Notícies :: Concerts :: Jordi Savall: “Orpheus XXI sorgeix del necessari compromís de l’artista amb la societat” | Divulgació i actualitat musical de música clàssica i òpera\nJordi Savall: “Orpheus XXI sorgeix del necessari compromís de l’artista amb la societat”\nEntrevistem el gran mestre Jordi Savall, que ens rep a Poblet abans d’un concert amb Orpheus XXI, un projecte que va engegar fa un parell d’anys i que consisteix a reunir músics refugiats i donar-los aixopluc amb el llenguatge universal que és la música. El projecte compta també amb centres d’ensenyament per a nens refugiats per tot Europa que pretenen fer-los partíceps de la cultura d’acollida mantenint els seus trets identitaris. Savall, que enguany el torna a L’Auditori amb El so original, va començar amb el violoncel, però aviat se sentí atret per la sonoritat i les possibilitats de la viola de gamba. El 1991 va assolir una gran notorietat posant música al film Tots els matins del món i ara és el mestre i intèrpret més reputat del món de la música antiga. Investigador incansable, a la recerca de tresors musicals allà on va, s’ha manifestat partidari de tornar a posar l’home al centre de les nostres preocupacions, com al Renaixement. Sempre compromès políticament, va rebutjar el Premio Nacional de Música 2014 pel seu desacord amb les polítiques del ministre Wert, i ara s’ha manifestat obertament com a defensor del procés i condemna rotundament que tinguem presos i exiliats polítics. Un bon exemple d’aquest compromís es resumeix musicalment amb el cant final conjunt del concert “Camins de l’exili i l’esperança. Diàleg de les músiques cristianes, jueves i musulmanes al voltant del Mediterrani”, on va demostrar que tots compartim cants ancestrals que ens uneixen molt més que no pas ens separen.\nAina Vega: Vostè va començar a tocar el violoncel. Quines sensacions va tenir quan va iniciar-se amb la viola de gamba?\nJordi Savall: El que primerament em va seduir de la viola de gamba és que és un instrument que té un so molt diferent, i enlloc de quatre cordes en té set, té trastes i és una mescla de llaüt i violoncel, però sobretot el que em va seduir va ser veure a Londres i a París la gran quantitat de partitures inèdites de J. S. Bach, Antoine Carré, Henry Purcell que tenen solos per viola, duos, trios, conjunts, música italiana, francesa, anglesa, alemanya, espanyola... Tot això em va fer prendre consciència que era un instrument que s’havia oblidat completament. Estic parlant de l’any 1965 i hi havia en tot el món dos o tres persones que tocaven l’instrument, i el tocaven mitjanament bé. Per mi va ser una idea molt estimulant d’imaginar i retrobar com tocar aquest instrument i refer-ne la història, buscant a les fonts, amb els tractats, pensar com interpretar aquesta música. Era com descobrir un continent nou i aportava una altra dimensió del so, molt poètic, amb l’element íntim, melancòlic i ric. A banda que amb la viola de gamba podia tocar com a solista amb la viola baixa i com a quartet i quintet el primer violí, amb la viola soprano, i això et dóna una capacitat d’acció que amb el violoncel no tens. El violí i el violoncel són incompatibles per tenir tècniques totalment diferents. En canvi, la viola de gamba, com que és un instrument recolzat sobre la cama, la mateixa tècnica que fas servir, encongint les distàncies, et serveix pels altres.\nAV: Ha dit que ha descobert un continent que no coneixia. Fins on creu que ha arribat vostè a conèixer-lo?\nJS: En tots aquests anys de recerca en les biblioteques, i a casa, que tinc tot el repertori per viola de gamba solista i per ensemble, puc dir que les coses més importants les he fet. Però hi ha moltes coses que encara no he pogut fer i tot això és un camp que també, junt amb el fet que també he aprofundit en els instruments medievals, del Renaixement, els orientals, em dóna un camp d’acció molt ampli que he anat expandint també amb les músiques celtes. Tinc una viola soprano que és igual que un fiddle.\nAV: La seva feina és interpretar, dirigir, però hi ha una part d’investigació immensa...\nJS: Això és una de les parts més maques que et permet de donar sentit a tot. Quan toques una música i saps quan s’ha fet, com s’ha fet, per què s’ha fet, et permet fer un lligam entre la història i la música i això et dóna molta llibertat. Com més saps, més llibertat tens. I aquest és l’aspecte més important de la recerca, saber quin era l’estil al segle XII, XIII, XIV, XV... que en cada cas és peculiar. Quan toques has de ser conscient de quina època interpretes per no utilitzar ornamentacions que no s’avindrien amb aquesta època. L’emoció és una cosa que sempre ha existit en l’ésser humà, però la manera d’utilitzar el llenguatge musical, d’improvisar, d’ornamentar, depèn de cada època, i és aquí on intervé el coneixement.\nAV: Com més enrere en el temps anem més necessitat de conèixer l’entorn tenim.\nJS: Clar, com més enrere anem més ignorants som, tenim molta menys informació, i aquesta informació l’has de trobar en els llocs més inesperats com la correspondència, els tractats que els músics feien sobre la seva música, les transcripcions de poemes musicals, que expliquen com es tocava o com es ballava... les informacions estan escampades i has de tenir molta paciència per trobar-les.\nAV: El lloc més peculiar on ha trobat informació?\nJS: Una dels llocs on vaig quedar sorprès de trobar tantes coses va ser al Don Quixot de Cervantes. És una obra que et parla constantment de música, la música que es feia al poble, com es cantava, com s’interpretava, com s’escrivia, i és una font d’inspiració extraordinària perquè menciona cançons com el Romance del conde Claros de Montalván, les romances dels moros, hi trobes informació sobre la follia, la xacona i les cançons més famoses. Precisament això em va permetre escriure el primer llibre-disc dedicat a Les músiques del Quixot amb els textos recitats i les músiques que parlaven d’aquests textos.\nAV: Quin balanç fa d’Hespèrion XXI, La Capella Reial de Catalunya i Le Concert de Nations?\nJS: Realment positiu perquè és un fet constatable que una porta funcionant quaranta anys i les altres dues trenta. La gent està interessada en escoltar-les i això és la millor recompensa i l’aval per continuar.\nAV: Gustav Leonhardt, Christopher Hogwood o Nikolaus Harnoncourt, vostè... és una generació que va decidir assumir certs riscos?\nJS: Sens dubte. S’ha d’arriscar, una vida sense prendre riscos no és merescuda de viure, perquè és el que et fa tirar endavant, tenir il·lusions, acomplir somnis. Encara hi ha molt a fer, però a la nostra època vivíem en un desert respecte a la música antiga, i calia reivindicar la seva bellesa, vigència i necessitat de ser viva en el repertori canònic.\nAV: Ara està descobrint repertori antic amb l’ensemble Orpheus XXI. Què el va impulsar a engegar aquest projecte?\nJS: El que em motiva sempre és recuperar obres que s’han fet poc o sobretot interpretar la gran música que ha quedat oblidada. I ara ho estic fent amb joves sense pares, abandonats, que no poden fer cap gestió... Tot va sorgir amb l’arribada de refugiats a Calais, vaig decidir anar-ho a visitar i em vaig implicar molt, fent concerts i tot el que podia. Després vaig estar a Grècia i la situació era desoladora. La gent es va passar mesos en una espècie d’hangars on hi vivien amb tendes de campanya, en ínfimes condicions... i vaig pensar que jo podia ajudar ajuntant una vintena de músics. De tal manera que vam fer audicions, vam aconseguir una ajuda de la Unió Europea, la “Regufee Integration Projects” de l’Agència Executiva Europea (AECEA) i el suport de quatre institucions: la Fundació CIMA (Centre Internacional de Música Antiga), la Saline Royale d’Arc et Senan (França), l’organització COOP’AGIR – Coopérer et Agir pour l’emploi, l’hebregement et le logement (França) i l’ICORN (International Cities of Refuge Network).\nAV: Quins són els objectius d’Orpheus XXI?\nJS: El projecte es va iniciar el 2016 i té una durada de dos anys. El que es pretén és concebre un mètode innovador de cooperació entre organitzacions especialitzades per facilitar la integració dels refugiats a Europa a través de la música tradicional, la inserció professional, l’educació i la cooperació internacional. Fer que els joves es comuniquin a través de la música amb la població local i intentar establir lligams a través de les músiques tradicionals.\nAV: Com es treballa a nivell internacional?\nJS: Hi ha escoles per a infants a França, Espanya, Alemanya i Noruega. Es va fer una nova selecció de joves a ciutats com Besançon, Dole, Barcelona o Stavanger que tinguin una mínim de formació musical, un talent instrumental o vocal o moltes ganes d’aprendre. Se seleccionaren entre 100 i 150 joves que rebrien un ensenyament musical regular de la mà dels músics refugiats sota la tutela dels músics professionals del projecte, amb l’objectiu de crear les formacions musicals i preparar els diferents repertoris musicals. Aquestes sessions de treball han estat enregistrades com a material pedagògic i difoses a través de plataformes web i altres suports.\nAV: Com culminarà aquesta etapa formativa?\nJS: En una sèrie de concerts en escoles i altres espais (per exemple el lycée Duhamel a Dole, el collège Albert Camus a Besançon, réseau Canopé, etc.), així com una altra sèrie de concerts que reunirà els millors cantants i instrumentistes refugiats en diverses sales de concert. Aquest model pedagògic permetrà de transmetre la metodologia de treball i les bones pràctiques als membres de l’International Cities of Refuge Network (ICORN) per reproduir-les en un projecte a partir del 2018 i permetre la integració de refugiats en el món de la música.\nAV: Quina satisfacció li reporta ser tan compromès socialment?\nJS: Crec que és una condició essencial per a qualsevol artista que està lligat a un públic i a una societat i una cultura. Sense el públic no existiria, em guanyo la vida perquè la gent ve als concerts. Doncs la meva reflexió és “com puc ajudar les persones que no tenen possibilitats d’accedir a aquesta cultura?”. I ho faig tocant a les presons, hospitals, ajudant els refugiats... En aquest cas, ara, aquests joves han trobat un sentit a la vida i fan el que millor saben fer que és cantar i tocar i ensenyar a noves generacions que han perdut el seu contacte amb les seves cultures. Un dels drames que s’ha constatat amb els joves que van fer els atemptats a Barcelona és que són joves que han nascut aquí, ja, però que s’han sentit deslligats de la societat, han sentit que la societat no s’ocupava d’ells ni s’han sentit integrats a la vida del país que els ha acollit. Fent una activitat així fem que aquestes persones se sentin útils i vinculades a la societat. Em congratula ajudar que la gent faci el que sap fer per tal de donar sentit a la seva existència.\nAV: La resposta dels participants del projecte suposo que és entusiasta.\nJS: És increïble, estan tots encantats, feliços... un m’ha vingut avui i m’ha dit que gràcies a aquestes activitats s’ha pogut comprar un instrument nou a Bulgària. Això els dóna una estabilitat perquè cobren, no gaire, però cobren.\nAV: És conscient de tot el que ha arribat a aportar a nivell artístic i humà?\nJS: Jo crec que com a músic sempre ets conscient que en transmetre bellesa i emoció toques a les persones i fas que siguin més felices. Descobreixo cada dia persones que em diuen que “el meu fill és violoncel·lista perquè fa vint anys el va sentir tocar”, o “escoltar Tots els matins del món em va inspirar”, “vostè no em coneix però ja fa trenta anys que està a casa meva en forma de disc i a nivell emocional” o “tinc més qualitat de vida perquè puc sentir músiques que m’aporten”. Això és un sentiment molt bonic.\nAV: I què sent quan mira Tots els matins del món?\nJS: És una de les coses més boniques que he fet, adaptar una música de concert i incorporar-la a la vida dels personatges del film. És una cosa que no havia imaginat mai que fos tan estimulant. Jo tocava “com si fos” determinat personatge, pensant en què en aquell moment estava enamorat i tocava per l’estimada que abandonaré i que se suïcidarà de desesperació. Havia d’expressar una emoció que en un concert no tindria sentit. És posar-te a la pell del personatge, de ser actor-músic. No només tocar bé sinó en un moment de la vida d’un personatge. Realment va ser una experiència molt gratificant treballar amb Alain Corneau, el director.\nAV: Vostè ha estat molt compromès políticament, ara amb els presos polítics, rebutjant el Premio Nacional de Cultura 2014... creu que l’educació és part fonamental per crear ciutadans lliures?\nJS: Sí, és clar, és el que fa que la base d’una societat es transformi i sobresurti l’aspecte humà sobre el material. L’educació és el que ens permet, a través de la bellesa, pujar a un nivell d’espiritualitat més alt. Però no n’hi ha prou només això, sinó que s’ha de lluitar perquè la societat sigui justa, equitativa, i que tothom tingui accés per igual a tot. I encara hi som molt lluny. Per això és molt important que l’artista sigui conscient que si la cultura no permet millorar la vida de la societat, no té sentit, i crec que hem d’aconseguir intentar modificar certs comportaments de la gent en la seva vida quotidiana.\nAV: Una il·lusió que encara no hagi acomplert?\nJS: La meva il·lusió és poder acomplir els projectes que tinc pensat de fer, com la integral de les simfonies de Beethoven, La Creació de Haydn, el Rèquiem de Mozart... i sobretot de continuar tenint la possibilitat de, malgrat tenint la meva edat, continuar pensant i poder exprémer amb la música tot el que aporta de bellesa i d’emoció i compartir-ho amb les persones que estimo, amb la família, els músics, els treballadors de la fundació... perquè la vida està feta d’això, de compartir.\nFoto portada: Jordi Savall\nFotos: Jordi Savall (1 i 2), Orpheus XXI (3), Tots els matins del món (4)\nMés, sobre...: entrevista , jordi savall , Orpheus XXI


