Obrador Edèndum: de juny 2011\nPrimera traducció al català de la 'Disputa entre la fe i I'enteniment'\nLa Disputatio fidel et intellectus, obra escrita per Ramon Llull a la catalana Montpeller de I'any 1303, s'ha incorporat a la col·lecció "Traducció de l'obra Llatina de Ramon Llull", coeditada entre Brepol’s Publishers de Bélgica, Obrador Edèndum de Santa Coloma de Queralt i la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona, amb el títol Disputa entre la fe i I'enteniment. L'edició i traducció és de Josep Batalla i Alexander Fidora. A l'estudi introductori, els dos filolegs recorden les dificultats que la relació lul·liana entre la fe i la raó, present a molts llibres seus, va tenir amb la Inquisició.\nLa Disputa és un dialeg literari entre dues figures al·legoriques, la Fe, sempre cautelosa i circumspecta, i el seu germà l'Enteniment, molt més adelerat i agosarat. Tots dos, amb arguments i contraarguments, debaten si els articles bàsics de la fe cristiana, com la Trinitat, I'encarnació, la creació a partir del no-res i la resurrecció dels cossos són demostrables per raons innegables. La resposta de Llull és afirmativa: la raó, entesa com a principi dinàmic, pot arribar a un coneixement estructural de la fe, que fins i tot abasta els seus misteris més pregons.\nLlull vol adequar les demostracions artístiques a Ia teologia, als misteris de la fe. Tota la seva obra filosòfico-teològica és un diàleg constant entre la fe i la raó, és a dir, "la convicció que la fe i la raó no són formes de coneixement estancades, ans es troben intrínsecament relacionades", escriuen Batalla i Fidora. Per a Llull, no hi ha, afegeixen, enteniment sense fe, pero alhora és I'enteniment que sosté la fe en tot moment, com I'aigua sosté I'oli.\nNicolau Eimeric, inquisidor general de la Corona d'Aragó, va iniciar una campanya antilul·lista i a partir del 1372 va perseguir els lul·listes, acusats d'heterodoxia en l'ús de la raó. La campanya va fructificar en butlles papals, amb la condemna de vint lIibres de Llull i la declaració d'herètiques de 200 tesis lul·lianes. El 1386, un altre inquisidor, Bernat Ermengol, va presidir, a petició de la cúria romana, una comissió de teòlegs que examina i recusa algunes de les acusacions d'Eimeric, basant-se, entre més textos de Llull, en fragments de la Disputa entre la fe i l'enteniment. Pero el cop d'Eimeric havia estat molt dur per als lul·listes medievals i per als segles posteriors. El debat sobre l'ortodoxia resulta nefast per al lul·lisme, més pel descrèdit que no per les condemnes. Al contrari, el caracter excèntric del pensament de Llull amb relació a la lògica aristotèlica fou ben acollida pels cercles renaixentistes proclius a les doctrines esotèriques, especialment l'alquímia i la càbala cristiana. Josep Batalla i Alexander Fidora recorden que Llull es presenta com un laic sense formació escolàstica, sense formació universitària, i que els seus escrits s'acosten, s'avancen, fet i fet, al gènere assagístic i la literatura d'idees. Tampoc no es pot parlar en el seu cas d'escolàstica popular, o deixatada, perquè era una cosa diferent. Lull se sentia lliure d'exemplificar poèticament les seves idees, i pensà i escriví sempre amb la llibertat d'un laic, consideren els editors de I'obra.