Edición del martes, 22 marzo 1988, página 26 - Hemeroteca - Lavanguardia.es\nEdición del martes, 22 marzo 1988, página 26\n26 LA VANGUARDIA MARTES, 22 MARZO 1988 El niño Eduardo Royo Pallarést ha fallecido cristianamente enBarcelona el día 20 de marzo de 1988. (EP.O.) Sus afligidos:padres, Adolfo-Antonio y Ma- rfa-Teresa abuelos. tíos y demásfamilia, al participar a sus amigos y canocidostan dolorosa pérdida. lessuplican un recuerdo en sus oracio n.a. El acto del entierro tendrá luger hoy. dia 22. a las 10 de la maña- na en las capillas del área daColiserola (cementerio Norte), don- de se celebrará la ceremonia religiosa. Acto seguido se acompañará el cadáver al cementerio del Norte.No se invita particularmente. Dii. Carlos de Luna Grost falleció el día 21 de marzo de1988, habiendo recibido los Santos Sacramentos. Su es-posa, Margarita Serra Galvag nl; sobrinos y demás familia, suplican a todos los que le conocieron una oración por su alma. El entierrotendrá lugar hoy, martes, a las 12.30. en la parroquia de CorpusChristi (Córcega-Bailén). No se mvi- te particularmente. No se admitenflores. Enrique Francisco Priedraboena Ricardt falleció el pasado 20 de marzoen Madrid. a la edad de 65 años. (E.P.D.) Sus afligidos: hijos, Juan Enrique, María Luz, Raquel, Javier, Mex, Daniel; nietos,hermanos y demás familia, comuni can tan sensible pérdida. La misapor su eterno descanso será maña- ita, miércoles, a las 10 de la maña-ea, en la Iglesia de San Francisco de Asís (calle Batirán, 10), en Barcelona. A continuación se celebrará el entierro en el cementerio del Norte. Doña Consuelo Vez Zacaríast vda. de Julián Avinent, ha fa-llecido el día 20 de marzo de 1988 confortada con los San- tos Sacramentos y la Bendiclón Apostólica. (E.P.D.) Sus afligi doe: hijos, Consuelo vda. de Sansa 1Julián; nietos, Joan y M. Angeis, Helena y Tetsuó; biznietos, Laja yAklo, y familia toda al participar a sus amigos y conocidos tan doloroea pérdida, les suplican un recuer do en sus oraciones y la asistencia al acto del entierro, que tendrá lugar hoy, día 22, a las 10.50 en las ca- pIllas del I.M.S.F., calle Sancho deAvila, 20, donde se celebrará la ce- remonia religiosa. Acto seguido seacompañará el cadáver al cemen teno del Sudoeste. Casa mortuoria:capilla n• 12 I.M.S.F. No se invita particularmente. Joaquim Sans i Maymot ha mart a Barcelona a l’edatde 76 anys confortat amb els Santa Sagraments 1 la Benedicció Apostólica el dia 21 de març de 1988. (A.C.S.) Els seus afligfts: muller, Ursula Magriña 1 Va- qué; germanes polítiques, nebots.casina i família tota ho tan saber a Dura amics 1 coneguts i ala preguenla caritat de voler-lo tenir present en les seves oracions. L’enterrament será avui, dia 22. a les 15.10 horas, a les capelles de l’l.M.S.F., cerrar Sancho d’Avila, 20, on se ce-labrará la cerimónia religiosa per l’etern rapós de la saya ánima. Acontinuació es traslladará el difunt al cementiri del Sud-oest. No s’hi invita particularment. Montserrat Borreil ¡ Amichf vidua d’Antoni Coscullueladescansé en la pau del Senyor el dla 17 de marc de 1988, a l’edat de 86 anys, havent rebut es Santa Sagraments. Els seus fllls,Josep M. 1 Pilar; tilles pobtiques, néts, besnéts 1 famílla tota, tan saber que la missa por l’etern repós de la seva ánima se celebrará elproper dljous, dia 24, a les 7 de la tarda, a l’església parroquial deSanta Cecilia (passeig de Sant Ger vasi, n’ 66) (Capella del Santíssim). Joan Quintana i Saguéf antiquari, vidu de Pilar Novell i Garcia, mori a Aguares el dia21 de marc de 1988. a l’edat de 79 anys. (A.C.S.) Els seus afliglis: ful, Joan; tilIa política. M. Lluí ea Vllleneau; néts. Albert, Sónia,Joan 1 Joaquim; germana, Rosa. germana polftics, nebots, cosins ifamilia tota us preguen que en tin gueu un record 1 us serviu assistir ala missa de cos present avui. di- marts, a les 4.30, a l’església parroquial de Sant Pere de Figueres. Do micili familiar: Pep Ventura. 24 2.n. Pere Ferrer ¡ Cardonat morí ahir, ala 72 anys d’edat,havent rebut els Sants Sagra ments u la Benedicció Apostólica. (A.C.S.) Els seus: esposa. M. Rosa Vilanova 1 Peramiquel;tilia, Joan 1 Montserrat; filie polítics, M. Angela Bonvehí u Joan Portella;néts, Jordi, Joan i Joan CarIes; ger mana, Teresa (absent); germans politics, nebots, cosmns u altres familiars, assabenten Ilurs amics icono- guts de tan sentida pérdua i ols pro-guen que vulgumn dedicar-li una oració. El funeral tindré lloc aquestatarda, a les cinc, a l’església parro quial de Callús, u tot segult s’efectuará l’enterrament. Domicili del fi- nat: Torre Ferrer - CaIIús. Pere Ferrer ¡ Cardonat mori ahir, a l’edat de 72 anys. (A.C.S.) Les empresas ‘AridsFerrer” i ‘Manresana de For migons, S. A.”, en comunicartan sentida pérdua, preguen que vulgumn dedicar-li un pietóa record.El funeral tindrá lloc aquesta tarda, a les cinc, a l’església parroquial deCallús 1 tot seguut s’efectuará I’en terrament. Callús, 22 de març de1988. Doña María-Luisa Fernández de Alarcón Monmeneut viuda de don Eloy de la Cruz y Morales, ha fallecido cristiaflamante en Barcelona el 20 de marzo de 1988. (E.P.D.) Sus hijos. Makuki. Ana y Carlos Vallbona Zubizarreta; nietos, Andrea, Borja yCarlos; hermanos, hermanos políti cos, sobrinos y demás familia alparticipar a sus amigos y conocidos tan sensible pérdida, les suplicanun recuerdo en sus oraciones. El acto del entierro tendrá lugar hoy,día 22, a las 10.30 de la mañana en la Iglesia parroquial de Ntra. Sra. delPilar. callo Casanova, 1 75, donde se celebrará la ceremonia religiosa.Acto seguido se acompañará el ca- dáver al cementerio de las Corts.No se invita particularmente. No se admiten coronas. Maria Mora i Parést ha mort a Barcelona a l’edat de 80 anys contortada amb elsSants Sagraments i la Bene dicció Apostólica el dia 20 demarc de 1988. (A.C.S) Els seus afli gitS: germana. Carmelita 1 Xavier iMontserrat Romagosa, nebots, co- smns i família tota ho tan saber a llursamics 1 coneguts 1 els preguen la ca- ritat de volar-la tenir preseni en lesaoves oracions. L’enterrament será avul. día 22. a les 1 2.30 horas, a l’església parroquial de la Purissima Concepció, carrer d’Aragó. 299. onse celebrará la cerimónia religiosa per letern repós de la saya ánima. Acontinuació es traslladará la difunta al cementiri de l’Est. No s’hi invitaparticularment. Don Carlos Kromer Ditzelt ha fallecido en Barcelona eldía 19 de marzo de 1988 a la edad de 81 años. (E.P.D.) Susafligidos: familiares y amigos comunican tan sentida pérdida yles suplican un recuerdo. El acto del entierro tendrá lugar hoy. día 22, alas 15.30 de la tarde en las capillas del I.M.S.F’. del área de Coulserola (cementerio Norte), donde se cele-brara la ceremonia. Acto seguido se acompañará el cadáver a pie desepultura. No se invita particular- mente. Elvira Corominas i Vilargontét vidua d’Antoni Parés i Vives. ha mort a Barcelona conforte-da smb els Santa Sagraments i la Benedicció Apostólica eldia 21 de marc de 1988 a l’edat de 94 anys. (A.C.S.) Els seus afligmts: fills.Elvira, Montserrat, Joan 1 Josep; fllls polítics, Josep Cullell, PalmiraGómez 1 Ramona Castellví; néts, besnéts, nebots i família tota ho tansaber a llurs amics i coneguts i els preguen la caritat de volar-la tenirpresent en lea seves oracions. Ljen terrament será avui, día 22. a les9.30 hores, a l’esglesia parroquial de la Medalla Miraculosa, carrerConsell de Cent, 1 18, on se celebra- rá la cerimónia religiosa por l’eternrepós de la seva ánima. A continua- ció es traslladará la difunta al ce-mentiri de l’Est. Casa mortuória: Aragó, 12 pral. 1 .. No s’hi Invita par-ticularment. Josep Furigola ¡ [loberat ha mort cristianament el dia 17 de marc de 1988 als 70 anysdedat (A.C.S.). Els seus afli gits: esposa. Enriqueta llar-nández; luis, Jaume i Rosa Maria; filis polítics. Maria Rosa i Fraderic;néts. nebots i familia tota tan saber a llurs amics i coneguts tan dolorosa pérdua. Demá, día 23 de marc. tindrá lloc, a les 20.15 a I’església delAngel Custodi, una missa pal seu record. Francesc Comas i Pujolt morí cristianamant a Caracas(Venecuela) el dia 20 del cor rent a l’edat da 65 anys.(A.C.S.) Els seus famillars: es- posa, Josapa Calafeli i Marqués; fi- Ile, Corma; flIl polítuc, Armand Bigas; néta, Isabel-Helena; mare, Pompília; germans, Joan, Josepa iJaume; cunyats, nebots, cosins u tota la familia ala preguen un piatósrecord. Demá dimecres, a un quart de nou del vespre, se celebrará unamisas en sufragi da la aovo ánima a la basilica parroquial de Santa Ma-ria de Mataró. Mataró, 22 de marc de 1988. Joan Sala i Bertrant ha mort cristianament a l’edat de 75 anys. (A.C.S. Els seusapesarats: esposa. Montsar rat Casas i Carbonell; uilis, Vi-ceno i M. Teresa; fills polítics, Ra- mon i Fina; néts, Irma, Laura u Núria;germanes, Gertrudis, Pepita, Car me i Dolors; cunyats. nebots, casina1 tota la familia els preguan un pie- tós record. Les exéquies tindranlloc avui dimarts, dia 22, a les 10 del mati, a l’església parroquial de SantAndreu de Llavaneres. Casa mor- tuória: capella Pompos Fúnebresnúm. 2. La Coma, 8-10 (horari 9 a 21 ), Mataró. Domicili del finat: vel nat de Mata, 1 9. Can Cata. Mataró.Sant Andreu de Llavaneres, 22 de marc de 1988. Sylviane Bertrand Poltront ha fallecido cristianamente enBarcelona el 21 de marzo de 1988. Sus afligidos, esposo,José Oriol Bartra; hijos, Eva y Javier, y familiares más allegados.les comunican que la ceremonia re- Ilgiosa tendrá lugar en la parroquiade la Purísima Concepción. maña- na día 23. a las 16 horas. Seguida-mente se efectuará el entierro en el cementerio del Sudoeste. No se in vita particularmente. Angela Crivillés ¡ Torrast vídua de Josep M. Roger i GaIléa, ha mort a Barcelona ala 84 anys d’edat confortada ambels Sants Sagraments 1 la Be- nedicció Apostólica el dia 21 demarc de 1988. (A.C.S.) EIs seus afli gits: filis, Josep M., Lluís M., MariaAngela, Maria Pilar, Carmen Ezpe lota, Puriflcacló Echevarria 1 Manuel Casesmeiro, néts, besnéts, germanes polítiques, nebots i familia tota ho fan saber a Ilurs amics i conegutsu els preguen la caritat de volar-la tenir present en les seves oracions.L’enterrament será avul, dia 22, a les 16 horas. a l’esglésla parroquial de la Bonanova, Santa Gervasi iProtasi, placa de Bonanova, on se celebrará la misas funeral por Ve-tern repós de la saya ánima. A con- tinuació es traslladará la difunta alcementiri del Sud-oest. No s’hi mvi- ta particularment. Carme Comps ¡ Vaquert moricristlanament el 13 de fe-brer de 1988. a Neullly s/s Franca. Ele seus atllgi*s: pare,Josep Campe 1 Coma; espós, Mlchel Boulangey; filIes. EmmanueIle i Celia; germans, Ramon 1 Mont Serrat, i familia tota us preguem quela tingueu present en les vostres oracions. El divendrea dia 25 demarc, a les 7 horas del vespre, a l’església de la Concepció de Bar- celona (Aragó-Llúria). seré dIta unamisas par l’ánima de la nostra asti- mada Carme. Emilia Grau ¡ Gurmatcbest vídua de Ramon Janer i Nuet,morícristianament el dia 17 de marc. Els seus resignats: filIs,Ramon. Josep M.• i Emília; tIlle polítIca, Margarlda Soler i JoaqulmMarIsa; néts, Mónica. Ramon, Sara u Joaquim; germans. germanes polí tiques, cunyada, Carolina, u familiatota, fan saber a Ilurs amics i cene- guts que domé. dia 23. s’oferlrá unamissa a les 8.30 del vespre, a la pa- rróquia de Santa Cecilia, passeig deSant Gervasi, 66-68, pal aeu etern repós. Doña Gloria VeIOI Badía de Colominast Descansé en la Paz del Señorhabiendo recibido los SantosSacramentos y la BendiciónApostólIca. Su esposo, Juan Julio; hermaflos. Guillermo, Carlos y José Maria; hermanas polfticas,Aurora, Rosario y Mercedes. y fami ha comunican a sus amistades y co-nocidos la tengan presente en aus oraciones y asistan a la misa funeralque se celebrará mañana miérco les, día 23. a las 20.30 horas, en el convento de los Padres Trinitarios(c. Torrente Vidalet, n.’ 1 , Travesera de Gracia-Bailén). Joaquim lsern i Fabrot ha mort crlstianament a Bar-celona, ale 86 anys d’edst. Els seus afllglts: esposa, Casilda;filIs, néts i familIa tota, ho tan saber a Ilurs amics i coneguts i elspraguen de voler-lo tenir present en les seves oracions. L’enterramentserá avul. dia 22. a les 17 hores, a l’esglésla de Sant Jaume. de Paretsdel Vallés, on se celebrará la cari- mónia religiosa par l’etern repós dela seva ánima. Ramon Arau i Vilat ha mort a Sant Cugat del Va- lles (Barcelona) el dma 20 demarc de 1988, 515 77 anys d’e dat. (A.C.S.) Ele seus atligits:fIlIs, tilia politice, néts, germana, no- bots 1 famílla tota, ho tan saber aIlurs amlcs 1 coneguts 1 ala preguen la caritat de voler-lo tenir presenten les aoves oraclons. L’enterra ment será avui. dia 22, a les 9.30 hores, a les capellea de l’l.M.S.F., car rer Sancho d’Avila, 20, on secelebrará la cerimónla religiosa por l’etern repós de la seva ánima. Acontinuacló es traslladará el dlfunt al cementiri del Sud-oest. Casamortuórla: capella 27 I.M.S.F. No s’hl invita partlculsrment. Matilde Pamies i Gassullt Natural de l’Aleixar. ha mortcrlstianament el dma 21 de marc de 1988. El seu gorméManan i família tota, ho fan Sa- bar ale seus amics i els praga de yo-ler-la tenir present en les seves ore- clons. L’enterrament será. demádia 23. a les 10.30 hores. a l’església parroquial de Sant Martí, de l’Aleixar. Juan Jordi Galopínt ha fallecido cristianamente enCaldes de Montbui, a los 68 años de edad, el día 20 de mar-zo de 1988. (E.P.D.) Sus afulgi dos: hermanos, M. Eugenia y Luis.Yvonne y Manuel, Antonio y M. Rosa, Maguy y Luis; sobrinos, de-más familIa y la familia Ayguaseno sas, participan a sus amigosy cono- cidos tan sensible pérdida y lessuplican un recuerdo en sus orado nos. El entierro tendrá lugar hoy,martas, día 22, a las 10 de la maña- na, en la iglesia parroquial de Sta. Maria de Caldas de Montbui, dondese celebrará la ceremonia religiosa y seguidamente se acompañará eldIfunto al cementerio del Este. La misa tendrá lugar hoy, martes, en la citada iglesia parroquial a las 8 de lanoche. No se Invita particularmen te. Caldes de Montbui, 22 de marzo de 1988. RECTIFICACIÓ En l’esquela publicada el dia 19 de marc a nom de M.’ Teresa Degollada i Font el nom correcte havia d’ésser M.5 Teresa Degollada ¡ Pont ANIVERSARIOS Primer aniversari d’en •1. Joan Ferrer i Albertu El seu bon record ens panya sempre. Tercer aniversario de Julián Domínguez Brizuelat Su esposa. hijos, nietos y de-más familia. que tanto le año- ran. les ruegan un recuerdo en sus oraciones. Ouart aniversari de Víctor Sanclemente i Fañanóst La aove esposa i aquells quel’estimaren, us preguen un re- cord. Vigésimo aniversario delfallecimiento de Emilio Palay Campmujót ocurrido el 22 de marzo de1968. Sus familiares agrade- cerán que le tengan presenteen sus oraciones. Necrológicas t Doña Clotilde GOdÓ Pelegrí natural de Igualada, descansó en la paz del Señor, a los102 años de edad, habiendo recibido los Santos Sacra- mentos y la Bendición Apostólica. (E.P.D.) Sus familiares: sobrinos, primos, demás familia y las señoras Matilde Falcó y María Laliena, al participarles tan sensible pérdida, les ruegan una oración por su eterno descanso, agradeciendola asistencia al funeral, mañana día 23, a las 10 horas, en la iglesia parroquial de San Cipriano, para desde allí acompañar el cadáver a su última morada, cementerio de la locali dad. Casa mortuoria: Edit Llauradó, 33, torre. No se invitaparticularmente. Tiana, 22 de marzo de 1988. t Alessandro Cannavale Zobel falleció en Barcelona el día 20 de marzo de 1988, a la edadde 23 años. (E.P.D.) Sus afligidos: padres, hermana, tíos, primos y demás familia al participar a sus amigos y conoci dos tan sensible pérdida, les suplican un recuerdo en susoraciones. El entierro tendrá lugar hoy, día 22, a las 3.30 de la tarde en la iglesia parroquial de Santa Cecilia, paseo de San Gervasio. 66, donde se celebrará la ceremonia religiosa. Acto seguido se acompañará al cementerio del Norte. Casa mortuoria: calle Manacor, 1 , torre. No se invita particularmente. 1 t Anton Estradé ¡ Tarragó empresari téxtil, ha mort a Vimbodí, als 58 anys, el dia 21 de març de 1988. (A.C.S.) Els seus afligits: esposa,Montserrat Saltó; fills, Antoni i Montserrat, i familia tota, us comuniquem tan sensible pérdua. L’enterramentserá avui dimarts, a les 6 de la tarda, a l’església parro quial de Sant Salvador de Vimbodí. Us preguem que el tingueu en el record. t Primer aniversario Dr. José M. Peyrí Dalmau Su esposa y su hijo comunican a sus familiares, amigos yconocidos que mañana, día 23, se celebrará a las 7 de la mañana, una misa por su alma en la iglesIa de Ntra. Sra.de la Purísima Concepción (Aragón, 229). t Carme Tarrés 1 Juanhuix vídua de Josep Reyner i Ciurana, ha mort cristianament als92 anys, el dia 21 de març de 1988. (A.C.S.) Els seus fllls, néts, besnéts i família tota ho tan saber a Ilurs amics i eoneguts i els preguen que la tinguin present en les seves oracions. L’enterrament será avui, dia 22, a dos quarts de cinc de la tarda, a l’església parroquial de Sant Llorenc deMassanet de la Selva (Girona). t Primer aniversari Jaume Amor i Ruiz La seva esposa, tuis, néts, familia tota i les empreses “Nerva” i “Nerper, us preguen una oració por l’etern descans de la va ánima. La missa se celebrará dijous, día 24, ales 8 del vespre, a l’oratori de Santa Maria del Col ‘legi Ma- jor Bonaigua, carrer Aviadors Jiménez i Iglesias, 1. Necrológica La familia de Francisco Villalba Sánchez agradece los numerosos testimonios de afecto y dolor recibi’ dos y comunica que se realizará una misa por su eterno descanso, el próximo día 23 de marzo, a las Ji horas, en la iglesia parroquial de Sant Andreu de Llava neres (Barcelona). t_.ul-,J,,, rT Premado e’ & sofleo t N052822 1 t Joan Espinasa i Elias morí ahir, dia 21 , als 72 anys. Els seus apesarats: esposa, Encarnación Carreras; fula, Antónia; fili polític, Miquel;néts, Montserrat i Joan; germans, germans polítics. nebots, cosins, família tota i la raó social “Suministres per a laconstrucció Miquel Clos”, al participar a llurs amics i coneguts tan sensible pérdua els preguen que el tinguin present en les seves oracions i ets inviten a l’enterrament que tin. drá Iloc avui, dimarts, dia 22, a les 10 del matí, a l’esglésiaparroquial de Sant Esteve de Parets. Casa mortuória: avin guda de Catalunya, 177. No s’hi convida particularment.[ COMPRO R. OPISSO 1 DibuixOs. etc. Pago be1 (971) 09-01-49, Dolors t Primer aniversario Dn. Antonio Torrent i Figuerola que descansó en la paz del Señor, el 23 de marzo de 187.a los 70 años de edad. (E.P.D.) Nunca te olvidaremos, por mucho tiempo que pase. el recuerdo tuyo perdurará siernpre en todos. Sus afligidos: esposa, M.’ Luisa Boladeras Boladeras; hijos, Antonio, Ramón, Jaime, Alberto y Luis: ti’- jas políticas, Tere Gómez, M.° Angeles López, M.’ José Ca-sanovas, Angelines Gómez y Conchita Llibre: nietos. hermanos políticos, sobrinas, primos y demás parientes yamigos les suplicamos una oración por su alma. La cele- bración de la eucaristía tendrá lugar mañana. miercoles.día 23 en la iglesia parroquial de Nuestra Señora de la Bc nanova, donde se celebrará la ceremonia religiosa, a de la tarde. plaza de Bonanova, sin ESQUELAS236Øg*2538623,243•a EDAD RESIDENCIA. Tel. 317-51-33


