CDR Barça, tot el camp un clam per la República! - Fòrums - Racó Català\nCDR Barça, tot el camp un clam per la República!\nFoc de Fènix1.668 8 939 934\n09.02.2018 20.29 h \nIniciativa Independentista i Culer que cal que creixi.\nVal a dir que per temes personals fa temps que estic molt desconectat de futbol, però soc dels que creu que la gent que n'esta nés pendent, ha de tenir-ho clar, l'estadi es un camp de lluita més pel nostre alliberament nacional. Si ets república i vas al camp nou, lluita allà també i no només cridant.\nL'actitud dels comanys/es del CDR del Barça transmeten una essencia vigorosa, guerrera, que crec que és la que cal que anem tenint el conjunt de l'independentisme si es que volem guanyar. Per vencer em de ser respectats i no anar amb un lliri a la mà. L\nEspero que la iniciativa segueixi en marxa i augmenti i sobretot que els que enarborin les banderes ben alt i facin respectar el nom del Barça i Catalunya amb contundència.\nforaviler1.471 12 997 1.508\n09.02.2018 20.48 h \nEspero que fàcin una gran feina en la pròxima final de la copa del borbó\n▴#9741250  0  0\n09.02.2018 21.24 h \nOn s'ha vist això de xiular al rei?!?! Apreneu de França, des de 1793 que no es xiula al rei!\n▴#9741273  1  0\ncristinon25.142 9 44 1.311\n10.02.2018 05.02 h \ndoncs em sembla que quan es jugui la final la xiulada al rei será i hauria de ser HISTÒRICA\n▴#9741315  0  0\n10.02.2018 08.14 h \nEm sembla que no li has captat el missatge.\n▴#9741479  1  0\nGínjol16.036 3 113 6.238\n10.02.2018 05.23 h \nJustament mataren el rei que no tocava: Lluís XVI i Maria-Antonieta (néta de l'Arxiduc Carles d'Austria idolatrat pels catalans) foren èticament molt millors que els tres Lluïsos anteriors (XIII, XIV i XV), que van ser dèspotes i corruptes, mentre que aquests eren prou justos i tolerants, si llevem les excessives despeses en luxes en una economia decadent que finalment dugué a la Revolució.\n10.02.2018 07.47 h \nSisi, un orgull de rei. Au va troll.\n▴#9741491  1  0\nAufrany4.373 3 489 4.199\n10.02.2018 11.36 h \n10.02.2018 05.01 h \n▴#9741273  0  0\nEstatpropi 162.483 11 1 26.252\n10.02.2018 14.38 h \ncatalàamallorca40.519 7 14 16.415\n09.02.2018 20.52 h \nC U L E R\nEn català s'escriu amb "r" final, collons!\n▴#9741250  1  0\n09.02.2018 21.35 h \nJo tampoc faria un gra massa d'això, també diem fideuà quan sabem que en català és fideuada. Cada dialecte del català es menja les lletres finals que li roten.\n▴#9741275  0  0\n09.02.2018 21.42 h \nUna cosa és menjar-te les erres finals al parlar i una altra a l'escriure. Sobretot quan s'escriu així perquè és com ho fan en foraster.\n▴#9741318  1  0\n09.02.2018 21.55 h \nNo tinc jo clar que s'escriga així perquè ho fan en foraster. Les normes del català es fan oficials el 1913, 14 anys després de la fundació del Barça, amb la qual cosa és probable que en català prefabrià s'escrivira com es pronunciava. Segur que hi ha premsa en català de l'època on apareix així.\n▴#9741321  0  0\nEPS60.693 13 8 9.479\n09.02.2018 21.11 h \nCDR del Barça. Justament on no es necessita això del CDR, és al Barça.\n09.02.2018 21.25 h \n▴#9741302  0  0\n09.02.2018 21.58 h \nDesprés de les declaracions del Nobita jo crec que es més necessari que mai\n▴#9741302  2  0\nTord3.640 3 564 2.892\n09.02.2018 22.07 h \nNo, que va, per aixó tenen els sis punts de la vergonya...\n10.02.2018 05.03 h \nAviVicenç15.171 5 128 1.886\n09.02.2018 21.34 h \nUn 70 per 100 dels culers que conec son unionistes, per molts d'ells ser culer es la manera de justificar la seva postiza catalanitat\n09.02.2018 21.44 h \nUn 99% dels culers que conec són independentistes, per molts d'ells ser culer és la manera de mostrar la seva catalanitat.\n▴#9741319  4  0\n09.02.2018 22.00 h \nProporcionalment amb les sevas mases socials seguidora tenim en compte que la del Barça la proporció entre seguidor i soci es de 50 a 1 o potser molt més i 2 a 1 en el cas del Espanyol de Cornella i d'aquets un 40 % en realitat son veritables madridistes podria asegurar que proporcionalment hi ha mes independentistes entre els seguidors del Espanyol que en el cas del Barca\nRepeteixo estic parlant de proporcions de seguidors no de socis ni quantitats\n▴#9741323  0  0\nmaori14.252 3 141 6.845\n09.02.2018 22.02 h \nAixò a Tarragona?\n09.02.2018 22.09 h \nEn realitat volia escriure "99% dels independentistes que conec són culers", m'he embullat.\n▴#9741345  0  0\n09.02.2018 23.03 h \nNomés un 1% són nastiquers, o aquests són també culers? Perquè sempre els he considerat uns "germans" dels pericos.\nPS: curiós, no havia sentit mai el mot "embullar" d'un català. De gent cubana sí, però amb un significat diferent, quelcom així com "atrevir-se a fer el pas cap endavant".