\nEl Temps, 24 de maig del 2011\nPublicat per Jacme a 12:21 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: llull\nel web d'Obrador Edèndum\nalexander fidora alfred rényi argan aristòtil art auguste rodin biografia caràcters carles riba cassirer catala cirici croada curie dietari duns scott eduard vilella einstein enraonaments escolastics filosofia flasch giraut de bornelh guillem d'occam guillem vicent ferrer guittone d'arezzo hardy hebreu hegel il·lustració jesús massip joan curbet joan vizcarra joliot-curie josep batalla josep domingo kant l'hora del lector la bruyère lluis foix llull lola badia maquiavel marcel ortín màrius torres matemàtica mauro zonta milton montaigne neumann pere tomàs pestre punt nodal raül garrigasait ricard cor de lleó rilke rosa leveroni salvador espriu sanromà sant agustí segimon serrallonga sellés societat stes tanka teofrast tomistes traducció trobadors vicent ferrer xavier antich\nPrimera traducció al català de la 'Disputa entre l...\nPl. de la Llibertat 5\nTelèfon: 977 881 398\nNordest Llibres, SL\nAlemanya, 19. 17600 Figueres\nTel. (+34) 972 67 23 54\nEstat espanyol i l'estranger:\nMuñoz Seca, 6. 50005 Saragossa\nTel.(+34) 976 35 32 26\nla gloria di colui\nel joanet de queralt


ENTRENAMENTS GRUP - TERRASSA :: Veure tema - 13 setembre '08 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\n13 setembre '08 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\nPublicat: Dv Set 12, 2008 6:29 am Assumpte: 13 setembre '08 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\nSi és dissabte i son les 08:00, ens agradarà veure't. Anima't, si vols, pots.\nPublicat: Dv Set 12, 2008 4:59 pm Assumpte: Re: 13 setembre '08 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:0\nHola,me vuelvo a incorporar a los entrenamientos de\nMOSSEN HOMS después de varias semanas de faltar.\nFins demà i moltes gracies.\nPublicat: Dl Set 15, 2008 9:36 am Assumpte:\nForça amics fem trobada per entrenar plegats una hora. La idea era anar\nfins a la benzinera al costat del bosc de Can Deu, que donat el dia tan\nbonic que teníem, podia sortir una bon perspectiva de la muntanya al\nNous mossenaires, vinguts de la ma dels nostres clàssics. En aquest cas\nen Carles ens regala amb la presència de l'Ignasi, que aguanta l'entrenament de forma fantàstica, i que es promet a si mateix reposar la propera setmana. Penso que anava prou bé i sense semblar que li costés el rodatge.\nNo massa canvis i recorregut molt bonic. Fen la clàssica baixada pel camí atapeït d'arbres fins el quatre camins on continuem el descens fins a Sabadell on fem la fotografia de grup.\nPugem per dins el bosc fins a Sant Julià on tornem a fer una reposedeta i ara quatre traguets d'aigua per hidratar-nos. Al poc la nova mossenaire, filla de de'n Lluís. Tots dos fent un entrenament per aquests entorns i segur que omplint, en Lluís, de consells atlètics a la seva filla, (que en aquests moments no recordo si se el nom).\nCom a mossenaire de la setmana, l'amic Fran Roura, que portava un mes aturat per una lesió, i que tot sovint fa cap per terres mossenaries Encara recordo l'entrenament que varem fer plegats de cara la marató de Barcelona. He vist que també publica els seus pensaments en un blog per si voleu tenir-ho present:\nEn definitiva, que dir d'una matinal bonica i molta gent en forma, i altre amb clar millora. Per molts anys.\nEn Joan sota l'atenta mirada de'n Fran\nQuina bona colla, amb el Pedro en primer terme, que enguany ha\ncomençat la temporada en un estat de forma impresionant. Només cal\nmirar com va córrer a Matadepera\nEn Jordi, el bon massatgista que fa més temps que mosseneja.\nA punt d'enfilar el bosc de Can Deu i el Casi com sempre fantàstic\nEn Lluis i la seva filla. Una nova mossenaire tot riallera; ja m'explicaràs l'acudit, va...\nPer cert que a l'endema vam fer una entrenament de Monistrol-Montserrat molt aconsellable.\nEditat per darrera vegada per Pep Moliner el Dv Set 20, 2019 7:42 pm, editat 2 cops en total\nPublicat: Dc Set 17, 2008 11:41 am Assumpte:\nMolt xules les fotos!! Aquest cap de setmana que hi ha matagalls espero que també hi haurà convocatòria a cal Mossèn, o no? O tots anireu al Montseny i em deixareu palplantat.