‘Taz’ El dimoni de Tasmània | Chào ông Viêt Nam\n‘Taz’ El dimoni de Tasmània\nPublicat el 22 de febrer de 2008 per rginer\nVaig arribar a Tasmània a finals del mes d’octubre 2007. L’aeroport de Hobart, la segona Ciutat més antiga d’Austràlia després de Sydney, és petit i en pocs minuts ja pots entrar a l’hotel reservat. Tasmània evoca lloc tenebrós, amb perill, mar enfurismat, vent, fred, foscor i per damunt de tot, ‘ el dimoni de Tasmània’ !\nI que lluny de la realitat ! És una illa preciosa; colorista amb milers de flors arreu; amb boscos verges; una natura exhuberant; unes costes i penyassegats amb accessos difícils, quasi impossibles; les cases de les ciutats són boniques i totes amb uns jardins cuidats que les envolten i un mamífer tímid i petit que es passeja per les nits cercant menjar.\nPerò parlem del dimoni, més conegut mundialment per ‘Taz’ dels dibuixos de Lonely Tunes com un diable salvatge i ferotge i que avui està en perill d’extinció, per culpa d’una afecció facial cancerígena que van començar a detectar l’any 1996.\nMolts investigadors estàn lluitant per trobar el remei i un 70% pateix aquest mal.\nPer aquest motiu, els que estàn en bona salut, són vigilats i en uns parcs especials els cuiden per preservar aquest mamífer carnivor únic al món i que només pots veure en aquesta illa.\n”””””””’Al Featherdale Wildlifepark de Sydney en ténen alguns, i en els parcs nacionals de Tasmània on estàn molt protegits, vigilats i viuen en total llibertat en les grans extensions boscoses d’aquests parcs.\nVaig anar a un parc-refugi a Richmond, un poblet petit prop de Hobart, i aquí teniu la fotografia; res a veure amb el ‘Taz’ dels dibuixos animats !! Els agrada molt prendre el sol, així de tranquils. Però la veritable experiència la vaig viure a Cradle Mountain, al bosc, al seu habitat. Una nit es va organitzar una excursió per el bosc per veure i escoltar els animals nocturns. Perque estàvem avisats, però en escoltar els grunyits del petit dimoni, em van agafar ganes de córrer i desaparèixer ! És increïble el crit tant ferotge que ténen i no és gens rar que els anglesos quan van arribar a l’illa i en escoltar aquests grunyits el van batejar com el ‘dimoni’ !\nSón carronyaires i mengen tot el que troben per els boscos; els netegen. És tímid i un bon jan. No sap caçar, i la seva velocitat no passa dels 10 kms/hora. Els mascles pesen entre 10 a 12 kgs i les femelles entre 6 i 8 kgs. Surten de nit per cercar la carronya que els altres animals deixen i poden caminar entre 8 i 10 kms cada nit.\nNo el vaig veure mai durant el dia. Només em queda el record de veure’l en la foscor de la nit, plovent i sentir la por d’un crit ferotge fet per un petit mamífer que gràcies al seu grunyit, espanta a qualsevol enemic que vulgui atacar-lo.\nAquest enllaç: http://www.parks.tas.gov.au/wildlife/mammals/devil.html\nhi podeu trobar més informació del dimoni i us recomano d’escoltar una grabació del seu grunyit i veure un petit video.\nÉs d’admirar com tothom implicat en la defensa de la natura de Tasmània lluiten per guanyar la batalla d’aquest càncer facial que ha fet disminuïr de forma alarmant la població d’aquest mamífer tant vergonyós, tímid i simpàtic.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Austràlia - Un nou viatge per rginer. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n3 pensaments a “‘Taz’ El dimoni de Tasmània”\nlo montseny el 22 de febrer de 2008 a les 11:00 ha dit:\nEns ho descrius, i segur que ho es, com un bon jan, timid i poruc pero en escoltar la seva ‘veueta’ a l’enllaç que ens dones he recordat clarament i nítida la música inquietant del Tubular Bells de Mike Olfield i aquella altre ‘veueta’, tambe inoblidable, de la nena de l’Exorcista…\nDeu n’hi do quina por!\ntheoreia el 22 de febrer de 2008 a les 11:41 ha dit:\nper les característiques que té, si el dimoni de Tasmània es re-encarnara en persona potser es transformaria en un advocat dels que cobren a morosos ;-))\nVictòria el 22 de febrer de 2008 a les 14:15 ha dit:\nDissuadir, fer veure que és gros i ferotge, perquè el deixin fer….


