Construyendo la Comunidad de IxDA M... by Silvana Corvalán 289 views\nWONDERFUL TIME by Judy 1028 949 views\nH de v publica.camilo by maleja_gomez30 280 views\nIxDA Edu Summit 2015 - Pontus Warne... by Pontus Wärnestål 715 views\nIxDA Natal by Andrei Gurgel 447 views\nIxDA Joinville | Relógios Inteligen... by IxDAJoinville 445 views\n1. PRODUCCIONS-JOSEP-2011 Rússia Moscou Petersburg Petrodvorec\n2. Moscou Capital de Rússia. Població: 10.126.424 h (2002 És travessada pel riu Moskva, a una altitud mitjana de 120 m. Moltes particularitats del relleu són conseqüència dels canvis introduïts per lactivitat de la població al llarg dels segles. El clima és moderadament continental, amb una temperatura mitjana de -10°C (gener) i de 18°C (juliol). La diferència entre la temperatura del centre de la ciutat (més elevada) i la de la perifèria pot arribar, a lhivern, a 12-10°C. Al Moskva conflueixen el Jauza, que travessa la ciutat pel NE i desemboca al Moskva en el punt més antic de la ciutat, que li donà origen, i el Setun, per lextrem oest de la ciutat. La població és composta, en un 89%, de russos, mentre que la resta pertany a les diverses nacionalitats de la CEI. Moscou posseeix una gran concentració industrial. La part corresponent a les construccions mecàniques sobrepassa el 50%, amb predomini de les branques més complexes i qualificades (torns, aparells de precisió, maquinària complexa, automòbils, etc). Tot i la preeminència de la indústria pesant, Moscou conserva el seu paper de gran productora en la indústria lleugera i alimentària. La indústria química produeix tints, vernissos, medicaments, etc. La indústria pesant és distribuïda a les zones sud i est, prop del ferrocarril de circumval·lació, per on arriben les principals primeres matèries i el combustible. De Moscou arrenquen nombroses línies de ferrocarril, que la uneixen amb tots els estats de la CEI; té també comunicació directa, per tren, amb molts altres països. Amb la construcció (1937) del canal Moskva augmentà la importància de la capital com a port fluvial. La construcció del canal Volga-Bàltica facilita la sortida de Moscou a les mars Blanca i Bàltica, i la del canal Volga-Don, a les mars Càspia i Negra. És important també el transport per carretera entre Moscou i moltes repúbliques i ciutats de la CEI. Lautopista de circumval·lació, de 109 km, marca els límits de la ciutat. Moscou disposa de quatre aeroports. En el transport urbà cal destacar el metro, cèlebre per la seva tècnica i per les seves estacions. Seu del govern central de Rússia, és també el principal centre cultural, amb lAcadèmia de Ciències de Rússia, les acadèmies de medicina, de pedagogia, dagricultura, dart i darquitectura, amb un gran nombre dinstituts dinvestigació i de centres densenyament superior i, sobretot, amb la universitat, que porta el nom del científic Lomonosov. Hi ha també nombroses biblioteques, entre les quals es destaca la Biblioteca Estatal de Rússia, la més gran del món, que aplega fons antigament esparsos en altres biblioteques.\n8. Sant Petersburg(Nom històric: Peterburg, Leningrad, Petrograd) Població: 4.437.000 h (est 1992)Situada en el delta del riu Neva, sobre 42 illes, és el principal port de Rússia, en el golf de Finlàndia.Fundada el 1703, inicià tot seguit una ràpida expansió demogràfica, gràcies, sobretot, al període en quèfou capital de Rússia (1712-1918), cosa que la convertí en un destacat centre polític, comercial,industrial, cultural i científic, actualment el segon en importància de Rússia. La branca principal de la indústria és la de la maquinària, de la qual sobresurt la de la construcció naval,lenergètica i la instrumental. Té nombrosos centres densenyament superior, i universitat, fundada el1918. En el transport de mercaderies, ocupa el primer lloc el ferrocarril, seguit del transport fluvial imarítim. Lentrada de mercaderies, en pes, és tres vegades superior a la sortida. De Sant Petersburgsurten dotze línies de ferrocarril. El 1955 hi fou construït el metropolità. Fundada per Pere I després dela victòria contra els suecs (1703), fou ben aviat centre de comunicació entre lOrient i lOccident i esconvertí en una gran vila industrial i comercial. Centre cultural i artístic, on es formaren els escriptorsrussos més importants, Peterburg es convertí, al s. XIX, en el centre del moviment revolucionaridemocràtic i shi multiplicaren les societats secretes. Allí siniciaren els aixecaments del 1905 i del 1917.Capital de Rússia del 1712 al 1918, li fou russificat el nom original en Petrograd (1914), i en 1924-91 rebéel nom de Leningrad, en honor del dirigent de la revolució russa. El 1991 recuperà el nom original.Durant la Segona Guerra Mundial fou decretat el seu blocatge, fet que produí la destrucció de la ciutat ila mort de la majoria dels seus habitants. Després de la guerra es reféu, i mantingué el rang de segonaciutat de lURSS i, des del 1991, de Rússia. És seu metropolitana ortodoxa, dependent del patriarcat deMoscou. Té nombrosos edificis importants: la fortalesa Petropavlovskaja (inici del s. XVIII) i les catedralsde Sant Isaac i de Kazan (ara museu), ambdues de la primera meitat del s. XIX. El famós Palau dHivern(1754-62) fou construït segons plànols de larquitecte italià Bartolomeo Rastrelli, del qual són també elspalaus Stroganov i Aničkov i la residència destiu dels tsars, prop de la ciutat (Petrodvorec). La ciutat té,també, un dels museus més importants del món, LErmitage.\n9. Petrodvorec (Nom històric: Peterhof) Població: 77.000 h (1987)Ciutat de Rússia, suburbana de Sant Petersburg.Situada a la costa S del golf de Finlàndia, rebé el nom dePere el Gran, el seu fundador. Residència destiu delstsars fins al s XIX, és famosa pels seus palaus, entre elsquals sobresurten el Gran Palau, iniciat per A.Leblond el1715, magnífic exemple de decoració rococó, ampliat perB.Rastrelli (1747) segons el patró de Versalles; el PalauAnglès, neoclàssic, i els nombrosos palauets (Montplaisir,1714).\n10. FILes fotografies són de fotògrafs no professionals russos.Música: Tema de Lara-M.Jarre-James Last20/02/13


Art. Nr.: A31776033765


cursos ajuts beques Estudiar a l'estranger art solidaritat ofertes de treball a l'estranger ofertes de treball participar premis formació mobilitat europea Badalona lloguer recerca voluntariat universitat estiu concurs cooperació Santa Coloma de Gramenet Treballar a l'estranger educació ocupació estranger treball L'Hospitalet de Llobregat habitatge feina cultura pràctiques europa estudiants emprenedoria Voluntariat a l'estranger formació ocupacional Idiomes pràctiques a l'estranger casal tallers\nTemàtica activitat del calendari: Europa, Voluntariat, estranger\nDel dilluns 16 de setembre de 2019 al diumenge 29 de setembre de 2019\nBrenderup Folk High School és una escola folklòrica danesa contemporània que pren el seu nom del petit poble en el qual es troba. Els alumnes tenen principalment entre 18 i 25 anys. El propòsit de l'institut és oferir un intercanvi d'experiències de vida, idees i punts de vista entre persones de diferents cultures, enfortint la responsabilitat cap a la comunitat i el respecte cap a l'individu, ja que es basa en principis com la coexistència pacífica en el món i la interacció imparcial de persones de diferents orígens culturals.\nData del document: 19.09.2019


Comença el 36è Concurs de Cante Jondo organitzat per la Casa de Andalucía | La Llagosta informa\nDemà divendres començarà la 36a edició del Concurs Nacional de Cante Jondo Ciutat de la Llagosta, organitzat per la Casa de Andalucía de la Llagosta. El certamen està dedicat aquest any al cantaor José Vargas, finalista en més d’una ocasió.\nAquest any, es presenten dues novetats importants, el canvi de dia i d’escenari de les preliminars. Les actuacions passaran de dissabte a divendres i el lloc serà el Centre Cultural de la plaça de l’Alcalde Sisó Pons i no l’antic Centre Cultural del carrer de la Florida. El president de la Casa de Andalucía, Juan Antonio Illescas, confia “que el canvi de lloc suposi una major afluència de públic, ja que el Centre Cultural és més còmode”.\nLes preliminars es faran els divendres 26 d’abril i 10, 17 i 24 de maig a les 21 h. La final tindrà lloc el dissabte 1 de juny, també al Centre Cultural.\nAquest any, 20 cantaors i cantaores participaran al Concurs Nacional de Cante Jondo Ciutat de la Llagosta. Entre d’altres concursants destaquen els veterans José Antonio Escribano i Antonio Peña, a més de la presència de sis dones.\nA la primera preliminar d’aques divendres actuaran José Luis Cañadas, Toni Rodríguez, José Antonio “El Mantecao”, Pedro Oliva i José Antonio Escribano.


Festival Serenades En Baronnies - Buis les Baronnies : liste des concerts, informations\n0 avis sur Serenades En Baronnies\nvotre avis sur Serenades En Baronnies !\nconcert Naps, concert Feu! Chatterton, concert Ben Mazue, concert Grand Corps Malade, concert Imagine Dragons, concert Le Roi Lion, concert Laylow, concert Marc Lavoine, concert Stromae, concert Les Annees 80 - La Tournee, concert Damso, concert Angele, concert Orelsan, concert Juliette Armanet.


Inventari d’urgència núm. 1 – TRITICÀRIA\nInventari d’urgència núm. 1\nCarles Santos a Tordera\nSergio Vásquez: Com encaixar comunitats de pràctica madures en organitzacions tradicionals: posar aigua al vi per minar el poder.\nDavid Lamelas: Situación de tiempo, 1957; un «estàtic» de pura mediatització en el temps\nEl principi de la incertesa\nArt i geografies\nGertrud Stein: «No es pot ser modern i museu al mateix temps»\nDavid Marsh: CLIC as a Catalyst for Change in Languages Education\nLinguamon Casa de les Llengües. Una nova mirada\nPaco el Catalán\nMai 21, 2009 Vicent Sanz\tinventaris


Merlot (Diari de verema VIII)\nAquest cap de setmana hem acabat d'entrar l'última varietat que ens quedava per finalitzar la verema, el Merlot. Aquest raïm negre ens servirà per realitzar el Promesa (Ull de llebre i Merlot) i un vi negre criança que encara no té nom doncs la primera versió encara resta a la bóta de roure francès. Per tant, estem dient que en breus obtindrem un nou vi per donar-vos a conèixer.\nEl procès d'elaboració d'un negre, en el nostre cas, és mitjançant l'obtenció dels millors raïms triats a la mateixa vinya i una selecció posterior per afinar cada un dels grans de raïm. Posteriorment un derrapat i un treball amb les pròpies pells, polpa i pinyol durant dues o tres setmanes. Al llarg d'aquests dies anirem fent un pisage suau per tal de remuntar el most i que estigui el màxim de temps en contacte amb les pròpies pells. Posteriorment, extraurem el most per tal que faci la segona fermentació i acabar una criança de 12 mesos en bóta de fusta.\nDe moment, la part utilitzada pel Promesa (Ull de llebre i Merlot) està deliciosa. L'altra, la que correspon al vi negre, caldrà esperar forces mesos però estem segur que no us decebrà.\nEste fin de semana hemos terminado de entrar la última variedad que nos quedaba para finalizar la vendímia, el Merlot. Esta uva tinta nos servirá para realizar el Promesa (Tempranillo y Merlot) y un vino tinto crianza que aún no tiene nombre pues la primera versión aún está en la barrica de roble francés. Es decir, en breves obtendremos un nuevo vino para daros a conocer.\nEl proceso de elaboración de un tinto, en nuestro caso, es mediante la obtención de las mejores uvas elegidas en el mismo viñedo y una selección posterior para seleccionar sólo los mejores granos de uva. Posteriormente, un derrapado y un trabajo con las propias pieles, pulpa y hueso durante dos o tres semanas. A lo largo de estos días iremos haciendo un pisage suave para remontar el mosto y que esté el máximo de tiempo en contacto con las propias pieles. Posteriormente, extraeremos el mosto para que haga la segunda fermentación y terminar una crianza de 12 meses en barrica de madera.\nDe momento, la parte utilizada por Promesa (Tempranillo y Merlot) está deliciosa. La otra, la que corresponde al vino tinto, habrá que esperar algunos meses pero estamos seguro que no los defraudará.