LES GRANS ACTRIUS CATALANES. TEATRO DEL BUENO\n28 de gener de 2016 / 0 Comentaris\n“Sí, ha hecho teatro. Catalunya es un país de cultura y sabéis lo que es teatro . Es teatro del bueno” Jose Mourinho. Aquesta irònica frase del famós entrenador portuguès, sense voler-ho, respon a una realitat de la que afortunadament podem gaudir dia a dia, la gran qualitat de les actrius catalanes. Des de Margarida Xirgu fins a Emma Vilarasau, els nostres teatres han estat plens de grans papers femenins. A principis del segle passat el teatre va viure a Catalunya un moment esplendorós on les dones, amb un protagonisme creixent a la societat, van marcar un abans i després en la historia del teatre passant de ser simples maniquins/figurants…\nLA NENA REBEL S’HA FET GRAN\n13 de gener de 2016 / 0 Comentaris\nDoncs sí, la noia rebel s’ha fet gran, aquella noia morena, d’ulls foscos i serrell abertzale, s’ha fet… Ai, no… que no estic parlant de l’Anna Gabriel, que aquest post és pel bloc del concurs de relats, no per l’article del Món.cat. Aiii perdoneu, que estic una mica embolicada tant entrar i sortir de palau. En realitat jo, de qui vull parlar, és de la Pippi Långstrump (l’altre d’abans era broma. Eppp! per fer amics… que estem tots molt sensibles). Doncs la nostra Pippi, la de les trenes vermelles, tot just l’any passat va complir 70 anys amb una gran celebració nacional a Suècia. Us recordeu de la Pippi Calcesllargues?…


Roben aparells de diagnosi i material informàtic de l'Hospital Sant Joan de Reus - Revista Cambrils\nEls Mossos d'Esquadra investiguen els fets i el centre treballa per reposar la maquinària i reprogramar les proves\nPublicat el Dimarts, 18 de gener de 2022 10:06h\nImatge d'arxiu de l'accés principal a l'Hospital Sant Joan de Reus | Cedida\nEls Mossos d'Esquadra investiguen el robatori d'aparells del gabinet de proves complementàries de l'Hospital Sant Joan de Reus. Els fets s'haurien comès aquest passat diumenge 16 de gener i els lladres es van endur maquinària per fer endoscòpies o colonoscòpies, així com material informàtic. El centre està encara avaluant el valor de tots els objectes sostrets i aleshores es presentarà una denúncia als Mossos. Segons han explicat fonts de l'hospital es treballa per reposar els aparells el més aviat possible. La sostracció ha fet que s'hagin hagut de suspendre algunes proves de diagnosi que hi havia previstes i s'estan reprogramant. Segons ha pogut saber l'ACN, les càmeres de videovigilància haurien enregistrat els fets.


Home Species list Chordata Sphyraena sphyraena\nSphyraena sphyraena (Linnaeus, 1758)\nAnimalia (Kingdom) > Chordata (Phylum) > Vertebrata (Subphylum) > Gnathostomata (Superclass) > Pisces (Superclass-2) > Actinopterygii (Class) > Perciformes (Order) > Sphyraenoidei (Suborder) > Sphyraenidae (Family)\nEsox spet Haüy, 1787\nEsox sphyraena Linnaeus, 1758\nSphyraena bocagei Osório, 1891\nSphyraena spet (Lacepède, 1803)\nSphyraena sphyraena bocagei Osório, 1891\nSphyraena vulgaris Cuvier, 1829\nSmith-Vaniz, W.F. & Herrera, J. 2015. Sphyraena sphyraena. The IUCN Red List of Threatened Species 2015: e.T198565A45873864.