Esquerra Nacional Dissabte, 9 d'octubre de 2004\nLa relació dels ajuntaments amb la conselleria d’Educació està passant un dels moments més dolços. El món local, en matèria d’educació, fa molt temps que treballem en funcions que no ens correspondrien, perquè la ciutadania i les seves demandes no hi entenen de competències. Fins ara, però, els ajuntaments fèiem una autèntica travessa pel desert, ja que la comunicació amb el departament era, si més no, difícil. Ara que ERC és al capdavant de la conselleria, i en compliment del programa electoral d’ERC, els ajuntaments que ens sentim corresponsables en aquesta matèria tenim una interlocució fàcil i propera.\nL’exemple més tangible d’aquesta nova conjuntura són les Oficines Municipals d’Escolarització, una de les quals es va constituir a Reus. Sota els criteris bàsics de la proximitat, l’equitat i la transparència, els ajuntaments han vist acomplerta una de les seves reivindicacions històriques: incidir directament en el procés d’escolarització i matrícula, ja que és l’administració que coneix millor el territori. Per una altra banda, però en la mateixa línia, ara es treballa la configuració i la metodologia de les taules mixtes de planificació, que tindrà els ajuntaments com a veu autoritzada per dir la seva a l’hora de planificar. Tots els aspectes de l’escolarització són temes que el món local també vol, pot i necessita abordar.\nAra sabem que al departament d’Educació els ajuntaments hi tenim la porta oberta, i que s’estan construint els fonaments per a una llei catalana d’educació en la qual regidors i regidores hi tenim garantit el nostre paper.


Linedance Country: T.I.M.E.\nTemps: 52 - Parets: 4 - Nivell: Newcomer - Nivell 1 (Principiant)\nAutor/a: Rafel Corbí - Juny 2011\nRandy Travis & Josh Turner - T.I.M.E. (Intro: 16 temps)\nRIGHT GRAPEVINE WITH CROSS, 1/4 TURN MONTEREY\n3-4 Pas peu dret a la dreta, creuem el peu esquerre per davant del dret\n5-6 Toc punta peu dret a la dreta, fem 1/4 de volta a la dreta i peu dret al costat de l'esquerre 3:00\n7-8 Toc punta peu esquerre a l'esquerra, peu esquerre al costat del dret\nJAZZBOX WITH CROSS, STEP TOUCH, STEP TOUCH\n11-12 Pas peu dret a la dretam, creuem l'esquerre per davant del dret\n13-14 Pas peu dret a la dreta, toc peu esquerre al costat del dret (clap opcional)\n15-16 Pas peu esquerre a l'esquerra, toc peu dret al costat de l'esquerre (clap opcional)\nPIVOT TURNS, CROSS & TOE TOUCH, CROSS & TOE TOUCH\n17-18 Pas peu dret endavant, pivotem 1/2 volta a l'esquerra 9:00\n19-20 Pas peu dret endavant, pivotem 1/2 volta a l'esquerra 3:00\n21-22 Creuem el peu dret per davant l'esquerra, toc punta peu esquerre a l'esquerra\n23-24 Creuem el peu esquerre per davant del dret, toc punta peu dret a la dreta\nTURNING HITCH AND STEP, CROSS, BACK, HEEL, TOGETHER, CROSS, SIDE\n25-26 Fem 1/4 de volta a la dreta i aixequem (hitch) el genoll dret, pas peu dret en el lloc 6:00\n27-28 Creuem el peu esquerre per davant del dret, pas peu dret enrere\n29-30 Toc taló esquerre endavant, pas peu esquerre al costat del dret\n31-32 Creuem el peu dret per davant de l'esquerre, pas peu esquerre a l'esquerra\nBEHIND, SIDE, ROCK, RECOVER, TURN & STEP FORWARD, HOLD, ROCK, RECOVER\n33-34 Pas peu dret per darrere de l'esquerre, pas peu esquerre a l'esquerra\n35-36 Rock peu dret endavant, recuperem el pes sobre el peu esquerre\n37-38 1/4 de volta a la dreta i pas peu dret endavant, pausa 9:00\n39-40 Rock peu esquerre endavant, recuperem sobre el peu dret\nCOASTER STEP, HEEL HOLD & CLAP X 3\n41&42 Pas peu esquerre enrere, dret al costat de l'esquerre, pas peu esquerre endavant\n43-44 Taló dret endavant, pausa i clap\n&45-46 Dret al costat de l'esquerre, taló esquerre endavant, pausa i clap\n&47-48 Esquerre al costat del dret, taló dret endavant, pausa i clap\n49-50 Rock amb el peu dret endavant, tornem el pes al peu esquerre\n51-52 Rock amb el peu dret enrere, tornem el pes al peu esquerre\nEtiquetes de comentaris: 2011, 4, 52, Nivell 1 (Principiant), Rafel Corbí


Arxius de feminisme | Diari La República Checa\nDestinen 1,5 milions pel programa TempsxCures a Tarragona\nEl Govern destina 1,5 milions d’euros per al desplegament del programa TempsxCures al Camp de Tarragona. Arreu de Catalunya s’han previst 20 milions. El projecte té com a objectiu garantir les cures dels infants de zero a catorze anys i permetre la conciliació de les dones.\nÉs un programa adreçat a tothom, però es prioritzarà les famílies monoparentals, dones en situacions d’atur de llarga durada, de violència masclista o migrades. Els ajuntaments i Consells Comarcals seran els encarregats de gestionar els recursos i d’escollir els serveis que s’oferiran.\nEn la visita institucional aquest divendres a la Selva del Camp, la consellera d’Igualtat i Feminismes, Tània Verge, ha afirmat que aquesta iniciativa “revalora” les cures.\nTGN lliura els punts de llibre reconeixent les ‘Dones Tarragonines’\nL’alcalde ha fet entrega dels punts de llibre\nL’Ajuntament de Tarragona ha fet entrega aquest dimecres dels punts de llibre “Dones Tarragonines” tant d’enguany com de la col·lecció 2020, en no poder-se celebrar de manera presencial per motiu de la covid-19. L’acte s’ha realitzat al Palau de Congressos en el marc de la cloenda de les jornades “Tarragona feminista: en construcció”.\nL’alcalde Pau Ricomà ha volgut destacar la trajectòria de “dones que han fet que la ciutat sigui millor del que seria sense elles” i “la perseverança, el compromís i la voluntat” de les guardonades per visibilitzar diferents causes. Per la seva banda, la consellera de Feminismes i LGTBIQ+, Cinta Pastó, ha explicat el funcionament i història dels punts de llibre, creats pel Consell Municipal de Dones, que reben el suport de la conselleria d’Igualtat i el Servei d’Informació i Atenció a les Dones (SIAD) i que fins ara ha distingit 39 dones que han fet “aportacions molt significatives a la ciutat”.\nLa primera a recollir el punt de llibre de 2020 ha estat Júlia Altadill, cara visible de la lluita per la igualtat de gènere i col·laboradora amb diversos col·lectius LGTBI, que ha agraït el reconeixement a l’Ajuntament i l’ha dedicat als seus pares, i de qui Berta Mascaró (Col·lectiu H₂O), ha destacat en la seva glossa “la seva lluita pels drets de treballadors i treballadores” i el fet que va ser “la primera dona trans a llegir el manifest de l’1 de maig”.\nA continuació Maite Almendoz, presentada per Maria Teresa Fortuny, en representació de CCOO, ha recollit el seu punt de llibre. Nascuda l’any 1926 al País Basc, però des de fa molts anys veïna molt activa de Bonavista, al capdavant de projectes solidaris i amb una important tasca a l’Escola Professional de Bonavista, ha volgut compartir el reconeixement “amb totes les dones que creeu solidaritat” i ha recordat el paper de la gent gran per “transmetre els valors necessaris per fer un món millor”.\nL’últim punt de llibre de 2020 presentat és el dedicat a títol pòstum a Ana Santos, regidora del 2015-2019, sempre al capdavant de Feminismes. Després de la glossa de la regidora i companya de partit Sandra Ramos, ha recollit el punt de llibre el seu fill i també regidor al consistori tarragoní, Mario Soler, qui ha destacat “el compromís i principis molt ferms” d’Ana Santos, “que passen per la justícia social i la igualtat efectiva”.\nManifestació feminista en contra de la Llei Trans dissabte a Tarragona\nEl col·lectiu Feministes de Catalunya organitza – conjuntament amb la Confluencia Movimiento Feminista – una manifestació a Tarragona en contra de la Llei Trans, la violència sexual i masclista, i la prostitució, així com a favor de l’agenda feminista. La concentració està convocada per a aquest dissabte a les 12 del migdia a l’estàtua dels Despullats.\n‘Una ciutat pròpia’: el recorregut que ofereix Cau de Llunes\nCau de Llunes, l’Assemblea Feminista Revolucionària de Tarragona, ha organitzat per aquest dimecres 22 de juliol un recorregut per la ciutat amb el lema “Una ciutat pròpia: com construïm espais feministes?”. El recorregut arrencarà a les set de la tarda a la plaça Corsini i recorrerà diferents punts del centre de la ciutat.\nAquesta ruta, que és oberta, gratuïta i es realitzarà seguint totes les mesures de seguretat, vol plantejar diferents preguntes, des de la perspectiva feminista, com si les dones i els homes fan un ús de la ciutat de forma diferent, exposar el concepte de l’urbanisme feminista.\nD’altra banda, des de Cau de Llunes exposen que en el desconfinament s’han prioritzat uns determinats usos de la ciutat per davant d’altres (terrasses si, però no parcs infantils) i també certes activitats s’han permès abans que les altres tot i tenir un risc similar. “Per això ens preguntem: per a qui estan pensades les ciutats i les activitats que hi fem?”.\nLa ruta també ofereix en finalitzar una experiència gastronòmica al Casal Popular Sageta de Foc, amb preus populars. Per participar en aquesta activitat cal inscripció prèvia.


