Planta Baixa A.03 Estat actual. Planta Primera A.04 Estat\nFinalitza la urbanització de la cobertura de les vies de Sants\n20 d agost de 2016 Finalitza la urbanització de la cobertura de les vies de Sants» Després de més d una dècada d obres en aquest àmbit, s acaba la segona fase dels treballs d urbanització d aquest espai\nAJUNTAMENT DE HORTA DE SANT JOAN\nMODIFICACIÓ PUNTUAL DE NORMES SUBSIDIÀRIES DE PLANEJAMENT DE HORTA DE SANT JOAN Modificació del Pla Parcial Carretera dels Ports AJUNTAMENT DE HORTA DE SANT JOAN NOVEMBRE 2008 INDEX MEMORIA ANNEX PLANOLS\nPROJECTE DE REPARCEL LACIÓ DEL POLÍGON D ACTUACIÓ URBANÍSTICA MASIA LA TORRE Vacarisses Juny 2015 ÍNDEX MEMÒRIA. 1. OBJECTE I ANTECEDENTS URBANÍSTICS. 2. PLANEJAMENT VIGENT. 3. SEGREGACIONS PRÈVIES. 4.\nPROJECTE DE REPARCEL LACIÓ DE LA UA-XI B EN EL TERME MUNICIPAL DE DOSRIUS ( TEXT MODIFICAT I REFÓS )\nPROJECTE DE REPARCEL LACIÓ DE LA UA-XI B EN EL TERME MUNICIPAL DE DOSRIUS ( TEXT MODIFICAT I REFÓS ) Gener / Febrer 2013 ÍNDEX UA XI B.- ANTECEDENTS, SITUACIÓ ACTUAL I ASPECTES COMUNS DE LES UNITAT D ACTUACIÓ\nPCG Arquitectura e ingeniería Proyectos, consulting y gestión de obras\nPROJECTE EXECUTIU URBANITZACIÓ DE LA RAMBLA SANT FRANCESC BARCELONA, NOVEMBRE DEL 2007 EXP. 0675-06 PCG Arquitectura e ingeniería Proyectos, consulting y gestión de obras ---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------


El Quadis-CNM cau a casa contra un equip campió - CN MATARÓ : Junts Fem El Centre\nEl Quadis-CNM cau a casa contra un equip campió\nDilluns · 28 Octubre · 2019\nEl Quadis-CNM va caure com era al pronòstic previ, contra el Zodiac.CN.tl.Baceloneta pel resultat de (4-15) en el partit de liga Premaat jugat dissabte a Mataró. Res a comentar a la victòria de l’equip campió de totes les competicions catalanes i estatals dels darrers anys, un equip amb mires de campió d’Europa, cada any té plantilles amb jugadors d’una vàlua impressionant. Al primer quart ja es veia per on anirien les coses, i a mig partit (1-8) la cosa estava prou clara. El Quadis però no va perdre la cara al matx hi va posar molta voluntat i treball, però quan al davant hi tens jugadors de la mida dels mariners es fa tot molt més complicat.\nToca refer-se que dimecres juguem el partit d’anada dels quart de final de l’Eurolliga contra el CSM Digi Oradea a Romania.\nQUADIS-CN.MATARÓ; Mario Lloret, Ramiro Veich, Raül Loste, Marc Corbalan, Víctor Fernandez, Edu Mínguez, Lluc Bertran, Pol Daura, Àlex Codina, Pol Barbena, Grummy Guimaraes(1), German Yàñez(3), Marc Pannon.\nPARCIALS; 1-4 // 0-4// 1-3 // 2-4 __ 4-15


Serveis de cerca, selecció i contractació de personal qualificat\nAreajob Spain ETT, ofereix els seus serveis de cerca, selecció i contractació de personal qualificat mitjançant un precís estudi de les necessitats concretes, per a així poder obtenir el màxim d'eficàcia en els processos de selecció de candidats.\nAssesor especialitzat en plans d´igualtat\n.10% de descompte sobre les tarifes que ofereix un assessor especialitzat en confecció de plans d´igualtat per les empreses associades\nEmpresa de producció d´esdeveniments que disposa dels millors equips humans i tècnics per gestionar qualsevol tipus d'esdeveniment o espectacle audiovisual\nPunto de Verificación Presencial de Camerfima: tramitación de los certificados digitales d’empresa\nGuia tramitació Associats CD.pdf\nServeis / productes a les empreses que, per una banda, obtenen els beneficis de col•laborar amb una entitat social (com a mesura alternativa en la contractació de la LISMI ) i a més a més, un servei professional i de qualitat.