\n▴#9741355  0  0\n10.02.2018 07.43 h \nEls nastiquers que conec són tots indepes diria. Dubto d'un però la resta ho són segur. Fins i tot conec quatre pericos independentistes! També algun mallorquinista i balearico. Tot i així la immensa majoria són culers.\nA Mallorca és comú, en el sentit de fer-se un embolic.\n▴#9741394  0  0\n10.02.2018 13.55 h \nDoncs per ser Tarragona està de ptm, jo a l'AMB m'he trobat amb molts culers unionistes\n▴#9741510  0  0\n10.02.2018 19.32 h \nParlo d'independentistes en general, no de Tarragona en concret. En aquesta ciutat he conegut uns quants culers i merengues unionistes també.\n▴#9741660  0  0\n10.02.2018 14.39 h \nNi cas a aquest republicà espanyol.\n09.02.2018 21.59 h \nDoncs aquest percentatge no es correspon gaire amb el que es pot veure i sentir al Camp Nou\n▴#9741319  2  0\n09.02.2018 22.06 h \nels que van al Camp Nou son una infima part amb relació amb la masa seguidora del Barca. De la mateixa manera que pasa el mateig amb el cas del Madrid\n▴#9741342  0  0\n10.02.2018 05.04 h \n▴#9741319  1  0\nanseso20.910 8 69 3.816\n10.02.2018 19.37 h \n▴#9741481  0  0\nUn 70 per 100 dels culers que conec son unionistes\nLlavors son dels teus.\n▴#9741319  0  0\nJaume_I15.256 10 126 7.578\n10.02.2018 15.52 h \nNo ho veus que Laberta es un troll de collons\n▴#9741707  1  0\nFoll 77.485 12 3 40.289\n10.02.2018 01.56 h \nEls CDR ho han entès.\nPots escollir ser l'admiració del món fent resistència pacífica o pots plantar cara i tenir una oportunitat de guanyar. Les dues coses no.\nEls casos en el món que ho han aconseguit pacíficament tenien alguna conjuntura / ajuda exterior.\nEls catalans només aconseguirem la independència el dia que hi hagi cert malestar (una crisi?) i es combini amb l'abús de l'Estat Espanyol i esclati la violència als carrers.\n▴#9741250  4  0\n10.02.2018 05.05 h \nestas segurissim que será així?\n▴#9741461  0  0\n10.02.2018 16.12 h \nSí, però m'agradaria afegir que la resistència pacífica i tot això és útil per guanyar el suport social, que sense aquesta base no pots accedir a la resta. Però en algun punt l'Estat Espanyol haurà de perdre el control del territori si volem aconseguir un Estat.\n▴#9741482  1  0\n11.02.2018 04.20 h \n▴#9741777  0  0\n10.02.2018 12.11 h \nD'acord, que enarborin ben enlaire les banderes\nDesconfiat4.138 3 511 4.427\n10.02.2018 14.47 h \nEls xinos i els japonesos que van a veure els partits tant els hi fa una cosa que l'altre.\n10.02.2018 15.28 h \nNo creieu que per aquesta final de la copa s'hauría de fer alguna cosa especial? La pitada està molt bé, però després del missatge del 3-O mereix una rebuda encara més càlida\n10.02.2018 15.57 h \nAlguns han proposat fer un calb (que no en Duran) al Felip, d'altres en girar l'esquena quan soni l'himne.\n▴#9741752  1  0\n10.02.2018 19.34 h \nFer un calb massius seria gloriós. Després d'això ja ens podriem retirar de fer performances per la porta gran.\n▴#9741765  1  0\nfa 1 minut 152 respostes\nfa 5 minuts 58 respostes\nfa 8 minuts 40 respostes\nfa 18 minuts 213 respostes\nfa 19 minuts 15 respostes\nfa 20 minuts 156 respostes\nfa 21 minuts 241 respostes\nfa 42 minuts 91 respostes\nfa 2 hores 194 respostes\nfa 10 hores 460 respostes\nfa 5 hores 174 respostes\nfa 10 hores 166 respostes\nfa 5 hores 90 respostes\n 7 recents  7 totals 152 respostes\n 1 recents  1 totals 31 respostes\n 1 recents  10 totals 79 respostes\n23.595 raconaires | 305 connectats (39 raconaires)


Starman | La Finestra Digital\nJack Knight és col·leccionista. Guarda objectes antics però també els ven, guanyant-se la vida amb ells. Jack Knight viu a Opal City, una ciutat amb molts anys d’història que queden reflectits en els seus carrers, la seva arquitectura i els seus racons. Opal City té un protector, Starman, originalment Ted Knight i en l’actualitat, David Knight. Jack és, a més de col·leccionista, fill i germà de superheroi, tot i que viu d’esquenes a la vida heroica de la seva família, no està interessat en ella i la troba ridícula. Però quan un antic enemic del seu pare assassina al seu germà David, Jack haurà d’acceptar el seu llegat. Però sempre a la seva manera.\nStarman és un personatge creat al si de l’editorial DC Comics als anys 40, que ha passat per diferents identitats i col·leccions des de la seva creació. La col·lecció que presenta Planeta deAgostini va començar a ser publicada per DC l’any 1994 i va durar 80 números i diversos especials i minisèries. El creador darrera d’aquesta història és el guionista James Robinson, que es va presentar a l’editorial amb un pla per revitalitzar el personatge però a la vegada no trencar amb el passat. L’aspecte gràfic és obra de Tony Harris que és responsable dels dissenys dels personatges i la ciutat i més tard de Peter Snejbjerg en els darrers 30 números de la col·lecció.