No a la nova Diagonal: 2009\nBarcelona o la ciutat de les tanques grogues\nTot i que aquest no és el leitmotiv del blog, avui m´agradaria parlar de dos objectes que s´estan apropiant de l´espai públic de Barcelona.\nTanques grogues. Us heu adonat de la increïble quantitat de tanques grogues que hi ha per tota la ciutat? Al centre, als barris i, com no podia ser d´una altra manera, a la Diagonal. Inclús per assenyalar una mínima reforma et trobes dues enormes i grogues tanques metàl.liques que, més que avisar del perill que et pots trobar, són un perill en sí mateixes.\nEstranya catifa a ratlles negres i grises. Li dic així perquè encara no sé què és. Les he trobat a les voreres davant les parades del bus. No sé si són antilliscants per les cadires de rodes o si, com tenen relleu, són per a que els invidents sàpiguen que han arribat a la parada. En aquest segon supòsit, també seria recomanable que, a més de saber que han arribat a la parada, poguessin saber quins autobusos hi passen, informació que en molts casos no poden aconseguir si no és preguntant a algú altre.\nPublicat per Biting a 20:49 1 comentari:\nJa fa temps que ho tinc al cap\nQuan l´Ajuntament de Barcelona ens convida als ciutadans a ser donants d´idees i imaginar la nova Diagonal oblida acabar la frase amb un amb tranvia, és clar!\nPerquè és així com serà. Amb tramvia. Un modern tramvia que enllaçarà la plaça de les Glòries amb la de Francesc Macià. Ho volguem o no això és un fet.\nLlavors, què és el que ens deixa imaginar l´Ajuntament? Si el tramvia passarà pel centre o pels laterals de l´Avinguda? Si volem plataners o palmeres? Quants bancs volem o de quin color han de ser?\nL´Ajuntament no vol la nostra opinió per construir la nova Diagonal, sino per decorar-la.\nÉs per tot això que em sembla una presa de pèl al ciutadà intentar fer-li creure que pot decidir sobre el futur de la via més emblemàtica de la ciutat. Un altre dia parlaré del que em sembla la despesa que suposarà la consulta, que no referendum, popular.\nJo canviaria el nom de i.de.a Diagonal per i.ke.a Diagonal. Redecora la teva ciutat!\nPublicat per Biting a 15:37 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, consulta, Diagonal, no, nova, tramvia


Les rutes de l' exili republicà del 1939\nPer accedir al/s document/s amb el text complet, si us plau, seguiu el següent enllaç: http://hdl.handle.net/10256/7637\nAltres autors/es: Museu Memorial de l'Exili; Universitat de Girona. Departament de Pedagogia\nAquesta publicació és part de la documentació utilitzada durant les pràctiques relacionades amb la Història de l’Educació dels universitaris que cursen els estudis de Pedagogia, Pedagogia Social i Treball Social de la Universitat de Girona. Es tracta d’una pràctica d’un dia de durada que té la intenció de trepitjar territori històric, territori fronterer per on varen passar molts republicans, entre ells una bona colla de mestres, durant la Retirada de 1939. El 10 de febrer de 1939 les tropes franquistes arribaven a La Jonquera i la frontera francesa es tancava. Començava l’exili. L’activitat s’inicia visitant el Museu Memorial de l’Exili, a La Jonquera, i tot seguit s'hi va a alguns llocs emblemàtics de la nostra història més recent. Des del costat de l’Empordà: La Jonquera, el mas Perxés i el Coll de la Manrella (Agullana), la mina Canta i el Coll de Lli (La Vajol), etc. i del costat del Rosselló: el camp d’Argelers. Tot aquest recorregut es complementa llegint textos escrits pels protagonistes, especialment mestres. En aquest dossier s'oferix l’itinerari ampliant les referències a d’altres espais de memòria vinculats a la guerra i l’exili republicà a la zona. També es presenten algunes dades que permeten entendre i valorar millor l’exili\nEnsenyar a pensar: en memòria dels mestres de la República \nMarquès, Salomó (2013-11-09)\nMaterial adreçat, prioritàriament, a professores, professors i alumnes d’educació secundària (especialment, de 4t d’ESO i batxillerat) per tal de facilitar-los el coneixement de la tasca dels mestres del període corresponent ...\nDe la República al Franquisme: escola i educació 2015 \nMarquès, Salomó (2015-04-15)\nConferència a càrrec del professor emèrit Salomó Marquès sobre l'escola i l'educació durant la segona república espanyola i el franquisme. Activitat vinculada amb l'assignatura 'Societat, família i escola', dins el bloc ...\nDe la República al Franquisme: escola i educació 2012 \nMarquès, Salomó (2012-12-14)\nConferència de Salomó Marquès, catedràtic de Pedagogia de la Universitat de Girona, als estudiants de 1r dels Estudis de Mestre de la Facultat d' Educació i Psicologia. Marquès explica què va fer la República des del punt ...


Idescat. Afiliados y afiliaciones a la Seguridad Social según residencia padronal del afiliado. Afiliacions a la Seguretat Social segons residència padronal de l'afiliat. Per nacionalitat i sector d'activitat. Baix Penedès\nAfiliacions a la Seguretat Social segons residència padronal de l'afiliat. Per nacionalitat i sector d'activitat. A últim dia del mes Baix Penedès. 09/2020 (p)\n313 204 517\n5.361 536 5.897\n2.769 639 3.408\n26.558 3.814 30.372\n35.001 5.193 40.194


Visites Guiades Adaptades\nCarpe Guiem primera empresa de serveis turístics especialitzada en visites guiades a Catalunya adaptades a persones amb discapacitat, nens, adolescents i públic en general.\nCarpe Guiem és la primera empresa de serveis de Visites Guiades Adaptades a nens, adolescents i persones amb qualsevol mena de discapacitat: visual, auditiva, mental o física. Realitzen visites culturals i lúdiques en què adapten l'itinerari i el discurs, evitant les barreres arquitectòniques, traduint al llenguatge de signes, utilitzant maquetes tàctils, ...\nAccessible per a totes les persones eren les paraules que el passat 15 de juliol David Riera i Anna Maria Martin van fer servir per presentar els nous aparells d'àudio i vídeo de l'Oficina Municipal de Turisme de Besalú. Riera i Martin són els responsables de l'empresa Multisignes, la qual ha creat uns aparells d'ús manual que fan servei a persones invidents, sordes ...\nEl Club Nàutic L’Escala serà present al Saló Avante\nEl Club Nàutic L’Escala serà present al Saló Avante, el Saló per l’Autonomia Personal i la Qualitat de Vida, que es celebrarà al pavelló 1 del Recinte de Gran Via de Fira de Barcelona entre els dies 2 i 4 de juny. Aquest Saló neix amb l’objectiu de promoure la creació, el desenvolupament i la comercialització de noves tecnologies, productes i serveis per a ...\nMàster d'Accessibilitat i Disseny per a tothom (UIC)\nHi ha una demanda social i un mercat molt ampli que necessita empreses i professionals que donin resposta a les necessitats de l'envelliment de la població, de l'augment de les persones amb discapacitat i/o de les persones amb mobilitat reduïda temporal, i de la millora de la qualitat de vida de tots els ciutadans, mitjançant la figura del ''consultor ...\nI Fòrum d'accessibilitat a l'aire lliure. Tarragona 5-8 de juny 2010\nEl futur social, econòmic i laboral del sector Turístic passa per un respecte més gran cap al nostre entorn i més i millor atenció per a les persones que més la necessiten. Sense coneixement no hi ha respecte. I sense respecte no hi ha acció positiva. I per a fer tots aquests canvis necessitem de la participació d'una part important de tota la població. Segons ...\nPàgines: -14- -15- -16- -17- -18- -19- -20- -21- -22- -23- -24- -25- -26- -27- -28- -29- >


L’Ajuntament d’Alpicat crea un centre d’acollida provisional per a gossos abandonats | Lleida Diari.cat\nper Redacció 21/02/2018 19:20\nImatge de la canera provisional d'Alpicat | LleidaDiari.cat\nL'Ajuntament d'Alpicat ha creat un centre d'acollida provisional per a gossos abandonats, una instal·lació on aquests animals puguin romandre en espera de ser traslladats al Centre d'Acollida d'Animals d'Alcanó.\nEl consistori alpicatí té subscrit amb el Consell Comarcal del Segrià un conveni segons el qual els agents municipals d'Alpicat poden traslladar a la canera d'Alcanó els animals que trobi abandonats al seu terme. Aquest trasllat, però, a vegades es demorava quan es produïa alguna contingència especial o qual l'animal era trobat durant la nit o en cap de setmana, amb la qual cosa calia esperar que la canera d'Alcanó obrís les seves instal·lacions.\nAra, amb la creació d'aquest centre, ubicat al camí dels Robinals, l'Ajuntament d'Alpicat disposarà d'un equipament que donarà cabuda a aquests animals, un espai on s'han habilitat quatre boxes, que compta amb aigua potable i una zona de seguretat.\nImatge de l'espai habilitat pels gossos abandonats | LleidaDiari.cat