\nJAD Solucions Tecnològiques\nDescomptes del 10% en la contractació de productes d´aquesta empresa\nEmpresa especialista en oferir una solució tecnològica per adaptar-se al nou reglament de registre obligatori de la jornada laboral\nRealització de proves de detecció de COVID19 a uns preus especials\nEmpresa de transport sanitari\nReducció del preu tarifa normal per als treballadors de les empreses associades entre un 20% i un 30% en funció dels horaris de reserva.\nMod.61.V1 CONTRATO ADHESION AL SISTEMA SOLRED VIAT Edit RD.PDF\nCondicions SOLRED 2021.pdf\nDomiciliació Bancària Solred.pdf\nAcord col·laboració Solred.pdf


IstanbulAlmenys 217 persones han mort i 1.090 més han resultat ferides en el terratrèmol de 7,2 graus que aquest diumenge ha sacsejat l'est de Turquia. Són les últimes dades oficials que ha donat el ministre de l'Interior, Idris Naim Sahin. Tot fa témer, però, que la xifra s'incrementi. L'Administració de Desastres i Situacions d'Emergència (AFAD) calcula que hi hauria unes 366 persones sota les runes dels edificis enderrocats. Tot i això, encara falta informació sobre la situació en els pobles de muntanya, on els equips de rescat han començat a arribar avui. De moment l'ajut se centra en la capital provincial, Van -de 367.000 habitants-, i en la principal ciutat afectada, Ercis -74.000 habitants-, on una vuitantena d'edificis s'haurien ensorrat.\nTurquia Iran Azerbaidjan hospitals terratrèmol


Quim Bou: Molló-Puig Moscós\nMolló i la bonica esglèsia de Santa Cecília\nEl torrent de les Queroses\nDalt de l'arrodonit Puig Moscós es veu fins al Montgrí i el mar.\nI a l'altra banda, els Pirineus nevats: la zona d'Ulldeter, el Costabona, elCanigó...\nDe tornada a Molló, a fer el vermut :)\nEl pla d'ahir era anar al Comanegra, però... ens hem trobat els meus amics. Així que hem hagut de recular, i buscar una excursió alternativa. Hem triat aquesta, que és prou bonica: de Molló al Puig Moscós, seguint el GR 11. El camí és sobretot pista, de pujada suau, però cal destacar els bonics paisatges que podem observar. Una mica com el Taga la setmana passada, el Puig Moscós és una muntanya discreta però de grans vistes.\nEl plan de ayer era ir al Comanegra, pero ... nos hemos encontrado con mis amigos. Así que hemos tenido que retroceder, y buscar una excursión alternativa. Hemos elegido esta, que es bastante bonita: de Molló el Puig Moscós, siguiendo el GR 11. El camino es todo pista, de subida suave, pero hay que destacar los bonitos paisajes que podemos observar. Un poco como el Taga la semana pasada, el Puig Moscós es una montaña discreta pero de grandes vistas.\nThe plan yesterday was to go to the Comanegra, but ... we encountered my friends. So we had to go back and find an alternative excursion. We chose this one, which is quite nice: from Molló to the Puig Moscós, following the GR 11. The road is mostly trail, it is quite easy to climb, but from there you can observe beautiful landscapes. Almost like last week the Taga, Puig Moscós is a discreet mountain but with magnificent vista.