\nJames Robinson traspassa el rol d’Starman a Jack Knight, un noi descregut amb el món dels superherois que poc a poc es transformarà en un, tot i que obviant algunes de les seves coses típiques com l’uniforme a l’ús. Però en aquesta renovació no s’oblida del primer Starman, Ted Knight, que és part de la vida de Jack i servirà de guia però també de contrapunt conflictiu. A més, Robinson incorporarà a altres personatges que han portat aquest nom i els relacionarà amb la història dels Knight.\nPerò entre els personatges d’aquesta sèrie no podem oblidar Opal City, la ciutat on esdevenen les històries d’Starman. Una ciutat que presenta un disseny Art deco i que guionista i dibuixant van voler desenvolupar perquè tingués molta personalitat, carrers i racons identificables i fos un escenari creïble per les seves aventures. És un detall més que certifiquen que Robinson tenia molt clar els plans que volia desenvolupar en la sèrie, quins elements volia posar en marxa i com evolucionarien els personatges fins arribar a un final coherent i emotiu.\nStarman és d’aquells còmics de superherois que poden agradar als no lectors del gènere. Té molts clixés propis d’aquestes historietes però desenvolupats d’una manera que podria qualificar-se de més “realista”. Té bons personatges amb caracteritzacions reals, està plena de conflictes generacionals i de dubtes i inseguretats comprensibles i, per suposat, té aquells moments que tot aficionat espera: batalles espectaculars, viatges a l’espai, grans enemics. Gràficament la sèrie té molta personalitat gràcies al dibuix de Harris, que va evolucionant al llarg de la història, que experimenta, que es preocupa de que el resultat final estigui a l’alçada del que Robinson vol explicar.\nGuió i dibuix es combinen per crear una obra fascinant, un d’aquells casos estranys en que el còmic de superherois es presenta com una història tancada, en la que molts dels protagonistes tenen una evolució constant i un tancament respectat per l’editorial. I ara, per primer cop al nostre país, tindrem l’ocasió de veure publicada tota la sèrie en una edició de luxe formada per sis volums ben editats, amb tots els episodis de la sèrie, especials i minisèries i un conjunt d’extres que completen la lectura i serveixen per contextualitzar la sèrie. En resum, una bona edició de Planeta per un dels millors còmics que ha publicat DC en els darrers 20 anys.\nGuió: James Robinson\nDibuix: Tony Harris\nJames RobinsonStarmanTony Harris


CoProjectes – Sobre l’autoconsum i el Reial Decret que ens obliga a pagar.\nSobre l’autoconsum i el Reial Decret que ens obliga a pagar.\nHa entrat en vigor el Reial Decret 200 /2015 de 9 d’octubre, que regula de producció d’electricitat per l’autoconsum. Aquest nou decret imposa un cost sobre l’energia produïda en la nostra instal·lació , energia que no necessàriament ha de ser injectada a la xarxa.\nEl manteniment de la xarxa elèctrica té un cost molt elevat. L’estat considera que és injust que les persones més humils de la societat , aquelles que no tenen possibilitat de tenir una xarxa d’autoconsum hagin de pagar més pel manteniment, que aquelles persones amb una instal·lació fotovoltaica que necessitin puntualment energia de la xarxa elèctrica.\nAquest és un argumentari que , explicat d’aquesta forma , hi estaríem tots d’acord.\nPer tant s’estableix un càrrec fixe segons la potència contractada , un càrrec variable en funció del consum i un càrrec per l’energia produïda en la nostra instal·lació (sempre que tinguem una instal·lació per sobre dels 10 KW)\nPerò la realitat és que algunes empreses elèctriques han fet grans i costoses inversions en instal·lacions de producció d’electricitat de cicle combinat de gas, i a més a més han errat la predicció de creixement del consum, el que significa que no recuperaran les inversions.\nÉs inevitable de pensar que aquest factor ha estat determinant en l’elaboració del Reial Decret.\nCal tenir en compte que aquest decret perjudica sobretot empreses i no tant sols a les persones, i que per tant limita l’activitat empresarial, el desenvolupament del país i no ajuda a mitigar l’escalfament global (factor determinant)\nCal tenir en compte que el canvi cap a l´ús de les energies renovables ja s’ha iniciat i que per tant, si s’endarrereix aquest canvi, l’únic que farem és afrontar el canvi amb pitjors condicions.