Reial Madrid 77 - FC Barcelona 71: Rudy vesteix de campió el Madrid | Esports | EL PAÍS Catalunya\nFinal de Copa del Rei de bàsquet | Reial Madrid, 77- FC Barcelona, 71\nRudy vesteix de campió el Madrid\nL'aler mallorquí desactiva un Barça coriaci però desenfocat\nLas Palmas 22 FEB 2015 - 21:55\tCET\nEls jugadors i el cos tècnic del Madrid celebren el títol. Elvira Urquijo A. EFE\nRudy Fernández va vestir de bicampió el Reial Madrid en una final electritzant en la qual la seva omnipresència es va fer imprescindible per fer rendir un Barça tan coriaci com desenfocat en diverses fases i facetes del joc. El Reial Madrid va repetir títol de copa, va tornar a guanyar per diferents camins el mateix rival a la final i es va sobreposar a l'exercici aclaparant de Tomic sota cistella i a la munició inesgotable de què va disposar Xavi Pascual.\nRudy Fernández va liderar el seu equip des dels intangibles fins a tots i cadascun dels detalls estadístics. La seva actuació va catapultar el seu equip, li va donar la confiança i la fortalesa necessàries per sobreposar-se quan Tomic va tirar amb més força dels blaugrana, una mica estranys per la falta de finor amb què Navarro va comparèixer en la final. El capità blaugrana, sense l'empenta i velocitat que el caracteritzen, va variar per complet el seu paper habitual i va acabar exercint des de jugador de complement fins a base en els últims sis minuts.\nFC BARCELONA 71-REIAL MADRID 77\nBarcelona: Satoransky (11), Oleson (4), Hezonja (0), Doellman (11), Tomic (25) -equip inicial-; Marcelinho (0), Abrines (7), Navarro (6), Pleiss (0), DeShaun Thomas (7), Lampe (0) i Nachbar (0).\nReial Madrid: Llull (0), Carroll (5), Rudy Fernández (16), Felipe Reyes (8), Ayón (10); Rivers (2), Nocioni (10), Campazzo (0), Maciulis (8), Sergio Rodríguez (10), Bourousis (4) i Slaughter (4).\nÀrbitres: Hierrezuelo, Pizarro i Pérez. Es van assenyalar tècniques a Lampe i Llull.\n9.870 espectadors al Gran Canària Arena.\nNavarro va anotar un triple en una posició inversemblant i el Barça, poc després, va empatar a 71. El Barcelona ja no va tornar a anotar. El Madrid, quan faltava un minut, es va avançar amb tirs lliures de Felipe Reyes i una penetració fallada per Navarro. I tot seguit, en l'altra cistella, Sergio Rodríguez també va penetrar, però amb ple encert, i va acabar de reblar el triomf del Madrid i una destacable actuació personal.\nRudy Fernández va ser el metrònom del seu equip. Quan ell era a la pista, el Madrid aspirava i expirava amb regularitat, sempre aferrat al marcador, fora a dalt o a baix, en un partit de constants alternatives. La seva producció es va expressar en diferents comptes de resultats: robatoris de pilota (cinc), assistències (cinc més), cistelles (16 punts), intimidació (dos taps), nervi, concentració i lideratge. Quan Laso li va donar uns minuts d'aire i el va asseure a la banqueta, el Madrid es va diluir.\nVa ser quan el Barça va donar la millor embranzida a la primera part (42-35) malgrat que aquest instant ja va coincidir amb Rudy de tornada a la batalla i també amb la tercera falta de Felipe Reyes. La recuperació del Madrid va ser fulgurant. En poc més d'un minut, Rudy va fer i va desfer, va recuperar i va anotar i va restablir l'equilibri just per enfilar camí del descans. Només tornar a posar-se la pilota en joc, el mateix Rudy va arrodonir la remuntada, 42-43, després d'un parcial de 8-0.\nEl FC Barcelona es va inflar i desinflar en funció del quefer de Tomic. Amb ell a la pista, la batalla a l'interior de la pintura resultava molt més àrdua al Madrid. Ayón, Bourousis, Slaughter, Felipe Reyes i fins i tot els jugadors quan penetraven se les veien negres per superar el gegant croat. El Barça va pagar la falta d'un relleu de garanties de Tomic. Pleiss va passar pel partit de puntetes, Lampe no va tenir el seu dia i Nachbar no va tenir ni un minut. Tomic es va quedar massa sol, a pesar que Doellman va capturar vuit rebots. El Madrid hi va insistir, entre altres coses perquè, d'entrada, no li va funcionar el tir exterior i només va encertar un dels set triples que va llançar en el primer temps. Sense Tomic a la pista, el Madrid va fer una petita envestida al final del tercer quart (53-57), sempre amb Rudy i amb un parell d'accelerades de Sergio Rodríguez. Un triple de Nocioni, un altre de Maciulis i un parell d'assistències excel·lents del base van propulsar el Madrid, que va obtenir el seu màxim avantatge coincidint amb el final del tercer quart (57-64).\nLa final no va fer honor a la Copa dels triples, en la qual s'ha batut de llarg el rècord. Ni el Madrid ni el Barça van estar encertats des de la màxima distància, tots dos per sota del 21% d'encert. Ni Carroll, ni un Hezonja estranyament poc utilitzat, van tenir amb prou feines ocasions. I el mateix li va passar a Marcelinho, definitivament relegat a la banqueta per Satoransky i que a penes va disposar de minuts.\n2014-15. Reial Madrid, 77 - FC Barcelona, 71\n2013-14. Reial Madrid, 77 - FC Barcelona, 76\n2012-13. FC Barcelona, 85 - València, 69\n2011-12. Reial Madrid, 91 - FC Barcelona, 74\n2010-11. FC Barcelona, 68 - Reial Madrid, 68\n2009-10. FC Barcelona, 80 - Reial Madrid, 61\nReial Madrid, 25 títols.\nFC Barcelona, 23.\nEl Madrid va notar molt el nul encert de Llull. El base escorta que va decidir la final de l'any passat a Màlaga es va quedar a zero després de vuit llançaments. Sergio Rodríguez li va esmenar la plana amb una excel·lent aportació en tots els aspectes, direcció de joc i bons números: 10 punts, quatre rebots i sengles assistències.\nNocioni i Maciulis van ser les peces que van acabar de donar al Madrid la consistència imprescindible per superar un rival que va capturar vuit rebots més però que es va perdre en les jugades, amb un balanç de vuit pilotes malgastades. El Madrid va acabar més ferm, més convençut en el seu pla d'assetjament i enderrocament a Tomic, i més refiat del quefer de Rudy i de Sergio Rodríguez. Dues bases d'or per renovar el títol.


Torra impulsa per a avui un ple urgent per ser ratificat al Parlament - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTorra impulsa per a avui un ple urgent per ser ratificat al Parlament\nEl president de la Generalitat denuncia un «nou cop d'estat contra les institucions catalanes»\nacn 03.01.2020 | 23:44\nQuim Torra saluda els membres del Govern després de la seva compareixença del vespre quique garcía/efe\nQuim Torra saluda els membres del Govern després de la seva compareixença del vespre\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, va anunciar ahir que havia sol·licitat al president del Parlament, Roger Torrent, la convocatòria d'un ple «urgent i extraordinari» per a avui per pronunciar-se i rebutjar la resolució de la Junta Electoral Central (JEC) que «vulnera la llei». Poca estona després, Torrent anunciava en un tuit la convocatòria del ple extraordinari a les 5 de la tarda i que inclourà la compareixença de Torra. Prèviament, encara sense hora determinada, es reuniran la mesa del Parlament i la Junta de Portaveus per donar compliment al tràmit. El ple començarà amb la intervenció de Torra i el seguiran tots els grups i partits de la cambra. El reglament preveu que el president pugui replicar els portaveus i s'obriria així un nou torn d'intervenció per als grups.\nDurant la seva compareixença d'ahir, el cap del Govern va indicar que presentarà tots els recursos possibles davant d'una decisió «autoritària» i «irregular». Torra va subratllar que mentre el Parlament no digui el contrari «seguiré sent diputat i president de la Generalitat» i que exercirà les funcions del càrrec. El president del Govern va comparèixer acompanyat de tots els consellers després d'haver celebrat un Consell Executiu extraordinari.\nEl president de la Generalitat va iniciar la seva intervenció denunciant la posada en marxa d'un «nou cop d'estat contra les institucions catalanes». Va dir que la JEC s'ha atribuït «unes funcions que no li pertoquen interpretant l'execució d'una sentència judicial que no és ferma». «Volen treure i posar presidents deixant de banda la democràcia. Em dec al Parlament de Catalunya. Ara és l'hora de reforçar les institucions», va argumentar. «Mentre el Parlament de Catalunya no digui el contrari, continuaré essent diputat i president de Catalunya i exercint les funcions del meu càr-rec. Soc diputat del Parlament i president de Catalunya», va reivindicar.\nTorra va lamentar que la JEC hagi «inhabilitat» el president d'ERC, Oriol Junqueras, com a eurodiputat i va dir que és un «altre atac gravíssim que demostra que vivim en una democràcia tan sols aparent». «El meu compromís amb Catalunya és ferm i decidit. No hi ha solució per a Espanya si continua la via més contundent de la repressió. Avui es vol alterar la voluntat democràtica de Catalunya», va avisar.


Manel ezquerra vitores “He guanyat un disc d'or i tot va començar amb un vídeo al Tik Tok d'un amic”\nManel Ezquerra Vitores (Ezvit 810): “He guanyat un disc d'or i tot va començar amb un vídeo al Tik Tok d'un amic”\nPER MARC CODINAS\nActualitzada 08/11/2021 a les 16:53\nManel ezquerra vitores “He guanyat un disc d’or i tot va començar amb un vídeo al Tik Tok d’un amic”\n© Manel ezquerra vitores “He guanyat un disc d'or i tot va començar amb un vídeo al Tik Tok d'un amic”\nSense pretendre-ho i de casualitat. Així és com Ezvit 810, l’àlies del jove raper d’Alcarràs Manel Ezquerra, es va fer viral amb la seua cançó No me renta, que va veure la llum per primera vegada a les xarxes socials a principis d’any. Amb més de 13 milions de reproduccions només a Spotify i més de 6 a Youtube, la seua primera cançó li ha fet guanyar un disc d’or i l’ha col·locat al capdavant de l’escena urbana espanyola. El cantant ja bat rècords a les llistes digitals internacionals.\nTé algun significat el seu àlies?\nSí, té a veure amb les primeres lletres dels meus cognoms, i el 810 és el codi postal d’Alcarràs amb els números girats.\nOn va produir el single ‘No me renta’?\nVaig gravar-lo a l’habitació d’un amic d’Alcarràs. Va ser el primer tema que vaig treure, jo no tenia cap recurs ni res, perquè vulguis o no, en aquest món, si no vius a Barcelona o a Madrid és molt difícil trobar llocs per gravar, i jo no coneixia ningú. De moment no he pensat fer-li videoclip, tot i que potser faré una remescla més endavant.\nParli’m dels seus referents…\nCasualment d’aquí a poc treuré un tema amb un dels meus artistes de referència, que es diu Ambkor. Després també m’agrada el Rafa Espino. Bàsicament cantants de rap, els que escoltava quan vaig començar a escriure quan tenia 12 o 13 anys.\nExpliqui’m com va fer-se viral…\nUn amic sempre m’animava a fer algun Tik Tok amb la cançó No me renta, però a mi em feia cosa. Un dia, ell va penjar-ho pel seu compte sense dir-m’ho, i l’endemà aquell vídeo on sortia jo s’havia fet molt viral i la gent demanava la cançó. I, esclar, al veure que la gent demanava la cançó vam decidir comprar un micròfon per gravar-la i publicar-la. L’endemà de publicar-la ja tenia quasi 100.000 visites i a partir d’aquí la bola es va anar fent gran.\nEl confinament el va ajudar en la seua faceta artística?\nJa feia anys que escrivia, però sí. Al finalitzar les restriccions vaig començar a cantar les coses que vaig escriure durant el confinament.\nSobre què parla en els seus temes?\nAls meus temes parlo principalment sobre desamor des d’una perspectiva de ràbia, des del dolor. També tinc cançons més tendres i fins i tot tinc una cançó dedicada al meu padrí.\nL’anomenen la revolució del gènere urbà.\nNo m’agrada que em diguin res d’això perquè llavors la gent s’espera coses de tu, i si no acabes fent res és com si haguessis fracassat. Llegeixo molt els missatges i comentaris que m’envien els seguidors i els fans, però del que diuen sobre mi a internet no en faig gaire cas.\nQuantes hores passa al dia a les xarxes?\nNo passo gaires hores mirant les xarxes socials d’altra gent, és a dir, no em considero espectador. Jo les utilitzo per crear contingut, el temps que hi dedico és buscant continguts per a les meues publicacions, coses que cridin l’atenció del meu públic o per arribar-ne a més.\nI quins nous projectes té en ment?\nEn breu anunciaré una gira per tot Espanya. Serà una cosa gran, amb una trentena de concerts programats. Són molts, però és perquè volem aprofitar aquest fenomen viral per donar-me a conèixer. I també actuaré a Lleida, esclar. El pròxim dia 15 de gener faig un concert a la sala La Boite.


Cunit: Conferència "El Penedès Marítim en època romana: territori, hàbitat i economia rural" - Esguard de Dona\nActivitats Culturals Cunit\nCunit: Conferència "El Penedès Marítim en època romana: territori, hàbitat i economia rural"\nMosaic trobat a la excavació d'Althiburos\ndatat al segle III dC.\nAquest divendres dia 7 a l'Espai Associatiu, a la sala 3, a les 6 de la tarda es podrà assistir a aquesta interessant conferència a càrrec del Sr. Victor Revilla Calvo, doctor en Geografia i Història (UB) i professor titular de la mateixa universitat. És especialista en estructures de l’economia rural a la Catalunya romana, i dirigeix projectes de recerca sobre l’organització dels poblaments i l’economia rural a l’àrea litoral central de Catalunya i al curs inferior i mitjà del diu Ebre.\nDins les seves activitats com arqueòleg, ha excavat a Roma al jaciment urbà del “Monte Testaccio”, i també a la ciutat púnica, númida i posteriorment romanitzada de Althiburos a Tunissia; també participa a recerques que es desenvolupen a Xanten (Alemanya) i a Sousse (Tunissia)\nLloc: Cunit - Espai Associatiu Sala 3\nDia: divendres 7 de desembre


L’economista Germà Bel presenta a Granollers ‘Anatomia d’un desengany’ - AraVallès\nL’activitat està organitzada per l’ANC i Òmnium Cultural\nGranollers Diumenge, 2.2.2014. 09:33 h\nL’autor d’Anatomia d’un desengany (Edicions 62), l’economista Germà Bel, presentarà a Granollers el seu llibre. L’acte serà a la Sala Tarafa el dia 3 de febrer a les 19.30 h. La darrera obra de Bel analitza el creixement del suport a la independència de Catalunya, tot disseccionant les relacions amb Espanya.\nANC, Òmnium Cultural,\nBel, catedràtic d’Economia Aplicada a la Universitat de Barcelona, va ser diputat al Congrés entre els anys 2000 i 2004 i portaveu d'Economia i Hisenda del Grup Socialista des del 2001. Ara, arriba a Granollers per presentar el seu últim llibre, amb el que vol oferir respostes a les preguntes sobre per quins motius ha crescut el suport a la independència i si és un fenomen conjuntural o definitiu.\nAnatomia d’un desengany, subtitulat La Catalunya que és i l’Espanya que no va poder ser, explora en clau econòmica els problemes de la relació entre Catalunya i Espanya.\n4705 lectures Afegeix comentari