Miasto Aguilas Águilas Albaida Albir Alboraya Alfas del Pi Algorfa Algorfa Alhama de Murcia Alicante Almeria Almoradí Altea Altea Alzira Arenales del sol Aspe Avilés Avileses Baix camp Baños y Mendigo Barbate Barcelona Benahavis Benalmadena Benidorm Benidorm Benijofar Benijofar Benimantell Benissa Benissa Benitachell Benitachell Bigastro Busot Cabo de Palos Cádiz Cádiz Calahonda Calasparra Calpe Calpe Campillo de Altobuey Campoamor Canet d’en Berenguer Cartagena Cartagena Chiclana de la Frontera Ciudad quesada Ciudad Quesada Conil de la Frontera Cullera Daya Nueva Daya Nueva Daya Vieja Denia Denia Dolores Dolores El Campello El Campello El Perello Elche Elche Estepona Finestrat Finestrat Formentera del Segura Fortuna Fuengirola Gandía Garraf Gerona Gijón Gran alacant Gran Alacant Guardamar del Segura Guardamar del Segura Jávea - Xàbia Javea/Xabia l'Alfas del Pi La Cala de Mijas La Manga La Manga del Mar Menor La Marina La Nucía La Nucia La Romana La Zenia Langreo Lorca Los Montesinos Los Alcázares Los Alcazares Los Belones Los Montesinos Madrid Malaga Mar de Cristal Marbella Maresme Mazarrón Mieres del Camino Mijas Monforte del Cid Moraira Moraira Murcia Murcia Mutxamel Oliva Orihuela Orihuela Orihuela Costa Orihuela Costa Oropesa del Mar Oviedo Palma de Mallorca Pego Pilar de la Horadada Pilar de la Horadada Pinar de Campoverde Pinar de Campoverde Pinoso Playa honda Polop Polop Rojales Rojales Ruzafa Sagunto San Pedro del Pinatar San Fulgencio San Fulgencio San Javier San Javier San Juan San Juan de los Terreros San Juan De Terreros San Martín del Rey Aurelio San Miguel de Salinas San Miguel de Salinas San Pedro del Pinatar San Pedro del Pinatar Santa Pola Santa Pola Santiago de la ribera Santiago de la Ribera Siero Sotogrande Sucina Sucina Sueca Tarragonès Tavernes de la Valldigna Tenerife Teulada Torre - Pacheco Torre de la Horadada Torre Pacheco Torrevieja Torrevieja Valencia Vejer de la Frontera Vera Villajoyosa Villajoyosa Villamartin Xeresa\nWszystkie San Juan BENIDORM Benimaclet Conil de la Frontera L'Olivereta Mislata Xirivella - CENTRO - 13 de Octubre 2a linea Adeje Ador Aguas nuevas 1 Aguilas Albalat dels Tarongers Alberca Albir Alenda Golf Alfas del pi Alfas del Pi Alginet Algorfa Alicante Almeria Almoradí Altaona golf and country village Altea Altea Hills Altea la Vella ALTOS DE LA MARQUESA Alzira Amerador Arenales del Sol Arenales del Sol Argüelles, Moncloa Armeñime Avd. Diputacion Avileses Avileses BAHIA GOLF Balcón de finestrat Balsicas Barcelona Barcelona Bella Vista Benahavis Benalmadena Benicalap Benijofar Benijofar Benimantell Benimeit Beniopa Benirredra Benisa Benissa Bigastro BLUE LAGOON Bolnou Burjasot Cabo de Palos Cabo Roig Cabo Roig Cabopino Cádiz Cádiz Cala de Finestrat Cala de Finestrat CALA FINESTRAT Cala medina Calahonda Calalga Calas Blancas Callao Salvaje Calpe Cambrils Campana garden Campillo de Altobuey Campo de futbol Campo golf Campoamor Campoamor Campoverde Canet d’en Berenguer Cantarranas Carrera de Cádiz Casco Antiguo Castellana, Barrio de Salamanca Castellón de Rugat Center Center Centro Centro Centro CENTRO Centro CENTRO CENTRO Centro Centro Centro CENTRO CENTRO Centro CENTRO Centro comercial ga Cerro del Sol Chamberi Ciudad Quesada Ciudad Quesada Ciudad Quesada Ciudad quesada Cometa Condado de Alhama CONDADO