Enllaç permanent: http://hdl.handle.net/10854/4272\nVersió de l'editor: https://doi.org/10.3926/ic.616\nObjecte: Cada vegada més, les organitzacions estan més conscienciades que l’èxit empresarial s’aconsegueix amb el treball constant i enèrgic de tots els seus integrants. Aspectes com el compromís i la motivació son cabdals. Aquest article, fa referencia a la necessitat cada vegada més creixent d’utilitzar els canals de comunicació ...»»»»\nObjecte: Cada vegada més, les organitzacions estan més conscienciades que l’èxit empresarial s’aconsegueix amb el treball constant i enèrgic de tots els seus integrants. Aspectes com el compromís i la motivació son cabdals. Aquest article, fa referencia a la necessitat cada vegada més creixent d’utilitzar els canals de comunicació en línia per gestionar més eficaçment les relacions amb els empleats. Disseny/metodologia: Prenent com a base la teoria de la riquesa dels mitjans de comunicació, es fa una proposta per a examinar els factors que afecten en una comunicació eficaç, relacionant les senyals d’informació, la personalització, i la velocitat en dues situacions diferents. Aportacions i resultats: Aquest treball ofereix vuit propostes per tal d’estimular la investigació futura en els canals emergents. Limitacions: En l’estudi només es consideren dos canals de comunicació basats en internet: correu electrònic i missatgeria instantània. Implicacions pràctiques: Conèixer la percepció dels treballadors és fonamental per tal de millorar els processos comunicatius en organitzacions i institucions. Els resultats d’aquest recerca poden oferir una visió clara dels efectes de l’ús eficient de nous canals de comunicació.Implicacions socials: La capacitat dels nous dispositius mòbils amb connexió permanent online ha afavorit l’ús massiu de nous canals de comunicació. Conèixer els factors determinats que influeixen en la percepció dels usuaris sobre els nous canals, és un factor determinat en l’elecció dels mitjans de comunicació. Valor afegit: Tot i què es manifest l’ús intensiu dels nous canals de comunicació, són pocs els estudis que analitzin els efectes i repercussions del seu ús en organitzacions i institucions.^^^^\nPurpose: Increasingly, organizations are more aware that business success is achieved with constant and energetic work of all their members. Aspects such as the commitment and motivation are crucial. This paper refers to the increasing need for increasing the use of online communication channels to more effectively manage re ...»»»»\nPurpose: Increasingly, organizations are more aware that business success is achieved with constant and energetic work of all their members. Aspects such as the commitment and motivation are crucial. This paper refers to the increasing need for increasing the use of online communication channels to more effectively manage relationships among their employees. Design/methodology: Based on the media richness theory, there is a proposal to examine the factors that affect effective communication, relating to information cues, personalization, and speed in two different situations. Findings: This paper provides eight proposals to stimulate future research in emerging channels. Research limitations/implications: In the study only considered two internet-based communication channels: email and instant messaging. Practical implications: Knowing the perception of employees is essential to improve communication processes in organizations and institutions. The results of this research can provide a clear view of the effects of the efficient use of new communication channels.Social implications: The ability of new mobile devices with permanent online connection has favored the massive use of new communication channels. Knowing the specific factors that influence the perception of users on new channels is a determining factor in the media choice. Originality/value: Although the intensive use of new communication channels is evident, there are few studies that analyze the effects and the implications of their use in organizations and institutions.^^^^\nArmengol-Vila, X. (2015). Gestió de la comunicació interactiva amb els empleats: Efectes de les senyals de presència social, personalització, i velocitat de retroalimentació. Intangible Capital, 11(2), 208-222.


Cogestió del Centre Cívic Santa Anna – Anna Erra\nHomeTotes les entrades...Cogestió del Centre Cívic Santa Anna\nL’Ajuntament de Vic i la Fundació Sant Tomàs gestionen conjuntament el Centre Cívic Santa Anna. Un projecte pilot i pioner a Catalunya d’integració i participació comunitària per a persones amb altres capacitats\nL’educadora del centre ocupacional, Montse Ropera, va agrair l’acompanyament per part de l’equip tècnic i personal de la Fundació Sant Tomàs, el Centre Cívic Santa Anna i l’Ajuntament de Vic. “És un projecte per donar resposta a les inquietuds d’aquestes persones amb la col·laboració de les entitats dels barris de la ciutat” va detallar Ropera qui va donar el torn de paraula a Francesc Domènec, una de les persones ateses per la Fundació i que va explicar el seu dia a dia a la feina al Centre Cívic Santa Anna.\nUn any més, i com cada 8 de març, les dones de tot el món alcem la nostra veu per commemorar el Dia Internacional de les Dones, defensar els nostres drets socials, polítics i econòmics i reivindicar la igualtat efectiva entre dones i homes. Són molts els avenços que s’han…


EDUCADORS/ES SOCIALS PER SERVEI D’ACOLLIDA A ADOLESCENTS ESTRANGERS SENSE REFERENTS FAMILIARS A PIERA | BorsaDeTreball\nCerquem educadors/es socials per cobrir suplències a jornada de 38 hores setmanals en Servei d’Acollida a adolescents estrangers sense referents familiars ubicat a Piera, en diferents torns horaris.\nRequeriments: Experiència en atenció adolescents al Sistema de Protecció a la Infància Certificat de delictes de naturalesa sexual\nFuncions: • Promoure, establir i aplicar mesures d’inserció laboral. • Cobrir les necessitats bàsiques de l'adolescent/jove (educació, d'alimentació, afectives, d'higiene, de salut, psicològiques ...) i atendre especialment les desateses en la seva desprotecció. • Observar de manera àmplia l'adolescent/jove en els aspectes emocionals, relacionals, de conducta, d'hàbits, etc. per tal de conèixer'l i comprendre'l i, com a referent, elaborar posteriorment el seu Pla de treball individual i els documents necessaris per a fer seguiment del cas. • Encarregar-se del procés d’acollida de l’adolescent/jove al servei. • Crear al pis un ambient el màxim de normalitzador fent present aspectes de la cultura, de l'actualitat social i dels costums usuals de la vida familiar. • Conèixer, fer el seguiment i coordinar-se amb la xarxa de recursos laborals, educatius, socials, culturals, de salut i de lleure especialment del territori on hi ha el pis. • Informar a la direcció de qualsevol circumstància significativa que impliqui una millor intervenció, aconseguir una bona gestió de la informació, la millora de l'organització i de la gestió del servei. • Marcar la línia educativa i els objectius a treballar amb l’adolescent/jove. • Assumir la línia educativa del pis i participar en l'elaboració, la implementació i la revisió de: el projecte educatiu del servei, el reglament de règim intern, la programació, la memòria i altres documents. • En absència de la direcció del servei, dur a terme tasques organitzatives com a referent de torn.\nMunicipi: PIERA (BARCELONA)\nHorari: Torns Variables. Varis


Uluburun - Somnis de teatre\nin\tCrítica\ton\t 24/03/2019\t 11/09/2019\t by\tGema Moraleda\nAleix Duarri signa la dramatúrgia i la direcció del que jo definiria com un llarg poema escènic. Un muntatge que, amb una fluïdesa de relat impressionant, que viatja en l’espai, el temps i la profunditat de camp, explora la pregunta més antiga que es fa la humanitat: per què som aquí?\nSobre un terra d’encenalls de suro, quatre intèrprets vestits amb inspiració asiàtica, dos d’ells armats amb motxilles de sulfatar, interpreten com un cor els diferents personatges. De vegades ho fan a l’uníson i, de vegades, fent que el personatge vagi canviant de cos. El tret de sortida és un home que arriba a casa i descobreix que la seva parella s’ha intentat suïcidar amb una sobredosi de pastilles. Aquest fet genera un debat ètic sobre si trucar o no una ambulància que anirà esdevenint, a poc a poc, un qüestionament més global sobre qui som, per què som aquí, quin dret tenim a sentir-nos desgraciats al primer món, què és el patiment, d’on sorgeix, què vol dir estimar, com ens relacionem com a societat, què és la por i un llarg etcètera.\nEn escena, Jaume Forés, Oriol Escalé, Júlia Santacana i Anna Vendrell treballen amb una compenetració i una entrega impressionants, a una distància inexistent del públic al qual miren sovint als ulls. Les seves interpretacions són una coreografia de text i moviment d’una gran bellesa, teixida amb delicadesa per Duarri, que busca connectar amb els espectadors d’una manera molt íntima.\nUluburun em va deixar literalment sense alè, el seu text em va evocar una gran quantitat de sentiments i sensacions i la seva posada en escena minimalista em va semblar d’una delicadesa absoluta. Com passa sempre amb la poesia, el secret consisteix en deixar-se endur i entrar al llenguatge. Si ho feu, crec sincerament que el viatge val molt la pena.\nCompanyia: Tres Maria Racoon. Dramatúrgia i direcció: Aleix Duarri. Ajudant de direcció: Jaume Herrera. Intèrprets: Jaume Forés, Oriol Escalé, Júlia Santacana i Anna Vendrell. Espai escènic: Ona Grau. Assesoria gamificació: Xavi Yagües. Figurinisme: Neus Piña.\nSala: Àtic 22. Teatre Tantarantana. Data: 22/03/2019.\nAleix Duarri Anna Vendrell Àtic 22 Barcelona Jaume Forés Júlia Santacana Oriol Escalé Teatre Uluburun\n← La teta lisa\nLa Perruca →


La Llagosta suspèn la festa major - somlaLlagosta\nLa Llagosta suspèn la festa major\nL'Ajuntament estudiarà substituir-la per algunes activitats de petit format i amb aforament reduït\nDivendres, 26 de juny de 2020 | 14:09h\nL'Ajuntament de la Llagosta ha decidit suspendre la Festa Major prevista pel mes de setembre. L’acord es va prendre en una reunió de tots els grups municipals celebrada a principis d’aquesta setmana.\nDavant de la impossibilitat de poder realitzar una celebració amb garanties sanitàries, tots els portaveus van coincidir a dir que no se celebri l’edició d’enguany i que el pressupost previst per a la festa major es destini al Pla de reconstrucció econòmica i social de la Llagosta per la crisi provocada per la Covid-19.\nLa decisió arriba després de diferents converses entre l’Ajuntament i les entitats del municipi. Precisament, els responsables municipals havien mantingut una trobada telemàtica fa unes setmanes amb les entitats locals i en aquella reunió també s'havia manifestat que no es donaven les condicions per celebrar la festa amb "normalitat".\nDesprés d'aquesta trobada, l’Ajuntament va enviar a les associacions una enquesta sobre aquest tema, que van contestar 28 entitats, les quals es van mostrar a favor de no celebrar la festa major enguany.\nAra, l’Ajuntament estudiarà amb les entitats la possibilitat de fer durant els dies en els quals s’havia de celebrar la festa major algunes activitats de petit format i amb un aforament reduït.


Cursos subvencionados Màrqueting i compravenda internacional semipresencial Lleida Escuela Europea de Formación Continua. EEFC. | Emagister\nObtenir i tractar informació per al sistema d'informació de mercats elaborant la informació de base per a l'aplicació de les polítiques de màrqueting-mix internacional, i assistir en els processos de negociació vinculats al contracte de compravenda internacional utilitzant, en cas necessari, la llengua anglesa i / o una altra llengua estrangera.\n•\tObtenir i elaborar informació per al sistema d'informació de mercats. •\tRealitzar estudis i propostes per a les accions del pla de màrqueting-mix internacional. •\tAssistir en els processos de negociació i execució de les operacions de compravenda internacional de productes / serveis. •\tComunicar-se en anglès, amb un nivell d'usuari competent, en les relacions i activitats de comerç internacional. •\tComunicar-se en francès, amb un nivell d'usuari competent, en les relacions i activitats de comerç internacional.\nDesenvolupa la seva activitat professional, per compte aliè i propi, en el departament d'exportació i importació de qualsevol empresa, en empreses intermediàries del comerç internacional com ara agències transitàries, agències comercials, agències de duanes, empreses d'assessorament comercial, importadors, exportadors, distribuïdors-comercialitzadors, associacions, institucions, i altres organismes governamentals i no governamentals que realitzen transaccions internacionals.\nNegociació i compravenda internacional (160 hores).\n• Informació i gestió operativa de la compravenda internacional. (80 hores).\n• Negociació i contractació internacional. (80 hores).\nAnglès professional per a comerç internacional. (120 hores).\n• Anglès oral i escrit en el comerç internacional (90 hores).\n• Documentació en anglès per al comerç internacional. (30 hores).\nFrancès professional per a comerç internacional. (120 hores).\n• Francès oral i escrit en el comerç internacional (90 hores).\nSistemes d’informació de mercats. (180 hores.)\n• Entorn i informació de mercats. (60 hores.)\n• Investigació i recollida d’informació de mercats. (60 hores.)\n• Tractament i anàlisi de la informació de mercats. (60 hores).\nMàrqueting-mix internacional. (130 hores.)\n• Pla i informes de màrqueting internacional (40 hores.)\n• Polítiques de màrqueting internacional. (90 hores.)\nMòdul de Pràctiques no Professionals no laborals (40 hores)\nMàrqueting i compravenda internacional Escuela Europea de Formación Continua. EEFC.