Construir una nació (Marina Subirats)\nHauríem d’aprendre de França, de la seva capacitat de convertir fets del passat en punts de referència propis i aliens\n5 min. 03/06/2016 18:55\nPer fi arriba al gran públic el debat relatiu a les bases socials i culturals d’una futura Catalunya independent: quina política lingüística hauria de seguir, quin disseny institucional hauria de tenir. De moment s’han encetat dos aspectes cabdals. El debat sobre aquestes primeres propostes em sembla fonamental; el que mostra clarament el moviment independentista és que a Catalunya hi ha una vitalitat i una voluntat d’innovació i de canvi que ara topen amb un primer obstacle: les limitacions que imposen els governs espanyols. Només si hi ha capacitat per construir un projecte potent que pugui satisfer una àmplia majoria n’hi haurà també per lliurar les moltes batalles que anuncia el desig d’independència.\nEncara cal, però, encetar noves dimensions, i ara és el moment de parlar-ne. Ara és el temps de fer aquest projecte, que si no és atractiu no arribarà enlloc. Hi ha una dimensió que pot semblar secundària, però que al meu entendre és cabdal, quan ens preguntem què és una nació i com es construeix. Perquè una nació no existeix per si sola, no hi ha un mapa que les dibuixi des del primer dia del món. Una nació és sempre fruit d’una construcció col·lectiva, de la capacitat de resoldre relativament bé els conflictes interns i presentar-se al món amb una identitat pròpia, amb un conjunt de punts de referència que la singularitzin. Es tracta d’unes característiques que, evidentment, no es donen per si soles, que són producte de la història però també de com cada generació tracta el seu patrimoni social i cultural, l’enforteix o el dilapida.\nL’independentisme mostra que a Catalunya hi ha una voluntat d’innovació que ara topa amb els governs espanyols\nSempre m’ha sorprès la capacitat de França de construir-se com a nació, i crec que, en alguns aspectes, l’hauríem de prendre com a model. No en tots, esclar. Vista des de Catalunya, la voluntat unificadora jacobina ha estat la causa de la pèrdua de diverses llengües i cultures, vives encara fa pocs anys en diverses contrades del país. Unes llengües que van ser exterminades gairebé manu militari per una escola implacable. ¿Quan serem conscients de tot el que perdem quan desapareix una llengua, o una espècie animal, o un bosc? ¿Quan entendrem que la destrucció és sempre un empobriment, mai un progrés? La centralització és una manera de matar la diversitat, d’enfortir les jerarquies; és, en aquest sentit, una actitud antidemocràtica, per més que la Revolució Francesa tractés d’afirmar el contrari.\nÉs una actitud, doncs, no gens envejable ni modèlica, en alguns aspectes. Però, en canvi, en algun altre aspecte hauríem d’aprendre de França: la capacitat de crear memòria col·lectiva, de mitificar els fets del passat fins a convertir-los en fites, en punts de referència propis i aliens. En moltes dimensions, fins i tot en aquelles que poden semblar poc transcendents. Passejar pels carrers de París implica trobar contínuament referències a una història densa, compartida. Petites plaques que ens recorden tants joves que l’agost del 44 van recuperar la ciutat ocupada i van ser abatuts; referències a les famílies que van bastir els palauets; làpides a les escoles on anaven les criatures jueves dutes als camps de concentració. Les parets ens parlen, ens descriuen els moments passats; també els monuments ens parlen de la història: Danton presidint una plaça al costat del convent de Les Cordeliers, on es reunien els revolucionaris, i de la casa on Marat va ser assassinat, molt a prop de la que va habitar Comte més tard. I al costat del cafè on debatien els enciclopedistes, sota els retrats dels quals encara podeu dinar. El pensament, la revolució, la vida col·lectiva, segueixen presents, formant part de la quotidianitat, a l’abast de passants i turistes, transmetent-nos el respecte pel passat amb una combinació de sensibilitat, intel·ligència i coratge que suscita la nostra admiració.\nConstruir una nació implica valorar la pròpia història per mostrar que segueixen transmetent emoció, coneixement i plaer a l’altura del que han fet altres pobles\nPerò no tot són plaques i monuments. Hi ha una feina més de fons, constant, intensa, ben feta, per crear i mantenir una cultura comuna. En posaré un exemple: Apollinaire ni tan sols era francès d’origen; cent anys després de la seva mort, especialistes de la seva obra es reuneixen regularment, aprofundeixen en l’estudi dels seus poemes, a vegades en parlen a la televisió. I així amb tants artistes; la llista és inacabable. França ha tingut l’encert de mitificar el seu patrimoni cultural i de sumar-hi l’obra de persones creadores que venien d’arreu per convertir-les en referències nacionals. A partir d’una política que suposa esforç, esclar, i entre altres coses inversió econòmica, com la de donar aixopluc a creadors estrangers i dedicar recursos al conreu del pensament i les arts.\nA Catalunya la mitificació és més difícil perquè el nostre passat gloriós queda molt lluny en el temps: Jaume I, Muntaner, Joanot Martorell, Ramon Llull no són referències fàcils per construir una nació moderna, hi estic d’acord. Però, sobretot, no hem après a valorar les nostres coses; els carrers diuen ben poc del que ha passat, els noms il·lustres ho són quan se’ls valora fora. Els creadors desapareixen en la indiferència; algú, amb voluntarisme, en fa una biografia, si hi ha sort. Les nostres referències comunes són de caràcter popular: els castells, les patums, les festes populars, herència magnífica del passat. Però cal anar més lluny; construir una nació implica valorar la pròpia història i creativitat per mostrar que segueixen transmetent emoció, coneixement i plaer a l’altura del que han fet altres pobles. I això requereix una actitud, una mentalitat i una política que fins ara no hem tingut i que caldria començar a bastir.


Sota la meva mirada: de setembre 2011\nSobre l'ampliació de la Platja del Port de Sóller\nDeix l'enllaç del comunicat que ha creat el Col.lectiu Albaïna i el Gob respecte a l'ampliació de la platja del Port de Sóller.\nDiguem la nostra per combatre una animalada que destruirà la qualitat de l'aigua del Port\nPublicat per Josep Bonnín a 7:26 Cap comentari:\nEl peatge foradell de la Vall o el més beneit fa rellotges\nAixí que filaren i filaren...\nPublicat per Josep Bonnín a 4:59 Cap comentari:\nMoments negres per l’Escola Municipal de Música de Sóller i tristos per mi\nDesprés de llegir les noticies al Setmanari “Sa veu de Sóller”. M’han vingut dos sentiments encontrats: Alegria per un costat perquè l’Escola continua amb el nou curs i tristesa per les retallades que s’han hagut de fer degudes a la situació econòmica\nL’Escola Municipal de Música de Sóller està pesant les hores més negres després del seu 10 anys d’existència. Començarà el curs in estremis després que l’ajuntament aporti una quantitat de 20.000 € .\nDesapareix la Big Band Jazz, la Coral infantil, Banda Jove, el Grup de Corda, el Grup de Guitarra Moderna i tan sols s’impartiran les classes col·lectives i oficials.\nQuan en un poble, la cultura no forma part de les seves prioritats per part del Consistori pertinent que governi, és un molt mal senyal.\nQuins tipus de prioritats s’estan emprant? Hi haurà doblers per partides que s’hi podrien sostreure com han estat les despeses que han costat totes les festes ?\nLa notícia m’ha entristit. També m’entristeix que no hi hagi respostes més valentes i encoratjades a unes situacions que consider injustes.\nDissabte dia 17/9 talment demà , aniré a l’escola a recollir els horaris, ja que estic estudiant flauta travessera i llenguatge musical des de fa uns sis anys. No hi aniré tan alegre com altres anys, ja que molts amics i amigues, deixaran de fer una activitat molt enriquidora i creativa per a tota persona amb un mínim de sensibilitat i em refereix a tots els grups que deixaran d’existir. Esper que sigui provisionalment perquè de lo contrari, això si que és una pèrdua de Patrimoni Cultural del poble de Sóller.\nPublicat per Josep Bonnín a 5:19 Cap comentari:\nPublicat per Josep Bonnín a 9:35 Cap comentari:\nEl darrer dia del més d’agost i mirant unes telenotícies migdia de TV3, em vaig adonar, per enèsima vegada, com se’ns manipula a través de la manera en que donen les notícies els mitjans de comunicació i com es pot arribar, si no ho analitzes a crear un “mal rotlle” entre els ciutadans de l’estat espanyol i els immigrants que han vingut aquí més , per necessitat que per altra cosa.\nEs parlava del increment dels enviaments de doblers per parts dels immigrants al seu país d’origen ( cap a la família) . Conclusió: que era debut a l’economia submergida que els afavoria. El silenci de l’altra part a qui beneficia , ni menció. I Jo aquí ho diré, als empresaris que no paguen cap tipus d’impost ni d’assegurança i poden posar uns sous misèrrims als que aquestes persones s’aferren per poder enviar més doblers. El tema dels “negrers” que donen feina a aquestes persones basant-se en la seva precària situació. Qualsevol persona amb dos ditets de front, ho veu més que clar. I llavors es pot dir que són els immigrants els culpables que no hi hagi feina. A meam, amb aquestes condicions i sense assegurar, em voleu dir quin ciutadà de l’estat espanyol l’acceptaria i per uns preus miserables ?.\nI a l’estat espanyol els dos partits majoritaris, ben xalests, que s’han posat com a galls de brega durant gran part dels anys de demo-memocràcia, quan s’ha insinuat que ja seria hora de treure la Constitució del 78 ( aprovada amb moltes mancances, sobretot per no encabronar a la ultradreta i dreta) ; i llevar-li la pols, modernitzar-la i actualitzar-la al temps actual amb una participació ciutadana real; just ara mateix i a finals de legislatura, prop de les eleccions generals, les cúpules dels dos monstres espanyolistes, pacten fer una modificació a la Sacrosanta Constitució; amb una urgència insòlita, aclaparadora i digne del seu perfil jacobí i centralista, per continuar-la in saecula saeculorum; i instituint les bases per a negar una part del finançament a les comunitats autònomes que més nosa els hi fan(Basca i Catalana) - fent un gran favor ( de Zapatero per penjar-se la medalla i llavors reclamar pels mèrits fets) als grans bancs, ja que prioritza, el retorn del deute (interessos) en contra de prioritzar: Sanitat, educació, prestacions socials, etc.\nIncreïble però cert !, Jose Blanco felicitant a Rajoy i Merkel, a Zapatero pels deures tan ben fets. O sigui: matricula d’honor!\nRetallada ? No! Mossegada a l’estat del benestar( si és que encara en queda ) i afavorir a la gran banca , per si no ha bastat durant la legislatura.\nI els Sindicats, es mobilitzaran, però deixant ben clar que de moment res de vaga general. I hom es demana i per què? Quina cera del corpus té el govern Zapatero, per què no es faci? Quan per menys retallades, menys pitjor situació econòmica d’atur, han estat convocades tant en el Govern de Felipe Gonzalez o d’Aznar?\nO també veure, com els polítics de saló que ens desgovernen; ens volen prendre el pèl, prendreu-nos per imbècils rematats i fer-nos combregar amb rodes de molí.\nAra ja no m’indign, no. Contempl. Que bé vaig fer amb l’abstenció de pam a les passades eleccions.\nSenyors polítics, no em faceu perdre més el temps amb l’espectacle quadriennal posant unes paperetes dins unes urnes, si el meu vot val per merda, i quan teniu el poder fais el que vos manen els que realment governen.\nEls partits guanyadors dels comicis municipals i autonòmics obeeixen les consignes dels grans pares de Madrid. És igual estiguin governant o a l’oposició. El qual acataran les consignes del Fons Monetari Internacional, Banc Central Europeu, les agències de qualificació de risc, els bancs nacionals, polítics que tenen l’economia més estabilitzada, tants dins Europa com a altres països del món; I aquests pel govern a l’ombra ( G20- Bieldelberg) , que vol un ordre semblant al que descrivien George Orwel al llibre “1984” i Aldous Huxley a “Un món feliç”\nMantenir permanentment la indignació et fa perdre el centre i l’equilibri intern ; no és té una visió global, i és per aquí on ens convertim amb fàcilment manipulables.\n“Qui tot sol menja, tot sol s’ofega”. Premonitòria diria. I quan s’ho hagin engolit tot, què?\nUna de dues o podria esser que s’engolissin entre ells, o que se’ls hi ennuegués el rot.\nPublicat per Josep Bonnín a 9:29 Cap comentari:\nEl peatge foradell de la Vall o el més beneit fa r...\nMoments negres per l’Escola Municipal de Música d...\nNoticies esbiaixades i com es governa sense el pob...