4° 24′ 00″ N, 114° 34′ 00″ E / 4.4°N,114.56667°E / 4.4; 114.56667Coord.: 4° 24′ 00″ N, 114° 34′ 00″ E / 4.4°N,114.56667°E / 4.4; 114.56667\nBukit Pagon (1.850 m)\nestat unitari, estat islàmic i monarquia absoluta\nConsell Legislatiu de Brunei\n993, 991 i 995\nBrunei és un estat asiàtic situat al nord de l'illa de Borneo que està envoltat pel territori malaisi de Sarawak excepte a la part nord, que toca al mar de la Xina Meridional. El país està separat en dues parts per la ciutat de Limbang, que pertany a Malàisia.\nVa ser un protectorat britànic des de 1888 fins a 1984, any que va obtenir la plena independència. La forma de govern és el soldanat. El soldà de Brunei, Hassanal Bolkiah, és considerat un dels homes més rics del món. El país forma part de la Commonwealth i la religió oficial n'és l'islam.\n1.2 Hidrografia i costa\n2.1 Relacions internacionals\n2.2 Símbols nacionals\n5.1 Prohibició de l'alcohol\nLes dues parts de Brunei, a l'illa de Borneo\nBrunei consta de dues parts no connectades amb una àrea total de 5.766 quilòmetres quadrats. Un 97% de la població viu a la part més occidental, mentre que només unes 10.000 persones viuen a la part oriental de muntanya (el districte de Temburong). La població total de Brunei és d'aproximadament 400.000 persones (2010) dels quals vora 130.000 viuen a la capital, Bandar Seri Begawan.\nAltres ciutats importants són la ciutat portuària de Muara, Seria, que produeix petroli, i la seva ciutat veïna, Kuala Belait.\nEl seu relleu no és gaire important. El pic més alt del país, la muntanya Bukit pagon de 1.850 m, se situa a l'est a l'extrem sud del districte de Temburong.\nLa part oest del país, la més extensa, és encara menys muntanyosa i no hi destaquen més que uns quants monts, sobretot a la frontera amb Malàisia.\nHidrografia i costa[modifica]\nEls rius són curts, ja que gairebé tots neixen al país i es dirigeixen al nord desembocant al Mar de la Xina Meridional. El riu més important és el riu Belait a la part oest.\nLa costa és plana, pantanosa i regular llevat a la badia de Brunei.\nUna part dels diners de l'explotació de petroli es fan servir per a protegir la selva, que cobreix prop d'un terç del país. Brunei té una important fauna salvatge una part de la qual està en perill d'extinció.\nBrunei protegeix prop del 20% del seu territori amb el parc d'Ulu Temburong.\nEl clima és tropical. La temperatura mitjana és de 26,7 °C amb poques variacions durant l'any.\nBrunei Darussalam té un clima equatorial, plujós i càlid. La temperatura anual mitja és de 27,1 °C i varia poc durant tot l'any; entre abril i maig és de 27,7 °C i entre octubre i desembre de 26.8 °C. El país no té estació seca, però les pluges són més intenses en l'època dels monsóns.\nMitja de les màximes (°C)\nMitja de les mínimes (°C)\nPluges de mitja (mm)\nEl sultà de Brunei, que ha estat de la mateixa dinastia d'ençà del segle xiv, és el cap de l'Estat, que s'organitza en una monarquia absoluta. El sultà Muda Hassanal Bolkiak està assistit per un Consell privat, un Consell de Ministres i un Consell legislatiu de vint membres.\nMapa dels districtes de Brunei.\nEls partits polítics són petits i sense cap paper en la política del país, ja que és un dels pocs països que no celebra cap mena d'eleccions. El país forma part de l'ONU i de l'ASEAN.\nBrunei és un dels pocs països del món que encara no reconeix el sufragi femení.\nEn l'actualitat, el monarca té una fortuna d'uns 20.000 milions de dòlars, una de les riqueses personals més grans del món. Entre el seu patrimoni, hi ha un palau de més de 1.500 habitacions i una col·lecció de més de cinc mil vehicles de luxe, entre ells cinc-cents Rolls-Royce, marca de la qual la seva família compra almenys la meitat de la producció total anual.