(Commercial: Tums Antacid Tablets; Vicks NyQuil Cold Medicine.) | Vanderbilt Television News Archive\n(Commercial: Tums Antacid Tablets; Vicks NyQuil Cold Medicine.) #238328


Talent femení de bata blava a l'Escola del Treball — Català\nSou a: Inici / Notícies / Talent femení de bata blava a l'Escola del Treball\nL’experiència a la nostra Escola de dues de les nostres alumnes, Montse Contreras del grau mitjà de Mecanització i Theresa Stütz, del cicle de la família de Fusteria i Moble, són el fil conductor del programa de TV2 "Aquí hay trabajo" per donar visibilitat a la incorporació de les dones en famílies industrials eminentment masculines.\nLa demanda en augment de les empreses per incorporar el talent femení a la seva plantilla i la voluntat de formar-se en feines molt vocacionals, fa que les dones comencin a trencar la barrera de gènere davant de professions històricament masculines i s'incorporin a estudis d'FP amb alta matrícula d'homes.\nSota la premissa que totes elles representen el talent femení de bata blava, o coll blau (pel color de les bates de treball dels tallers), l’enregistrament explica com la Formació professional està aplanant el camí a moltes dones que senten una gran vocació pels treballs de taller o mecànics, fins ara, més habituals en els homes, tot i que elles encara representin entre un 2% i un 4% en aquest mercat laboral.\nL’expressió coll blau o bata blava (de l’anglès blue collar) o treballador de coll blau (blue-collar worker) és un terme que s’utilitza, particularment en països de parla anglesa, per designar a executants de tasques manuals i obrers, marcant una oposició entre aquest terme i els anomenats colls blancs (white collar), els que fonamentalment engloben dirigents i altres quadres superiors administratius i tècnics.\nPodeu veure el programa de TV2 des d'aquest enllaç


#TTPforma: Els drets d’autor als espectacles infantils i juvenils. Què són i com funcionen. – Associació Professional de Teatre per a Tots els Públics\n#TTPforma: Els drets d’autor als espectacles infantils i juvenils. Què són i com funcionen.\nTornen les sessions #TTPforma i aquest cop per parlar sobre drets d’autor.\nEstem fent un espectacle nou i volem posar aquella música que ens agrada tant però, té drets d’autor? I, un cop hagi acabat l’espectacle, el puc registrar? Quins drets generarà? Com els he de gestionar? I què passa quan és un espectacle de carrer?\nEn aquesta sessió #TTPforma anomenada ‘Els drets d’autor als espectacles infantils i juvenils. Què són i com funcionen’ volem donar-vos a conèixer què són, com els podeu gestionar, qui els paga, per què i resoldre tots aquells dubtes que pugueu tenir.\nSessió informativa a càrrec de:\nMercè Vallverdú i Magda Armengod, de SGAE Catalunya.\nGemma Gairín, de Creative Commons\nData i hora: dimecres 9 de març de 10 h. a 13.30 h.\nLloc: Sala Espai Club – Seu SGAE Catalunya (Passeig de Colom, 6 Barcelona)\nInscripció: s’ha d’omplir aquest FORMULARI.\nAquestes sessions són gratuïtes i estan obertes a tots els professionals interessats en aquest tema.\nLes #TTPforma són unes sessions informatives i formatives amb l’objectiu d’aplegar i posar en contacte a diversos professionals vinculats al sector de les arts escèniques per a infants i joves mentre parlem, compartim i aprenem sobre temes que ens interessen i afecten.\nConvocatòria International Performing Arts Festival\nMiss Q (Live) a la Sala Hiroshima – Preu especial socis TTP


Lloable Confraria de la Soledat d'Ontinyent: L'Assemblea General i un excel·lent dia de convivència confrare\nL'Assemblea General i un excel·lent dia de convivència confrare\nTal i com havíem sigut convocats, els confrares i les confraresses de la Soledat responguérem en gran nombre a la crida i assistírem a la finca de "Todovientos", en la Solana d'Ontinyent, per tal de celebrar la reunió amb la què tanquem l'any confrare i n'obrim un de nou, el que commemorarem formalment i conclourem el nostre quatre-cents aniversari.\nEl nostre Clavari, Salva Sanchis, el Síndic Sergio Úbeda i la Majordom Ana Albuixech ens anaren explicant quines són les coses que hem anat fent, el què ens han costat, ens referiren algunes qüestions puntuals que discutírem vivament i respectuosa i feren un repàs a algunes de les coses que vindran properament. Tota la reunió, que s'allargà fins l'hora i mitja, va ser amena i, sobretot, participativa. Els punts que més van interessar a tots, a banda del fet econòmic, van ser els referents als apartats de protocol i formalitat en les processons, la venda de loteries i la proximitat del procés de redacció i d'aprovament de la normativa interna, per a la qual es varen fer propostes d'interés.\nAssistiren a la reunió una trentena de confraresses i confrares, un nombre de gent que va mantenint-se en totes les nostres assemblees ordinàries i extraordinàries, i que dóna idea de l'alt interés que genera entre una bona base dels seus components el funcionament intern de la nostra entitat. Ara mateix, conformem un grup de persones que, segons ens explicà el Clavari, ja superem entre adults i xiquets el nombre de cent vint persones.\nTots els punts presentats foren aprovats per unanimitat dels assistents, amb la qual cosa es donà per iniciat el dotzé any d'existència continuada de l'entitat després de la darrera represa.\nI després, aprofitàrem aquelles magnífiques instal·lacions per passar-ho el millor possible, xerrant, jugant... i menjant. Ací teniu dos fotos del dinar dels xiquets. Ells sempre van els primers...\nEls menuts dinen, i els majorangos, vinga a muntar el número... Enguany, el protagonista ha estat el "quad" de Jorge Llin. Tothom ha disfrutat amb les passades d'uns i d'altres.\nI en el racó, sense armar cap gresca, i a la vora d'unes bones favetes, i ceba, i xoriço i vinet d'aquell tan bo que portem de Baena de tant en tant, ja teniu l'equip dels Baciners, els nostres estimats cuiners, preparant la torrada de llonganisses...\nQue la carn, el plat principal, ja venia ben adobadeta de les seues cases. No treballen ni res les persones. Un monument mereixen...!\nI com son els nostres nanos que amb un sac ja armen festa!\nPerò no hi ha res que els atrega més que l'unflable... Au, ben instal·lat baix la porxada que la vesprada amenaça aigüeta i no estem per a massa disgustos...\nI desseguida, a dinar! Una llàstima que tots els assistents a la reunió no s'hagen pogut quedar, però no passa res, que ja estem pensant quan en muntem una altra, de convivència. Perquè amb un dinar tan bo i divertit, la tranquil·litat del lloc per qui vol passejar, l'amplitud i la seguretat per qui vol joc i les taules parades per a la conversa posterior, no és estrany que ens allarguem i ens allarguem...\nAra, a descansar de la Setmana Santa i tot l'esforç que du...\nPerò recordeu que descansar només és canviar de faena, i que en un no res ja estem fent activitats del centenari i preparant tot el que calga per millorar una commemoració de la Setmana Santa que per a tots ha sigut preciosa i inoblidable.


La cinquena edició del Bizbarcelona se centra també en les Pimes\nA banda dels serveis per a emprenedors, la mostra oferirà eines d'internacionalització i finançament per a petites i mitjanes empreses\nBarcelonaEl saló de l'emprenedoria Bizbarcelona que celebra la seva cinquena edició els dies 1 i 2 de juliol ha volgut donar també resposta a les necessitats de creixement i innovació de les petites i mitjanes empreses, després de cinc anys de tenir el focus posat en les fases més inicials de l'emprenedoria. El Bizbarcelona continuarà centrant els seus actes i serveis en emprenedoria i innovació, però per a la propera edició duplica la seva estructura en tot un espai per a emprenedors, Bizemprèn i un altre per a pimes i empreses en creixement, Bizpimes, segons ha explicat aquest dijous el director de la mostra Aleix Planas.\nLa tinent d'alcalde d'Economia de Barcelona, Sònia Recasens, ha afirmat que aquesta és una de les fires més rellevants de la ciutat i que després de quatre edicions ja s'ha consolidat com un esdeveniment de referència.\nLes dues jornades comptaran amb 143 conferències i workshops en què hi participaran 220 ponents. El saló compta amb diferents blocs temàtics que se centren en detectar noves oportunitats de negoci i tendències de mercat, eines i novetats per al finançament, solucions tecnològiques i internacionalització del negoci.\nCom a ponents destacats, la cinquena edició d'aquest saló compta amb la participació del consultor Víctor Kuppers; la promotora de Makers of Barcelona, Cecilia Tham; la supervivent al tsunami de l'any 2005 que va inspirar la pel·lícula 'Lo impossible', María Belón; la presidenta de Spain Startup, María Benjumea; o el presentador del concurs televisiu 'Pasapalabra', Christian Gálvez.\nFinançament i Pimes\nEn aquesta edició es posa especial focus en les eines de finançament per a emprenedors i petites i mitjanes empreses. Barcelona Activa organitzarà una nova edició del Mercat de Finançament amb la participació de l'Institut Català de Finances, Business Angels, Venture Capital, inversors privats i xarxes de 'crowdfunding'. Bizpimes comptarà amb 50 xerrades de finançament alternatiu.\nA banda, una de les principals novetats és la participació de la patronal catalana PIMEC, que oferirà serveis d'assessorament a empreses juntament amb els que ja oferia l'Oficina d'Anteció a l'Empresa de l'Ajuntament de Barcelona i la Generalitat.\nSegons els promotors de la mostra, en l'última edició s'hi van acostar 12.320 visitants i es van realitzar més de 1.700 contactes en el Mercat de Finançament.


Alemanya organitzarà l'Eurocopa del 2024 | We Love Barça\nLa candidatura va superar clarament la seva rival, Turquia\n28 Setembre, 2018 - 11:52\nOFICIAL. L'11 ideal de l'Eurocopa\nLa UEFA ha publicat aquest dilluns l'onze ideal de l'Eurocopa. Un onze força polèmic on no hi apareix Gareth Bale, el millor jugador de Gal·...\nWeloba 11 Juliol, 2016 - 16:43 11/07/2016 - 16:43\nAquest dijous el Comitè Executiu de la UEFA es va reunir a Nyon (Suïssa) per decidir quin país serà la seu de l'Eurocopa 2024. Durant el matí, però, una notícia va acapara l'atenció del dia, i és que la UEFA va decidir que aplicarà el VAR la temporada vinent.\nPosteriorment, les dues candidatures a organitzar l'Eurocopa (Alemanya i Turquia) van presentar els seus projectes i els 17 membres amb dret a vot van emetre els seu veredicte. Al recompte, la candidatura alemanya, amb 12 vots, va superar clarament la turca, que només en va recollir 4. El 17è vot va ser nul.\nL'exfutbolista alemany Phillipp Lahm serà l'embaixador d'un campionat que ha recollit molt bones paraules del president de la UEFA, Aleksander Čeferin: "Estic esperant una nova celebració del millor equip europeu de futbol l'any 2024, i sé que Alemanya serà un gran hoste i que veurem un meravellós torneig tant dins com fora del camp."