– Més informació sobre l’Ebola – lapolo\n– Més informació sobre l’Ebola\nEl mes d’agost començava amb una notificació publicada per ProMED-mail (Program for Monitoring Emerging Diseases, un dels sistemes d’accés públic de notificació de malalties i brots emergents en el món) per part de la directora general de la OMS (Organització Mundial de la Salut o WHO, World Health Organization), la Dra. Margaret Chan. Resumidament ha dit: “El brot d’Ebola s’està estenent més ràpid que no pas els esforços nacionals i internacionals destinats a controlar-lo. No és tan sols un problema mèdic i de salut pública, algunes creences profundament arrelades i pràctiques culturals són les principals causes de propagació del virus i una barrera important per al control efectiu”.\nEl brot de l’Àfrica de l’Oest és causat per una de les soques més letals del virus d’Ebola i és, de bon tros, el brot més gran des que es coneix la malaltia amb més d’1,300 casos i quasi 730 morts en 4 països.\nA causa de la ràpida propagació del brot i a les dificultats en controlar-lo s’ha convertit en un problema no tan sols d’àmbit nacional, sinó internacional. Per això cal destinar-hi més esforços, per a contenir el virus. No és un virus que es transmeti per l’aire, i això és una bona notícia perquè la seva transmissió es deu a un contacte proper amb persones infectades, a causa d’un contacte amb fluids corporals. Aquest fet fa que controlar-lo sigui, en principi, una feina més fàcil.\nUn dels problemes per a la contenció del brot, com descriu la Dra. Chan, són les creences i pràctiques culturals de la població. Cal un gran esforç de personal i educació per a explicar i demostrar que les bones pràctiques poden evitar contagis. A més, en algunes àrees i poblats no es notifiquen els casos perquè la població associa la presència de metges i l’aïllament dels malalts amb una mort segura (degut a l’elevada taxa de mortalitat d’aquest virus). Per això, la gent prefereix cuidar els seus amics i familiars a casa seva.\nLa directora general de l’OMS ha llençat un missatge esperançador dient que “tot i que no hi ha cap vacuna o teràpia curativa, es pot contenir el brot d’Ebola. Com s’ha demostrat anteriorment, una ràpida detecció i aïllament dels casos, un bon monitoratge dels possibles contactes, i uns procediments estrictes per a controlar la infecció, poden ser la solució al problema”.\nPer això, cal insistir en la necessitat de personal i recursos involucrant, no només als governs nacionals sinó també en l’àmbit internacional.\nContinuarem seguint el virus de prop. De moment, per aquells que no sigueu aprensius i vulgueu una lectura interessant us recomano The Hot Zone o Zona calenta, de Richard Preston, una novel·la basada en fets reals sobre l’origen del virus de Marburg i Ebola.


Denunciada una conductora novell per septuplicar la taxa d'alcoholèmia a Lleida | Lleida Diari.cat\nDenunciada una conductora novell per septuplicar la taxa d'alcoholèmia a Lleida\nLa noia té 19 anys i va sortir-se de la via en una rotonda\nper Redacció dimarts, 30 de maig 2017 - 13:09h\nLa Guàrdia Urbana de Lleida ha denunciat aquest cap de setmana una conductora novell per septuplicar la taxa d'alcoholèmia permesa i provocar un accident en sortir de la via a la rotonda situada a l'avinguda Indústria de la ciutat. Segons explica la policia, la jove va donar un resultat en la prova d'alcoholèmia de 0,99 mg/l, quan per ser novell no podria superar els 0,15 mg/l.\nDavant d'aquesta situació, els agents van denunciar la conductora i van iniciar les diligències penals corresponents per conduir sota els efectes de l'alcohol amb accident. El vehicle va ser traslladat fins al dipòsit municipal.


THE JOKER, NUEVA SERIE REGULAR DE DC COMICS DIBUJADA POR GUILLEM MARCH | Clúster de Còmic de Mallorca\nYa ha aparecido en Estados Unidos el número 2 del comic-book The Joker. El primer número de la nueva y espectacular serie, con guiones de James Tynion y dibujos de Guillem March fue el cómic más vendido en Estados Unidos el pasado mes de marzo. La nueva serie abierta se centra en el popular villano, objetivo del comisario Gordon.