David Nel·lo i Luis Leante, premis Edebé d'infantil i juvenil | betevé\nEls guardons tenen dotacions de 25.000 i 55.000 euros, respectivament. Les obres es publicaran en les quatre llengües de l’estat\nVíctor Giralt | dijous, 30 de gener del 2020, a les 01.54\nDavid Nel·lo i Luis Leante són els nous guanyadors dels Premis Edebé de Literatura Infantil i Juvenil en la seva 28a edició. ‘La crònica de l’Iu Eskar’ és el títol original en català de l’obra de Nel·lo, guanyadora en la categoria d’infantil. Al seu torn, ‘Maneras de vivir’, del murcià Luis Leante, ho és en la de juvenil. Els Premis Edebé estan dotats amb 25.000 euros per a la categoria d’infantil i 55.000 per a la de juvenil.\nFaula i novel·la\n‘La crònica de l’Iu eskar’ és una faula amb la qual David Nel·lo ha volgut retre homenatge a les faules d’Isop o Jean de La Fontaine, convidant a reflexionar sobre el concepte, sovint distorsionat, de territori. I és que la faula narra l’èxode d’una extensa família de paneroles narrada per uns dels seus membres. Dramatisme i sentit de l’humor s’alternen per parlar de la guerra, dels refugiats, del racisme i de la xenofòbia, però també de l’esperança, el respecte i el valor de l’amistat.\nA ‘Maneras de vivir’, Leante entrecreua de manera periodística la història de quatre protagonistes units per la música, el destí i el dret a una segona oportunitat. La novel·la parla de la superació, de la capacitat de reinventar-se i del valor dels llaços familiars. És també un homenatge a la música rock dels 80, perquè la música és el motor de la novel·la.\nPremis en quatre llengües\nLa particularitat dels Premis Edebé és que les obres guanyadores es publiquen en les quatre llengües de l’estat. De fet, es poden presentar originals escrits tant en castellà com en català, basc o gallec.\nS’havien presentat al guardó en les categories d’infantil i juvenil 227 i 119 originals, respectivament. Del total d’originals, 267 són en castellà, 59 en català, 11 en gallec i 9 en basc. En les vint-i-set anteriors edicions van merèixer el premi 35 obres en castellà, 14 en català i 4 en gallec.\nEls guanyadors de la darrera edició, la número 27, van ser Maite Carranza, amb ‘Safari’, i Elia Barceló amb ‘L’efecte Frankenstein’.


Els consellers de JxCat pressionen Aragonès per reobrir bars i restaurants amb el toc de queda | | Blog BanderaCatalana.cat | Notícies Actualitat Catalunya Estelada\nEl conseller d’Empresa i Coneixement, Ramon Tremosa, aposta obertament perquè s’autoritzi la reobertura de bars i restaurants si, finalment, s’aplica el toc de queda. La mesura, que ha traslladat en nom dels membres de Junts per Catalunya al Govern, vol compensar les pèrdues que acumula el sector arran del tancament en vigor fa una setmana. La consellera de Salut, Alba Vergés, ha dit aquest matí que les dues limitacions –el toc de queda i el tancament de bars i restaurants- podrien “coexistir” i que són independents l’una de l’alta.\nTremosa argumenta que la majoria dels contagis es produeixen “a la nit”, quan es relaxen les mesures de seguretat durant les trobades socials, i aposta per un model similar al francès, amb toc de queda i obertura d’establiments fins les nou de la nit. Tremosa ha demanat als membres d’ERC a l’executiu que valorin l’aprovació de la proposta, tal i com van donar suport a l’exempció de la taxa turística.


Vicente Todolí, l'exdirector de la Tate Modern, nomenat president de la comissió del Centro Botín\nEstà previst que el Centre Botín d'Art i Cultura obri les portes al front martítim de Santander el 2014. La fundació hi invertirà 60 milions d'euros i 7 milions d'euros anuals per al seu funcionament.\nEFE Barcelona Actualitzada el 07/06/2011 19:11\n260x366 Marcelino Botín, flanquejat per l'arquitecte Renzo Piano, saluda Vicente Todolí / ESTEBAN COBO/EFE Marcelino Botín, flanquejat per l'arquitecte Renzo Piano, saluda Vicente Todolí / ESTEBAN COBO/EFE\nVicente Todolí, exdirector de la Tate Modern de Londres, ha sigut nomenat director de la Comissió artística del Centre Botín d'Art i Cultura, que la Fundación Botín espera inaugurar l'estiu del 2014 al front marítim de Santander.\nLa incorporació de Todolí (València, 1958) s'ha anunciat avui durant una reunió celebrada entre els membres de la Fundación Botín i de les institucions de Cantàbria, durant la qual l'arquitecte italià Renzo Piano ha presentat l'estat del projecte i els aspectes que encara estan per definir, en els quals l'autor del Museu Pompidou de París està treballant des de fa mesos. A la reunió, hi han assistit el president de la Fundació, Emilio Botín, les representants del patronat Carmen i Paloma Botín, el president de Cantàbria en funcions, Miguel Ángel Revilla, l'alcalde de Santander, Íñigo de la Serna, i el president de la Autoritat Portuària, Juan José Sota. Els representants de la Fundació i de les institucions han mostrat el seu convenciment que la construcció d'aquest centre, a qui la major fundació privada d'Espanya invertirà 60 milions d'euros i 7 milions d'euros anuals per al seu funcionament a partir del 2014, suposa una oportunitat històrica per a Santander. Per això, les autoritats han manifestat el seu compromís amb el projecte i la seva intenció d'impulsar els processos administratius que permetin inaugurar l'estiu del 2014. Si tot avança segons el previst i es van fent els passos necessaris, la presentació pública del projecte tindrà lloc al mes de setembre, segons ha anunciat Emilio Botín. Renzo Piano ha mostrat un centre pioner en la seva integració en l'entorn i avantguardista en el disseny, amb unes instal·lacions artístiques que el faran referent en el món de l'art a nivell internacional i completament obert a la ciutat, segons ha informat la Fundació Botín en un comunicat.\nL'arquitecte italià ha deixat clar que no serà un centre de la Fundació Botín, sinó un centre de la ciutat de Santander, per als seus veïns i visitants, afegeix la nota.\nA més de la Tate Modern, Todolí va ser el director del Museu d'Art Contemporani Serralves de Porto (Portugal), cap de l'àrea artística de l'Institut Valencià d'Art Modern i comissari de la Biennal de Venècia, amb Germano Celant com a director. També va pertànyer als consells assessors del Museu Nacional Centre d'Art Reina Sofia de Madrid i de l'ICA d'Amsterdam i dels consells rectors de Manifesta Internacional Art Foundation de Rotterdam i el Museu d'Art Contemporani Donna Regina de Nàpols, entre d'altres.


ELLO challenges all social nets. WOMMA’s value of conversation study (RBDR 9.29.2014) – RFL Communications, Inc.\nTagged 4i, 4iconsult.com, 4igrowth.com, Bob Lederer, ELLO, Eugene Roytburg, Facebook, ICO, IMAX, Information Commissioner's Office, Millward Brown, RBDR, Research Business DAILY Report, Suzanne Fanning, WOMMA, Word of Mouth


Notícies - Pàgina 25 de 30 - DataNumen\nInici Notícies (Pàgina 25)\nDataNumen Exchange Recovery 3.0 s’estrena el 12 d’agost de 2010\nMilloreu el rendiment del motor de recuperació.\nMillorar el mecanisme de detecció i processament d'errors.\nMilloreu la barra de progrés per reflectir amb precisió el progrés de la recuperació.\nAdmet Microsoft Exchange 2010 i Outlook 2010.\nDataNumen Outlook Repair 3.2 s’estrena el 3 d’agost de 2010\nDataNumen Outlook Repair 3.1 es publica el 18 de maig de 2010\nDataNumen Exchange Recovery 2.5 es publica el 24 de març de 2010\nDataNumen Outlook Repair 3.0 es publica el 18 de març de 2010\nDataNumen Outlook Repair 2.5 es publica el 10 de febrer de 2010\nSolucioneu un error en dividir fitxers grans.\nPàgina 25 de 30«Primer<Anterior212223242526272829Pròxim >Última »


Mercat de Divendres Sant – Fires Catalanes\nTorà / Segarra / Lleida\nCada Divendres Sant, la plaça del Pati de Torà recupera les tradicions mercadals del passat i ens ofereix productes artesans de qualitat: cistells, espardenyes, ceràmiques, teixits, etc. I una mostra de formatges artesans i altres productes de qualitat. (Font:laSegarra)


Miquel López Crespí - Memòria històrica | Gabriel Barceló (PSM) amb Xirinacs-Xirinacs amb el PSM (I)\nGabriel Barceló (PSM) amb Xirinacs-Xirinacs amb el PSM (I)\npobler | 17 Agost, 2007 11:46 | Compartir:\nEn temps de la transició, per a la dreta i els partits dels pactes amb el franquisme reciclat, el PSM era un grup “proper al terrorisme", "marxista-leninistes radicals", "illuminats que rebutgen una Constitució democràtica, la unitat amb un partit seriós com el PSOE"... Tan sols Lluís M. Xirinacs i l´esquerra revolucionària ens oferí un suport actiu i militant. (Miquel López Crespí)\nLes provatures de criminalitzar el PSM a finals de l'any 1978 eren permanents. No hi havia dia que els gasetillers a sou del poder, els periodistes servils, no atacassin el PSM per qualsevol motiu. Si, temps enrere, l'excusa per a dir que el socialisme nacionalista era una agrupació de folls i d'illuminats era no haver volgut esser absorbits pel PSOE, en aquest moment ho era la unitat amb els comunistes (OEC), amb els homes i les dones que havien portat a coll la lluita antifranquista, amb gent que sabien no cediria ni una coma dels seus principis en defensa del socialisme, en defensa del dret d'autodeterminació dels pobles. (Miquel López Crespí)\nXirinacs amb el PSM (I)\nLa transició: tots contra el PSM\nBiel Barceló en el comiat a Lluís M. Xirinacs\nLes provatures de criminalitzar el PSM a finals de l'any 1978 eren permanents. No hi havia dia que els gasetillers a sou del poder, els periodistes servils, no atacassin el PSM per qualsevol motiu. Si, temps enrere, l'excusa per a dir que el socialisme nacionalista era una agrupació de folls i d'illuminats era no haver volgut esser absorbits pel PSOE, en aquest moment ho era la unitat amb els comunistes (OEC), amb els homes i les dones que havien portat a coll la lluita antifranquista, amb gent que sabien no cediria ni una coma dels seus principis en defensa del socialisme, en defensa del dret d'autodeterminació dels Països Catalans, en la lluita antiborbònica.\nPerò la histèria s'anà accentuant en les setmanes anteriors al referèndum constitucional, quan es va veure clarament que el PSM faria campanya per l'abstenció i continuaria lluitant per una Constitució autènticament democràtica. Els mítings de Xirinacs foren considerats "apología del terrorismo". Diario de Mallorca del 22 de novembre del 1978 publicava una nota amb els titulars "Ante la querella por 'apología del terrorismo' el PSM-PSI sale en defensa de Xirinacs". Aleshores, qualsevol crítica als pactes secrets entre UCD, AP, P"C"E, PSOE, PNB i CiU per a barrar el pas a la independència de les nacions oprimides o en defensa del socialisme, o en favor de la República, eren considerades com a absurdes lluites antisistema de partits amb vocació marginal. El que no era "marginal" per als servils, era acceptar totes les limitacions antidemocràtiques dels hereus del franquisme i els qui els anaven al darrere. Tots aquests esperits d'esclaus no podien entendre la ferma posició de principis en defensa de la llibertat, la república i el socialisme autogestionari expressat pel nostre partit. Expressió màxima de la ràbia en contra nostra era la d'un periodista espanyol que, histèric en constatar con es consolidava el PSM, escrivia a Baleares (27 d'octubre del 1978): "Darrerament el PSM, molt més conegut com PSI, ha adoptat postures més aviat antipolítiques que per la seva perillosa inconseqüència poden hipotecar per sempre més la trajectòria d'aquest collectiu dit nacionalista i socialista. I es que de l'originari i frustrat PSI no en queda ni la llavor ideològica... Després de tot, havent rebutjat l'oferta unitària del PSOE i donat acollida a un grapat de marxista-leninistes radicals és esser un còctel no païdor".\nIgualment un tal E.J., des del Diario de Mallorca, criminalitzava l'esquerra nacionalista i socialista en titular les seves informacions: "Xirinacs: las Cortes siguen siendo un Parlamento vertical. El senador catalán manifestó que no comparte el terrorismo, aunque lo comprende".\n"Grup proper al terrorisme", "marxista-leninistes radicals", "illuminats que rebutgen una Constitució democràtica, la unitat amb un partit seriós com el PSOE"...\nPerò els gasetillers a sou dels franquistes reciclats no podien amagar que la nostra abstenció anava dirigida envers una Constitució que consagrava -i consagra!- l'Estat espanyol com a estat centralista i opressor de les nacions que hi romanen integrades per la força, el poble de les quals no pot decidir lliurement per ell mateix el seu futur. La Constitució es fonamentava -i fonamenta- en la "indissoluble unitat de la nació espanyola, pàtria comuna i indivisible de tots els espanyols". Els servils volien que, amb els ulls clucs, acceptassim aquestes i altres mancances democràtiques. Evidentment, la nostra tasca va anar encaminada en direcció contrària: explicar al poble el que és una vertadera i autèntica Constitució democràtica.