DE ALHAMA GOLF RESORT Contrueces Costa Adeje Cucarres CULEBRON Cullera Cumbre del sol Cumbre del Sol CUMBRES DEL SOL Daya Nueva Daya Vieja Denia Dolores Dona Pepa Doña pepa Dos mares Dos mares El Amerador El Berrón El Campello El Chaparral El Entrego El galán El Mojón El Mojon El moncayo El Palmar El Perelló El Perello Mar El Portet EL RASO El Raso El salero El Soto El Verger Els secans Estadio de fútbol Estepona Fanadix Favara Finestrat Finestrat Font del llop Formentera de Segura Formentera del Segura Fozaneldi-Tenderina Fuengirola Fuente del Berro, Barrio de Salamanca Gandía Gaztambide, Chamberí Gerona Gran Alacant Gran Alacant GRAN ALACANT Gran sol Grao y Playa Guadalest Guardamar del Segura guardamar del segura Guargacho Hoya los patos Ibiza, Retiro Isla del fraile Javea/Xabia JUNTO CAMPO DE GOLF LA MARQUESA L'Eixample La Marquesa Golf La Cala La Cala de Mijas La Cala de Villajoyosa La Casona La Ciñuelica La Felguera La finca golf La finca golf La Florida La Font d'en Carròs/Fuente Encarroz La font del llop La Herada La herrada La Luz LA MANGA La Manga Playa La Marina La Marina/ El Pinet La Mata La Mata pueblo La nucia La Nucia La Patacona La Pedrera La Ribera La Rosaleda La Sierra La Tejita La Torre de la Horadada La Torreta La veleta La Zenia La Zenia La Zenia Lada Las calas Las Colinas Golf Las Colinas Golf Las esperanzas Las Filipinas Las Higuericas LAS KALENDAS Las Rotas Les deveses Les Deveses Les marines Les Palmeres Levante Levante Lo crispin Lo pagan Lo pepin Lorca Lorca Los Montesinos Los Alcazares Los Altos Los Altos Los altos Los Altos Los antolinos Los balcones Los Balcones Los Caños de Meca Los Cristianos Los Dolores Los Dolses Los Gigantes Los Narejos Los secanos Mallorca Manzanera Mar de Cristal Mar de cristal Marbella Marina d'Or Marxuquera Maryvilla Mascarat Mascarat Mataro Miami playa Mijas Mil Palmeras Mil Palmeras Monover Montiboli Moraira Moraira Moraira Mutxamel None Novo Sancti Petri Oasis Oliva Nova Golf Orihuela Orihuela Costa Oropesa Ortenbach Orxeta Palma de Gandia Paraíso Paraiso Paterna PAU 26 PAU 8 Pau 8 Pedreguer Pego PILAR DE LA HORADADA Pilar de la Horadada Pinar de Campoverde Pinar de Campoverde Pinar del abogat Platja d'Aro Playa Playa arenal-bol Playa De La Fossa Playa de Las Americas Playa de los locos Playa de los Locos Playa de Tavernes de la Valldigna Playa del cura Playa del Cura Playa Flamenca Playa Flamenca PLAYA HONDA Playa honda Playa Honda Playa la Concha Playa muchavista Playa Paraiso Playa Paraiso Playas Del Torres Plaza 525 Poblats Marítims/Cabanyal Canyamelar Poblats Marítims/El Grau Poblats Marítims/Malvarosa Polop Polop Poniente Poniente Pozo del esparto Pueblo Pueblo Pueblo Pueblo Pueblo Lucero Puerto Puerto de Mazarrón Puerto de Sagunto Puerto de Santiago Puerto deportivo Juan Montiel Punta Prima Punta Prima Punta prima Punta Prima Quatre Carreres Quatre Carreres/Ciutat Arts i Ciencies Racó de Galena Racó de Galena Retiro Rincon de Loix Roda Roda Golf Roldán Roque del Conde Ruzafa Saladar Salinas Salou Sama de Langreo San Ambrosio San blas San Eugenio San Fulgencio San Javier San Javier San Juan De Terreros San Juan Playa San Miguel de Salinas San Miguel de Salinas San Pedro de Pinatar San Pedro del Pinatar San Pedro del Pinatar San Pedro del Pinatar Santa Pola Santa Rosalía Santiago de la