El filòleg Miquel Sbert dona el sus a la XIII Fira del Llibre Antic i d'Ocasió\nAmb el pregó 'Tres plaguetes' ha recordat la permanència del llibre davant els "enemics poderosos"\n2 min. Palma 12/04/2019 13:16\n651x366 El filòleg Miquel Sbert dona el sus a la XIII Fira del Llibre Antic i d'Ocasió. / S. V. El filòleg Miquel Sbert dona el sus a la XIII Fira del Llibre Antic i d'Ocasió. / S. V.\nEl filòleg i pedagog mallorquí Miquel Sbert ha donat el sus a la tretzena edició de la Fira del Llibre Antic i d'Ocasió, que acullen els jardins de la Misericòrdia, amb un pregó titulat 'Tres plaguetes'. Sbert ha recordat el regal d'"un bon amic meu", tres llibrets de gloses mecanografiades que "no trobarem a les biblioteques ni en aquell pou sense fons que és Amazon". La millor excusa per reivindicar un llibre què "qui sap si està en estat d'obsolescència" però que encara es viu malgrat "els enemics, que són molt poderosos".\nSbert ha parlat del llibre antic com "una incitació a l'aventura" que "no té límits, ni fronteres" i ha qualificat els jardins de la Misericòrdia de "finestró obert a un marc de llibres" de tota classe que inciten a "un viatge fantàstic a la meditació reposada".\nAl davant hi havia nombrós públic i darrere l'aplaudien el conseller d'Educació, Martí March; el conseller insular de Cultura, Xesc Miralles, i el director insular, Rafel Creus.\nEn la Fira del Llibre Antic i d'Ocasió, que estarà oberta fins al 5 de maig, hi participen tres llibreries de València i una de Palma. Hi ha "llibres que mai no moren, amb el seu passat i la seva història i un recorregut davant", segons Miralles. El també vicepresident del Consell ha assenyalat que posteriorment, amb motiu de la celebració del Dia del Llibre, el pròxim 23 d'abril, es faran altres activitats culturals.\nFira del Libre d'Ocasió


Son Boter. Joan Miró - Rif Spahni\nIvonne (ongoing project)\nHome / Books / Son Boter. Joan Miró\nEdiciones Anómalas / 2019\n72 BW pages + 10 Color postcards.\nSpanish / English Text by Gustavo Martín Garzo


Jordi SOLÉ @JORDINADOR, autor a La República La República\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 16/07/2014\nBenvolguts federalistes, Us adreço unes sentides paraules des d'aquesta àgora en què s'ha convertit el món digital 2.0 per tal d'aclarir alguns punts respecte certes afirmacions i actes d'alguns dels […]\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 01/05/2014\nHola José María! T'escric, des de la humilitat però des de la indignació que, de ben segur, sent ara mateix la major part del poble de Catalunya, sobre les teves […]\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 26/02/2014\nAltesa Reial d. Felipe Juan Pablo Alfonso de Todos los Santos de BORBÓN y GRECIA, Sóc un ciutadà d'una nació sense estat (temporalment) que vostè coneix força bé, doncs ostenta els […]\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 17/12/2013\nSenyora TRUJILLO, He seguit amb creixent esglai la seva trajectòria política des del temps en que vostè era una consellera de confiança al parlament extremeny de l'ínclit Juan Carlos RODRÍGUEZ […]\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 12/12/2013\nEstimats compatriotes, M'adreço a tots vosaltres, encara emocionat i corprès, després de saber que el proper diumenge, 9 de novembre de l'emblemàtic 2014 se celebrarà el referèndum per a la […]\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 04/12/2013\nCompany CAÑAS, T'escric en primera persona, tot i no tenir el dubtós plaer de coneixe't personalment, pel mateix motiu amb el qual tu ho fas al teus electors: la voluntat d'aproximació […]\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 30/11/2013\nMolt honorable senyor FABRA, Li escric des d'una part del territori dels Països Catalans, concretament des del Principat de Catalunya. Una nació que com el País Valencià i les Illes […]\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 27/11/2013\nHerr TERTSCH, La Generalitat de Catalunya sembla ser que denunciarà per la via judicial civil i penal les declaracions i els articles que han fet comentaristes com Montse SUÁREZ, Federico JIMÉNEZ LOSANTOS o cadenes […]\nJordi SOLÉ @JORDINADOR | 24/11/2013\nBenvolgut senyor VARGAS LLOSA, Darrerament molts catalans hem observat que diversos personatges de la inteligentsia carcoprogre cañí com vostè, Elvira LINDO i Javier CERCAS, han menyspreat el procés cap a […]


L’IVAM destinarà 230.000 euros a compra d’obres d’art en galeries valencianes | Bonart\nL’IVAM destinarà 230.000 euros a compra d’obres d’art en galeries valencianes\nEl director de l’IVAM, José Miguel G. Cortés, ha anunciat en la roda de premsa de presentació d’Obert València, que l’IVAM dedicarà aquest any 230.000 euros del seu pressupost a l’adquisició d’obres en galeries valencianes.\nJosé Miguel G. Cortés ha recordat que el 2014, l’IVAM disposava d’una quantitat de prop de 70.000 euros per a adquisició d’obres, que en els últims anys s’ha anat incrementant considerablement gràcies al suport de la conselleria de Cultura i de la Generalitat. De fet, l’any passat es van destinar prop de 600.000 euros i aquest any la quantitat total per compra d’obres s’acostarà als 700.000 euros.