BLOC ESTUDIANTIL BLANQUERNA: El vestit nou de l'emperador\nPublicat per Júlia Ginita a 15:06\nJúlia Ginita 12 de novembre de 2009 a les 15:35\nEls infants no tenen passes perjudicis. Són espontànis, per tant, no tenen cap pergonya en manifestar la seva opinió. En tot cas són els grans que els hi costa ser sinceres i donar opinió. Aquest conte és un gran exemple!


La defensora europea resol que el BEI va actuar amb "negligència" amb el fiançament del Castor - Jornal.cat\nLa defensora europea resol que el BEI va actuar amb "negligència" amb el fiançament del Castor\nEmily O'Reilly emet una resolució en resposta al Síndic de Greuges\nDimecres, 26 de desembre de 2018 | 15:15 h\nLa defensora del poble europeu, Emily O'Reilly, ha emès una resolució, a petició del Síndic de Greuges, Rafel Ribó, on qualifica de "negligent" l'actuació de finançament del Banc Europeu d'Inversió (BEI) en relació amb el projecte Castor.\nO'Reilly ha rebutjat la justificació del BEI per haver tardat quatre anys en respondre a la plataforma en Defensa de les Terres del Sénia perquè deixés de finançar el magatzem de gas.\nEl Banc Europeu va atribuir la dilació a discrepàncies entre els equips tècnics interns i també amb terceres parts contractades però la defensora europea l'insta a buscar "fórmules conciliadores per arribar a una entesa" quan les investigacions internes frenin les resolucions i que "estableixi garantien mínimes" quan contracti empreses externes, per evitar casos com aquest.


Botifarra de calamarcets amb la seva tinta! | Mercat de mercats\nAquesta entrada s'ha publicat en L'edició de 2011, Paradistes, receptes i etiquetada amb ametlles, botifarra, broqueta, calamarcets, ceba, crocanti, croquetes, formatge, hamburgueses, patates, xocolata. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← Consells per cuinar el bacallà\nEl bacallà: secrets i consells →


Ariadna Ribas, guanyadora del premi al Millor Pòster del Congrés CRACS - El Gerió Digital\nTractava sobre la integració d’un nen invident a una escola convencional\nAriadna Ribas, de La Salle, s'ha emportat el primer premi\nGirona, 3 d’abril de 2014. La tercera edició del Congrés de Recerca d’Alumnes de Centres de Secundària (CRACS) de la Universitat de Girona ja té guanyadors. Ariadna Ribas i Calm, estudiant de La Salle de Girona, ha guanyat el premi al Millor Pòster pel seu treball “Aprenem a les fosques”. L’Ariadna ha fet el seguiment d’en Pere, un nen invident de set anys, i ha observat la seva integració en una escola convencional. L’estudiant ha vist com s’adapta el material escolar a Braille i ha constatat que en Pere segueix el mateix ritme d’aprenentatge que la resta de companys. A més, l’Ariadna ha elaborat un conte que inclou textures i olors i n’ha fet una aplicació en pàgina web, que incorpora un lector de pantalla.\nEl Consell Científic, format per investigadors i investigadores de la UdG i un representant del Centre de Recursos Pedagògics del Gironès, ha atorgat dos premis més. El premi a la Millor Recerca ha estat pel treball “Caracterització del plasma creat per una màquina Z-pinch de petita escala”, elaborat per l’alumne de l’institut Jaume Vicens Vives de Girona, Aleix Lascorz Guiu. Amb aquesta recerca, l’estudiant ha acomplert el seu principal objectiu: trobar la densitat d’electrons del plasma en les diferents fases del procés.\nEl premi al Millor Disseny del pòster ha estat per Núria Pou Solà, alumna de l’institut Ramon Turró i Darder de Malgrat de Mar, i el seu treball “Aproximació a l’embriologia: estudi del desenvolupament de l’embrió de la gallina”. El pòster ha presentat de manera molt clara els experiments amb què l’estudiant ha volgut conèixer com es crea la vida. La Núria ha examinat el procés de formació d’un embrió a partir d’ous fecundats de gallina.\nEl vicerector de Recerca de la Universitat de Girona, Jordi Freixenet, ha encapçalat el Consell Científic del CRACS. Aquest comitè ha estat format per experts de diferents àmbits de la Universitat de Girona: Miquel Duran (Química), Joan Martí (Robòtica), Dolors Juvinyà (Salut), Josep Calbó (Física), Isabel Pujol (Humanitats), David Brusi (Geografia) i, també, Pep Cullell (CRP Gironès).\nEl Congrés CRACS és una activitat adreçada a estudiants de segon de Batxillerat que ha tingut lloc a l’edifici Narcís Monturiol del Parc Científic i Tecnològic de la UdG. El CRACS ofereix als estudiants la possibilitat d'adaptar el seu treball de recerca en un pòster divulgatiu i presentar-lo en una trobada científica. Una trentena d’alumnes de diferents centres educatius de la demarcació de Girona han presentat els seus pòsters en aquesta jornada que també ha rebut professors i familiars dels estudiants.


Primer gest d’Albares\nUnides Podem defensa que el país caribeny no és una dictadura\nEl PP i Vox exigeixen a l’Executiu de Sánchez una condemna ferma i pública\n13 de de juliol del 2021. 19:31\nNi 24 hores després de prometre el seu càrrec, l’acabat de nomenar ministre d’Afers Exteriors, José Manuel Albares, ha tingut sobre la taula el seu primer encàrrec: marcar posicions respecte a la situació de Cuba. A través d’un comunicat, el Govern ha exigit aquest dimarts a les autoritats del país caribeny que respectin el dret fonamental dels ciutadans a «manifestar-se lliurement i pacíficament» arran de les mobilitzacions que s’estan produint a l’Havana i altres ciutats contra l’Executiu de Miguel Díaz-Canel.\nDesprés de diversos dies de mobilitzacions a Cuba per la situació econòmica i l’augment de contagis de coronavirus, el departament que dirigeix Albares va mostrar la seva preocupació per «les greus caresties a què està fent front» la població cubana, així com l’«agreujament de la pandèmia a l’illa». Referent a això, van assegurar que estan estudiant «formes d’ajuda per alleujar la situació».\n«Cuba pateix una crisi en què conflueixen diversos elements, entre els quals destaquen la crisi econòmica i una caiguda del turisme derivada de la Covid», detalla el comunicat d’Exteriors, abans de sol·licitar al gabinet de Díaz-Canel la necessitat d’«incrementar el ritme de les reformes». En la mateixa línia, posa èmfasi en el fet que «Espanya defensa el dret fonamental a manifestar-se lliurement i pacíficament de tots els ciutadans i demana a les autoritats cubanes que el respectin».\nDesprés de la reunió del Consell de Ministres –la primera d’aquest nou gabinet–, la també acabada de nomenar portaveu del Govern, Isabel Rodríguez, ha recalcat que Espanya, com a país democràtic, defensa la llibertat de manifestar-se dels ciutadans i, a més, va assegurar que l’Executiu està seguint amb «molta preocupació» la situació de la corresponsal de l’‘Abc’ en aquell país, Camila Acosta, detinguda per informar de les manifestacions.\nEl sector morat del Govern també ha reivindicat la necessitat de permetre el dret a manifestar-se. No obstant, Unides Podem ha negat que el règim de Díaz-Canel sigui una dictadura i ha assenyalat que el veritable culpable de la situació a Cuba són els Estats Units pel bloqueig imposat al país caribeny. «Crec que actualment el Govern cubà no és una dictadura, em reafirmo. I, en tot cas, la recomanació que feia [Josep] Borrell: és importantíssim que qualsevol país, en aquest cas, tingui la capacitat de manifestar-se, i això és fonamental», ha sentenciat la coportaveu d’Unides Podem al Congrés, Aina Vidal.\nEl portaveu nacional de Podem, Pablo Fernández, ha reivindicat que la «millor ajuda» que es pot oferir a Cuba és que s’«aixequi el bloqueig que exerceix els Estats Units», que impedeix que «arribin aliments i medecines a l’illa». «És estrany que la gent no es preocupi pel bloqueig i sí que perquè hi hagi cubans manifestant-se», ha apuntat. En la mateixa línia, Izquierda Unida va publicar dilluns passat un missatge a les xarxes socials en què firmen que «la llibertat que necessita el poble cubà és alliberar-se d’una vegada i per sempre del bloqueig criminal i il·legal dels EUA, que dura ja més de 40 anys».\nLes paraules dels dirigents d’Unides Podem han permès als nous ministres socialistes comprovar quines són les dinàmiques actuals en un Govern de coalició. Rodríguez, com a portaveu de l’Executiu, ha evitat respondre sobre la posició dels seus socis al·legant que no està per interpretar l’ideari d’altres partits. «No hi ha dubte de quina és la posició d’Espanya en relació amb la defensa dels sistemes polítics democràtics», ha sentenciat, per evitar qualsevol dubte.\nRetrets de la dreta\nLes formacions de l’oposició han sortit en bloc per criticar la «tebiesa» del Govern i la posició dels morats. El secretari general del PP, Teodoro García Egea, ha criticat que l’Executiu de Sánchez no condemni la dictadura cubana: «El silenci de Sánchez està indultant avui les dictadures de Cuba i Veneçuela». A més, ha demanat al cap de l’Executiu que prengui «el comandament del Govern i no deixi que els ministres de Podem executin la política internacional».\nEn la mateixa línia, la portaveu parlamentària dels populars, Cuca Gamarra, ha insistit que el Govern té l’«obligació» de «promoure una resposta unida de tota la Unió Europea i contundent per la llibertat i per la democràcia a Cuba». En aquest sentit, el PP ha anunciat que registrarà declaracions institucions a tots els ajuntaments i parlaments en les quals exigirà al Govern cubà que cessi la repressió. El partit de Santiago Abascal, per la seva banda, ha registrat al Congrés una proposició no de llei en què insta l’Executiu a denunciar públicament la repressió de les manifestacions i les limitacions a la llibertat d’expressió i la posada en marxa de gestions diplomàtiques per evitar l’esmentada repressió.\nJosé Manuel Albares Cuba Govern Pedro Sánchez