\nBrunei està dividit en quatre districtes, dits daerah:\nBrunei, tradicionalment relacionat amb el Regne Unit, va esdevenir el 9é membre de la Commonwealth immediatament el dia de la seua independència l'´1 de gener de 1984. Entre les primeres iniciatives per a millorar les seues relacions en la regió, va entrar en l'ASEAN el 7 de gener de 1984 esdevenint-ne el sisé membre. Més tard va entrar en l'Assemblea General de Nacions Unides i va passar a ser-ne membre de ple dret el 21 de setembre de 1984 per a assolir el reconeixement de la comunitat internacional de la seua sobirania i independència. Com a país islàmic, Brunei va esdevenir membre de ple dret de l'Organització de la Conferència Islàmica en gener del 1984 durant la quarta conferència islàmica que va tenir lloc al Marroc.\nBandera de Brunei.\nLa bandera de Brunei va ser adoptada el 29 setembre 1959 quan el territori era un protectorat britànic. Quan Brunei va obtenir la seva independència definitiva, l'1 de gener de 1984 va ser adoptada com bandera oficial. Està composta per l'escut de Brunei al centre sobre un camp groc tallat per dos paral·lelograms disposats com a franges diagonals de color blanc i negre.\nEscut de Brunei.\nL'escut de Brunei està compost per una lluna creixent que simbolitza l'islam al costat d'un para-sol reial (anomenat Payung Ubor-Ubor) que representa la monarquia. Els suports de l'escut són dos guants i per sota un llistó en àrab en què hi ha escrit "Brunei, pàtria de la pau". Originalment adoptat el 1932, l'escut de Brunei va ser aprovat el 29 d'agost de 1959.\nArticle principal: Economia de Brunei\nDurant del segle xx, Brunei va experimentar un fort desenvolupament econòmic. El creixement econòmic del país entre el 1999 i el 2008 va ser de mitja d'un 56%, pel que Brunei ha esdevingut un país industrialitzat. Té el tercer IDH més alt entre els països del sud-est asiàtic, per darrere de Singapur i Hong Kong, i es considera un país desenvolupat.\nL'economia de Brunei és resultat de la regulació governamental, ajudes socials, l'esperit emprenedor local i estranger i les tradicions dels pobles. La producció de petroli i gas natural constitueixen prop de la meitat del seu PIB i el 90% de les exportacions. La renda per capita -53.100 dòlars el 2008- és la més gran d'Àsia i està molt per sobre de la majoria de les economies del tercer món.\nEl govern subministra tota assistència mèdica i educació fins a la universitat, i dona subsidis a l'arròs i a l'habitatge. Els polítics de Brunei temen que la integració, cada vegada més forta, en l'economia mundial puga esdevenir un problema per a la cohesió social, malgrat que el país va guanyar pes internacionalment al presidir el forum de l'APEC (Cooperació Econòmica de l'Àsia-Pacífic) de l'any 2000. En el futur, els reptes del país són millorar la força de treball, reduir l'atur, reforçar els sectors turístic i bancari, i, en general, diversificar la base de la seua economia. L'aerolínia nacional, Royal Brunei, està intentant fer de Brunei un punt d'enllaç per als viatges internacionals entre Europa i Austràlia i Nova Zelanda, i també té vols regulars a diferents destinacions en Àsia.\nArticle principal: Demografia de Brunei\nEvolució demogràfica de Brunei.\nEl 2007, Brunei tenia 374.500 habitants. El 67% té origen malai, el 15% xinés, el 6% són indígenes i la resta, el 12%, provenen d'altres ètnies. L'esperança de vida és de 75 anys i el 93,9% de la població està alfabetitzada. La tasa de natalitat en el 2008 era de 18,39 naixements per cada 1000 habitants.\nL'Islam n'és la religió oficial i el sultà és el cap de la religió al país. El 67% de la població és musulmana i la resta de religions tenen una presència minoritària: budisme 13% (principalment la població d'origen xinés) i cristianisme 11%. Hi ha un 7% de la població que es declara no practicant, encara que alguns acullen ritus amb elements del budisme, del taoisme o del confucianisme. Les religions indígenes són seguides per un 2% de la població.