\nEl director de l’IVAM ha explicat que encara és aviat per donar més detalls sobre el nombre de peces o la identitat dels artistes, tot i que ha puntualitzat que “no tenen per què ser valencians o valencianes”. “No seran treballs d’artistes nord-americans ni asiàtics, perquè en les línies del museu està centrar-nos en Europa i als països banyats per la Mediterrània”, ha afegit.\nEl procés de compra de l’IVAM és llarg, “pot durar mesos, ja que les adquisicions requereixen un estudi previ, han de passar pel dictamen d’un comitè assessor i un consell rector”. Segons Cortés, això permet no només aconseguir un millor preu, sinó també tractar trobar aquelles peces que encaixen millor en una col·lecció d’envergadura com la de l’IVAM.\nEn 2017, el museu valencià va ampliar la seva col·lecció amb treballs de 26 artistes, la meitat d’ells dones: José Luis Alexanco (Madrid, 1942), Anzo (Utiel, 1931-València, 2006), Xavier Arenós (Vila-real, 1968), Nadia Benchallal (Orthez, França, 1963), Monika Buch (València, 1936), Pepe Espaliú (Còrdova, 1955-1993), Carmela García (Lanzarote, 1964), Dora García (Valladolid, 1965), Daniel G. Andújar (Almoradí, 1966), Joana Hadjithomas i Khalil Joreige (Beirut, Líban, 1969), Rula Halawani (Jerusalem, 1964), Gülsün Karamustafa (Ankara, Turquia, 1946), Chema López (Albacete, 1969), Rogelio López Cuenca (Nerja, 1959) i Elo Vega (Huelva, 1967), Ángeles Marco (València, 1947-2008), Rosell Meseguer (Oriola, 1976), Nico Munuera (Lorca, 1974), Francesc Ruiz (Barcelona, 1971), Zineb Sedira (París, 1963) , Eusebi Sempere (Onil, 1923-1985), Soledad Sevilla (València, 1944), Ahlam Shibli (Arab al-Shibli, Palestina, 1970), Adrián Torres (València, 1982), José María Yturralde (Cuenca, 1942).\nEtiquetes: "Obert València" · IVAM


Amb la màxima il·lusió\nJordi Trias va ser presentat ahir el migdia com a nou jugador del Bàsquet Girona\nDesprés que abans d'ahir es fes oficial, el Bàsquet Girona va presentar ahir a Jordi Trias com a nou jugador de l’equip sènior. El pivot gironí va destacar que la seva il·lusió per competir segueix intacta. El nou fitxatge va parlar sobre l’actual situació de l’equip i la prioritat de fixar-se reptes a curt termini per acabar complint els objectius de final de curs. Trias també es va referir a l’emoció especial de tornar a casa i la bona rebuda que ha generat la seva arribada a les xarxes.\nLa presentació oficial de Jordi Trias com a nou membre del primer equip del Bàsquet Girona es va dur a terme a la sala de premsa de Fontajau. El jugador gironí va començar exposant els principals motius que l’han portat a decidir aquest camí. “Les prioritats canvien amb el pas dels temps i no em veia il·lusionat de començar un nou projecte lluny de casa”, va comentar. També va revel·lar que la intervenció del president del club, Marc Gasol, ha estat clau en la resolució del seu fitxatge per l’entitat gironina.\nEl pivot també va valorar el seu nou equip i quina funció pot representar dins el col·lectiu. “Crec que puc ser una peça important dins la pista i fora d’ella perquè és una plantilla jove amb coses per pulir”. Trias va tractar la situació actual de l’equip després de quatre derrotes consecutives, veient-lo capaç de superar aquesta dinàmica adversa. Per això, va puntualitzar la prioritat de fixar petits objectius per assolir-ne de més grans. Finalment, el nou fitxatge va reivindicar la joventut del conjunt i els trets diferents que li poden aportar al seu perfil més madur.\nA la recta final de la presentació, Trias també va tenir unes paraules d’agraïment per la bona rebuda que ha generat la seva arribada a la ciutat on va nèixer. El pivot gironí va remarcar que afronta aquest nou repte amb la màxima il·lusió i ambició per contribuir en el projecte i els seus objectius.\n*Les valoracions de Jordi Trias\n“Jo si agafava aquesta opció era per estar al 100% amb l’equip. Crec que puc ser una peça important en el joc la pista però també fora d’ella per ensenyar als més joves, acabar de polir-los, a partir de la meva experiència.”\n“En Quim em va demanar que, si em decantava per venir aquí, que ho fes amb il·lusió per contribuir a la causa”\n“Sóc molt patriota de la meva ciutat. Hi ha gent que està fent un esforç per recuperar el bàsquet de nivell, i vaig pensar que perquè no jo podia participar-hi. Cada vegada que entro per aquesta porta penso en la pell de gallina que tenia en els meus primers anys aquí. Una senyal que em fa tornar amb la màxima il·lusió”\n“Hem d’anar al dia a dia. És fàcil acotar els objectius de final de temporada però ara l’equip està passant un mal moment i crec que el col·lectiu té capacitat per revertir la dinàmica. La meva ambició és màxima i, quan trepitjo a la pista, sempre vull estar a dalt”\n“Sempre es pot aprendre algo. Sóc un jugador amb més passat que present però els joves d’avui en dia són diferents als que hi havia quan tenia la seva edat. Tenen diferents inquietuds, diferents punts de vista... tot embolcallat en una il·lusió competitiva sana. Jo pretendré impregnar-me d’aquest sentiment i d’aquests noves formes de ser i de fer que poden completar-me com a jugador”\n“Estic molt content de la repercusió tant pel club com per la ciutat i la seva gent. Els missatges d’estima que he rebut a les xarxes m’han encoratjat encara més aquesta nova aventura que emprenc a partir d’avui. Espero retornar-ho amb esforç i victòries que al final és el que suma.”