267 ciutadans han de pagar 43.615 € al Govern - El Periòdic d'Andorra\n267 ciutadans han de pagar 43.615 € al Govern\n75 acusats acumulen gairebé tres mil euros per excés de velocitat\nPublicat el Dijous, 8 d'octubre de 2015 | 03:30 h\nUn agent de circulació posant una multa per mal estacionament. | ALEX LARA\nEl Butlletí Oficial del Principat d’Andorra (BOPA) va publicar ahir l’edicte mitjançant el qual es notificaven diverses denúncies d’infraccions en matèria de circulació. D’aquesta manera, es va notificar a un total 267 persones l’import individual que havien de pagar en cada cas per l’acumulació de denúncies d’infraccions al Codi de Circulació i a les normes comunals que regulen les zones d’estacionament limitat, constatades per part dels agent de circulació.\nSumant tots els imports de cada persona esmentada en l’edicte, es destaca que en total, els acusats han de pagar 43.615,4 euros a l’Administració pública en concepte de les multes imposades. La majoria d’imports individuals per cada persona oscil·len entre els 100 i 200 euros, tot i que una petita part ha de pagar un import d’entre 50 i 100 euros. També hi ha alguns casos amb uns valors bastants més alts, com dos esments en que els infractors han de pagar 533,04 i 822,12 euros respectivament per acumulació de denúncies.\nL’Administració també recorda que d’acord amb l’establert a l’article 12 de l’ordinació referenciada, els interessats podran presentar al·legacions en el termini de 10 dies hàbils, a comptar de l’endemà de la publicació de l’edicte. Si no es presenta aquesta al·legació, el Govern considerarà resolt l’expedient i notificada la resolució sense necessitat de dictar resolució expressa. I transcorregut el termini d’un mes sense que l’interessat s’hagi pronunciat, es procedirà a l’execució forçosa de la sanció aplicant un recàrrec únic del 20%.\nD’altra banda, el BOPA també va publicar ahir la llista de persones que tenen una infracció efectuada pel Departament de Policia per excés de velocitat, dades constatades per l’aparell de control radar. En aquest aspecte, destaca que el total d’import a pagar sumant tots els infractors, és de 2866,77 euros. A més, dels 75 acusats d’impagament, gairebé tots han d’aportar un import d’entre els 20 i 50 euros, tot i que també hi ha uns pocs que han de pagar un valor una mica més elevat, d’entre 60 i 90 euros.\nD’aquesta manera, els integrants de la llista publicada, tindran un termini de 10 dies hàbils a comptar de l’endemà de la data de publicació de l’edicte per presentar les al·legacions que estimin pertinents davant del Departament de Policia. I en el supòsit que no es faci ús dels mitjans de defensa esmentats, l’Administració considerarà resolt l’expedient, notificada la sanció i ferm l’import. Passat aquest 10 dies, els infractors tindran 13 dies més per efectuar el pagament de l’import corresponent davant del mateix Departament de Policia.


Opinions - Casa rural El Pi, Turisme rural, Vilabertran, Alt Empordà (Girona)\nValoració 4.75/5 basat en 10 votacions\nLes opinions dels clients de Casa rural El Pi\n10 Valoracions 8 Opinions Puntuació mitjana: 9,5\nLa estancia fue muy buena. La casa es muy bonita y tiene de todo. Muy cómoda y cerca de Figueres, de Perelada, de la playa.\nCristina 28 desembre, 2017 Traduir automàticament al Català\nIvan 29 maig, 2017 Traduir automàticament al Català\nNuestra estancia en la casa rural el pi a estado perfecto.\nJennifer diaz preixens 02 maig, 2017 - España Traduir automàticament al Català\nOriol i anna 18 abril, 2017 - Barcelona, Catalunya Traduir automàticament al Català\nTeresa borrell 04 abril, 2017 Traduir automàticament al Català\nMaria 13 març, 2017 - España Traduir automàticament al Català\nZona molt tranquila i ben comunicada tant cap a les platjes de la costa brava com per fer rutes culturals a figueres o peralada. L‘atenció espectacular. Lloc molt acollidor i superbencuidat. Molt recomanable per anar amb familia.\nJoan 15 juny, 2017


Junts per Sant Quirze (ERC) – Candidatuda ciutadana a l'Ajuntament de Sant Quirze del Vallès | Monthly Archives: March 2014\nEl govern municipal continua amb la seva gestió erràtica en l’àrea de territori\nPosted on March 27, 2014 by admin Posted in Notes de premsa, Urbanisme\nJunts per Sant Quirze critica la mala organització i malbaratament de personal a l’àrea de territori de l’Ajuntament\nEn relació al procés que està seguint el nostre Ajuntament per tal de cobrir la plaça de Cap d’Àrea de Territori i Urbanisme i com ja ha fet en moltes altres ocasions respecte d’aquest tema, el grup municipal de Junts per Sant Quirze vol mostrar el seu estupor més profund davant l’evident reincidència erràtica de l’equip de govern de CiU-PSC-PP. La seva visió de l’estructura directiva municipal i, en especial, en l’Àrea de Territori, ha comportat, com expliquem a continuació, danys i perjudicis importants tant a l’economia municipal com a la imatge del nostre Ajuntament.\nAquesta actitud, de naufragi organitzatiu en l’acció de govern, tindria limitada la seva importància si no fos perquè costa al poble més de 70000 euros anuals i és un cas flagrant de infrautilització de mitjans públics ja existents.\nD’altra banda, cal assenyalar que la plaça que es vol cobrir amb el procés iniciat podria ser perfectament assumida per qualsevol dels dos arquitectes municipals que actualment ja es troben en plantilla, havent estat un d’ells al capdavant de l’Àrea durant més de 20 anys.\nLa contractació que sorgirà del procés comportarà l’existència de tres arquitectes, a banda dels tres arquitectes tècnics que també la composen. Aquesta estructura, tenint en compte l’activitat constructiva i urbanística del poble, fa del tot capriciosa i clarament innecessària la contractació iniciada del Cap d’Àrea.\nTanmateix, el nostre Grup municipal vol denunciar, per reiteratiu, el munt de decisions desafortunades que l’equip de govern ha adoptat en els darrers anys respecte d’aquesta qüestió. Vuit anys en els quals hem passat per:\n- Una destitució de l’antic Cap de Territori (declarada nul·la judicialment);\n- El nomenament d’un càrrec de confiança política denunciat per la fiscalia anticorrupció de Sabadell per tràfic d’influències;\n- Tenir durant més d’un any l’Àrea de Territori sense Cap d’Àrea, amb tota la paràlisi administrativa que aquest fet comporta.\nJunts, com ha fet i fa al llarg d’aquest mandat, té l’obligació de denunciar situacions com aquesta per tal de vetllar pel benestar i el bon govern del poble.\nSant Quirze, 26 de març de 2014\nConvocatòria de Ple Ordinari – Març 2014\nPosted on March 26, 2014 by admin Posted in Convocatòries dels Plens municipals\nEl ple es debatrà sobre la liquidació del passat pressupost, es concedirà el premi mussol i es discutirà una moció sobiranista i una pels treballadors de la casa.\n1. Aprovar acta.\n3. Donar compte del decret de la liquidació del pressupost de 2013, núm. 2014000691, de 20 de març.\n4. Proposta de concessió del Premi Mussol 2014.\n5. Moció presentada per Junts per Sant Quirze i CiU i consensuada en Junta de Portaveus amb ICV, de suport a la campanya de recollida de signatures “Signa un vot per la independència”.\n6. Moció consensuada en Junta de Portaveus pel dret dels treballadors i treballadores municipals a cobrar la paga extra de 2012.\nMoció de suport a la campanya de recollida de signatures “Signa un vot per la independència”\nPosted on March 26, 2014 by admin Posted in Les mocions de Junts\nEl ple debatrà sobre recolzar la campanya “Singa un vot per la independència” que se celebrarà al 2014 a tot Catalunya.\nAprovada. (Sí (13): CiU, Junts per Sant Quirze i ICV; No (4): PSC-PP).\nAra mateix, doncs, som al cap del carrer i amb tots els elements a les nostres mans perquè el poble català exerceixi el dret inalienable que sempre ha reclamat: el dret a l’autodeterminació. Reafirmem que el referèndum és l’eina justa i imprescindible per ferho i que aquest 2014 ha de ser l’any de la seva celebració. Inexcusablement. Sense pròrrogues possibles.\nAmb la voluntat d’aprofundir aquesta necessària coordinació, l’AMI i l’ANC van acordar organitzar conjuntament una gran jornada a tot els municipis de Catalunya els dies 22 i 23 de març de 2014. La jornada va tenir com objectiu aconseguir una recollida massiva de drets de petició a cada municipi, fer pedagogia de la fonamentació estrictament democràtica i pacífica del procés, així com fer divulgació mediàtica de la importància estratègica d’aquesta demanda popular.\nEn conseqüència, l’Ajuntament de Sant Quirze del Vallès, reunit en sessió plenària, recollint la voluntat popular, ACORDA\n1. Donar suport a la recollida massiva de signatures de la campanya ‘Signa un vot per la independència’ que se celebrarà al 2014 a tot Catalunya.\n2. Cedir espais municipals per facilitar la recollida de signatures.\n4. Instar l’Ajuntament de Sant Quirze del Vallès a col·laborar amb els seus mitjans de comunicació difonent les activitats que es promoguin des de l’AMI.\n5. Comunicar aquest acord a l’Associació de Municipis per la Independència (c. Ciutat, 1 – 08500 Vic) info@municipisindependencia.cat\nGrup municipal de Junts per Sant Quirze (presentada també per CiU i consensuada amb ICV)\nJunts al ple – Febrer 2014\nPosted on March 10, 2014 by admin Posted in Resum dels Plens\nEn tan sols 3 anys i mig, CiU-PSC-PP han aprovat tres augments consecutius del rebut de l’aigua, augmentat el rebut un 42,27%.\nL’equip de govern aprova un nou augment a la tarifa de l’aigua\nCiU-PSC-PP van aprovar un augment de l’aigua del 4,96%, molt per sobre de l’IPC del país i de la variació del poder adquisitiu de la població de Sant Quirze. Aquest augment s’afegeix als dos anteriors, fet que fa que el rebut de l’aigua en tan sols tres anys i mig s’hagi encarit un 42,27%.\nJunts per Sant Quirze va denunciar la mala praxis d’algunes administracions que toleren la socialització de les pèrdues, com és el cas de la banca, i en canvi no aixequen la veu a la privatització dels beneficis. Alhora, Junts per Sant Quirze va recordar els benefici de l’actual concessionari, Agbar, els quals el 2011 van ser de 225,1 M €.\nAprovada la Modificació Puntual de Can Canals\nL’equip de govern va aprovar provisionalment en solitari la Modificació Puntual del Pla General a l’àmbit de Can Canals, que tenia paralitzada des de feia quasi dos anys i mig.\nEl setembre de 2011 va fer-ne l’aprovació inicial i des de llavors no n’havíem tingut més notícies. Com ja vam explicar llavors, aquest projecte permetia convertir part dels usos industrials existents a comercials. Des de Junts per Sant Quirze, una vegada més, vam suggerir que si la voluntat era facilitar la continuació de l’activitat de l’empresa ABB, més que sòl comercial caldria qualificar la zona de parc tecnològic.\nAnna Maria Relat, Premi Dona 2014\nEl Ple va aprovar per unanimitat atorgar el Premi Dona 2013 a la santquirzenca Anna Maria Relat. La proposta es va fer a través de les entitats de Dones per Sant Quirze, el Casal d’Avis, El Grup Cultural de la Dona Caterina Albert, el Racó de la Dona i el Centre d’Atenció Primària. Aquesta proposta es va elevar a la Comissió del Premi Dona, la qual va manifestar el seu acord i la seva posterior presentació al ple municipal.\nEl guardó reconeix Anna Maria Relat per la seva trajectòria personal i professional, per la seva implicació i compromís social i laboral a Sant Quirze i perquè representa una dona de referència en l’àmbit sanitari en el nostre poble. Pel seu esperit d’esforç, treball i compromís des de fa més de 40 anys amb tota la població.\nEl ple aprova un punt en defensa de l’administració local i una moció de l’àmbit de la justícia\nEl ple aprova amb 15 dels 17 vots -tots menys els 2 del PP- iniciar la tramitació per a la formalització del conflicte en defensa de l’autonomia local, arran de la legislació aprovada recentment pel govern espanyol. Aquest fet, es suma ja amb els centenars d’ajuntaments de Cataluny que s’han afegit a la mateixa demanda.\nFinalment, el ple va aprovar per àmplia majoria una moció presentada per ICV de rebuig a la proposta de l’avantprojecte de llei de demarcació i planta judicial.