PxC - Pallerola: �nom�s una alternativa identit�ria podr� solucionar els problemes de l�agricultura catalana�\nPallerola: �només una alternativa identitària podrà solucionar els problemes de l�agricultura catalana�\n14/10/2012 - Lleida\nEl secretari territorial a Terres de Ponent advoca per pol�tiques aranzel�ries per protegir el camp catal�\nLleida | Redacci�.-�Eduard Pallerola ha defensat la necessitat de protegir la producci� agr�cola del camp catal� front la invasi� de productes procedents de pa�sos emergents.\nEn el transcurs de la seva visita a la Fira Agr�ria de Sant Miquel de Lleida, el secretari territorial de Plataforma per Catalunya a les Terres de Ponent ha deixat clar que �nom�s una alternativa identit�ria podr� solucionar els problemes de l�agricultura catalana�.�\nPallerola, agricultor de professi�, ha assistit per tercera vegada a aquesta cita anual acompanyat del portaveu local a Lleida i delegat comarcal al Segri�,�Josep Anton Ortiz, a m�s d�altres membres de�la delegaci� identit�ria de les Terres de Ponent.\nOrtiz�tamb� ha tingut l�ocasi� de compartir impressions amb diversos lleidatans que li han traslladat la dram�tica situaci� de barris de la capital lleidatana com el�Casc Antic o la Mariola.\nLa comitiva identit�ria ha fet campanya per promocionar la Gastronomia Identit�ria, i en aquest sentit va mostrar el seu suport als comerciants d�embotits�i productes artesanals. Per als identitaris lleidatans �els productes que d�na la terra determinen tamb� la identitat d�un poble�.�\nPallerola ha assegurat que��Plataforma per Catalunya�entrar� al Parlament amb l�objectiu de defensar els treballador de casa, aquells que, amb el seu treball, han �contribu�t a fer gran Catalunya�.\nPallerola: �s�lo una alternativa identitaria podr� solucionar los problemes de la agricultura catalana�


Vídeo-resum partit Torredembarra - Altafulla - CE Altafulla\nPublicada el 17/12/2019 10/01/2020 per cea\nVideo-resum del partit disputat entre la UD Torredembarra i el CE Altafulla corresponent a la jornada 14 de la 3Cat3 i jugat el dia 15 de desembre de 2019.\nUn partit que vam guanyar 2-3 i que ens permet seguir líders en solitari.\nEls gols de Adrià Martí, Carles Palau i Marc Calvo ens donen 3 punts per poder seguir allà dalt i seguir líders de la 3a Catalana Grup 3. Arribar és fàcil, mantenir-se és la tasca difícil. S’ha de seguir treballar com s’està fent.\nDestaquem el recolzament del Córner Groc i Negre que va acompanyar l’equip en tot moment i que va omplir de groc i negre l’estadi del Torredembarra. El córner, format majoritàriament de jugadors del futbol base, sempre amb el seu equip. Van sortir des del nostre estadi i van anar en grup fins l’estadi del rival amb timbals i trompetes.\nLa lliga és molt llarga i encara no hem arribat a la meitat de jornades, però es demostra que els nostres entrenadors, Raul Tudela i Jordi Araus, estan fent una molt bona feina.\nJornada 14 3Cat3 temporada 2019/2020\nArticle al Travesser\nAmateur, Totes, Vídeos


Almorratxa - Museu de Granollers\nAlmorratxa, segle XVIII\nVidre, bufat, amb aplicacions de lacticini i filigrana\n30,1 x 15,5 cm\nNúm. Inv. 2394\nContenidor de vidre transparent de forma esfericocònica, estrangulada vers la base, amb un broc cilíndric al centre, envoltat de quatre de més petits, tots verticals. Descansa sobre un peu cilíndric, lleugerament cònic i una base reforçada, amb el llavi exterior decorat amb aplicacions de vidre, en forma de cordó. La peça està decorada amb cordons de vidre i fils de lacticini, una tècnica que consistia a aplicar pasta molt fina de vidre blanc en forma de fils. La utilització de fils de lacticini i les decoracions en vidre eren elements típics de les manufactures catalanes de vidre, que recollien la influència veneciana (la façon de Venise dels segles XVI i XVII) que, tal com es demostra amb aquesta peça, es continuaven fent servir a Catalunya en exemplars del segle XVIII.\nDes del punt de vista tècnic, els vidres catalans del set-cents destaquen pel seu alt nivell tècnic i, d'una banda, recullen la influència de les tradicions vidrieres europees i, d'una altra, presenten la saviesa de l'adaptació a les necessitats i els gustos de la societat catalana de l'època. En el segle XVIII s'imposa un cert abarrocament decoratiu en els objectes de vidre que es tradueix en aplicacions de fils pinçats i caboixons, sovint amb decoració de fils blancs o blaus.Des del punt de vista funcional, l'almorratxa s'utilitzava com a contenidor i aspersor de líquids aromàtics. Era un element comú a les cases catalanes, segons consta en els inventaris des dels segles XV i XVI, però al llarg del segle XVIII l'almorratxa va deixar de ser únicament un perfumador domèstic per esdevenir un objecte central en algunes demostracions populars que han acabat consolidant-lo com un element d'ús folklòric.\nAquesta peça forma part de la col·lecció de vidre del Museu de Granollers formada per més de tres-cents objectes de variada tipologia, el gruix de la qual correspon a vidres catalans del segle XVIII. La procedència és desconeguda, tot i que podem afirmar que és un objecte de manufactura catalana, atès que l'almorratxa és una tipologia exclusivament autòctona de la vidrieria a Catalunya, que en el segle XVIII s'establia principalment a Barcelona i Mataró.\nL'almorratxa és, sens dubte, una de les formes del segle XVIII més originals i característiques de la producció del vidre català. La més antiga conservada és de final del segle XVI, principi del segle XVII. L'almorratxa servia originalment com un perfumador per contenir i escampar pels seus brocs aigua de roses, o aigua-ros. De fet el seu nom, manllevat de l'àrab, significa precisament això, perfumador, i aquest sembla ser l'ús comú de les almorratxes fins ben entrat el segle XVIII, quan aquests objectes evolucionaren d'aquella funció domèstica cap a d'altres de caràcter cerimonial o folklòric. En algunes processons l'almorratxa, lligada a un pal llarg, espargia l'aigua beneïda sobre els fidels o bé s'utilitzava, com encara succeeix en algunes poblacions catalanes, per a la realització del ball de l'almorratxa. Durant aquest ball –que es feia per parelles-els nois ruixaven les noies amb l'almorratxa plena d'aigua perfumada. També existia una variant d'aquest ball: l'administrador del santuari o ermita local que coneixia les parelles d'enamorats que no s'atrevien a declarar-se, es dirigia amb l'almorratxa a la noia interessada, la ruixava i, agafant-la pel braç, la presentava al noi, a qui també ruixava, i tots dos ballaven com a parella davant la concurrència. En aquests actes, les almorratxes es decoraven amb cintes i flors agafades als brocs o penjades dels fils de vidre que decoren la panxa del seu contenidor.\nFitxa Almorratxa (PDF, 931 kB)


Universitat Politècnica de Catalunya | Universidad.es\nWhy Spain?\tLiving in Spain\tLearn Spanish\tStudent placements and volunteer services\tStudy in Spain\tResearch in Spain\tScholarships\tErasmus\tTraineeships\tAgencies\tOther programs\tYou are hereHome › Universities › Politècnica de Catalunya\tView map of Universities | View directory of Universities\tUniversitat Politècnica de Catalunya\nInformation about the Universitat Politècnica de Catalunya\nArchitecture, science and engineering are the areas in which the Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) carries out its teaching and research. This academic year, at its centres in Barcelona, Castelldefels, Manresa, Sant Cugat del Vallès, Terrassa, Vilanova i la Geltrú and Igualada, the UPC has begun to teach its first undergraduate degrees under the framework of the European Higher Education Area. The courses on offer are complemented by a wide range of postgraduate studies (master?s, doctoral and lifelong learning programs) to satisfy the lifelong training needs of the new professionals in the technological sectors.\nExternal Cooperation Window (Ventana de Cooperación Exterior) Study Abroad Scholarship Prins Bernhard Cultuurfonds Scholarship for Dutch students Ethel Benjamin Scholarship for women Erasmus Mundus Scholarship for Master's Students Degrees\tGraduado o Graduada en Bellas ArtesMáster Universitario en Asia OrientalMáster Universitario en Métodos de Investigación en Ciencias Económicas y EmpresarialesGraduado o Graduada en Ingeniería Agrícola Máster Universitario en Química Teórica y Computacional Legal Advice


MERCAT D'ART JOVE 2021. CONCURS DEl CARTELL I SOL·LICITUD D'ESPAI D'EXPOSICIÓ I VENDA\ndimecres, d’octubre 13, 2021\nLa Unitat de Joventut de l’Ajuntament de Sant Boi de Llobregat torna a organitzar un concurs per seleccionar el cartell que identificarà el Mercat d’Art Jove 2021 que se celebrarà durant la Fira de la Puríssima, els dies 6, 7 i 8 de desembre de 2021.\nQuin és el termini? Els cartells es poden presentar del 14 al 30 d’octubre de 2021.\nCom funciona el concurs? D’entre aquests cartells presentats, un jurat seleccionarà un cartell guanyador. La persona autora de la imatge guanyadora rebrà un premi format per material d’il·lustració i disseny per un valor de 500 €.\nPots consultar les BASES DEL CONCURS DE CARTELLS DEL MERCAT D’ART JOVE 2021\nCom es pot fer la sol·licitud? Telemàticament a través del portal www.santboi.cat, dins l’apartat de tràmits/persones/joventut/Concurs del Cartell del Mercat d’Art Jove de 2021.\nAixí mateix l'activitat protagonista del Mercat d'Art Jove és l'espai d'exposició i venda per a joves artistes.\nAixí que si tens entre 16 i 35 anys i inquietuds artístiques, i t’agradaria tenir un espai on exposar i vendre les teves obres, pots participar en aquesta iniciativa totalment gratuïta.\nHas de presentar el full de sol·licitud, el teu DNI/NIE, currículum vitae i una mostra de les teves creacions.\nA través del portal www.santboi.cat, dins l’apartat de tràmits/persones/joventut/Sol·licitud de parades del Mercat d’Art Jove 2021\nEl termini de presentació s’iniciarà el 14 d’octubre de 2021 i finalitzarà el 31 d’octubre de 2021\nConsulta les BASES DE PARTICIPACIÓ AL MERCAT D’ART JOVE 2021 per poder optar a una parada.\nPer a informació més detallada, contacteu amb: el Servei d’Informació Juvenil El Punt, a La Factoria Jove de Can Massallera, C. Mallorca, 30 Tel. 93 652 98 43 elpunt@santboi.cat Horari d’atenció: dilluns i divendres, de 10 a 14 h i de dimarts a dijous, de 16 a 19.30h\nNovembre al Lokal!\nProgramació Novembre - La Kampana\n16 d'octubre de 1619 - Santpedor\nMERCAT D'ART JOVE 2021. CONCURS DEl CARTELL I SOL·...\n'Pren el control de qui ets a Internet’ #RevisaPri...\n12è Aniversari del Lokal de la Vila 2021


La Cotorra de la Vall: Una "Pujà" marcada per la pandèmia Covid-19 posava fi anit a les Festes del Poble 2021\nUna "Pujà" marcada per la pandèmia Covid-19 posava fi anit a les Festes del Poble 2021\nTavernes va celebrar ahir la tradicional “Pujà" del patró de la ciutat, el Santíssim Crist de la Sang, a l'ermita del Calvari, però com ja va passar en la "Baixà", majorment el simbolisme de l'acte va quedar circumscrit a l'església de Sant Pere.\nLa "Pujà", com ja és sabut, marca la fi de les Festes del Poble i enguany, una vegada més, va estar condicionada per la pandèmia de covid-19, però si fem una mirada a la història potser estaria més d'acord i prop dels succeïts de 1885, quan la epidèmia del colera morbo havia obligat a baixar la imatge a la parròquia perquè els fidels pogueren pregar i demanar-ne l'acabament.\nA l'església de Sant Pere tenia lloc primer l'acte religiós, amb l'eucaristia i el cant dels gojos al Santíssim Crits. En acabar va tindre lloc la "Pujà" amb les mateixes característiques de la "Baixà" : sense participació popular en la processó, tot i que els fidels al llarg del recorregut pogueren visionar el pas de la imatge.\nEl tabalet i la dolçaina, els nostres instruments nacionals, obrien el pas de la petita comitiva que acompanyava la imatge, que en l'eixida del temple va ser homenatjada amb el revol de les campanes.\nCom hem explicat en ocasions, la tradició vallera atribueix a la intervenció del patró l'eradicació a la ciutat de l'epidèmia del còlera l'any 1885. També enguany, com l'any passat, són molt els vallers i valleres que han elevat pregàries al Santíssim Crist de la Sang perquè la vacuna siga el remei definitiu i desaparega el Covid-19, amb la confiança de poder celebrar el 2022 amb total normalitat la Baixà, la Pujà i les Festes del Poble.\nUn castell de focs d'artifici posava més tard el toc final a les Festes del Poble del 2021.\nAgraïments a A.Talens, autor original del vídeo