Abans de la introducció de l’estil gòtic pur entraren a Catalunya dues formes arquitectòniques més arcaiques. Una, que se centra en les catedrals de Lleida, de València i de Tarragona i que és sovint compatible amb una decoració escultòrica netament romànica, la qual presenta arcs apuntats que descansen sovint en parelles de columnes adossades, penetrà a partir dels darrers anys del segle XII i s’anà formant sense perdre l’enllaç amb les tradicions romàniques. Constituí una escola veritable en el centre lleidatà (paeria de Lleida, palau dels marquesos de la Floresta, a Tàrrega) i evolucionà cap a les formes gòtiques pures. La mateixa successió és apreciable en el camp de l’escultura.\nL’altre corrent paral•lel és el caracteritzat per l’art cistercenc. A les esglésies, les proporcions esveltes, l’absència de decoració escultòrica i l’ús de formes que fan pensar en un gòtic molt primitiu van precedits d’algunes capelles de planta rectangular i de volta apuntada.\nEntre els monestirs cistercencs a Catalunya sobresurten Poblet i Santes Creus, amb plantes que s’afilien d’una manera completament independent als dos grans prototips de l’orde. L’església de Poblet pertany al grup de l’abadia de Fontfreda, la de Santes Creus correspon a un model cistercenc molt pur, que es remunta a Cîteaux i més llunyanament a Cluny II. L’art cistercenc més despullat sembla haver influït també en altres edificis catalans: Sant Pere de Camprodon i, a Barcelona, la col•legiata de Santa Anna. La decoració escultòrica, escassa, acostuma a ésser amb temes de vegetació i de fauna.\nEn la pintura es produí a mitjan segle XIII un canvi d’esti. Sovintegen encara els frontals com a centre de la decoració pictòrica de l’altar, però els arcs ornamentals són freqüentment trilobats i acaben essent netament gòtics. A la darreria del segle XIII hi ha un grup molt homogeni de frontals, sostres i pintures murals, a Barcelona, a Mallorca i, vers el 1300, a la Cerdanya.


parlamento archivos - Blog de CJ\nNavega: Home » parlamento\n12 September 2016 · per J. I. González Faus · a Política\nAhora miremos a casa: Rajoy quiere defender la unidad de España, pero probablemente ha contribuido más al independentismo catalán que toda Esquerra Republicana junta. Sánchez quiere impedir un gobierno inmoral como el que tuvimos estos años pasados. Pero, por su otro NO radical al diálogo con Podemos (y por no haber sabido ponerle a Rajoy unas condiciones serias e intocables para su abstención, de modo que fuera Rajoy el que tenía que decir que no), acabará forzando unas terceras elecciones, donde sospecho que el PP saldrá reforzado con más parlamentarios; y a Rajoy le será más fácil gobernar que con el incómodo parlamento actual. (more…)\n1 March 2016 · per J. I. González Faus · a Ètica, Política\n2.- Comparto la sensación de muchos analistas de que el pueblo no quiere nuevas elecciones. Si vuelve a haberlas, castigará a los que considere culpables de esa repetición. Hacerse ahora cuentas de lechera contando que, si hay nuevas elecciones me irá mejor, temo que sea un acto de autocomplacencia ciega. (more…)\nDiputats/des i consciència personal\n22 January 2014 · per Jesús Renau · a Democràcia, Política, Societat\nJesús Renau. No podrien els diputats votar des de casa seva? Si ja saben quin ha de ser el seu vot, què hi fan aguantant hores i hores asseguts a la butaca i entrant i sortint? Aquestes hores, per cert, ben pagades per les butxaques dels contribuents. Potser millor ni tan sols votar des de casa, ja que la llista la té el partit i els dirigents ho poden fer directament.\nDe fet, l’espectable que es dona té dimensions de dictadura per part dels partits amb majoria absoluta. Hi ha dictadures personals i hi ha dictadures de partit. No pot ser que durant uns quants anys les grans decisions que afecten a tota la ciutadania responguin a un grup que domina un parlament. On queda la consciència de cada diputat? O és que tots tenen casualment la mateixa consciència? O potser voten al marge d’aquesta?\nUn dels descrèdits de la política actual és aquesta mena de rituals en el que després de llargs discursos i discussions s’acaba votant el que ja se sabia. No és potser una comèdia, vestida d’oratòria? (more…)