marfanta.com: Els arqueòlegs investiguen si la Gessera de Caseres era un centre de culte dels ibers\nEls arqueòlegs investiguen si la Gessera de Caseres era un centre de culte dels ibers\nCASERES (Terra Alta).- Després de fer-ne tasques d'adequació i museïtzació, aquest dijous s'ha obert al púbic el jaciment protohistòric de la Gessera de Caseres, a la Terra Alta. La recuperació d'aquests vestigis, datats entre el segle VI i el II a.C. i que van ser excavats fa un segle pel prehistoriador Pere Bosch Gimpera, són per a l'Ajuntament de Caseres el primer pas d'un projecte més ampli que inclou la recuperació de quatre jaciments més ubicats al terme municipal i la museïtzació de tot aquest patrimoni dins de l'edifici de l'antic consistori. Paral·lelament, el grup de recerca GRESEPIA de la URV investiga si la Gessera va ser un centre de culte durant l'etapa iber i ja han descartat que fos un poblat o un graner.\nL'Ajuntament de Caseres ha rebut una memòria redactada pel grup de recerca GRESEPIA de la Universitat Rovira i Virgili (URV) que detalla els projectes tècnics necessaris per a la recuperació dels altres quatre jaciments que hi ha al terme municipal. Es tracta del jaciment de la Serra Mitjana, dos més que estan ubicats al Puig i un altre situat als Corralets. El punt culminant d'aquest "ambiciós projecte" seria la museïtzació de tot aquest patrimoni a l'antic edifici de l'Ajuntament.\nL'alcalde de Caseres, Josep Maria Peris, confia que el nou equip de govern que surti escollit de les eleccions municipals prioritzarà aquest pla, que s'assoliran acords econòmics per desenvolupar-lo, i confia en què la recuperació d'aquest patrimoni protohistòric tingui continuïtat després de l'obertura, aquest dijous, del jaciment de la Gessera. "Volem recuperar les arrels culturals del poble i si ho podem aprofitar per donar-nos a conèixer i perquè el poble s'obri al món i la gent estigui interessada en venir doncs molt millor, perquè la gent del poble també ha de viure d'alguna cosa", ha apuntat Peris.\nLa Gessera va ser descoberta a principis del segle XX per Joan Cabré. L'any 1902, Cabré anomena el jaciment com el Puch i el descriu com un espai reduït amb cambres petites, situat en un punt elevat i inaccessible, fet que el porta a descartar habitants del lloc gaire acomodats. És als volts de 1914 quan l'arqueòleg i prehistoriador Pere Bosch Gimpera excava per primer cop la Gessera. Tots els materials trobats en aquell moment són traslladats a Barcelona. Després de la primera intervenció, durant molts anys el jaciment ha quedat abandonat. L'Ajuntament de Caseres, l'any passat va encomanar al grup GRESEPIA que es tornés a excavar, s'adeqüés i es museïtzés. Els treballs han servit per recuperar nou material ceràmic, netejar l'espai, i recuperar l'entrada.\nCom ha explicat el professor de la URV i coordinador del grup, Jordi Diloli, ha estat complicat aglutinar la informació que aporten les restes perquè es tracta d'un jaciment prèviament excavat. Tot i així, els arqueòlegs consideren que la Gessera té dues fases d'ocupació. En la primera, cap al segle VI a.C., l'espai era una residència fortificada, segurament d'una de les primeres famílies aristòcrates que comencen a establir-se en aquella època. Amb la caiguda de l'aristocràcia, l'habitatge està més d'un segle abandonat i és cap al segle IV a.C quan es reconstrueix el seu interior conservant la zona perimetral.\nLa seva distribució amb un carrer central i sis petites estances a banda i banda, a nord i sud, havia portat a una primera interpretació: podria ser un petit poblat iber. Els investigadors però han descartat aquesta primera hipòtesi per les diminutes dimensions de les estances, de només 7 metres quadrats, i la falta de llars de foc. També es va valorar que fos un graner fortificat vinculat al poblat situat a la Serra Mitjana. Aquesta segona proposta també s'ha desestimat per la llunyania entre els dos espais, més de dos quilòmetres, i una cronologia diferent.\nEls arqueòlegs estudien ara la possibilitat que es tractés d'un centre cultual. Els investigadors de la URV han demanat la col·laboració de professionals de física astronòmica de la Universitat de Salamanca per aconseguir informació sobre l'astronomia de fa més de 2.000 anys a la Terra Alta. Aquests estudis astronòmics revelen certs detalls que escapen de la casualitat. Segons ha explicat Diloli, justament la sortida i la posta de sol en els equinoccis de primavera i la tardor, molt lligats a temes agrícoles, la llum solar entra directament per aquest passadís central i il·lumina la resta. També a l'extrem del jaciment s'ubica la única sala gran, orientada a la sortida del sol.\nAquestes característiques i aspectes tan cuidats de l'arqueologia, juntament amb els materials que s'han trobat i la informació astronòmica han d'ajudar a acabar de definir quina era la funcionalitat de l'espai en la etapa iber.


Aprende a escribir con ambos hemisferios del cerebro : avances técnicos para personas que escriben / Henriette Anne Klauser | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nAutor/s Klauser, Henriette Anne\nNOTA GENERALTít. orig.: Writing on both sides of the brain\nDescripció 285 p. : il.; 21 cm\nCOPC Barcelona 6.1 Kla Disponible 0000001357


Folkhivern: febrero 2009\nDivendres 20 de Febrer: Ali Farnat + Sitja\nCentre Municipal Bernat i Baldoví ; 23'00 h.\nDissabte 21 de Febrer : Es Revetlers + Notes Soltes\nPl. de l'Ajuntament; 19'00 h.\nDiumenge 22 de Febrer: Tira-li Folk + Rascanya\nOrganitza: l'Aula de Música Tradicional de\nRegidoria de Cultura de\nl'Ajuntament de Sueca\nDelegació de promoció musical\ndel Govern Balear.\nEnviat per Folkhivern a 1:30 No hay comentarios:\nArranca el III Folkhivern\nEl passat dissabte arrancà el III Festival Folkhivern , amb una conferència sobre “el mite de la Dolçaina”. Aquesta fou impartida Ferran Navarro i Soriano , dolçainer per tradició familiar que l 'any 1986 s'incorpora al Conservatori Municipal de València en l'assignatura de dolçaina, essent alumne del dolçainer Joan Blasco , que des d’aleshores ha participat en diferents activitats de promoció i divulgació de la dolçaina, com ara la creació del Gremi de Dolçainer del País Valencià (1990) o el Col·lectiu "La Canya" (1991-2001), i que ha impartit classes de dolçaina en diferents associacions i poblacions, destacant el Grup "Estrela Roja" o la Colla de Dimonis de Benimaclet . Un estudiós del instrument i la seva història que intenta fer-nos reflexionar sobre algunes qüestions . Ens deixà algunes perles per tal que pensem , com per exemple la definició del instrument sol dir que és d’origen àrab (?), i es pregunta com és que allà on més anys tingueren presència dels àrabs , com és el cas d’Andalusia, no hi ha tradició de dolçaines , i per contra si que hi ha a Euskadi o Navarra?. També ens aportà curiositats que feien referència a les dolçaines o els dolçainers des de la Bíblia a Bernat i Baldoví , tot passant pel Quixot, Tirant lo Blanc o Joan Fuster.\nDeixà ben clar que els mites són uns cúmuls de fets i històries que s'acumulen i que arriben a formar part de la pròpia existència. Així, conèixer aquestes històries, anècdotes, actes, fets, creences,... i tindre-les presents, són part fonamental per explicar el present i per saber cap a on es vol anar. Per al mon actual de la dolçaina, cap desmitificar moltes coses, d'altres, però, cal donar-les a conèixer per tal de dotar-la d'una realitat envers un futur que ara per ara, ens es esperançador.\nAmb aquesta conferència s’ha remarcat una diferència amb els anteriors festivals, doncs és la primera vegada que es dona cabuda a altres vessants de la música tradicional. Altra de les diferències d’aquest III Festival Folkhivern a Sueca serà la presència del grup mallorquí Es Revetlers , que ens visitarà el dissabte 21 de febrer a la plaça de l’ajuntament en companyia de Notes Soltes , formació que ens ve des de la comarca de l’Alcoià. Abans tindrem dos concerts al Centre Municipal Bernat i Baldoví el divendres 20 de febrer protagonitzats per Sitja , que ens arriba des de la Plana i Ali Farnat des de l’Horta. Conclourà el festival el diumenge 22 amb el ball amenitzat per Rascanya i Tira-li folk a la plaça de l’ajuntament de Sueca.\nEnviat per Folkhivern a 1:27 No hay comentarios:


L’arquitecte “està en perill d’extinció” | Aquest és l'antic blog de Xarxa Onion\nPublicat el febrer 24, 2010 per peremanent\nL'entrada va ser publicada el Activitats, Xarxa onion i etiquetada Arquitectura per peremanent. Guarda l'enllaç permanent.\nUn pensament sobre “L’arquitecte “està en perill d’extinció””\nFrancesc Cornadó el Mai 21, 2010 a les 5:35 pm va dir:\nSospito i alhora temo que els utilitas, firmitas, venustas no es converteixin en luxury, show-business, vanity. (Al pas del llatí a l’anglès doneu-li la significació que vulgueu)\nEn efecte, l’arquitectura ha de ser útil, – utilitas – ha de respondre perfectament a la funció que té encomanada i servir a les necessitats de l’home. No val trastocar utilitas per luxe i construir grans edificis insostenibles, que fan gala de malbaratament d’energia i dilapidació de materials. Són monstres que s’ho mengen tot i amb fatxenderia ensenyen la seva pell llustrosa de murs cortina de vidre i titani.\nFrancesc Cornadó (arquitecte)