Ribera SANTIAGO DE LA RIBERA Santiago de la Ribera Segunda linea playa Serena Golf Sierra cortina Sierra Cortina Sitges Sol Park Sotogrande Sotrondio Sucina TEULADA Torre de la Horadada Torre del moro Torre Pacheco Torre-pacheco Torreblanca Torrejón Torres Torreta florida Torrevieja Tosalet Tres Olivos - Valverde, Fuencarral Turón Urbanización coto riñales Urbanizacion las kalendas Urbanizacion montesol Urbanizaciones Urbanizaciones URBANIZACIONES Urbanizaciones Urbanizaciones Valencia Vejer de la Frontera VENECIOLA Vera playa Villajoyosa Villajoyosa villajoyosa centro Villamartin Villamartin Villananitos Vistabella Vistabella Golf Xeraco/Jaraco Xeresa del monte Xeresa/Jeresa Zahora Zona Centro ZONA NUEVA\nFunty: 304.494 GBP\nRubel rosyjski: 304.494 RUB\n: 357.556 CHF\nChiński Yuan: 2.501.969 CNY\nKorona szwedzka: 3.796.370 SEK\nKorona norweska: 3.704.248 NOK\nWe have received your request regarding the property reference: ASP-3V-733. One of our agents will contact you as soon as possible.\nWe have received your request regarding the property reference: %s. One of our agents will contact you as soon as possible.: ASP-3V-733


bike tirant – La vida és com anar en bicicleta. Per mantenir l'equilibri, cal continuar pedalant". Albert Einstein.\nLa vida és com anar en bicicleta. Per mantenir l'equilibri, cal continuar pedalant". Albert Einstein.\nDiu la llegenda que el ciclista que creua l'Izoard vestit de groc acaba guanyant el Tour. El Coll d'Izoard, situat a la regió dels Grans Alps, és un dels cims amb més personalitat de la història del Tour de França i del Giro d'Itàlia. Va ser l'escenari de les batalles de dos escaladors amb molt de caràcter; Fausto Coppi i Louison Bobet. És per això que a la zona de la "Casse Déserte" s'ha aixecat un monòlit per retre homenatge a les dues grans llegendes del ciclisme. Corredors com Purito Rodriguez, Claudio Chiappucci, Eduardo Chozas, Eddy Merckx o Gino Bartali han tingut l'honor de coronar en primera posició aquest cim situat a 2.361 metres.\nMarç 16, 2019\t 0\nEl camí que esgarrapaven les peülles dels ramats ara s'omplen de solcs de les bicicletes. Seguint el trajecte que feien els pastors per traslladar el bestiar de la vall a les muntanyes, iniciem la ruta pel camí ramader de Prades. Ens endinsem en la frondositat d'unes muntanyes arrelades als castanyers i les alzines. Avancem encapotats per un estol de núvols com si formessin la carpa d'un circ de tres pistes. L'espectacle està a punt de començar.\nJuny 13, 2018\t 0\nCamins recaragolats com la cua d'un escurçó enfurismat. Fer l'ascens de Cornudella a Prades és com transitar per la cua d'un escurçó enrabiat. Pujades curtes, intenses i sufocants sobre un terra de pissarra com les escames que endureixen la pell dels dracs. Les 48 dents del pinyó gran mosseguen la cadena de la bicicleta condemnada... Continue Reading →\nDues etapes per conèixer alguns dels cims ciclables més emblemàtics del Pirineu Aragonès. El verd intens d'aquest entorn natural s'intensifica quan comencen a caure les primeres gotes. La boira no ens deixa observar els grans gegants del Pirineu Aragonès però ens envolta d'un ambient enigmàtic que transforma l'escenari. Les llargues pujades del coll de Las... Continue Reading →\nJuliol 10, 2017\t 0\nEls camins i corriols que ressegueixen les nostres rodes són les cicatrius d'una serra que es resisteix a ser dominada. Els agricultors l'han intentat domar a cop d'aixada, els anacoretes s'hi han acostat per escoltar-la i els excursionistes per observar-la i olorar-la. Tan dura i alhora delicada com la pissarra que s'esmicola al nostre pas.