La Unió Hotelera constata un febrer amb més afluència turística però amb menys xifra de negoci - FÒRUM.ad\nLa Unió Hotelera constata un febrer amb més afluència turística però amb menys xifra de negoci\nEl 01/03/13 19:26\nEl portaveu de la Unió Hotelera (UHA), Òscar Julian, ha explicat que tot i que encara no coneixen les xifres exactes, la sensació és que el mes de febrer els establiments han notat un augment de les persones allotjades, però en canvi s’ha reduït la xifra de negoci, ja que les estades mitjanes han estat més curtes i la despesa feta pels clients disminueix a causa de la crisi econòmica. Els hotelers també constaten que l’ocupació s’ha mantingut els caps de setmana, però que entre setmana el volum de pernoctacions ha estat més fluix, sobretot per culpa del mal temps. Preguntat sobre si creu que les estacions haurien d’allargar la temporada, Julian ha opinat que per al sector hoteler seria ‘un esforç comercial i de comunicació molt gran’. De fet, encara que Grandvalira hagi decidit allargar el tancament una setmana, fins al 14 d’abril, l’enquesta que ha fet la UHA constata que els hotels que preveien tancar el 7 d’abril no faran un esforç addicional per obrir una setmana més.\nLa Unió Hotelera, a l’espera de rebre les xifres exactes per part dels associats, ha constatat que l’ocupació dels caps de setmana es va mantenint, però que entre setmana l’afluència de turistes està sent més fluixa, a causa principalment del mal temps que ha fet durant les darreres setmanes. El portaveu de la UHA, Òscar Julian, ha afegit que alguns caps de setmana també s’han vist afectats per la meteorologia, i que per exemple el passat va ser més fluix del que s’esperava a causa de les previsions de nevades a cotes baixes de Catalunya, que van fer que molts esquiadors optessin per no venir.\nPel que fa a les nacionalitats dels turistes, la UHA observa com el mercat espanyol escurça les estades i disminueix la despesa del viatge, mentre que els visitants russos van en augment. Tot i això, Julian ha assegurat que aquest mercat no està creixent amb els percentatges que es preveien, d’entre el 35 i el 40%, sinó que en global pot haver augmentat un 10 o 12%.\nLes previsions fins a acabar la temporada d’hivern són, segons la UHA, força bones per la gran quantitat de neu, tot i que ‘cal veure com acaba’, ja que el fet que la Setmana Santa se celebri a finals de març representarà un escurçament de la temporada. Per Julian, es tracta d’una ‘paradoxa’ perquè serà una de les temporades ‘més concentrades’ malgrat la gran quantitat de neu que acumulen les estacions.\nEn aquest sentit, en relació a la possibilitat que es pogués allargar la temporada, Julian considera que han de ser les estacions les que valorin si els surt a compte econòmicament, però en tot cas, ha assegurat que per als hotels representaria un esforç comercial i de comunicació molt gran per atreure esquiadors. De fet, tot i que Grandvalira té previst allargar la temporada fins el 14 d’abril, molts establiments de peu de pistes que preveien tancar el 7 d’abril no modificaran la data.\nNotícia Anterior: La Seu participa en el concurs “La població més optimista” de Catalunya Ràdio\nSegüent Notícia: Esquerra demana a TV3 que ‘reflexioni’ i que ‘es repensi’ la supressió de les corresponsalies al Pirineu\nModificació de la Llei d’impostos especials per incloure el preu del carboni\nEl TC demana indemnitzar els hereus de Macià Alavedra ja que no van tenir un judici de durada raonable\nL’equip espanyol guanya el National Team Event del Trofeu Borrufa 2021


Treballs Admin. d'Infraestructura SQL en Madrid - ticjob.es\nTreballs Admin. d'Infraestructura SQL en Madrid


Partants Prix Kaizer Sozé, CAGNES SUR MER - Cotes FPTurf, 19/01/2021\nR1 | CAGNES SUR MER\n15 participants | 2700m | 29000 €\n1 TYL ETOILE (IT) (F/9) Raffin E. / Raspante A.\nPerfs : (20) 4a 10a 1a 1a 1a 9a 2a 4a 1a 4a 6a 3a\n2700 m (20) 4a 10a 1a 1a 1a 9a 2a 4a 1a 4a 6a 3a 2.2\n2 ESPOIR DE BELLOUET (FR) (H/7) Cingland S. / Huguet J.\nPerfs : (20) 6a Da Da Da 3a 4a 2a Da 8a 4a 5a 7a\nD4 2700 m (20) 6a Da Da Da 3a 4a 2a Da 8a 4a 5a 7a 25.1\n3 TYROLEAN DREAM (FR) (H/10) Haller R. / Haller R.\nPerfs : (20) 0a Da (19) 7a 1a 2a (18)\n2700 m (20) 0a Da (19) 7a 1a 2a (18) 9.4\n4 DO KISS ME (FR) (M/8) Briand Y. A. / Briand Y.A.\nPerfs : (20) 6a 1a 9a 3a 3a 2a 1a 2a 1a 3a Da 6a\nD4 2700 m (20) 6a 1a 9a 3a 3a 2a 1a 2a 1a 3a Da 6a 10.3\n5 DIAMS DE BASSIERE (FR) (M/8) Ensch N. / Ensch N.\nPerfs : (20) 1a 9a 1a 4a 1a 6a 3a 3a 1a 2a 8a 1a\n2700 m (20) 1a 9a 1a 4a 1a 6a 3a 3a 1a 2a 8a 1a 5.2\n6 CASH DRIVE (FR) (H/9) Gout L. / Gout L.\nPerfs : 9a (20) 7a 9m 8m 5m 4a 5m 8m 7a 4m 0a 1m\nD4 2700 m 9a (20) 7a 9m 8m 5m 4a 5m 8m 7a 4m 0a 1m 112.5\n7 SPICKLEBACK FACE (SE) (H/7) Locqueneux D. / Bergh R.\nPerfs : 7a (20) Da 1a 7a 0a 2a Da (19) 4a 3a Da 1a 2a\nDP 2700 m 7a (20) Da 1a 7a 0a 2a Da (19) 4a 3a Da 1a 2a 9.2\n8 CYCLOPE D'OSTAL (FR) (H/9) Feron J. Ch. / Le Vexier R.\nPerfs : 6a (20) 3a 6m Da Da 0a 0a Da Da 7a 0a 0a\n2700 m 6a (20) 3a 6m Da Da 0a 0a Da Da 7a 0a 0a 132\n9 COTE OUEST (FR) (H/9) Chauvin J. / Chauvin J.\nPerfs : (20) 9a 0a Da 0a 0a 5a 4a Da 7a 0a 0a 2a\nDP 2700 m (20) 9a 0a Da 0a 0a 5a 4a Da 7a 0a 0a 2a 199.2\n10 SENATOR ROC (IT) (M/10) Castaldo M. / Castaldo M.\nPerfs : 2a (20) 1a 1a 4a 3a 6a 2a 3a 5a 3a 1a 6a\nD4 2700 m 2a (20) 1a 1a 4a 3a 6a 2a 3a 5a 3a 1a 6a 10.4\n11 DEAL ON LINE (FR) (H/8) Mourice R. / Mourice R.\nPerfs : (20) 0a 0a Da 3a 3a Da Da 8m Dm 9m Da Da\nD4 2700 m (20) 0a 0a Da 3a 3a Da Da 8m Dm 9m Da Da 144.4\n12 ENSOLEILLEE (FR) (F/7) Lefevre N. G. / Mourice R.\nPerfs : 0a (20) 2a 7a Da 1a 1a 3a 2a 4a 0a 0a 5a\nD4 2700 m 0a (20) 2a 7a Da 1a 1a 3a 2a 4a 0a 0a 5a 19.1\n13 DRIANGO DE NILE (FR) (H/8) Muidebled A. / Muidebled A.\nPerfs : (20) 1a 9a 6a 3a 9a 5a 2a 4a 1a 0a 3a 8a\nD4 2700 m (20) 1a 9a 6a 3a 9a 5a 2a 4a 1a 0a 3a 8a 32.2\n14 UMA D'ASTI (IT) (F/8) Ferrero F. / Ferrero F.\nPerfs : (20) Aa 3a 8a 6a 5a 7a 5a 4a Aa 4a 2a 5a\n2700 m (20) Aa 3a 8a 6a 5a 7a 5a 4a Aa 4a 2a 5a 80.5\n15 BACCARAT TEJY (FR) (H/10) Bekaert D. / Le Vexier R.\nPerfs : (20) 4a 2a 6a 3a 4a 4a 4a 2a 2a 2a 1a 8a\n2700 m (20) 4a 2a 6a 3a 4a 4a 4a 2a 2a 2a 1a 8a 35.3\n1 : 1 - TYL ETOILE (IT)\n2 : 3 - TYROLEAN DREAM (FR)\n3 : 10 - SENATOR ROC (IT)\n4 : 5 - DIAMS DE BASSIERE (FR)\n5 : 4 - DO KISS ME (FR)\n6 : 12 - ENSOLEILLEE (FR)\n7 : 7 - SPICKLEBACK FACE (SE)\n8 : 2 - ESPOIR DE BELLOUET (FR)\n11:20 R3C1 | CAGNES SUR MER\n11:35 R2C1 | VAAL\n11:50 R3C2 | CAGNES SUR MER\n12:05 R2C2 | VAAL\n12:21 R3C3 | CAGNES SUR MER


“Si aquest projecte no parteix de la generositat, està condemnat al fracàs” - CENT PER CENT\n“Si aquest projecte no parteix de la generositat, està condemnat al fracàs”\nCoalició per Mallorca és la nova federació de partits polítics independents impulsada per figures polítiques com Joan Monjo i en el qual també hi participa Antoni Pastor, amb qui hem pogut parlar sobre el desenvolupament d’aquesta iniciativa i sobre els rumors de la incorporació d’AIPC.\nA finals del mes d’octubre, el ventall de partits polítics de les Illes s’ampliava amb el sorgiment de Coalició per Mallorca, una federació que pretén integrar els partits independents existents arreu de l’illa i amb l’objectiu de sumar forces tant al Parlament de les Illes Balears com al Congrés dels Diputats. En un primer moment, es va informar que els impulsors d’aquesta iniciativa eren l’actual batle de Sant Margalida per Convergència-El Pi, Joan Monjo, qui també va ser expresident i exsecretari general d’Unió Mallorquina i l’exbatle de Manacor i exconseller insular pel Pi, Antoni Pastor. Però, com explica Pastor, el seu paper dins aquesta nova formació política no és ben bé la mateixa que Monjo i que per ara no té pensat estar al capdavant. “No pretenc tenir un paper destacat -afirma Pastor- perquè estic centrat en altres coses”. Així i tot, pareix evident que en forma part i ens explica en què consisteix i els principals objectius.\nSegons Pastor, Coalició per Mallorca “és una coalició de partits que ja existeixen, sumar forces per tal de posar en comú allò que ens uneix”, el seu perfil polític i ideològic s’acostaria al centredreta i centreesquerra, “un àmbit polític important”, segons Pastor. De fet, un dels principals objectius és obtenir una veu amb la qual aquests partits independents puguin estar representats en organismes supramunicipals com el Parlament i amb el suport popular necessari, poder defensar un discurs propi en el Congrés dels Diputats i aconseguir avenços per les Illes Balears. Com explica Pastor, els seus símils més immediats són Coalición Canaria o Teruel Existe, unes formacions que esdevenen imprescindibles alhora que es formin governs d’àmbit estatal. Com exposa Pastor, ara mateix aquesta és una opció rentable, “era impensable fa deu anys perquè hi havia una majoria absoluta on guanyaven o PP o PSOE, amb ajudes de catalans o bascos en què no necessitaven a ningú pus. Ara això ha canviat, ara mateix un diputat de Coalició o Teruel té molt de valor per a la seva comunitat”. És possible que la seva experiència pugui valer per justificar l’inici d’aquesta coalició, però Pastor reconeix que és “un projecte utòpic”. Cal dir també que afirma que la conjuntura política fa viable aquesta opció.\nD’entre les línies estratègiques del partit, l’exbatle de Manacor destaca la millora del finançament de les Illes Balears, la reactivació econòmica per mor de la pandèmia i fins i tot, una possible reformulació de l’estructura econòmica de les Illes, ja que “som una comunitat molt fràgil perquè vivim pràcticament del turisme” en paraules de Pastor. Davant els rumors de la incorporació d’AIPC, Pastor respon que “és un partit totalment consolidat que guanya sempre dins el seu àmbit de Porto Cristo” i que per la idea de la Coalició per Mallorca “encaixen molt bé partits com AIPC“. Així i tot, el treball immediat és aconseguir la participació d’altres partits i s’inicia un període de debat intern i d’obertura amb la mirada posada cap a les eleccions del 2023. Pastor, per concloure, fa una advertència “si aquest projecte no parteix de la generositat, està condemnat al fracàs”.\nprevious post: Cables poc elegants\nnext post: “Bernat i Antònia, vos estim molt”