El que va passar ahir 27 de maig a Màlaga és el que volen ocultar costi el que costi. Però és complicat ocultar la manifestació més nombrosa celebrada en aquesta ciutat des del moviment massiu contra la guerra de L'Iraq. Una manifestació amb més de 20.000 participants és, possiblement, la segona manifestació més nombrosa en les dues últimes dècades. Quan vam arribar a El Corte Inglés de l'Avinguda d'Andalusia, la manifestació ocupava els tres carrils del carrer. El recorregut plantejat, girava al voltant del gegant edifici per a tornar a la Plaça de la Constitució. Els manifestants no ens podíem creure el que estàvem veient, havíem aconseguit envoltar per complet l'edifici i la capçalera saludava enèrgicament als manifestants de l'altre costat. “Corte Inglés, et tenim envoltat” cridaven milers i milers de persones entusiasmades per aquesta demostració de força. “La culpa és dels capitalistes” es cridava també assenyalant a l'edifici, símbol de les grans empreses de l'Estat espanyol.\n“Tots som Plaça Catalunya”\nAlguns periòdics locals, en les seves pàgines webs anunciaven que la manifestació arrencava amb 300 persones. Al llarg de la tarda van haver de corregir, i ja parlaven de milers i milers. Quan vam tornar a entrar en la Plaça de la Constitució, lloc on es manté l'acampada des del passat dia 15 de maig, va caldre esperar 30 minuts per que entrés la cua de la manifestació i poder llegir el manifest que s'havia preparat. En aquesta ocasió, el cridat “ball de xifres” sempre destacat pels mitjans de comunicació entre convocants i autoritats és curiós. Aquest “ball” vària segons el mitjà, però no entre convocants i manifestants sinó que ningú sembla posar-se d'acord. “1.600 segons les autoritats, 10.000 segons els organitzadors” resa en les dues línies dedicades al tema en l'últim paràgraf de la secció d'Andalusia d’El PAÍS. “6.000 segons les autoritats, 15.000 segons els organitzadors” escriuen en el periòdic MALAGA HOY. “No se quants sou, però sou molts i nosaltres no tenim efectius suficients per a cobrir això bé” deia un policia local mirant la manifestació segons obstaculitza en el carrer Hilera.\nPerò no solament volen ocultar la seva grandària, també el seu caràcter. Quan el company designat per la comissió de Premsa de l'Assemblea va començar a parlar, va dedicar les seves primeres paraules a la repressió a Barcelona. SI TOQUEN A UN, ENS TOQUEN A TOTS! No cabia ningú més en una Plaça que se'ns havia quedat petita, i tots començarem a cridar amb força “Tots som Plaça Catalunya”. Quan es va començar a llegir el text amb les vuit reivindicacions bàsiques del moviment, la gent aplaudia d'allò més. Reivindicacions contra l'atur, contra els acomiadaments, contra regalar els diners als banquers fent pagar la crisi als treballadors, contra el corrupte embull polític que facilita tot això a través del monopoli de les decisions entre uns pocs, a sou dels quals ens mantenen explotats, dividits i amb la por ficada en el cos. Però aquesta por s'ha trencat.\nVaga, vaga, vaga general!\nQuan es va acabar de llegir el comunicat, el company va fer una crida a la participació en l'Assemblea diària celebrada a les 19 h. en la Plaça, en la qual durant tota la setmana milers de persones han participat. Després, va tornar a insistir en una idea que ha pres molta força en les assemblees des del dia 20 “totes aquestes protestes, haurien de confluir en una gran VAGA GENERAL que deixi clar al govern qui mana ací”. Tota la Plaça, cridà amb veu alta i clara “VAGA GENERAL, VAGA GENERAL”.\nAquest punt és fonamental, i en l'Assemblea de Màlaga del moviment 15M s'ha parlat d'això fins a la sacietat, en les comissions, en les reunions de l'Assemblea, uns amb uns altres, en les llistes de correu, en els fòrums… Com seguim amb aquest moviment? Des que en la massiva reunió de l'Assemblea del dia 21 de maig es va aprovar incloure com reivindicació del moviment 15M a Màlaga l'exigència de la convocatòria d'una nova VAGA GENERAL i es va crear la comissió de Moviment Obrer de l'Assemblea per a unificar aquesta mobilització amb els treballadors en les empreses, hem anat als polígons, centres comercials, gasolineres, edificis públics, al port, a l'aeroport i a un total d'unes 40 empreses de Màlaga per a defensar les nostres propostes. Ens jugàvem molt, perquè és totalment vital per a aquest moviment sumar més sectors socials, des de pensionistes a desocupats, des d'autònoms a comerciants, estudiants i immigrants, però sobretot és vital sumar als sectors amb més pes i força en la societat, que una vegada mobilitzats i convençuts donarien un caràcter imparable al moviment i farien possible que les nostres reivindicacions s'aconseguissin, i aquests són els milions de treballadors que fem que tot funcioni, que produïm i sense els quals no és possible organitzar la societat.\nDurant aquesta dura setmana de convocatòria, alguns companys que s'estaven dedicant a intentar organitzar la mobilització i el moviment en alguns barris, que contactaven amb moltes sensibilitats distintes, van començar a dubtar de si era adequat o no destacar tant en la propaganda la consigna aprovada de la VAGA GENERAL. Altre sector de companys, els dedicats a anar a les empreses, de contactar amb els treballadors, i els companys també encarregats d'estendre i convocar en barris obrers com La Palmilla o La Luz, anàvem convencent-nos, sobre la base de l'experiència i l'acollida de la consigna, de la seva correcció i l'efecte tan positiu que estava tenint en la gent de cara a la massivitat de la mobilització del divendres.\nUna acollida entusiasta entre els treballadors.\nLes notícies anaven arribant. Un piquet de companys de l'Assemblea van anar a repartir al Parc Tecnològic, recinte que conté empreses amb gairebé 10.000 treballadors. Empresa després d'empresa, durant els tres dies repartiments organitzats allí, ens trobàvem el mateix. Entusiasme, la gent ens parava per a parlar, debatre, preguntar-nos que estàvem proposant, fins i tot membres dels comitès d'empresa ens fotocopiaven gratuïtament les fulles per a repartir-les entre les plantilles. La senzilla fulla i el cartell editat el dilluns, orientada sobretot a sumar als treballadors i amb la consigna de “CAP A LA VAGA GENERAL” ha estat repartida d'una forma tan massiva, que és gairebé impossible saber quantes s'han fet. Des de l'Assemblea hem aconseguit treure els recursos per a editar 20.000 fulles i 4.000 cartells. Això ha estat possible perquè la simpatia de milers de treballadors és tal, que hem pogut fer fotocòpies gratuïtes en moltes empreses, hem tingut descomptes en les copisteries de fins al 50%, i molta gent que s'acostava a la Plaça, es duia un parell de fulles o cartells, les fotocopiava i tornava amb un tac de 200 o 300. Però això solament va ser una part.\nLa gent s'oferia voluntària per a repartir, però no acceptava dur-se moltes fulles. Solament agafava una fulla o un cartell, i amb els seus propis diners i esforç es comprometia a repartir uns quants centenars en el seu treball o el seu barri. Realment no podem saber quantes fulles s'han repartit i quants cartells s'han pegat, però ens despertàvem cada dia amb un nova zona empaperada de cartells sense saber molt bé qui ho havia fet. Seguim estenent la convocatòria. Els polígons de La Estrella, El Viso, Guadalhorce, repartiments pel centre, als cambrers, el repartiment en gasolineres. Sempre el mateix resultat, “deixa'm unes poques, que jo faig un repartiment”. Hem viscut situacions fins i tot inesperades, com quan dos companys van decidir entrar en la comissaria central de Màlaga, fulla en mà, a repartir als policies que estaven treballant allí. La sorpresa que es van dur quan un agent els va demanar la fulla i el cartell i els va dir “deixa-me-la, jo les fotocopio i la hi fico a tots en les taquilles dels vestuaris”, això ha estat una grata sorpresa. En més d'una ocasió, un grup de companys ha organitzat algun repartiment en alguna zona, i s'ha hagut de tornar amb el viatge debades perquè s'ha trobat la zona empaperada i repartida massivament, “viatges debades així, t'alegren el matí”.\nL'acceptació entre els afiliats dels grans sindicats de classe, ha estat espectacular. Malgrat la postura oficial de l'adreça, que no hi ha força, que no es pot lluitar, aquest discurs desmobilitzador que tant mal està fent, els militants dels sindicats també ens han obert les portes i facilitat el treball moltíssim. Dos companys es van ficar a El Corte Inglés, van preguntar a un encarregat si podia repartir als empleats, “Per descomptat que no” li va dir en veu alta i clara perquè tots els presents li escoltessin. “Vés-te a la porta d'empleats ara, que va a sortir un torn sencer” li va dir en veu baixa gairebé inaudible. A l'endemà el comitè d'empresa va treure un comunicat titulat “HEM DE FER UN 15M EN EL CORTE INGLÉS”.\nLa velocitat amb la qual aquesta propaganda s'ha estès, ha fet que hagi estat la més massiva en la convocatòria de la manifestació del divendres 27. Això va generar un debat entre els companys. Efectivament, hi ha sectors socials entre els quals la consigna no influeix de la mateixa manera. Després de discutir-lo, algunes vegades fins i tot de forma acalorada, vam arribar a la millor conclusió possible, que cada company, sense contradir el decidit en l'Assemblea, destaqués en la propaganda a repartir la consigna que millor cregués que anava a arribar a la gent amb la qual anava a treballar. A la fi, de forma generalitzada, pràcticament tots els companys hem repartit de totes les fulles i cartells que s'han editat. Si sumim tots els tipus de propaganda multipliquem per les còpies que s'han repartit de cadascuna, la xifra és incalculable.\nL'esforç de tots, ha merescut la pena. La massivitat de la manifestació ha demostrat que hem aconseguit arribar a la gent amb totes les reivindicacions, que hem continuat generant una simpatia molt gran entre tots els sectors, que cap consigna ha estat contraproduent. Companys que havíem polemitzat durant la setmana, ens abraçàvem orgullosos del que tots hem aconseguit junts. QUE GRAN ÉS AQUEST MOVIMENT i que perillós és per als poderosos. Si aconseguim fondre'ns amb els sectors socials fonamentals, tal com ho estem fent, com ha demostrat la manifestació a Màlaga, la resposta de milers de treballadors que van acudir a defensar als acampats de Barcelona i les concentracions de desenes de ciutats en tot l'Estat celebrades ahir, els fonaments d'aquesta societat podrida, on preval el benefici d'uns pocs imposant el sofriment a la majoria, van a tremolar amb una força irresistible.


El Govern i els comuns programen 18 activitats en el marc de la Setmana Europea de prevenció de residus - Poble Andorrà\nEl Govern i els comuns programen 18 activitats en el marc de la Setmana Europea de prevenció de residus\nEs celebraran la setmana del 20 al 28 de novembre\nPrograma de les activitats. Foto: Govern d'Andorra.\nPromoció de les bones pràctiques ambientals i de prevenció de residus, per avançar cap a un sistema d’economia circular. Amb aquest objectiu el Govern, a través del departament de Medi Ambient i conjuntament amb els comuns i Andorra Sostenible, ha impulsat un seguit d’activitats en el marc de la Setmana Europea de prevenció de residus. La proposta d’enguany porta per lema ‘Comunitats circulars, suma’t a un món amb menys residus’ i se celebrarà del 20 al 28 de novembre del 2021. En total s’han programat 18 activitats. De manera paral·lela a aquestes activitats, els comuns també han impulsat un seguit d’iniciatives.\nDurant tota la setmana el Govern ha plantejat una iniciativa amb els productors singulars del comerç per avançar en la lluita contra el malbaratament alimentari. La proposta preveu que els establiments comercials disposin d’una zona on es posin els articles amb caducitat propera per evitar que esdevinguin un residu. La iniciativa, a més, s’acompanyarà de cartells informatius per diferenciar sobre la data de caducitat i data de consum preferent, entre d’altres. Aquesta iniciativa es converteix en una prova pilot, ja que el Projecte de llei d’economia circular preveu l’obligatorietat a les grans superfícies.\nDel 22 al 26 de novembre, entre les 9 hores i les 13 hores, la ciutadania també podrà recollir a la seu d’Andorra Sostenible contenidors d’envasos i paper i cartó per fer més fàcil i còmode la recollida selectiva.\nLa policia va impedir l'entrada a Andorra d'alguns aficionats polonesos pels seus antecedents i va tenir en tot moment a 25 controlats dins del país


CatSalut se compromete a mantener todos los servicios asistenciales de Sant Cugat\nEl director del Sector Sanitario del Vallès Occidental del CatSalut, Joan Parellada, ha asegurado que Sant Cugat mantendrá todos y cada uno de los servicios asistenciales, lo que también incluye endocrinología, reumatología y rehabilitación, según ha informado el consistorio en un comunicado.\nEl concejal de Sanidad, Raül Grangé, ha explicado que la reestructuración de personal y el cierre del Centro de Atención Primaria (CAP) de Valldoreix en agosto, a pesar de ser una circunstancia "no deseada", junto con la actitud responsable de la ciudadanía, han garantizado la calidad de la asistencia sanitaria durante el periodo vacacional.\nSegún el director de atención primaria de Mutua de Terrassa, Josep Maria Grego, aunque las previsiones indicaban una caída del servicio de un 25%, la reducción final ha alcanzado el 29%, lo que se traduce en 6.300 asistencias menos que en 2010.\nLos usuarios de los servicios sanitarios procedentes del CAP de Valldoreix han bajado un 51%, mientras que en el caso del CAP de la Mina, la caída ha sido de un 14%.\nEn cuanto al calendario de ejecución del tercer CAP de Sant Cugat, Parellada ha explicado que sigue el ritmo previsto, por lo que se prevé que el nuevo centro entre en funcionamiento a principios de 2012, como muy tarde.