\nAscens al radar meteorològic de Llaveria Al cim de la Miranda, la vegetació fa temps que va decidir fugir. Els matolls que hi queden aprofiten les arrugues de la muntanya per refugiar-se i les pedres semblen pentinades pel mestral. No recorden quin va ser l’últim dia que el vent va deixar de bufar. A la... Continue Reading →\nJuny 22, 2016\t 0\nL’essència de l’encens ens penetra en la primera inspiració profunda que fem quan creuem la porta del Monestir de Poblet. Silenci que convida a la reflexió en un món agitat. Els camins de terra seca són pols al nostre pas. Segles de la nostra història dormen dins d’unes construccions austeres que ens demostren que la... Continue Reading →\nNo et conformis en observar les imatges de postal que ens ofereix la Vall d’Aran, entra-hi. Puja a la bicicleta, pedala, mulla't, enfanga’t, sua, salta, observa i inspira fort fins que t’impregnis totalment del sabor d’aquest racó del Pirineu. Ruta: Vielha - Les Esglésies - Espot - Vielha Descarregueu-vos la ruta clicant aquí. Pedals... Continue Reading →\nAgost 31, 2015\t 1\n"Plomo en los Bolsillos" Títol Original: Plomo en los bolsillos. Autor: Ander Izagirre. Edició: Libros del K.O 2013 ISBN: 978-84-940101-7-0 Les primeres imatges que recordo del Tour em transporten a les ulleres rodones de Laurent Fignon, el maillot de “La Via Claire” de Greg Lemond i visera de “Kas” Sean Kelly.... Continue Reading →\nAgost 22, 2015\t 1\nAutor del Blog: Ricard Buigues\nBaix Camp BTT mont roig del camp MTB Muntanyes de Prades nocturna Pratdip Priorat Reus Riudoms\nAntonio en Remuntant el Brugent fins al T…\neasystudentlets.co.u… en Remuntant el Brugent fins al T…


Gent Normal: ANCORATGE: UNA PRESENTACIÓ DE LUXE\nANCORATGE: UNA PRESENTACIÓ DE LUXE\nLa Míriam Cano, que a part de ser una gran periodista i poetessa, també és una de les col·laboradores estrella de la secció de Llegir i Escriure, està preparant una festa molt especial per a la presentació del seu segon llibre de poemes Ancoratge (Terrícola, 2016). Hi ha convidat a fer actuacions en directe a tot d'amics que segur us sonaran familiars! Hi haurà en Ferran Palau, Joan Colomo, Mazoni, Alberto Montero, Víctor Garcia, Bernat Sànchez, Xavi Lloses, Jordi Lanuza, Valen Nieto, Martina Tresserra i alguna sorpresa més. Una bona colla! Què, vols venir?\nSerà el pròxim dimecres 29 les 19:30h a l'Antiga Fàbrica d'Estrella Damm i cal confirmar assistència al mur de l'esdeveniment o via e-mail a edicionsterricola@gmail.com. Estigueu al cas perquè dia dissabte 25 es tanca la llista de convidats!\nFotografia de portada: Festa de presentació d'Ancoratge\nPublicado por AC a les 14:25\nEtiquetes: Alberto Montero, Ancoratge, Bernat Sànchez, Edicions Terrícola, Ferran Palau, Joan Colomo, jordi lanuza, Martina Tresserra, mazoni, Míriam Cano, Valen Nieto, Víctor Garcia, Xavi lloses