Enoturisme al celler Jean Leon - Penedès · ENOTURISTA\nAlt Penedès DO Penedès\nJean Leon és un celler de pel·lícula. Des de l'entrada observareu les formes ondulades de l'edifici, esponjat entre les vinyes i el cel. Les vistes són impressionants, tant des de la terrassa oberta a l'aire lliure, com en els finestrals de l'interior de l'edifici, on es poden fer tastos còmodes i de manera segura. A l'interior hi ha el museu de Jean Leon, un home que té una història de novel·la, propietari d'un restaurant a Los Angeles, amic personal de James Dean o Marylin Monroe. La visita també és una clucada d'ull al Hollywood daurat. Jean Leon va ser pioner a plantar varietats franceses a Catalunya que donessin grans vins. Quatre dels vins del celler són considerats "Vins de finca", la màxima distinció pública d'un vi a Catalunya.\nM'encanta la classe i l'old style que transmet el celler Jean Leon. És un celler sofisticat i instagràmic. M'he fet una foto amb Marylin Monroe, Paul Newman i Frank Sinatra, escoltant històries de pel·lícula de Ceferino Carrión, el nom real de Jean Leon. La seva història la podeu recuperar en objectes que s'han conservat en un museu amè, que conté rareses com el seu Mercedes amb matrícula americana. És entretingut tastar els vins que ell va deixar com a testament, al costat d'alguns dels seus objectes més preuats. Una visita de cine.\nEl paisatge des del celler és millor que un blockbuster. Assegut a la terrassa, tastant algunes de les varietats experimentals i efímeres, se us passen les hores observant el Penedès. Les postes de sol són de llegenda, com els seus vins. Marideu com es fa fosc amb vins emblemàtics com el Vinya Gigi, Vinya La Scala, el Vinya Palau o el Vinya Le Havre. Tots els vins són ecològics i de finca. Hi ha una superfície de 150 hectàrees per sentir-vos lliures. L'equip és jove i atent, sempre pensant en noves idees. Tastos, maridatges, experiències. Tenen a favor del territori, el Penedès més autèntic, intacte, tal com el va deixar Jean Leon.\nPer gaudir de l'enoturisme a Jean Leon és necessari fer reserva prèvia. Si vols gaudir de la terrassa i el wine bar, estan oberts de dilluns a divendres, de 12:30 a 17:00 i els caps de setmana de 12:30h. a 14:30h. Escriu un correu o truca'ls per consultar les visites al celler.\nTelèfon: 93 817 76 90\nChâteau Leon, s/n,\nVins recomanats del celler Jean Leon


La Dra. Emília Sánchez es va doctorar en Medicina a la UB i es va especialitzar en salut pública a la Universitat de Califòrnia. En el transcurs de la seva vida professional ha dirigit diversos programes de prevenció, planificació en salut, metodologia de la recerca i avaluació de sistemes i serveis sanitaris i ha participat en nombrosos projectes de recerca vinculats a la salut pública, a la prevenció de la transmissió del VIH de mares a fills i a la incontinència urinària, entre d’altres. Té una trajectòria professional molt reconeguda en l'àmbit de la salut pública. És autora de més de cent articles publicats a revistes indexades nacionals i internacionals i de diferents capítols de llibres. Des del curs 2005-2006 imparteix l’assignatura de Salut Pública a la Facultat de Ciències de la Salut, de la qual va ser vicedegana de Postgrau, Recerca i Relacions Internacionals entre els anys 2010 i 2016.\nTanquem aquesta entrevista en data dilluns 2 de març del 2020. L'actualitat pot fer canviar algunes de les respostes de la Dra. Sánchez, tot i que ella és optimista sobre el control del virus per part del sistema sanitari.\nLa por fa més mal que el coronavirus. Hem d’estar preocupats?\nEl que s’ha de tenir molt clar, no amb aquesta epidèmia, sinó amb qualsevol altre problema de salut, és que el risc zero no existeix. La realitat és que, moltes vegades, assumim un risc a canvi d’obtenir un benefici, perquè totes les activitats en tenen, de riscos. Per exemple, viatjar en transport públic comporta un risc, però nosaltres sabem que el benefici el supera amb escreix i per això escollim anar amb transport públic o pujar en un avió. Amb les malalties infeccioses és exactament igual. En salut, l’absència de risc, el zero, no existeix i, per tant, la probabilitat que es produeixi la malaltia sempre hi és. Ara bé, en el nostre entorn ara mateix disposem d’un sistema sanitari que està preparat per assumir-ho.\nS’ha vist la por, però?\nA casa nostra, la por es va veure amb la suspensió del Mobile World Congress. Crec que la manera que van actuar les grans multinacionals declinant la seva assistència va ser per por que passés qualsevol cosa i haguessin d’afrontar conseqüències, no només sanitàries, sinó també legals.\nMés que per la por a un contagi massiu?\nRisc per a la salut no n’hi havia en aquell moment. I, de fet, l’OMS no va tancar fronteres, perquè no està clar que actuant d’aquesta manera es redueixi la propagació de l’epidèmia.\nSi hi ha un contagi vol dir que hi ha risc de mort?\nBé, aquesta infecció no és necessàriament mortal. De fet, la mesura que es fa servir per indicar la gravetat d’una infecció com ara aquesta es diu letalitat, és a dir, el nombre d’infectats que moren com a conseqüència d’aquest problema de salut. Les xifres que hi ha sobre el coronavirus estan al voltant del 2% mentre que les epidèmies de grip que tenim a casa nostra poden tenir un 10% de letalitat perfectament.\nEn aquests moments és més greu l’epidèmia de grip?\nEncara no s’ha declarat l’epidèmia de grip. Estem en una fase de preepidèmia o fase epidèmica molt inicial, en aquests moments. De totes maneres, la letalitat de la grip és més alta.\nEn qualsevol cas, a casa nostra, és més greu que el coronavirus en aquests moments.\nEls casos que hi ha hagut fins ara a Espanya s’han resolt favorablement. Per exemple, el pacient que hi havia a les Balears va estar convivint amb la seva família, que també va estar en aïllament i no es van contagiar. El que sí que sabem és que es tracta d’un virus que es transmet fàcilment, probablement més que d’altres. Però, la seva gravetat no està en la transmissibilitat. Era més greu el SARS, l’epidèmia que hi va haver d’un altre coronavirus l’any 2003.\nI per què a la Xina hi ha hagut tants morts?\nÉs un virus nou. No hi havia experiència amb aquest virus i això vol dir més susceptibilitat. És d’una família coneguda, els virus dels refredats són coronavirus, però aquest en concret, el COVID-19, és un virus del qual no es tenia coneixement. El contagi s’hagués pogut reduir si la gent hagués estat més informada. Les persones que han mort, majoritàriament, patien altres problemes de salut. Segurament eren persones grans que presentaven altres malalties, comorbiditats que feien que fossin més febles. Però també hi ha moltes persones que se n’han sortit. Hi ha molts infectats, cosa que vol dir que el virus s’ha transmès amb molta facilitat, però, afortunadament, molt pocs han mort. És una infecció que comporta poca gravetat.\nS’ha actuat tard?\nDoncs probablement, perquè ara s’ha sabut que, en el moment que ho van fer oficial, ja feia quinze dies que les autoritats xineses ho sabien. Durant aquests quinze dies havien passat moltes coses i no s’havien compartit. Potser no s’havia alertat convenientment ni els professionals sanitaris, ni òbviament la població per explicar-los les mesures higièniques mínimes. Aquest és un tema d’higiene, i funciona per a tots els virus. Cal explicar a la població que, si es té febre, és necessari quedar-se a casa o que, si un no està en bones condicions, no ha de sortir al carrer, que cal cobrir-se la boca en tossir o esternudar, que cal rentar-se les mans, etc., però no només per protegir-se del coronavirus, és un tema d’higiene general també en front d’altres virus o bacteris que coneixem i pels que puguin venir i dels quals encara no en sabem res. Les mesures continuen sent aquestes, així com l’aïllament, si cal. A la Xina la situació és molt diferent que aquí. El coronavirus que s’ha identificat com a COVID-19 comparteix molta genètica amb un coronavirus que tenen els ratpenats. S’assemblen moltíssim. La teoria és que ha passat del ratpenat a l’humà. I probablement ha passat a través d’un hoste intermedi.\nAlgú em deia que la higiene ha salvat més vides que els medicaments.\nSí. Sense cap dubte. És que el fet de tenir, per exemple, accés a aigua corrent o a menjar saludable fa que les persones mantinguin el seu nivell de salut i aquesta no estigui amenaçada.\nVostè és especialista en salut pública. De què parlem quan diem salut pública? Què saben vostès que no sabem els altres?\nJo crec que sabem gairebé les mateixes coses que saben els altres però que, en determinades circumstàncies, tenim la capacitat de posar en acció el que s’anomena salut pública, és a dir, tots els mecanismes que la societat disposa perquè es garanteixi i es protegeixi aquesta salut. El qualificatiu pública prové de l’adjectiu public en anglès, que vol dir “de la població”. Per tant, salut de la població. I si aquesta salut es malmet per qualsevol motiu, doncs s’ha d’intentar restaurar-la. Però el que és prioritari és protegir-la. Millor prevenir que curar.\nJo l’he pensat sempre com una especialitat prou diversa que molta gent identifica amb la medicina; molta gent assumeix que els professionals que la practiquen són metges, però sempre és així. En el camp de la salut pública hi ha molts professionals que venen del món de les ciències de la salut i de la vida —biòlegs, farmacèutics, infermeres, nutricionistes, veterinaris—, però també arquitectes, per exemple. Un edifici ben pensat contribueix que la salut de les persones que hi viuen sigui millor, perquè la salut és el resultat de moltíssimes dimensions de la nostra vida, de molts factors que hi intervenen. I quan es perd o es malmet, es busca el professional que la sàpiga restablir. Però el que és important és tenir controlats tots els aspectes que poden comportar la pèrdua de la salut. Per això hi ha moltíssima gent que s’hi dedica i des d’àmbits molts diferents.\nVivim massa obsessionats per la salut en aquests moments? Rebem milers de missatges...\nEl que passa és que vivim en un món que està marcat per l’accés i l’excés de la informació. Fer promoció de la salut és positiu. Però això no deixa de ser fer propaganda. La salut és un bé que tenim i que hem de cuidar. Aquest és un gran missatge per difondre. Una altra cosa és voler comerciar o informar fent servir aquests mateixos valors per promocionar determinats productes o idees que no són saludables o no tenen una base científica.\nCom qualifica la tasca de la salut pública al nostre país?\nEl fet que tinguem un sistema sanitari públic i universal ajuda moltíssim perquè això proporciona una coordinació que, si estigués fragmentada, seria impossible de controlar. La salut pública requereix missatges unitaris, coherència en la manera de tractar els problemes i transparència en la gestió; els missatges no han de procedir necessàriament del mateix organisme, però no han de ser contradictoris. La població, que és la beneficiària d’aquesta actuació, no ho admetria, es preguntaria què passa o dubtaria. Aquesta és la situació que hem viscut quan hi ha hagut alguna crisi de salut pública com la de les vacunes. Quan tenim un missatge que ens ve des de salut pública, se’ns diu com s’han de fer les coses i quan. Hi ha grups que ho discuteixen o ho neguen, que diuen hi ha negocis al darrere o que hi ha interessos. Els missatges sempre han de ser molt ferms i unitaris, vinguin d’un director general de salut pública, del metge de capçalera, d’una infermera, etc.\nEn el cas dels detractors de les vacunes, ha fet mal aquesta posició? Com es poden combatre certs missatges que, en algunes ocasions, són poc científics?\nAquests grups estan en contra de determinades directrius de salut pública que s’ha demostrat que són eficients. Les vacunes han salvat moltes vides. Òbviament, tornem a allò d’abans, el risc zero no existeix i és cert que es coneixen alguns efectes adversos i no desitjats, de les vacunes, però... Hi ha corrents o modes que fan aquesta tasca de minar actuacions que durant molts anys han funcionat i que ens han portat al nivell de salut que tenim avui dia.\nEls científics, com viviu aquests missatges?\nNosaltres sempre diem que qualsevol acció que es faci, sigui individual com de l’àmbit de la salut pública —és a dir, per a tota la població—, ha de tenir un fonament científic, ha d’estar basada en l’evidència. Quan està provat que una intervenció va bé, és quan es tira endavant i es posa a l’abast de les persones que se’n poden beneficiar. Quan no es coneix suficientment, es fan els estudis que calgui fins que s’arribi a aquest punt. Ara, s’està treballant en la vacuna del coronavirus i quan la tinguem, no es vacunarà tothom, òbviament, perquè primer s’haurà de provar, veure quins pros i contres hi ha; quan se’n conegui l’eficàcia, es decidirà si aquesta vacuna ha de ser d’utilització general o només per a determinades persones. Així doncs, hi ha d’haver el recolzament d’un treball científic al darrere abans no arribi a la població. Això, de vegades, costa molt d’entendre. La gent es pregunta: si van aïllar el virus en una setmana, com és que no hi ha encara tractament?, com és que ens diuen que encara trigaran divuit mesos a tenir la vacuna? S’ha d’estar molt segur que no farà més mal que bé.\nL’acupuntura, l’homeopatia... Per què la gent confia en aquestes teràpies?\nPerquè existeix l’efecte placebo. Fa uns anys es va publicar un treball que deia que l’efecte de l’acupuntura no era diferent de l’efecte placebo. Hi ha gent que se sent a gust amb aquestes teràpies i això els redueix el malestar i es troben millor.\nAra tenim accés a tot tipus d’informació i qualsevol persona que surt del metge se’n va al Google. Què pot provocar això? És perillós?\nNo cal considerar que sigui un perill ni es pot vetar. Hem d’explicar com gestionar la informació perquè les persones puguin distingir. La solució és l’educació. Amb el tema de salut, i ara amb el coronavirus, hem de fer educació. Quan recomanem rentar-se les mans, no es tracta només d’explicar el procediment sinó de dir per què és important fer-ho. Potser els professionals de la salut pública no hem sabut transmetre els missatges. Diria que sovint, més que enviar missatges donem ordres: “Menja cinc peces de fruita al dia”, “Puja escales”, “No tinguis relacions sexuals desprotegides”, “No fumis”, etc. Penso que donar ordres no és la millor manera de transmetre aquests missatges positius. Això em preocupa força. La recepció d’una ordre no sempre és la millor manera que aquell missatge aterri i la gent l’assumeixi com a propi. Potser algú del món de la comunicació ens podria ajudar a fer-ho millor.\nHa fet cooperació i segueix fent cooperació internacional a països com Cuba, Mèxic, Índia. Què li ha aportat?\nÉs una de les coses més satisfactòries que he fet, no només des d’un punt de vista personal, perquè conèixer altres realitats és fantàstic, sinó pel que t’ofereix la gent, el país, la cultura, la natura... Tot això no ho pots adquirir d’una altra manera per molts llibres que llegeixis o documentals que visionis. Però cal entendre molt bé que tu hi vas a ajudar, a donar o a compartir el teu temps, el teu coneixement o les teves habilitats. El que no es pot pretendre, o el que un no ha de pensar mai, és que aquella situació canviarà perquè tu hi has anat. El més reconfortant, per a mi, és anar a ajudar a implantar un programa (de salut, en el meu cas) i que, al cap de deu anys, funcioni fantàsticament bé sense cap cooperant expert, perquè la gent del país l’ha fet seu.\nHa anat molts anys a l’Índia amb la Fundació Vicente Ferrer.\nSí, fa molts anys que vam començar a treballar juntament amb l’Hospital de Sant Joan de Déu i l’Hospital Clínic en temes relacionats amb la infecció pel virus de la immunodeficiència humana (VIH). Concretament vaig col·laborar en la prevenció de la transmissió del virus de mares a fills. Hi havia moltes dones infectades i els seus nadons s’infectaven. Ara, per sort, això ha canviat absolutament. S’identifica les dones gestants infectades, se’ls administra un tractament durant l’embaràs i en el moment del part, i també als nadons. És el mateix protocol que se segueix aquí o en qualsevol país del món que pugui tenir accés a aquests tractaments farmacològics. En els casos que hi ha nens infectats, com que estan identificades les mares i els nens, també es pot administrar el tractament de manera precoç. Avui dia, en els llocs on es té accessibilitat als tractaments, les persones infectades conviuen amb aquesta infecció com si fos una altra malaltia crònica i, de fet, a casa nostra, tenen la mateixa esperança de vida que una persona que no estigui infectada. Però això no vol dir que la infecció s’hagi acabat. Malauradament, continua i, de fet, a diari, en tenim nous casos, perquè la gent no segueix les mesures preventives.