El bloc de Roger Buch: El Futur de Catalunya: pròxima estació... federalisme? independència?\nPublicat per Roger Buch a 5:54


Gold concentrator equipment, gold minerals recovery This gold mining equipment for sale is popular for new drive, whereby the price for 15 tph roll crusher ledsgreen.espr washing equipment for kaolin\nJaw crusher can reach the crushing ratio of 4-6 and the shape of final product is even. It is widely applied to crush high hardness, mid hardness and soft rocks and ores such as slag, construction materials, marble, etc. ... Alibaba features a broad selection of optimal quality kaolin mining plant that work with high precision and make your ...\ncrusher kaolin pit - sanctuarybeachcondo.co.za\nClay Mining Crusher Plant Process crusher, kaolin clay processing equipment, ... Access to underground mines is generally by a shaft with hoisting equipment for raising and In 2011 openpit crusher .\nIn order to use kaolin highly, we ususlly crush kaolin into powder to increase the efficiency and protect environment.Then the kaolin should be transported into kaolin jaw crusher, kaolin impact crusher, kaolin cone crusher for the primary crusher by belt conveyor. crusher for kaolin mining. Kaolin Crushing Equipment Kaolin crusher of kaolin ...\nCrusher Stone Kaolin Me Mining Machinery. Kaolin crusher turns kaolin into industrial raw material introduction of hammer kaolin crusher hammer kaolin crusher is a kind of equipment that breaks material by impact energy the machine can be divided into two forms single rotor crusher and double rotors crusher. Read More\nHtp400 Mining Industry Multi Cylinder Hydraulic Cone Crusher for Pebble/ Non Metallic Mineral/ Nickel Ore/ Mine/ Micronised Barite/ Titanium Dioxide/ Kaolin Inquiry Basket Hefei Obote Automation Equipment Co., Ltd.


us dona la benvinguda!\nAquest espai vol ser un mitjà de comunicació actiu per donar a conèixer millor l’oferta de les biblioteques i unitats del CRAI, així com donar resposta a totes les vostres preguntes.\nA través del diàleg esperem esbrinar si els espais, recursos, serveis i activitats que us oferim són adients a les vostres necessitats, per així poder millorar-los cada dia.\nPer descomptat, si hi ha algun tema que considereu d’interès per tractar-lo des d’aquí, o si teniu qualsevol suggeriment, estem oberts a totes les propostes que podeeu fer-nos arribar a través dels comentaris o amb un missatge de correu electrònic a <craidifusio@ub.edu>.


ARTE Y RESTAURACION - Llibreria Online de Vilafranca del Penedès | Comprar llibres en català\n/ ARTE Y RESTAURACION\n9788489569485 NEREA viernes, 24 de noviembre de 2000\nMarca: NEREA Llançament: 24/11/2000 Per encàrrec. 4/7 dies\n9788489569539 Matteini, mauro ; moles, ... NEREA jueves, 21 de junio de 2001\nAutor: Matteini, mauro ; moles, arcangelo Marca: NEREA Llançament: 21/06/2001 Per encàrrec. 4/7 dies\n9788489569546 Matteini, mauro ; moles, ... NEREA viernes, 15 de febrero de 2002\nAutor: Matteini, mauro ; moles, arcangelo Marca: NEREA Llançament: 15/02/2002 Per encàrrec. 4/7 dies


Les dones al Parlament de Catalunya: des dels anys 80 fins avui\nCaptura del gràfic interactiu d'evolució de les dones al Parlament, disponible més avall.\nUn hemicicle ple de dones. El Parlament de Catalunya va viure una imatge inèdita l’1 de juliol, però llunyana de la realitat. La sessió especial “El Parlament de les dones” va posar sobre la taula el paper de les diputades a l’hemicicle català, on encara no hi ha una igualtat efectiva.\nA Verificat hem analitzat les dades dels últims 40 anys i les hem desglossat en 4 punts, amb diversos gràfics i un cercador de diputades.\nQuantes dones hi havia i quantes n’hi ha ara?\nSet dones van ser les pioneres. El 1980, quan va arrencar la primera legislatura del Parlament després de la restauració de la democràcia, els homes ocupaven gairebé el 95% de la cambra catalana, de 135 escons. Només tres dels sis partits presents hi tenien representació femenina (CiU, PSUC i PSC). Des d’aleshores, el percentatge de dones ha anat augmentant fins arribar al rècord de les 59 diputades actuals, però encara no hi ha una paritat efectiva. Actualment, les dones representen un 43,7% de l’hemicicle. Buscant un major equilibri, la Llei d’Igualtat del 2007 va introduir una sèrie de requisits com el que obliga a què homes i dones estiguin representats a les llistes electorals amb almenys un 40% i no més del 60% de tots els noms.\nQuins partits van trigar més a tenir diputades?\nEsquerra Republicana de Catalunya (ERC), present a l’hemicicle des de 1980, va ser la formació tradicional que més va trigar a tenir una dona a l’hemicicle. No en va tenir cap durant cinc legislatures, fins al 1999, quan va ser elegida Carme Porta i Abad. El Partit Popular (PP) va tenir la primera diputada, Dolors Montserrat, el 1988 sota les sigles de l’antiga Alianza Popular. Tant Convergència i Unió (CiU) com el Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC) han tingut diputades des de la primera legislatura postfranquista.\n> Consulta la distribució de diputats i diputades per partits en aquesta sèrie. Clica a les fletxes per veure tots els partits:\nQuina dona ha estat més vegades diputada?\nManuela de Madre, del PSC, és la dona que més vegades ha estat elegida diputada al Parlament: durant set legislatures, des del 1988 fins a la del 2010. La segueixen amb sis legislatures l’exconsellera de Salut Marina Geli, del PSC (legislatures de 1995-2012), i Trinitat Neras, de Convergència i Unió, que va ser de les set primeres dones a ocupar un escó al Parlament postfranquista (del 1980 fins a la legislatura del 1999).\n> Consulta en aquest cercador totes les diputades al Parlament de Catalunya des de 1980 fins avui:\nQuins partits tenen més dones?\nCom es pot veure al segon gràfic, el percentatge varia en funció de l’any. A l’actual legislatura, el partit que té més representació de dones dins el seu partit és Catalunya En Comú Podem, amb cinc de les seves vuit diputades (62,5%). El segueixen ERC i la CUP, els dos amb la meitat de les seves diputades dones: 16 i 2, respectivament (*ERC en tenia 16 fins la renúncia de l'escó de Noemí Llauradó, escollida el 2 de juliol com a presidenta de la Diputació de Tarragona). El partit que en té menys és el PP amb un 25%, una dels quatre diputats electes.\n> Compara la distribució de diputades per partits avui al Parlament\nVerificat ha analitzat la informació de la web del Parlament de Catalunya. Pel cercador de diputades s’han tingut en compte tant les llistes de les dones electes a l’inici de la legislatura com les que incloïen les que s’hi van anar incorporant al llarg de la legislatura. La distribució de dones per partits s’ha separat per les sigles i diverses coalicions que han anat sorgint al llarg dels anys. Per la visualització s’ha fet servir Flourish i Datawrapper.


Aprox. 641,770 USD\nAny de construcció 1895\nSuperfície habitable 5.123,62 sqft\nSuperfície total 5.123,62 sqft\nSuperfície de la parcel·la 1,73 acres\nEngel & Völkers presenta en exclusiva aquesta bonica masia que data de l'any 1895.\nEs tracta d'una finca formada per una casa de pedra en un recinte de 1044m2 + 4.350m2 de terreny forestal.\nLa ubicació és excepcional, ja que es tracta de l'última casa del nucli antic de Castellgalí oberta a la vall format per centenars d'hectàrees de zona forestal: Viure en plena naturalesa però gaudint dels serveis del nucli urbà.\nA nivell de carrer a través de la terrassa, s'accedeix a l'ampli saló menjador amb llar de foc. A l'esquerra hi ha la cuina, també amb llar de foc, rebost i un gran bany amb dutxa. Tornant a l'entrada, al capdavant, travessant el menjador i una arcada al mur de pedra es troba una habitació doble, un lavabo de cortesia (utilitzat com cuartode aigües) i la porta d'accés al jardí.\nA la dreta del saló hi trobem les escales que ens porten a la planta superior sota teulada; aquesta es compon de:\n- Sala d'estar oberta.\n- Completa suite (vestidor i bany amb banyera) amb vistes a l'immens jardí.\n- Dues habitacions dobles amb vistes a zona forestal.\nAccedint pel lateral del jardí es troba la planta, antigament destinada a cavallerisses i avui zona polivalent destinada a multiples usos: billar, sala de jocs, celler, discoteca...\nMasia localitzada en el límit urbà del nucli antic de Castellgalí, propera al Camp de Golf "la Roqueta". Amb excepcionals vistes a la vall.\nA tan sols 50 km de Barcelona (a 5 minuts de la sortida de l'autopista C-16 Manresa-Barcelona) i a 10 minuts de Manresa (ciutat amb tots els serveis d'una gran urbs) En una zona tranquil·la i recomanada.


El TSJC condemna als sindicats de bombers - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 18 de Desembre de 2015. 14:03h.\nEl TSJC condemna als sindicats de bombers\nHauran de pagar els costos judicials per la demanda contra la Generalitat arran del decret laboral\nUna protesta contra els bombers\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha desestimat el recurs de diferents sindicats contra el decret que regulava la jornada d'horaris de treball decretada per la Generalitat. A més, els sindicats hauran de pagar els costos del processos judicial "amb el límit màxim de 500 euros".\nCCOO, UGT i CATAC van presentar un recurs davant el TSJC per considerar que l’esmentat decret incorria en "falta d'habilitació legal" així com en "menyscapte del principi de la bona fe negocial perquè l'Administració no s'ha apartat de la seva posició inicial".\nEn aquest sentit, advertien que el decret podia produir "efectes" per a tots els catalans "en haver-se suprimit el complement de major dedicació". Igualment lamentaven la "falta d'exposició pública del decret" i consideraven que "la norma no hauria de ser aplicada perquè ocasiona perjudicis al col·lectiu i a la resta de la societat". També denunciaven que suposava la "vulneració de la llei de prevenció de riscos laborals".\nLa jutge, però, ha donat la raó a la Generalitat apel·lant a les lleis de l'Estatut que "habiliten a l'Administració per aprovar el decret". "Si no s'arriba a un acord és l'Administració qui ha de decidir unilateralment", recorda. També sosté que "no és de rebut" que els sindicats acusin a la Generalitat de "falta de bona fe" per negociar, ja que ells "havien anunciat també un punt innegociable".\nEn aquest sentit s'indica que "no és cert que l'Administració no hagi acostat les seves posicions" i recorda que la Generalitat havia rebaixat les seves pretensions pel que fa a horaris. La resolució judicial també nega que el decret suposi l'eliminació de llocs de treball ni que "vagi a deixar desprotegits a municipis i comarques".\nRespecte a la denúncia sindical, que assegura que els bombers cobraran menys amb el decret, la jutgessa afirma que "estem davant de meres afirmacions que no tenen un mínim suport probatori". També critica que "la demanda fa al·legacions fàctiques gratuïtes que s'utilitza per valorar negativament la nova regulació" quan afirma que el decret perjudicarà la societat catalana.\n#5 Joana, Reus, 19/12/2015 - 12:07\nTornem-hi! El TSJC condemna ELS bombers (no pas "als" bombers). El catanyol s'imposa...\n#4 Joan, Barcelona, 19/12/2015 - 01:17\nEspadaler i el seu equip van fer una molt bona gestió, el temps els dona la raó\n#3 Cesc , Bcn, 18/12/2015 - 17:41\nI que tinguem que seguir suportant aquesta justícia Bolivariana d'en Ma....riano, Independència ja!\n#2 Pere, Terrassa, 18/12/2015 - 14:45\nL'Espadaler tenia rao. Però donen una mica tard, no ?\n#1 zenaida, Barcelona, 18/12/2015 - 14:14\nYa lo decía mi iaia: " en tiempos de revolución chiton"...\nLa verdad es q estamos en unos tiempos que tiran para atrás!!!\nLos bomberos seguro q tienen razón ...pero por desgracia no nos sirve para nada...Quien manda manda y mucho!\n#1.1 Juan Español, Sant Just, 18/12/2015 - 18:53\nVeo que cuando interesa, los jueces lo que sentencian es hacer cumplur la Ley, pero en otros casos, sin fundamento alguno, se intuye que se equivocan.\nNo se si tienen o no razón los bomberos, pero se ha de ser consecuente