Arxius de Schelling > Mediterrani continental\nVam enterrar ma mare el mes de juny de 2014, el mateix mes que al meu pare. A mitjans de noviembre, en anar a retirar les flors pansides que havíem col.locat per Tots Sants, del nínxol on están enterrats, em vaig trobar un ramet d’espígol, lligat amb una tija molt prima d’heura. Era de la mena de ramets que a la meua mare li agradava fer quan anàvem al camp o que nosaltres li féiem, a Torre-serona, en els darrers anys. Qui el podia haver deixat? No ho vaig saber mai. Precisament pocs dies abans de la seua mort havíem fet un tomb amb ella i havíem resseguit el romer, el timó, l’espígol… Li continuava agradant, a la meua mare, collir-ne un pessic i ensumar-los, però cada cop li havia de recordar el nom de la planta, i després li explicava que tots aquests noms me’ls havia ensenyat ella, quan jo era un infant.\nHi ha un poema molt senzill, de Rosalynn Carter, que puc traduir molt lliurement dient que en aquesta vida hi ha quatre categories de persones: els que tenen cura d'algú, els que han tingut cura d'algú, els que tindran cura d'algú i els que algun dia necessitaran que algú tingui cura d'ells. Molts de nosaltres passarem per les quatre categories i aquesta certesa forma part de la nostra condició humana i de l'experiència de la vida, tant si ens resulta consoladora com si no. Schelling atribuïa a l’existència humana una tristesa ineludible i fonamental. Deia que “el pensament és estrictament inseparable d’una malenconia profunda i indestructible”, com si un vel de tristesa planés pel damunt del pas de l’homo a l’homo sapiens. O potser la vida és senzillament com una novel.la: “un mirall que hom passeja per una carretera. Tan aviat reflecteix als vostres ulls l’atzur dels cels, tan aviat el fang dels tolls de la carretera”, en paraules d’Stendhal.\nPublicat a SEGRE wel 29 de gener de 2017\nAutor Miquel Pueyo ParísPublicat el 29 gener, 2017 29 gener, 2017 Categories L'OFICI QUE MÉS M'AGRADAEtiquetes mort, persones, Schelling, Stendhal, tristesaDeixa un comentari a Com la vida\nViure de la política 18 març, 2018\nLa situació dels drets a Catalunya, per Rafael Ribó 16 març, 2018\nFora del paradís 11 març, 2018\nMontesquieu a Espanya 25 febrer, 2018\nPresentant “Papitu. El somriure sota el bigoti” 21 febrer, 2018\nCATEGORIES Selecciona la categoria 2.0 (71) BREUS (79) COMUNICACIÓ (102) COMUNICACIÓ POLÍTICA (60) DIETARI (13) L’OFICI QUE MÉS M’AGRADA (187) LLENGUATGE NO VERBAL (2) MORS CERTA, HORA INCERTA… (34) OPINIÓ (208) PERFIL (166) POLÍTICA (113) UNIVERSITAS (16)


En la marxa per la Constitució de Barcelona han demanat la unitat antiindependentista\nUnes 1.500 persones, segons la Guàrdia Urbana de Barcelona, s'han manifestat aquest divendres al Dia de la Constitució, per la unitat d'Espanya i "un Govern constitucionalista", convocades per Espanya i Catalans i unes 50 entitats integrants de Catalunya Suma per Espanya .\nCapçalera de la manifestació d'aquest divendres a Barcelona / PPC\nLa manifestació ha començat a la plaça Urquinaona alguna cosa després de les 12, sota el lema 'Per un Govern constitucionalista' encapçalada per representants de Catalunya Suma, així com membres de l'PP i Vox, però no de Cs, que ha acudit i tenia previst fer declaracions però ha decidit anar-se'n abans de començar la manifestació, per la presència d'una pancarta que demanava la derogació de la Llei de Violència de Gènere.