Onda obri la inscripció de la Escoleta de Pasqua 2022 per a promoure la conciliació familiar i laboral | Castelló Extra\nOnda obri la inscripció de la Escoleta de Pasqua 2022 per a promoure la conciliació familiar i laboral\nL’Ajuntament d’Onda obri el període d’inscripció per a l’Escoleta de Pasqua amb l’objectiu de facilitar la conciliació familiar i laboral entre les famílies onderes. D’aquesta manera, enguany la iniciativa es durà a terme en el CEIP Miralcamp els dies 19, 20, 21 i 22 d’abril en horari de 9.00 a 13.00h amb servei d’acolliment matinal de 7.30 a 9.00h i vespertina de 13.00 a 14.30h.\nAixí, els dies 8 i 9 de març els pares i mares podran realitzar les preinscripcions en línia en el formulari habilitat en l’àrea d’Educació de la web municipal www.onda.es. Més tard, a partir de l’11 de març, es publicarà la llista d’admesos en la web i els dies 16, 17 i 18 de març s’habilitarà la matrícula de manera telemàtica i presencial en el SAT de l’Ajuntament.\nLa regidora d’Educació, Estela Badenes, ha presentat aquesta nova iniciativa i ha destacat que “l’Escoleta té una doble vessant: educativa i conciliadora. És necessari apostar per mesures que afavorisquen la conciliació laboral i familiar i com a administració hem de continuar millorant aquest tipus de projectes lúdic-educatius, on els nostres fills compartisquen activitats adaptades a les vacances escolars, on no aprenguen per a gaudir, sinó que gaudisquen aprenent. El desenvolupament de la personalitat, la seua formació, però també el gaudi de l’oci i temps lliure, dels xiquets i xiquetes que participen, ha de ser l’objectiu d’aquesta mena de projectes que com a Ajuntament s’ha de mantindre, millorant i perfeccionant.”\nLes famílies interessades tenen a la seua disposició un el punt d’informació a la Casa de la Cultura, habilitat el dimecres 16 de març en horari de 11.00h. a 14.00h i de 18.00h a 20.00h. A més, es realitzarà una reunió informativa amb les famílies el dilluns 4 d’abril a les 19.30h a la Sala La Cassola de la Casa de la Cultura.\nL’Ajuntament subvenciona l’Escoleta de Pasqua a totes les famílies onderes i manté les tarifes i bonificacions respecte a l’anterior edició. El preu general per a un fill únic serà de 3,60 euros/dia, si és el segon germà, serà de 2,88 euros/dia i si són família nombrosa, monoparental, d’acolliment o educadora serà 2,70 euros/dia. La tarifa general dels quatre dies ascendeix a 14,40 euros en total.


Els artistes del CCCC Music Lab celebren el seu primer directe juntament amb Fresquito y Mango – Les Bandes de Música\nAquest dissabte, 11 de setembre, es podrà gaudir de les actuacions en directe d’Anouck the Band, Jaime Allepuz, Muro María, Pararrayos, Teyou i Tauro, acompanyats pel grup invitat, Fresquito y Mango.\nEl director del CCCC, José Luis Pérez Pont, ha recordat que «el CCCC Music Lab naix amb el propòsit d’impulsar, des d’un centre d’art públic, el desenvolupament de la creació musical emergent a la Comunitat Valenciana, dins del nostre àmbit d’interrelació de les arts.\nEn aquest marc, a més de l’acompanyament i els tallers específics dirigits als 6 talents seleccionats, estem treballant en un programa públic obert a totes les persones que vulguen formar part d’aquest projecte, tant a través d’aquests concerts, com mitjançant un cicle de Jornades sobre Indústria Musical».\nMantindre intacta la frescor d’un projecte capaç d’unir referències que van des d’Estopa a Los Punsetes o Locoplaya, del ‘mainstream’ més salvatge al ‘bedroom pop’, però sense perdre res d’essència, no és fàcil. Fresquito i Mango apunten alt dins de l»underground’ més contemporani, amb temes que van surfejant des de la música llatina a les guitarres, sense cap tipus de por ni prejudici, i sempre amb la seua marca pròpia.\nObriran les jornades, el 17 de setembre, Nando Cruz, periodista musical d»El Periódico’ i ex Rockdelux i Ignacio Gallego, doctor en Ciències de la Comunicació i director MIMES, els quals tractaran aspectes com ‘Música més enllà de la indústria musical’ i ‘La immersió professional en la indústria’.


El Periscopi de Jesús Malló: 24/05/09 - 31/05/09\nAra surt aquest carallot de José Zaragoza de la Secta queixant-se dels insults i de les mentides de CDC i del PP en aquesta campanya de les europees.\nEl mestre de la mentida, de l’insult i de la calúmnia està enfadat perquè diu que els altres l’insulten.\nAu, José, deixa de fer comèdia que no et va i francament et queda grotesca, molt grotesca.\nTu, precisament, queixant-te dels altres. Que et contestin de tant en tant amb el teu propi verí no està pas malament, però no et preocupis que són incapaços d’arribar al teu nivell.\nLa teva “sabiduria” en el terreny de la mentida i l’insult és incomparable, segueixes sent el rei. En aquest camp no tens competidor a la teva alçada. T’ho has guanyat a consciència, ets el millor encara que no has arribat a l’alçada d’un Goebbels, però ets jove i encara tens molt camí a recórrer.\nUn cop aconseguit el triplet del Barça s’ha desfermat la natural eufòria culer i això entra dins de la més estricta normalitat, res a dir. Fins i tot són perfectament raonables determinats excessos verbals.\nAra n’hi ha alguna de francament estúpida i fora de lloc que deixa en evidència a qui la diu.\nÉs l’exemple del diputat socialista José Antonio Donaire que va penjar en el seu “twiter” la següent frase: “Copa, lliga i champions. Un altre èxit del govern de Catalunya”. Hi ha diverses opcions possibles: que anés begut, “fumat” o que el seu sectarisme no té cura.\nSi fos pel govern de Catalunya, el Barça, avui, jugaria la “Copa Amateur de les Quimbambes” i no seria ni el líder de la competició.\nVista la “genialitat” del personatge, valdria la pena apuntar-se el nom a l’agenda per tal d’evitar que mai tingui cap càrrec públic.\nEl xicot s’hi ha lluït! No sé per a quin premi el podríem proposar!\nPublicat per Jesús Malló a 10:06 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Barça, Barcelona. Catalunya, José Antonio Donaire, triplet\nNo, avui, no\nAvui no toca parlar de política\nNo, avui, no.\nHem de parlar de la gran festa d’ahir a Roma. Va ser un partit de futbol, la final de la Champions, un partit entre els dos millors equips del món d’aquest moment.\nFou un gran partit on el Barça va demostrar que és el millor equip del món i no només perquè va guanyar, sinó perquè juga com els àngels, tècnicament juguen fantàsticament, pressionen com ningú, hi ha esforç, humilitat i intel·ligència. Un coktail ideal que ha donat els millors fruits al primer any.\nLa satisfacció cal fruir-la dia a dia, hora a hora, gaudint-ne a cada moment.\nËs evident que l’autoestima col·lectiva del país ha crescut exponencialment, encara que hem hagut d’empassar-nos aquest personatge del Montilla també com a beneficiari de l’èxit, malgrat que no li toca i no l’hi ha tocat mai. Fins i tot en això és un farsant perquè ni li agrada el futbol ni mai ha estat del Barça.\nEtiquetes de comentaris: Barça, Barcelona. Montilla, Champions, humilitat, intel.ligència, Pep Guardiola, Roma\nCada dia és més clar!\nLa campanya electoral per a les europees ajuda encara més a visualitzar aquesta gran entesa que hi ha entre el PP i el PSOE, fet que evidentment no té res de sorprenent sinó que posa a la llum pública allò que ja sabíem, i que parodiant la cançó de Raimon, podríem dir que “sovint oblidem”.\nAquesta campanya de la Secta amb el cartell del PSOE amb el rostre de Maria Badia i d’esquena el clatell de Vidal Quadras és ben exemplar. És com una mateixa moneda, la cara i la creu, i que cadascú interpreti quina és la cara i quina la creu, però el que és important és que la moneda és única i ben espanyola.\nCal reconèixer que el Zaragoza i els seus ho han aconseguit. Han donat una imatge simple i total del que volien dir i diuen, les dues cares d’una mateixa realitat: Espanya.\nPotser el subconscient els ha traïcionat, o realment tot és molt més senzill. S’han tret les màscares i per tant ara és veu la realitat que volen i venen.\nEtiquetes de comentaris: Aleix Vidal Quadras, José Zaragoza, Maria Badia, PP, PSOE\nPSOE/PP/ERC a Catalunya, la mateixa merda\nUs recomano de tot cor l’article de Jordi Barbeta a La Vanguardia d’avui 25 de maig. El podeu llegir també a l’edició digital del diari, o si voleu al blog de Cimera Extraordinària.\nQueda ben clara l’estratègia conjunta dels dos partits espanyols a Catalunya per donar-se suport en tot i per a tot, i en primer lloc per per fer veure que són ben diferents quan en realitat estan pactant tot el que poden.\nL’objectiu és ben simple: atacar i limitar l’espai del nacionalisme català a tot arreu i ampliar-se, mútuament, el del PSOE/PP fins arribar a l’hegemonia per poder pactar quan sigui possible el poder de la Generalitat. Fins ara això només ho han pogut fer anant de bracet d’ERC que s’hi ha ben lluït.\nQue el PSOE a Catalunya faci tot el possible per mantenir-se al poder és normal, és la seva essència. Que a ERC es facin els desentesos només es pot explicar per la misèria mental dels seus dirigents i per l’odi ancestral que tenen a CDC.\nResulta difícil pensar que ERC tingui possibilitats de sortir de la “ratera” ni que ho vulguin i sembla impossible que puguin reparar tot el mal que han fet i estan fent al País. A ERC no és que la prudència els hagi fet traïdors sino que és la rancúnia a CDC i l’afany de “poltrones” el que els ha convertit de fet en espanyolistes. Ho han aconseguit, mai no havien arribat tan lluny!\nAlgú encara té dubtes de què cal votar i a qui cal votar?\nPublicat per Jesús Malló a 5:04 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: . PSOE, Catalunya, ERC, Jordi Barbeta, La Vanguardia, PP\nTraïdors? No, coherents\nAra fa uns dies, en el debat que ells en diuen “de la nación”, a les Corts Espanyoles es varen presentar diverses propostes de resolució de tot tipus, entre aquestes algunes referents a temes que interessaven a Catalunya i cap d’elles tingué el suport del PSC/PSOE (la Secta). Els 25 diputats sectaris varen votar, com sempre, amb tot entusiasme amb el PSOE, com és perfectament natural.\nEn diversos blogs, en diaris digitals i fins i tot a mitjans convencionals els acusen de traïdors. Siguem racionals. L’acusació és injusta i falsa, ells no traicionen res ni a ningú, potser enganyen i falsegen però no traicionen a ningú. Una altra cosa és que els seus votants es deixin enredar, que es deixin prendre el pèl, però això són figues d’un altre paner.\nMalgrat una certa premsa desorientada o comprada, que tot pot ser, les coses són com són i sempre és recomanable veure la realitat tal com és.\nEtiquetes de comentaris: . Catalunya, . PSOE, blogs, Corts espanyoles, la Secta, PSC/PSOE\nTraïdors? No, coherents Ara fa uns dies, en el de...