4 de juliol de 2016 (23:19 CET)\nL'Hospital Universitari i Politècnic La Fe ha estat el primer centre sanitari públic de la Comunitat a obtenir la doble certificació de Qualitat que concedeix AENOR per a la Unitat de Reproducció Humana Assistida.\nD'un costat, la Unitat va aconseguir la certificació ISO 9001:2008 per a la prestació de serveis sanitaris de reproducció humana assistida en consultes externes, laboratoris d'andrologia, embriologia i crioconservació, i quiròfan de reproducció. D'altra banda, la certificació UNEIX 179007:2013 per a la prestació de serveis sanitaris de reproducció humana assistida en aquests mateixos laboratoris, amb el que es converteix al primer centre públic amb aquesta certificació a la Comunitat i el segon a Espanya, després de l'Hospital Gregorio Marañón de Madrid.\nAquest reconeixement avala l'activitat d'aquesta unitat que ara com ara és capdavantera a Espanya pel volum de pacients amb desig gestacional ateses, així com en el nombre de tractaments de fertilitat duts a terme. Anualment, atén a més de 3.700 primeres visites en les seues consultes externes. Aquesta activitat es realitza mitjançant atenció mèdica individualitzada per processos, com són: avortament de repetició, anovulació, endometriosis, preservació de la fertilitat, diagnòstic genètic preimplantacions, consell genètic.\nEl laboratori d'Andrologia processa entre 3.500 i 5.000 mostres de semen a l'any i ha realitzat unes 450 inseminacions artificials en l'últim any. En el laboratori de FIV es van realitzar, el passat 2015, 1.900 processos de fecundació in vitro/microinjecció espermàtica (FIV/ICSI) i més de 700 transferències d'embrions congelats.\nDins de la seua activitat, destaca el Programa de Preservació de la Fertilitat, en el qual La Fe és un dels centres més importants en l'àmbit mundial, tant per volum de pacients ateses com per les tècniques ofertes. "Davant casos de càncer o malalties autoimmunes a les pacients se'ls ofereix la possibilitat de vitrificació d'òvuls, embrions o preservació d'escorça ovàrica, de manera que una vegada han superat la seua malaltia puguen ser mares si així ho desitgen", ha posat en relleu el doctor Alfredo Perales, director de l'Àrea Clínica de la Dona de l'Hospital La Fe.\nAixí, en La Fe s'han realitzat més de 150 cicles de vitrificació d'ovòcits i embrions, més de 700 procediments d'extracció i criopreservació d'escorça ovàrica des dels seus inicis, així com més de 30 reimplantes, amb 10 gestacions obtingudes fins al passat any 2015. Aquesta unitat dóna servei a tota la geografia nacional. De fet, més del 90% de les pacients provenen de fora del departament de salut.\nEl doctor Pedro José Fernández, coordinador dels laboratoris de reproducció humana, ha explicat els resultats de l'avaluació efectuada a aquestes instal·lacions i ha apuntat que l'informe emés per AENOR destaca com a punts forts de la Unitat les instal·lacions de reproducció, el detall dels procediments i registres realitzats i la gran implicació i predisposició de tot el personal per millorar el sistema de gestió de qualitat, així com per a l'organització d'aquests laboratoris.\nImplantació d'un sistema de gestió de Qualitat segons la norma ISO 9001L'ISO 9001:2008 és la base del sistema de gestió de la qualitat, ja que és una norma internacional i se centra en tots els elements d'administració de qualitat amb els quals una empresa ha d'explicar per tenir un sistema efectiu que li permeta administrar i millorar la qualitat dels seus productes o serveis.\nDes de 2013, la norma UNEIX 179007, promoguda per l'Associació per a l'Estudi de la Biologia de la Reproducció (ASEBIR) i AENOR, com a entitat responsable del desenvolupament de les normes tècniques d'Espanya, és una ampliació especialitzada d'aquesta norma ISO 9001 de sistemes de gestió de qualitat i seguretat, específica per als laboratoris de reproducció humana assistida, i estableix indicadors de qualitat objectius i els requisits humans i materials específics per a aquesta àrea.\n"La consecució d'aquesta certificació - tal com ha destacat el doctor José María Rubio, cap de Secció Unitat de Reproducció Humana Assistida - implica l'excel·lència en la gestió i prestació de serveis i processos com a fecundació in vitro (FIV), microinjecció espermàtica (ICSI), inseminació artificial, biòpsia testicular, congelació d'espermatozoides testiculars, congelació de gàmetes i embrions, diagnòstic genètic preimplantacional, transferència d'embrions, preservació de fertilitat o rentat seminal en homes seropositius, tots ells inclosos en la cartera de serveis de l'Hospital La Fe".\nAixí mateix, ha afegit que, "mitjançant el control de qualitat que estableix l'ISO es descriuen les responsabilitats de tots els membres de l'equip, es potencia la comunicació, es millora l'eficiència i es controlen i redueixen els errors". S'ha creat el manual de qualitat de la unitat, la documentació amb el mapa de processos de la Unitat, tant clínics com de laboratori, s'han codificat els documents que maneja el personal diàriament i s'ha publicat la política de qualitat del centre, així com la cartera de serveis de la Unitat, que està accessible a la web de l'Hospital per a consulta del pacient.\nSalvador Ibáñez, director de AENOR a la Comunitat Valenciana, ha destacat l'esforç de la unitat per complir amb tots els requisits de qualitat referint que "a més dels protocols, s'han establert els objectius estratègics, així com els indicadors per al mesurament dels processos. Així mateix, s'ha creat un pla de formació en col·laboració amb la Comissió de Docència, s'ha creat un pla de recerca en col·laboració amb l'Institut de Recerca Sanitària La Fe i, de la mateixa manera, s'ha desenvolupat un pla d'acolliment de nou personal i un pla de seguretat biològica".\nAmb la implantació de la certificació ISO 9001 i UNEIX 179007 en la Unitat de Reproducció Assistida, l'Àrea de Salut de la Dona i l'Hospital La Fe assumeixen el compromís d'elevar els nivells de qualitat en la prestació dels serveis públics que demanda la ciutadania, en total sintonia amb el Decret 41/2016 de 15 d'abril, publicat en el DOCV per la Conselleria de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, en el qual s'estableix el sistema per a la millora en la qualitat dels serveis públics a la Comunitat Valenciana.


el Blog de Llofriu: Font del Mas Jofre o Font d'en Catalanet\nFont que es troba en un petit fondal, d'esponerosa vegetació, vers el sector central de la vall de Sobirà (drenada per la riera de les Molleres), a llevant del Mas Jofre, a les terres del qual pertany. Actualment és del tot abandonada, no raja i l'indret i els corriols que hi menen resten envaïts per la malesa. La font rajava en un alt marge, en un mur d'obra agençat a base de gruixos de remolinat, al peu del qual hi ha el brollador ara mig soterrat pel llot. A la part superior de la paret hi destaca una gran làpida de pedra calcària, de contorn corbat, en la qual s'hi llegeix: M.J. / FON DEL MAS JOFRA / 1906. Al costat de la font, en un replà més elevat, hi ha una taula feta amb una mola.\nAquesta font havia estat molt popular a la rodalia i encara seria, Palafrugell és més coneguda pel nom de "Font d'en Catalanet". Data de l'any 1906.\nprobablement, recuperable. A la vila de\n…La Font d'En Catalanet o d'En Jofre, posada enmig d'una petita vall deliciosa del terme de Llofriu, és d'aigua bona, però es pot dir que ja no existeix (Josep Pla, op.cit. capítol 25 "Les fonts" pàg. 547)\nJosep Pla (1968)\nJosep Bañeras i Josep Pujol: "Les fonts de Palafrugell". Quaderns de Can Bech. Palafrugell. Febrer-març 1993.\nFicha completa 147\nEtiquetas: arquitectura, fonts, les gavarres, SECTOR:4


Boléro de Ravel | Catalogue Raisonné de Peinture | Fondation Gala-Salvador Dalí\nRésultat 106 de 139\nNum. cat. 623\n2004, Barcelona, CaixaForum, Dalí. Cultura de masses, 05-02-2004 - 23-05-2004, num. cat. 239\ns. a., ...y las cosas de Dalí, Aire Libre, Santa Cruz de Tenerife, 1950, p. 3 (détail)\nAguer i Teixidor, Montse | Lahuerta, Juan José, Salvador Dalí i les revistes, Distribucions d'Art Surrealista, [Figueres], 2008, il. 207, il 208 (image indirecte)\nMedia - Dalí, K11 Art Foundation | Shanghai Culture Publishing House, Shanghai, 2015, p. 166 (image indirecte)


EL HILO. GRACIA IGLESIAS / ROSA OSUNA. 9788484649892 Llibreria Al·lots\nGRACIA IGLESIAS / ROSA OSUNA\nAmanda se ha pasado toda su vida fingiendo.Finge que no le importa que su madre la obligue hacer de canguro de su odioso hermano pequeño todos los días. Finge que no sigue dolida porque su «mejor» amiga le robara el novio. Finge que es feliz con su vida. Nate Lewis es un mimado.Nate Lewis vive en una casa enorme y siempre ha obtenido lo que ha querido sin hacer el mínimo e...\nBienvenidos, y felicidades por haber sido seleccionados. Ahora vosotros debéis ocuparos de la selección.\tSeis adolescentes acuden a una velada durante la que se les ha prometido recibir una beca de estudios. Sin embargo, a los minutos de llegar descubrirán que se trata de una trampa; alguien los ha encerrado en la sala con una bomba, una jeringuilla repleta de una toxina mo...\nELS RESCATADORS MÀGICS 7. A LES MAGIOLIMPÍADES\nDarrere de la gatera comença un viatge d'aventures a Imaginària.Imaginària celebra els seus jocs magiolímpics cada quatrecents anys. És el major esdeveniment del món màgic, on les criatures posen a prova els seus poders en un espectacle únic. Qui eructarà la flama més abrasadora? Quin és el sortilegi més poderós? Quina és la criatura més diminuta? Els Rescatadors...\nDarrere de la gatera comença un viatge d'aventures a Imaginària.La Zoe, el Lucas i la Marina marxen d'acampada amb l'escola. Uns dies a plena naturalesa, sense dracs ni sirenes! Però segur que en el bosc no hi ha màgia? La llegenda diu que aquí hi viuen els gambutzins, unes criatures fantàstiques molt entremaliades. Els nens s'ho prenen a broma fins que, quan desperten pe...