\nLa llengua oficial és el malai des de la signatura de la constitució el 29 de setembre del 1959. llengua mare de dos terços de la població, encara que aquest dialecte està molt allunyat i és gairebé inintel·ligible amb el malai estàndard. Una important minoria parla el xinès i l'anglès està estès de manera considerable com a llengua de negocis i de treball, a més de ser la llengua vehicular en l'aprenentatge secundari i terciari. La llengua indígena més important és l'iban, que té uns 20.000 parlants a Brunei i uns 400.000 en total, ja que també es parla a algunes zones de Borneo que pertanyen a Malàisia i a Indonèsia.\nLa cultura de Brunei és similar a la de la Península de Malacca, el que reflecteix la seua ètnia, però és més conservadora i islamitzada. També rep influències de l'hinduisme.\nProhibició de l'alcohol[modifica]\nCom a país que accepta la xaria, la venda i consum públic d'alcohol està prohibida. Els estrangers i els no musulmans poden entrar al país amb 12 llaunes de cervesa i dues ampolles de qualsevol altra beguda alcohòlica, sense importar-ne el percentatge d'alcohol. Aquest límit s'aplicava a cada entrada al país fins al 2007, quan es va canviar a cada 48 hores. Després de la prohibició a principis dels anys noranta, la majoria de pubs i bars van haver de tancar.\nEl poder del Soldanat de Brunei va arribar al seu apogeu entre el segle xiv i el segle xvi. Es pensa que la sobirania del soldanat es va estendre per les regions costaneres del que hui són les regions de Sarawak i Sabah, l'arxipèlag de Sulu, i les illes properes l'extrem nord-oest de Borneo.\nLa influència europea va anar afeblint a poc a poc aquest poder regional i, més tard, va haver una breu guerra amb Espanya, en què la capital de Brunei va ser ocupada. Finalment, el soldanat va guanyar la guerra, però va perdre territoris en favor d'Espanya.\nEl declivi de l'imperi de Brunei va culminar en el segle xix, quan Brunei va perdre gran part del seu territori en favor dels Rajah blancs de Sarawak. El resultat va ser que Brunei va ser reduït al territori que ocupa hui, separat en dues parts. Brunei va ser ocupat pel Japó des del 1941 fins al 1945, durant la Segona Guerra Mundial, i va ser un protectorat britànic des de 1888 fins al 1984.\nHi va haver una petita revolta contra la monarquia durant la dècada dels 1960, que va ser controlada amb l'ajut del Regne Unit. Aquest esdeveniment es va conèixer com la Revolta de Brunei i va ser parcialment responsable del fracàs de crear la Federació de Borneo del Nord. La revolta va afectar en part la decisió de Brunei d'intentar accedir a la Federació de Malàisia.\nLínia successòria al tron de Brunei\n↑ www.bruneiweather.com.bn Arxivat 2020-04-06 a Wayback Machine. [Consulta:20 juny 2010] (anglès)\n↑ Brunei Sultan Haji Hassanal Bolkiah Mu'izzaddin Waddaulah Handbook (en anglès). Int'l Business Publications, 2007, p.46. ISBN 1433004445. Arxivat 2013-05-24 a Wayback Machine.\n↑ «MOFAT, Commonwealth». Ministry of Foreign Affairs and Trade of Brunei Darussalam, 30 març del 2010. Arxivat de l'original el 2010-01-28. [Consulta: 20 agost 2010]. (anglès)\n↑ «Background Note:Brunei Darussalam/Profile:/Foreign Relations». United States State Department. [Consulta: 6 març 2007]. (anglès)\n↑ «MOFAT, UN». Ministry of Foreign Affairs and Trade of Brunei Darussalam, 30-03-2010. Arxivat de l'original el 2008-02-18. [Consulta: 20 agost 2010]. (anglès)\n↑ «MOFAT, OIC». Ministry of Foreign Affairs and Trade of Brunei Darussalam, 30-03-2010. Arxivat de l'original el 2008-06-18. [Consulta: 20 agost 2010]. (anglès)\n↑ 7,0 7,1 7,2 [enllaç sense format] https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/bx.html#Econ CIA The World Factbook\n↑ «Brunéi Tasa de natalidad - Población» (en castellà). [Consulta: 25 desembre 2017].\n↑ Language and Literature Bureau Brief History Arxivat 2007-05-02 a Wayback Machine. - retrieved 20-04-2007\n↑ «Brunei Tourism Website (Government appointed)». Arxivat de l'original el 2008-07-10. [Consulta: 20 agost 2010].\nGovern de Brunei (anglès) (malai)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Brunei&oldid=28285486»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 set 2021 a les 15:18.