\nA la capçalera han marxat, entre d'altres, el líder de Vox, Santiago Abascal, el diputat d'Congrés Ignacio Garriga i l'eurodiputat Jorge Buixadé, així com el líder de l'PP català, Alejandro Fernández, el regidor a Barcelona Josep Bou i el diputat de l' Parlament Daniel Serrano.\nEn un discurs a la Via Laietana després de la marxa, el president de Catalunya suma per Espanya, Javier Megino, ha demanat unitat als partits constitucionalistes, ha dit textualment que Espanya no pot estar en mans de qualsevol, i ha reclamat fer "el possible perquè els que regeixin el Govern siguin gent que defensi i vulgui a la pàtria comuna ".\nTambé ha avisat el PSOE que a la investidura no val cedir, i que no pacti amb els partits independentistes, als quals ha qualificat de vergonya: "No es pot comptar en absolut amb l'enemic separatista al Govern".\nA més, ha fet una crida a les diferents organitzacions que han participat perquè se sumin a l'entitat que presideix per lluitar tots junts, en les seves paraules: "Què vam aconseguir anant per separat? L'enemic és comú: és el separatisme".\nEn un discurs, el regidor de l'PP a Barcelona Josep Bou ha dit que aquest divendres surten a celebrar la Constitució amb alegria, "davant de polítics traïdors que no han jurat la Constitució", i als quals ha acusat literalment d'obrir les ferides que es tancar el 1978.\nHa criticat que es digui que la Constitució està obsoleta, quan la dels Estats Units té més de 200 anys, i ha defensat "complementar-la" però no substituir-la, ja que la considera garantia de respecte als drets, deures i llibertats.\nEn concret, ha apostat per "enfortir la nació" i acréixer els drets socials i el benestar dels espanyols, encara que sense tocar l'article 2 de la Constitució, sobre la unitat d'Espanya.\n"BLACK FRIDAY" AL CONGRÉS\nEl líder de Convivència Cívica Catalana (CCC), Ángel Escolano, ha criticat Sánchez i ha dit que està realitzant un Black Friday al Congrés, ja que "fa rebaixes i ofereix el que sigui per quedar-se a la Moncloa".\nTambé ha reprovat que a Catalunya es requereixi un nivell de la llengua catalana per poder treballar en el sector públic, cosa que, segons Escolano, incompleix l'article de la Constitució que defensa la igualtat: "Jo, com a espanyol, no sóc igual a tot Espanya ".\nEl portaveu de Catalunya Suma i president de Espanyols de a Peu, Carlos Portals, ha demanat deixar enrere egos entre partits i entitats, i fer front "a l'autèntic enemic d'Espanya, que és el separatisme", i sumar per demostrar que els que defensen la unitat de l'Estat són majoria, al seu judici.\nEls manifestants portaven banderes espanyoles i algunes senyeres i banderes europees, cantaven consignes com 'Després direu que som cinc o sis' i 'Puigdemont a presó', i portaven pancartes en contra de la despoblació i de el procés independentista i en defensa de la Guàrdia Civil.\nAlguns manifestants han proferit consignes contra el president en funcions, Pedro Sánchez (PSOE), mentre que han cridat en reiterades ocasions 'president' a Abascal i li han demanat que pronunciés un discurs des de l'escenari tot i no estar previst, cosa que ha rebutjat .\nA el passar per davant de la Prefectura Superior de Policia, els manifestants han corejat la consigna 'Aquesta és la nostra policia', i a l'acabar la concentració alguns dels manifestants s'han dirigit paraules de suport als agents que custodiaven l'edifici.