Albiol: «Per molt que es baixin els pantalons per sortir de la presó, no els ho perdonarem»\nEl candidat del PPC defensa que els consellers empresonats han de pagar «políticament i als jutjats» el mal que han fet\nActualitzada 29/11/2017 a les 15:07\nEl candidat del PPC, Xavier García Albiol, ha avisat que per molt que ara els consellers empresonats es «baixin els pantalons» per sortir de la presó, hauran de pagar «políticament i als jutjats el dany que han fet a la població de Catalunya». «No els ho perdonarem. No acceptem les seves excuses», ha dit des del barri de Llefià de Badalona, després de visitar un mercat. Albiol ha manifestat el seu «orgull» pel fet que l'article 155 estigui provocant una «renuncia dels ideals» per part dels independentistes però ha afegit que li produeix «vergonya» que ara diguin que la independència era «broma» i «no tenia valor». Albiol ha demanat el vot el 21-D per avalar el 155 i enviar Carles Puigdemont i Oriol Junqueras «al baül dels records i tirar-lo al mar perquè no tornin a fer mal».\nAlbiol ha defensat que l'aplicació del 155 està portant els independentistes a abaixar-se els pantalons per sortir de la presó, en referència al fet que hagin assumit la intervenció de l'autonomia. «Com a català i espanyol, no acceptem les seves excuses, han de pagar políticament i als jutjats el dany que han fet a la població de Catalunya, per molt que es baixin els pantalons com estan fent per sortir de la presó. No els ho perdonarem», ha afegit.\nEn aquest sentit, ha apel·lat al vot per avalar l'article 155 en contraposició a Puigdemont que demana que es vagi a votar a les eleccions per castigar l'aplicació d'aquest article de la Constitució.\nA preguntes dels periodistes, ha demanat a PSC i Cs que «no es barallin per les cadires» quan encara no s'han celebrat les eleccions i ha retret a Albert Rivera que hagi plantejat, segons Albiol, un acord amb Podem. Així mateix, ha presentat el PP com el partit de la centralitat i que garanteix que ni PSC ni Cs cometin «cap tipus d'excés».\nRespecte a les declaracions de la secretària general d'ERC, Marta Rovira, que ha alertat que si guanya el bloc del 155 arrasaran amb tot, Albiol li ha replicat que «arrasarà amb tot allò que han fet malament els últims dos anys» i ha citat la divisió social i «les polítiques que han provocat la marxa d'empreses». «Clar que arrasarem i treballarem perquè els catalans que no són independentistes siguin veïns de primera i que no siguin considerats veïns de segona», ha conclòs.\nAlbiol també s'ha dirigit directament al candidat del PSC, Miquel Iceta, per demanar-li que per coherència trenqui els acords municipals amb partits independentistes. D'aquesta manera, segons Albiol, les seves paraules prometent que no farà president de la Generalitat un independentista «tindrien més lògica» i demostraria que són «sinceres».\nComenta el contingut : Albiol: «Per molt que es baixin els pantalons per sortir de la presó, no els ho perdonarem»


Humor gràfic. Antonio Fraguas\nTipus: Disponible a partir del 12 juny de 2019\nTemàtica: Targetes Màximes\nMides: 160 x 110 cm\nEnquadernació: Realitzades per impremta\nPVP: 2,50 Sujeto a cambio de tarifa anual vigente.\nTARGETA EMISSIÓ MÀXIMA “TEM”\nEl 12 de juny es donarà a conèixer, a la 51a La Fira Nacional del Segell de Madrid, la targeta postal màxima denominada TARGETA EN MÀXIMA (TEM), dedicada a l’humor gràfic i, en concret, a l’humorista Antonio Fraguas, que s’ha celebrat a la plaça Major en la 51a edició.\nAquest llançament s’emmarca en la línia de Correos de continuar innovant i llançant productes filatèlics nous.\nLa targeta porta enganxat a l’anvers un segell o TUSELLO de tarifa nacional amb la imatge de Forges i s’acompanya amb un mata-segells especial que s’ha creat per a aquesta ocasió.\nEl segell anirà sempre enganxat a l’anvers i s’utilitzarà amb el segell oficial de l’emissió. Al revers no portarà segell o TUSELLO per ser franquejada pel remitent en cas de fer-la circulada. Només portarà segell o TUSELLO en els casos en què se sol·liciti per encàrrec.\nLa manera més habitual de comercialitzar la targeta serà sense mata-segells en coincidència amb fires o exposicions per poder adquirir la targeta amb el mata-segells in situ commemoratiu d’emissió. Podran anar mata-segellades les targetes en els casos en què no hi hagi una fira o exposició i si el client la sol·licita mata-segellada.\nAquesta targeta tindrà un tiratge inicial de 500 unitats i es podrà adquirir exclusivament durant la Fira Nacional del Segell, que serà del 12 juny al 16 juny de 2019. Posteriorment, es podrà sol·licitar fent una comanda per encàrrec.\nAquest producte NO ÉS D’ABONAMENT\nConsulteu tota la informació al nostre blog NOTICIAS DE FILATELIA


Inici Temes Personatges Qui era Mahoma?\nClara Blanchar (text), Dolors Bramon (assessorament)\n1 Els inicis de la vida de Mahoma: orfe de pare de naixement i de mare des dels sis anys\nIl·lustració del segle XV d'una còpia d'un manuscrit d'al-Biruni que representa Mahoma predicant Wikimedia Commons\nMahoma va néixer al voltant de l'any 570 a la Meca. La ciutat, situada a l'actual Aràbia Saudita, era un enclavament important perquè hi passava una ruta comercial principal i, a més a més, s'havia convertit en un lloc de pelegrinatge per la presència del santuari de la Ka'ba, on es veneraven diferents divinitats i la pedra negra, d'origen desconegut. La família de Mahoma era de la tribu dels quraixites i, com la majoria dels clans que la integraven, es dedicava al comerç. Es diu que va néixer circumdat i que tenia una marca amb la forma d'una ventosa a l'esquena.\nMahoma, que va néixer orfe de pare, va perdre la seva mare quan tenia prop de sis anys. Se'n va fer càrrec el seu avi, però també va morir, de manera que el va criar el seu oncle Abu Talib. Va ser amb aquest últim amb qui va aprendre les arts del comerç, ja que, des de ben jove, Mahoma el va acompanyar en els viatges que portaven les caravanes a través del desert cap al nord, a Síria. També hi anava Alí, fill d'Abu Talib i cosí germà de Mahoma. Probablement, durant aquests viatges va conèixer jueus i cristians, gent que creien en un únic Déu. Mahoma no. Com la majoria dels habitants de la península Aràbiga, ell creia en potències ocultes o genis sobrenaturals i venerava els cossos celestes i unes divinitats que es considerava que vivien en pedres a què calia retre culte.\nAviat va demostrar que era honest i valia per als negocis, tal com va poder comprovar el seu oncle, que el va convertir en el seu home de confiança. Aquesta capacitat li va proporcionar una bona reputació i, quan tenia uns vint anys, va abandonar el negoci familiar i es va fer càrrec de les caravanes d'una vídua rica que seria la seva primera dona. Es deia Khadija i era quinze anys més gran que ell. Es van casar per iniciativa d'ella, van mantenir un matrimoni monògam i tots els indicis mostren que va ser feliç. Van tenir quatre filles i alguns fills que no van arribar a adults.\n2 Mahoma va rebre l’aparició de l’arcàngel Gabriel, que li va encomanar ser el profeta de Déu\nMahoma rebent l'aparició de l'arcàngel Gabriel en una miniatura iraniana del segle XV Wikimedia Commons\nCasat i amb 25 anys, Mahoma havia assolit una bona posició econòmica i s'havia guanyat el respecte dels ciutadans de la Meca, entre els quals s'havia guanyat fama d'home just, per la qual cosa hi acudien perquè fes d'àrbitre en petits conflictes. De mica en mica, va deixar de banda els negocis, al mateix temps que augmentava la seva preocupació per les qüestions religioses. El poc que sabia dels dos credos monoteistes l'havia commocionat i es va dedicar a ampliar-ne els coneixements.\nEls experts asseguren que el contrast entre el politeisme en què havia estat educat i el monoteisme que havia conegut va desembocar en una crisi religiosa que va assolir el punt més alt al voltant de l'any 607. Mahoma rondava els 40 anys i acostumava a retirar-se per a meditar en una cova del mont Hira, prop de la Meca. La tradició assegura que va ser allà on una nit se li va aparèixer l'arcàngel Gabriel i li va revelar la paraula de Déu: "No hi ha més divinitat que Déu i Mahoma és el seu profeta", i li va encomanar transmetre les paraules divines que li serien confiades.\nAquestes paraules, revelades en àrab, constitueixen l'Alcorà, el llibre sagrat dels musulmans. Els creients consideren que aquella nit l'àngel va revelar al Profeta tot l'Alcorà sencer. Amb tot, Mahoma no en va retenir tot el contingut, sinó que les aleies o versicles que el componen, recollides pels seus deixebles després de la seva mort, li van ser repetides en etapes diferents. Hi ha qui diu que Mahoma era analfabet, cosa que reforçaria el caràcter de dictat de les paraules sagrades, però costa de creure que no sabés llegir ni escriure després d'haver-se dedicat al comerç.\n3 El Profeta va començar a estendre la paraula de Déu, fet que no va agradar a l'oligarquia de la Meca\nAbu Bakr, el sogre de Mahoma, el defensa davant les agressions a la Meca Wikimedia Commons\nKhadija va ser la primera persona a qui Mahoma va explicar l'aparició de l'arcàngel, ella va ser la primera persona que se'l va creure i, per tant, la primera fidel de l'islam. De fet, el Profeta va començar les seves prèdiques entre la seva família i els cercles més propers que, amb Khadija, van esdevenir els primers musulmans. Com Alí i els néts d'aquest, Abu Bakr i Umar, que amb els anys esdevindrien els seus primers successors, amb el títol de califes.\nLa prèdica del Profeta es va estendre a l'esfera pública a partir de l'any 610, i es va prolongar fins a la seva mort, el 632. Mahoma predicava la falsedat de les divinitats i els ídols venerats pels habitants de la península Aràbiga, l'existència d'un únic Déu, i la unitat i solidaritat de la comunitat musulmana, l''umma'. Els primers seguidors de l'islam van ser els més desfavorits, cosa que no va fer cap gràcia a l'oligarquia de la Meca. La conversió d'aquest segment de la població s'explica, entre altres raons, perquè Mahoma assegurava que els esclaus que es convertissin a l'islam assolirien la llibertat. Les reticències dels més poderosos tenien encara un altre fonament, i és que si el Profeta predicava l'existència d'un únic déu deixarien de ser venerades les divinitats de la Ka'ba, amb el perill que les peregrinacions, i els ingressos que aquestes reportaven, es traslladessin a Jerusalem, que en aquella època era la capital del monoteisme.\nEn aquestes circumstàncies, les conversions es produïen amb comptagotes i les represàlies no van tardar a arribar: els primers musulmans van començar a ser perseguits i castigats pels quraixites. La situació del Profeta a la Meca es va tornar més compromesa i es va agreujar després de la mort del seu oncle Abu Talib i la seva estimada Khadija. Corria l'any 619 i havia arribat el moment d'abandonar la Meca.\n4 Mahoma va crear l’Estat Islàmic a Medina i se’n va erigir en cap\nAl-Masjid al-Nabawi, la mesquita del Profeta a Medina Wikimedia Commons\nMahoma va intentar predicar fora de la seva ciutat natal. Després d'una accidentada estada a al-Taif, va ser acollit a Yatrib. En aquest oasi, hi vivien dues tribus àrabs i d'altres de jueves. Els integrants d'aquestes últimes estaven pendents de l'arribada del Messies, per la qual cosa van considerar el Profeta com a tal. Alguns d'ells es van sumar a l'islam i el van acompanyar cap a la Meca en el pelegrinatge que hi van fer els musulmans.\nAquest viatge que Mahoma va fer amb uns 150 seguidors des de la Meca a Yatrib es coneix com l''hègira', que vol dir emigració. Des de l'arribada del Profeta, l'any 622, la ciutat va canviar el seu nom pel de Medina, "la ciutat del Profeta" o la ciutat "il·luminada", i es va convertir en l'epicentre de l'islam. Durant el califat d'Umar, es va fixar la data (15/16 de juliol del 622) com l'inici del calendari islàmic.\nTot i que a aquestes alçades de la història ningú no posa en dubte la capacitat de lideratge i d'estratega de Mahoma, va ser a Medina on el Profeta va crear l'Estat Islàmic i se'n va erigir en cap, tant en el vessant religiós com en el polític. Així, i sense deixar de banda les prèdiques, que els fidels consideren revelacions divines, va establir no poques aliances amb tribus jueves i àrabs que se sumaven a l''umma'. Algunes vegades va fer-ho a través de matrimonis: després de la mort de Khadija, Mahoma va tenir fins a deu dones.\nLa constitució dels cinc pilars de l’islam\nA Medina, el Profeta va establir prescripcions com el pagament d'un impost per al sosteniment de l'Estat Islàmic i l'ajuda als necessitats, el dejuni durant les hores de llum del mes de Ramadà, l'obligatorietat de peregrinar a la Meca, i la pregària cada dia, comunitària els divendres. Aquestes quatre, juntament amb la professió de fe, constitueixen els cinc pilars de l'islam. És a dir, les obligacions religioses i socials que han de complir els musulmans.\nUna de les claus del creixement de l'Estat Islàmic, que una vegada més dóna una idea de la talla d'estadista del Profeta, va ser la promulgació d'una disposició per la qual tots els habitants de Medina formarien una sola comunitat, fos quina fos la seva religió o creença. No calia, doncs, que professessin l'islam, tot i que acabarien abraçant-lo. Recordem, a més a més, que l'islam no nega el judaisme ni el cristianisme, sinó que els integra, tot i que les considera religions incompletes.\n5 La Meca cau i es converteix en la ciutat sagrada de l’islam\nLa Kaaba, el lloc sagrat de l'islam a la Meca\nPer a fer créixer i consolidar l'Estat, el Profeta va organitzar atacs contra caravanes. Una cinquena part del botí es destinava a les arques públiques i a ajudar els més pobres, i la resta es repartia entre els assaltants. L'any 625 la infraestructura donava bons resultats: els saquejos eren continus i profitosos. Els experts consideren que l'hegemonia de l'islam començava a ser un fet.\nPerò, i la Meca? El nou estatus de Medina va comportar una rivalitat creixent amb la ciutat natal de Mahoma. L'any 627 els habitants de Medina havien resistit el setge per part de 10.000 homes de la Meca gràcies a la construcció d'un immens fossat. Ara tocava contraatacar a Mahoma. D'entrada no li va caler, perquè va aconseguir signar un pacte pel qual es permetia als musulmans entrar-hi durant tres dies per a complir el deure de peregrinar.\nPerò el 630, presumiblement amb el pretext que els mequís havien trencat el pacte, Mahoma va entrar a la ciutat acompanyat de 2.000 seguidors. El Profeta es va dirigir aleshores a la Ka'ba i, després de destruir els ídols que s'hi veneraven, va proclamar el santuari com la Casa de Déu i, per extensió, la ciutat com a sagrada per a l'islam. Abans, durant i després de la caiguda de la Meca, els exèrcits de Mahoma conquerien diversos territoris al voltant de Medina, entre els quals hi havia colònies jueves situades al nord de la ciutat, comunitats de beduïns i tribus del sud.\n6 Mahoma mor sense successor però havent instaurat una religió amb seguidors a tot el món\nIl·lustració de la mort de Mahoma al Siyer-i-Nevi, una èpica otomana sobre la vida del Profeta Wikimedia Commons\nMahoma va fer l'última peregrinació a la Meca l'any 632. En tornar a Medina va morir de malària. En només 20 anys havia consolidat una nova religió i havia creat un estat fruit de la unificació de les tribus de la península Aràbiga. El Profeta va morir sense designar successor, tot i que això no va impedir l'expansió d'una religió que avui té seguidors als cinc continents.