La FAC estrenarà el documental ‘Ateneus: llavor de llibertat’ el 16 de setembre en un acte amb la consellera de Cultura – FAC – Federació Ateneus Catalunya\nHome / All Posts / Notícies / La FAC estrenarà el documental ‘Ateneus...\nLa FAC estrenarà el documental ‘Ateneus: llavor de llibertat’ el 16 de setembre en un acte amb la consellera de Cultura\nPublicat03/07/2019 | Categoria Notícies\nLa Federació d’Ateneus de Catalunya rebrà el proper 16 de setembre el reconeixement de la Generalitat de Catalunya, per la seva aportacio al món de la cultura i la cultura popular a través de les gairebé 180 entitats federades per tot Catalunya.\nDurant aquest acte es presentarà l’eina per mesurar l’impacte social als ateneus. L’acte estarà presidit per l’Honorable consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga i clourà amb un aperitiu i una cova de cava pels assistents.\nAteneus: Llavors de llibertat\nL’acte, que se celebrarà a la Filmoteca de Catalunya, servirà per presentar oficialment també el documental ‘Ateneus: Llavor de llibertat’; una producció de la FAC i Nosotros Films, que fa un recorregut per la història dels ateneus a través de cinc etapes ben marcades (l’inici, el creixement, la politització, la repressió i reorganització i la recuperació, la crisi i la reinvenció), amb els testimonis d’algunes persones rellevants del món ateneístic.\nEl director del documental, Sergi Sandúa, serà l’encarregat de presentar el documental, que es projectarà tot just després d’un breu parlament del president de la FAC, Pep Morella. El documental es podrà tornar a veure el 18 d’octubre de 2019 en el marc de la 2a Trobada Nacional, a Tàrrega.\nTags:\tateneus documental eina\nPublicat fa 15/07/2019\nLluís Sáiz Antón\nAssistència de dos persones a la presentació del documental: ” Ateneus: llavor de llibertat”.\nPublicat fa 22/07/2019\nVoldriem dos entrades per a la presentació del vídeo.\nPublicat fa 16/09/2019\nMaria Dolors Portús Vinyeta\nM’agradaria.assistir a l’acte\nRespon a Maria Dolors Portús Vinyeta Cancel·la les respostes


De la fortalesa buida a la casa compartida: Una experiència de treball grupal amb nens TEA en petita infància. · Gemma Sala i Garcia, Maria Álva... / Últimos artículos / Home - Desenvolupa\nHome / Últimos artículos / De la fortalesa buida a la casa compartida: Una experiència de treball grupal amb nens TEA en petita infància. · Gemma Sala i Garcia, Maria Álva...\nDe la fortalesa buida a la casa compartida: Una experiència de treball grupal amb nens TEA en petita infància (07/2017) [Nuevo]


Pandemocràcia Catalana | L'Acció\nAquesta setmana ha fet 5 anys que em van nomenar per una responsabilitat pública al Govern de la Generalitat, a l’Agència Catalana de la Joventut. Han estat uns anys d’una excepcionalitat brutals: la preparació de l’1 d’octubre, la repressió i el 155, la gestió de l’emergència dels joves migrats sols i finalment la sotragada de la pandèmia. Tot i les dificultats, defenso, però, la tesis que en sortim més enfortits que mai, democràticament i com a societat!\nEls primers 20 mesos vam estar bastint l’1-O, en un procés d’aprofundiment democràtic, constitutiu i ciutadà. Després ens van posar a la nostra consellera i amiga , la Dolors Bassa, i a part de Govern a la presó, i l’altra part es va haver d’exiliar. Mai he pogut deixar de pensar que la Dolors, ha passat fins ara aquests mil dies i nits de presó, assumint responsabilitats d’accions que vàrem fer entre totes i tots. El compromís antirepressiu és preeminent. Després ens va tocar viure els ignominiosos mesos del 155. Dur. Va ser una acció de defensa també de l’autogovern, de no deixar que ens arrabassessin els minsos espais de poder que tenim.\nI quan ja semblava que tot tornava a una certa estabilitat, amb el conseller Chakir el Homrani, l’estiu del 2018 vam haver d’encarar l’arribada de milers de joves migrats sols, crisi en la que vam implicar-nos, des de Joventut, durant el 2019 i el 2020. Al més de març, la pandèmia de la COVID19, en la que encara estem immersos. Tot això amb pressupostos prorrogats del 2017 al 2019, i ara del 2020 al 2021.\nAmb la consolidació i impuls de nous espais de la Xarxa Nacional d’Emancipació Juvenil, la col·laboració, clau en la petita recuperació de l’ocupació juvenil del 2016 al 2019, amb el SOC i la Garantia juvenil amb més de 200.000 joves inscrits; els Carnets Jove locals, més socials i de proximitat; el pla d’acció dels albergs de joventut, amb nova imatge i creixement, 3 albergs nous, de la XANASCAT, amb vocació de servei públic, transició ecològica, amb un pla d’inversions que ens ha permès, per exemple, posar geotèrmia a l’alberg de Núria a 2200m i treure les emissions de CO2 pràcticament d’arreu; la campanya “Malamente” contra els masclismes quotidians, les beques Odisseu de retorn i arrelament del jovent al món rural, el projecte Dones joves i economia social a la Mediterrània, el Fòrum Joves i Clima, l’avenç en la digitalització, menys del que voldria, de Joventut, els Plans d’actuació COVID, les de suport emocionals reconegudes per la UNESCO, les accions d’educació afectiva-sexual, i un munt d’accions, els camps de treball, el programa Vacances en Família, les colònies de l’Estiu és teu, el Premi Salvador Iborra amb l’Institu Balear de Joventut, el Clic de fotoperiodisme al Visa pour l’Image de Perpinyà, el Vídeo Art Game d’Amposta… i les polítiques que no es veuen: la primera Relació de Llocs de Treball de l’Agència Catalana de la Joventut, acords laborals de conciliació de la vida personal, nova etapa de vincle fort de la DGJ-ACJ, treball conjunt de la Secretaria d’infància Adolescència i Joventut, redacció de les fitxes del Next Generation. De dir que s’han d’empoderar els joves des de dalt, adultcentristament, a que el jovent és molt potent i els hi hem d’obrir els espais institucionals perquè en facin més, i sobretot dur-ho a la pràctica. Tot això és sols una selecció del què fem a Joventut, amb el risc que suposa destacar coses, i no ho he fet pas sol. Evidentment és mèrit compartit amb totes les treballadores i treballadors de Joventut, i de les 3 grans dones que en aquests 5 anys m’han acompanyat a la direcció de l’àrea de Joventut del Govern, la Marta Vilalta, la Norma Pujol i aquest darrer any, la Laia Girós. Ha estat una sort.\nM’he guardat de la tirallonga d’accions 3 temes importants. Les xifres són fredes, però a darrera hi ha molta vida: dels 4500 joves migrats sols que van arribar a Catalunya el 2018, 1350 van passar per albergs nostres. I els equips de Joventut vam participar en l’obertura de 43 equipaments d’emergència per diversos col·lectius afectats per la COVID, contagiats o no, gent gran, esponjant residències, persones amb discapacitat, personal sanitari i persones d’origen estranger que no podien retornar als seus països. Accions en que encara estem, òbviament, implicats. Cadascuna d’aquestes accions em trasllada moltes emocions viscudes, en situacions, deixeu-m’ho dir, molt difícils i a vegades límits, però plenes de coneixences, aprenentatges i creixement.\nEns queden alguns temes pendents: una política més metropolitana (som forts territorialment i comarcal, però menys al cinturó barceloní), més inclusiva, atenent tots els col·lectius, enfocant clarament al bé comú i la justícia climàtica, al feminsime i avançar més decididament amb la digitalització. Tot això ho tenim enfilat en un Congrés de la Joventut de Catalunya i el procés del nou Pla Nacional de Joventut que tenim apunt.\nUn punt a part, es mereix la campanya d’educació en el lleure de l’estiu del 2020. A l’abril en ple confinament dur vam decidir que el lleure educatiu de l’estiu, campaments, colònies i casals seria importantíssim, pel retrobament de nois i noies, amb la natura i els espais oberts. Ens vam posar a treballar amb Salut Pública i Protecció civil; vam elaborar 5 protocols, amb la participació de 25 entitats del sector, vam articular 3 ajudes i beques passant de 4 a 11 milions d’euros, i sobretot, vam formar 19.000 monitores, queles i caps en prevenció de Covid, vam fer una campanya de difusió; crec que també la vam encertar amb el model, impulsant la Taula de Governança del Lleure Educatiu. Vam demostrar que el jovent s’implica es pot lluitar contra la pandèmia, amb un índex de contagi quasi irrisori, i sobretot, defensant els drets de la infància i la joventut. De fet, només es pot lluitar contra la pandèmia amb tots els drets, transparència, confiança i amb un enfortiment de la democràcia, la solidaritat i la pertinença comunitària.\nÉs en els moments convulsos que emergeixen i fan fortuna paraules per explicar les noves realitats. Coronademocràcia, pandemocràcia… expressen les noves formes polítiques en el temps de pandèmia que ens ha tocat viure. Alguns diuen que torna l’estat amb força, els altres que s’obra la porta a les retallades de drets. La moneda està enlaire. Governar en temps de pandèmia, de pandemocràcia, és fer-ho des de la gestió de la incertesa. La pandèmia i crisi social de la COVID19 és una crisi de sistema, d’un capitalisme que toca vores, d’un crit a un indispensable canvi en la relació amb la natura, on aquesta no és una externalitat a nosaltres mateixos; a un necessari canvi en el model de governança global, molt clar, però també primordial transformació de les formes de governar i entendre’ns locals. De fet, com diu el Daniel Inerrarity (del que manllevo el títol de l’article): “la pandèmia és tan una crisi epidemiològica, com sobretot epistemològica, que ens porta a una altra manera de pensar el món.”\nCrec que la necessitat de gesticulació política en excés i de treball partidista hauria de ser altament castigat en la situació de Pandèmia. Això no vol dir anular la pluralitat, sinó tot el contrari. S’ha de respondre amb més democràcia. Amb cooperació a tots els nivells.\nObrint equipaments d’emergència durant el confinament, cada dia voltava amb bombers, parlavem amb Salut, ajuntaments, Creu Roja, Metges sense fronteres, el CECAT… Tot és millorable, evidentment, però el model de comissions plurals, com el PROCICAT, i altres generats durat la pandèmia, són bons camins.\nLa tasca és complexa en el sentit literal. Cal posar d’acord punts de vista diferents: gent de la sanitat, l’educació, l’economia, empreses, sindicats, la cultura… i dins de cada un d’aquests col·lectius no hi ha un sol punt de vista. Tot es pot millorar. També la comunicació i la recerca de la complicitat i implicació de tothom. Defenso aferrissadament que la ciutadania és intel·ligent, la saviesa popular.\nDurant la crisi del 2008 vam aprendre economia, en el judici del “procés”, dret i ara epidemiologia. Cal tenir més espais de cocreació amb la gent. Les experiències del lleure de l’estiu són clares, els i les joves que han preparat les activitats bé, han sigut la clau de l’èxit, i la infància un gran exemple, plens de consciència del moment. Els infants ens han ensenyat com s’havia de fer! Prou adultisme, i monopoli del coneixement. Vivim en el moment de màxima informació, coneixement i poders dispersos. I necessitem formes de governar que hi responguin.\nAlguns fan mofa de que el filòsof eslovè Slovaj Zizek digui que amb la resposta a la pandèmia, retorna el comunisme. Sempre he pensat que Zizek cal llegir-lo com a metàfores perennes. Vol dir que en la lluita ancestral entre el mercat i l’estat, més crua que mai des de l’onada conservadora i neoliberal iniciada als anys 80, els que defensem l’estat i la importància d’allò públic i comú anàvem perdent de bastant, i ara amb la pandèmia, s’ha reequilibrat una miqueta. De fet, després de cada gran crisis hi ha un moment de consens keynesià, excepte el 2010, que es va apostar per l’austeritat. Sortosament aquest cop sembla que no serà així.\nAra estem en el moment clau de veure si realment la intel·ligència de la Democràcia és capaç de respondre al reptes locals i globals del segle XXI. I la demos, som nosaltres, tothom. Som actors, som actrius. En clau global i en clau local. Ens cal més democràcia. Més pandemocràcia catalana.\n← Esquerra Republicana reivindica l’avenç de l’independentisme i l’esquerra a Terrassa\nEsquerra presenta acord per la llibertat de Pablo Hasél i la llibertat d’expressió →