Lectura de la Paraula de DéuAl·leluia, al·leluia, al·leluiaVosaltres sou llinatge escollit,sacerdoci reial, nació santa,poble que Déu s’ha reservatper a proclamar les seves meravelles.Al·leluia, al·leluia, al·leluiaJeremies 12,1-6 Sé que ets just, Senyor: jo no puc discutir amb tu. Però et vull exposar les meves raons. Per què prosperen els malvats? Tots els traïdors viuen tranquils! Els has plantat i arrelen, creixen i donen fruit. Tu ets a prop dels seus llavis però lluny del seu cor. Senyor, tu em coneixes i em veus, has comprovat que el meu cor és amb tu. Reserva els malvats, com anyells, per a l'escorxador, separa'ls per al dia de la matança! Fins quan la terra ha de portar dol i s'ha de marcir tota l'herba del camp? Bèsties i ocells n'han desaparegut per la maldat dels qui hi habiten. Ells diuen: «Aquest no veu cap on anem!» «Si ja et canses de córrer amb els soldats d'infanteria, com podràs competir amb la cavalleria? Si només et sents segur en un país tranquil, què faries en el bosc frondós del Jordà? És cert, fins i tot els teus germans i la teva pròpia família t'han traït i convoquen gent a la teva esquena. No te'n fiïs, encara que et parlin amablement.» Al·leluia, al·leluia, al·leluiaVosaltres sereu sants, perquè jo sóc sant, diu el Senyor.Al·leluia, al·leluia, al·leluiaMoltes vegades en la Bíblia trobem la pregunta sobre el perquè del benestar dels qui fan el mal, mentre la situació dels qui fan el bé sovint és ben dramàtica. El llibre de Job planteja la gran pregunta del sofriment del just, que sembla convertir-se en un acte d’acusació a Déu. I en el llibre de la Saviesa els impius diuen: «Som-hi, doncs! Aprofitem-nos dels béns que tenim» (2,6), mentre que els justos semblen patir inútilment. La pregunta sobre la causa de la presència del mal en el món, tot i tenir trets de protesta, és en realitat i sobretot, un crit d’ajuda i una súplica perquè el Senyor intervingui i no permeti que el mal prevalgui sobre el bé. Déu no menysprea i no refusa les peticions de l’home de fe, encara que expressin incertesa o dubte, o fins i tot semblin una acusació com les paraules de Job. En un món sovint injust i violent, on els pobres i els febles són aixafats pel benestar dels rics, els creients apellen a la justícia misericordiosa de Déu. Ell coneix el cor dels homes i dels pobres que es dirigeixen a ell, i atendrà les seves súpliques. De fet, «l’home no dura en els honors, s’assembla al bestiar, de qui no es parla més» (Sl 49,13). Certament l’home en la prosperitat no dura, la seva vida s’asseca i el seu esperit s’empobreix. En la prosperitat sovint perdem la veritable dimensió dels altres, oblidem la pobresa i la injustícia del món. També nosaltres ens unim a les primeres paraules del profeta: «Sé que ets just, Senyor: jo no puc discutir amb tu. Però et vull exposar les meves raons. Per què prosperen els malvats?» No tinguem por de plantejar a Déu una pregunta sobre la justícia, perquè això ens fa conscients del mal que hi ha al món i ens ajuda a sortir de la indiferència, que com a cristians no ens podem permetre. En la pregària trobem la justa consciència de la injustícia i també l’inici d’una resposta, la d’un Déu que escolta i no s’oblida de la injustícia, de la mateixa manera que no es va oblidar del seu poble a Egipte.