Download sysinfotools pptm repair\nDownload sysinfotools pptm repair for windows\nOpen PowerPoint PPT files without Powerpoint … received a PowerPoint presentation (in PPT format) but don't have either Microsoft … PowerPoint file extensions including .ppt, . pptx, . pptm, . pot, . potx, . potm, . pps …


El 40% d'afectats per malalties rares triguen més de 4 anys a obtenir diagnòstic\nActe del Dia Mundial de les malalties rares amb la reina Letizia.\nEl 40% dels més de 3 milions d'afectats per malalties rares que hi ha a Espanya triguen més de 4 anys a ser diagnosticats i, d'aquests, en la meitat de casos (un 20% del total) la demora es perllonga durant més de 10 anys.\nNomés el 5% de malalties rares té tractament\nAixí ho ha assegurat el president de la Federació Espanyola de Malalties Rares (FEDER), Juan Carrión, durant l'acte oficial celebrat amb motiu del Dia Mundial d'aquestes patologies que es commemora cada 28 de febrer, que ha presidit per la reina Letizia.\nCarrión ha fet al·lusió a les dades extretes de l'actualització de l'estudi de Necessitats Soci-sanitàries de les Persones amb Malalties Rares i les seves Famílies (enserio), que mostra encara un retard en el diagnòstic a Espanya que afecta el 50% dels pacients per aquestes patologies poc freqüents, malgrat que "en els últims anys s'ha disminuït la demora".\nAFECTATS SENSE TRACTAMENT\nAixí mateix, l'informe també constata que fins al 47% d'afectats no té tractament i, si el té, ho consideren inadequat, segons el president de FEDER, que per això ha reclamat plans de medicina genòmica i incentius a la investigació per "acabar amb el baix atractiu comercial d'aquests tractaments ".\nDe fet, ha destacat l'objectiu fixat pel Consorci Internacional d'Investigació de Malalties Rares (IRDiRC, en les seves sigles en anglès), d'intentar que en 2027 els pacients rebin un diagnòstic precís en el termini d'un any, s'aprovin mil noves teràpies i hagi metodologies que permetin avaluar l'impacte dels diagnòstics i els tractaments en els pacients.\n"No podem deixar ningú enrere", ha defensat Carrión, que també ha destacat la importància dels grups col·laboratius de recerca i ha reclamat al Govern que treballi per situar les malalties en les agendes d'organismes internacionals.\nIMPULS A NIVELL GLOBAL\nEn aquest sentit, el ministre d'Afers Estrangers, que ha avançat que estan treballant en el desenvolupament d'una proposta de resolució per impulsar l'atenció de les malalties rares a les Nacions Unides, "perquè siguin reconegudes a nivell global".\n"Volem contribuir a sensibilitzar la comunitat internacional, la indústria farmacèutica i els professionals sanitaris, perquè siguin conscients dels importants reptes que encara tenen per davant. I sensibilitzar de la importància d'avançar en el diagnòstic precoç i el suport social, als afectats i les seves famílies ", ha destacat Dastis.\nPer la seva banda, el número dos del Ministeri de Sanitat ha destacat que el registre nacional de malalties rares és ja una realitat, atès que ja s'està treballant en el coneixement específic de 10 patologies; el programa pilot posat en marxa per intentar escurçar temps en el diagnòstic "que encara són millorables", o els nous models per afavorir el finançament públic de medicaments innovadors.\nDiagnòstic malalties rares


Idescat. Anuari estadístic de Catalunya. Naixements\nPer edats de la mare. Comarques i Aran, àmbits i províncies\nIndicadors de natalitat


Barcelona es tornarà a omplir de música aquest mes d’agost, gràcies al San Miguel Mas i Mas Festival. Aquesta cita estiuenca, que enguany arriba a la 12ª edició, acollirà prop de 300 actuacions a diferents espais de la ciutat, de petit i gran format, pensades per a tots els gustos.\nEl concert inaugural serà el de Paquito D’Rivera el 30 de juliol al Jamboree Jazz Club, mentre que El Palau de la Música Catalana acollirà el concert de cloenda el 29 d’agost amb la presentació de la nova sensació del soul&funk internacional, el cantant Aloe Blacc.\nAvui us deixem amb una entrevista a Pere Pons, programador del Festival Mas i Mas.\nQuant públic es preveu per aquesta edició?\nLa previsió l’establim al voltant de les 40.000 persones, que és la xifra que vam consolidar l’edició anterior.\nAquest festival atrau al públic jove? O està adreçat a un públic més madur?\nDepén dels espais i les escenes, tot i que en general la mitjana supera els 25 anys.\nQuina repercusió té Mas i Mas a nivell internacional? És un festival que crida l’atenció dels turistes?\nÉs el festival d’agost de Barcelona, amb la voluntat de mantenir viva la ciutat culturalment durant aquest mes i per la gent del país, però també pels visitants que cada vegada son més nombrosos.\nEls turistes ha sustitat un interès especial pels concerts de flamenc a Los Tarantos i de jazz al Jamboree, però també al Palau de la Música. Cadava vegada la seva participació és més elevada.\nQuins canvis s’han fet respecte a les edicions anteriors?\nHem afegit nous espais com el Centre Cultural El Born i el Poble Espanyol i hem augment els concerts a la sala gran del Palau de la Música on oferim un total de 7 produccions: una de flamenc, tres de clàssica i tres de jazz, swing i soul.\nDe totes les actuacions previstes quina no ens hauríem de perdre si només podem triar-ne una?\nTriar una actuació davant les prop de 300 dels estils més diversos (rock, flamenc, jazz, electrònica, soul, funky, clàssica, cançó…) que ofereix el festival depén molt de gustos i preferències.\nAquest any proposeu un nou escenari, el Born Centre Cultural, el pensen mantenir en properes edicions?\nÉs una aposta en la línia històrica del San Miguel Mas i Mas Festival d’omplir de música tots els racons de la ciutat. Caldrà veure com funciona i quina resposta te de públic per a plantejar la continuïtat, però tant la qualitat de les propostes com les excel·lents condicions acústiques i escèniques de la sala Moragues del Born Centre Cultural, fan pensar que pot ésser l’inici d’una gran amistat.\nPodeu consultar la programació fent click aquí.\nBarcelona volverá a llenarse de música este mes de agosto gracias al San Miguel Mas i Mas Festival. Esta cita de verano, que este año llega a las 12ª edición, propone 300 actuaciones en diferentes espacios de la ciudad, de pequeño y gran formato, pensadas para todos los gustos.\nEl concierto inaugural será el de Paquito D’Rivera el 30 de julio en Jamboree Jazz Club, mientras que El Palau de la Música Catalana acogerá el concierto de cierre el día 29 de agosto con la presentación de la nueva sensación del soul&funk internacional, el cantante Aloe Blacc.\nHoy os dejamos con una entrevista a Pere Pons, programador del Festival Mas i Mas.\n¿Cuál es la asistencia de público que se espera para esta edición?\nLa previsión es de unas 40.000 persones, que es la cifra que consolidamos en la edición anterior.\n¿Este festival atrae a un público joven? O está dirigido a un público más maduro?\nDepende de los espacios y de las escenas, aunque en general la media supera los 25 años.\n¿Qué repercusión tiene Mas i Mas a nivel internacional? Se trata de un festival que llama la atención de los turistas?\nEs el festival de agosto de Barcelona, con la voluntad de mantener viva la ciudad culturalmente durante este mes y para la gente del país, pero también para los visitantes de fuera que cada vez son más.\nLos turistas han despertado un interés especial por los conciertos de flamenco en Los Tarantos y de jazz en Jamboree.\n¿Qué cambios se han hecho respecto a ediciones anteriores?\nSe han añadido nuevos espacios como el Centre Cultural El Born y el Poble Espanyol y hemos aumentado los conciertos en la sala grande del Palau de la Música Catalana donde ofrecemos un total de 7 producciones: una de flamenco, tres de clásica y tres de jazz, swing y soul.\n¿De todas las actuaciones previstas cuál no tendríamos que perdernos si solo pudiéramos escoger una?\nElegir una única actuación delante de las más de 300 que hay entre rock, flamenco, jazz, electrónica, soul, funky, clásica… depende mucho de los gustos y preferencias de cada uno.\nEste año proponéis un nuevo escenario, el Born Centre Cultural, ¿lo pensáis mantener en próximas ediciones?\nEs una apuesta en la línea histórica del San Miguel Mas i Mas Festival que pretende llenar de música todos los rincones de la ciudad. Tendremos que ver cómo funciona y qué respuesta obtiene por parte del público para poder plantear su continuidad, pero tanto la calidad de las propuestas como las excelentes condiciones acústicas y escénicas de la sala Moragues del Born Centre Cultural nos hace pensar que puede ser el inicio de una gran amistad.\nDesde aquí le agradecemos a Pere Pons su tiempo y os invitamos a todos a disfrutar del Mas i Mas Festival este verano.\nEntrevista Pere Pons


La Vall busca metge en plena crisi sanitaria de la Covid-19\nL'hospital la LLar Sagrada Família pateix una falta de personal en plena pandèmia\nEl Ajuntament de la Vall d'Uixó ha iniciat aquesta setmana el procés de selecció per a constituir una bossa per a cobrir la plaça de metge a la Llar Sagrada Família, acuitats per la crisi sanitària del covid-19. Un tràmit que «teníem arracada des de fa temps», afirma la edila de Serveis Socials, Marian Artero, però que han decidit formalitzar ara per a avançar-se a cobrir amb rapidesa qualsevol contratemps.\nLa creació de l'esmentada bossa no vol dir que la residència no dispose d'aquest servei, de fet, la plaça està ocupada per una doctora assignada a la qual està vigent, encara que és antiga, «per la qual cosa hem pensat que era el moment de crear una altra nova amb gent disposada i disponible per a treballar». De fet, durant el confinament, el consistori va haver de recórrer a una contractació externa en resposta a una necessitat urgent que no va poder cobrir-se per bossa.\nAquest procediment coincideix en el temps amb la recent convocatòria urgent d'una altra bossa per a auxiliars que cobriren les vacances estivals, que responia a la mateixa necessitat d'actualitzar el llistat de personal capacitat i disponible per a treballar.\nDe tots aquests desvetllaments vol parlar l'executiu local amb els responsables de la Generalitat a l'hora d'analitzar la gestió municipal del centre. De no produir-se canvis, el tripartit espera que la consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra, visite la Llar Sagrada Família el mes vinent de setembre; una trobada en el qual li traslladaran la necessitat que el seu departament reconega les competències impròpies que assumeix la Vall.\nA la vicepresidenta del Consell li plantejaran dues alternatives: un augment de l'aportació autonòmica anual o que la Conselleria assumisca l'administració directa. Fins a aqueix moment, l'Ajuntament continuarà destinant recursos per a reforçar els serveis.\nCOVID la Vall d'Uixó Metges PERSONAL SANITARI