El BAXI Manresa planta cara durant tres quarts al líder\nEls bagencs van mostrar-se competitius a la pista d'un Real Madrid que segueix invicte. Eatherton, amb 16 punts, i Vaulet, amb 13, els més destacats.\nEl BAXI Manresa planta cara durant tres quarts al líder.\n"Jo no hauria de ser aquí" creació teatral compromesa amb la denúncia i prevenció de la violència de gènere\nL'Ateneu Cooperatiu ha acompanyat 87 nous projectes d'economia social\nEl CAE manté el Joc de Ciutat de la Llum\nLa pressió assistencial continua altíssima i seguirà creixent\nEl BAXI Manresa va plantar cara durant tres quarts a la pista del líder invicte de la Lliga Endesa, un Real Madrid que només va poder sentenciar als darrers minuts (100-78). Ara els bagencs afronten tres setmanes sense competició abans de rebre el Joventut de Badalona al Nou Congost, el dissabte 12 de desembre a les 18:00.\nEn els instants inicials els locals van dominar gràcies al tàndem format per l'exmanresà Sergi Llull i el pivot Walter Tavares. Els vermells intentaven mantenir-se a una distància curta, i un contraatac culminat per Rafa Martínez deixava un marcador de 25-18 al final del primer quart.\nEn el segon la tònica va ser d'intercanvi de cistelles entre els dos conjunts. Els visitants no deixaven que els blancs s'escapessin, i un triple convertit per Mason posava el seu equip a només cinc punts (45-40), fet que provocava que Pablo Laso demanés un temps mort. Posteriorment, dos tirs lliures anotats per Llull deixaven un 47-40 al descans.\nA la segona meitat, els madridistes van fer un pas endavant en defensa, i els jugadors dirigits per Pedro Martínez van tenir problemes per anotar. El rival, ara sí, obria forat, però tres triples, d'Eatherton, Mason i Rafa Martínez, i un tir a mitja distància de Sajus van fer que el BAXI Manresa clavés un parcial de 0-11 i obligués novament el tècnic local a aturar l'enfrontament. Tot seguit, el Madrid va reaccionar i va tornar a marxar en l'electrònic al final del tercer període (73-58).\nEls darrers deu minuts no van tenir massa història, ja que els blancs, liderats per un Campazzo que s'acomiadava de l'equip abans de marxar a l'NBA, van deixar els bagencs sense opcions d'endur-se la setena victòria del curs.\nEl BAXI Manresa ja és a Múrcia per competir per la desena victòria\nEl Cd'E Manresa es queda a un pas de la remuntada total\nL'equip femení de l'Avinent Manresa subcampió de Catalunya de clubs\nTot recordant a les víctimes de l'holocaust amb una espelma\nExigeixen que s’expulsin del cos els mossos que van participar a una agressió racista ara fa un any\n180 llibres infantils i juvenils per als centres d'educació preescolar i primària de Súria\nLa promoció 2016-2017 d'UManresa continua amb un nivell d'inserció laboral per sobre del 85%


Articles | La llibreta virtual.\nSe muestran los artículos pertenecientes al tema Articles.\nI Marxa Mallerenga per Collserola’09\nDates encara per confirmar\n85a CURSA JEAN BOUIN\nAquest matí, en Carles, l'il·lustre Jordi Moré i en Toni, hem participat a la cursa Jean Bouin a Barcelona de 10 quilòmetres de distància.\nPer a en Carles havia de ser una cursa plàcida, sense problemes per sumar el seu primer punt de la temporada. Però la competència que podia presentar-li en Toni l'ha fet malfiar.\nAquesta malfiança d'en Carles ha provocat que mitja hora abans de l'inici de la cursa abandonés als dos acompanyants. Ja se sap, fins ara érem amics, i fins després de la cursa no tornarem a coneixe'ns.\nEl pronòstic s'ha acomplert. En Carles ha fet valer el seu "savoir faire" i s'ha imposat amb autoritat als altres dos partipants. El temps oficiós ha estat de 43'42". El temps oficiós d'en Toni 46'25", i en Jordi Moré 55'. Cal esperar els resultats oficials de l'organització.\nSovint hem debatut al blog la existència del factor sort a nivell general, sempre a partir de males experiències fent esport, com caigudes, punxades, etc. a les quals he estat abonat una temporada.\nLa gent dels rellotges esportius Suunto té un lema que crec que resumeix bastant bé el que hem anat dient; Substituint la sort (Replacing luck). O sigui, fent el que faci falta per no dependre d'aquest factor que, encara que sigui en un percentatge baix, continuo pensant que té la seva influència.\nPuntuant a l'Open de Sant Gregori\nAvui he corregut la segona prova XC de l'Open d'Espanya Maxxis, a Sant Gregori. A les 12,00h hem sortit els Pro's (les màquines), Seniors (la meva categoria d'èlit) i Sub-23, i ha començat la guerra. La gent no ve a pasturar a aquests campionats i el ritme és alt. Jo he sortit bé però he vist que aquell ritme no l'aguantaria ni una volta sencera, i he hagut de baxar el ritme abans d'acabar la primera volta.\nEl circuit era molt complet, d'uns 11,3 kms i els de la meva categoria fèiem 3 voltes. Hi havia un desnivell acumulat de 350m per volta, es creuava el riu Llémena dos cops, i hi havia una baixada pel costat dels pals de les línies elèctriques on hi ha hagut algun accident important. Però a part de dur era divertit, i m'ho he passat molt bé.\nEl resultat ha estat fantàstic, he acabat 16è, d'un total de 20 corredors que han acabat la cursa. Per mi l'objectiu era acabar i passar-ho bé, ja que no puc demanar més en una prova d'aquest nivell. Si més no haurem fet una mica de base, oi?\nEstic segur que aquí tothom segueix entrenant.. el dia 20 a Arenys de Munt hi haurà guerra també. Ens comuniquem..\nSón compatibles el mountain bike i l'atletisme?\nHi ha estudis que determinen que són perfectament compatibles i fins i tot beneficiosos, sempre i quan es prenguin unes precaucions i no estem parlant d'esportistes d'alt nivell (no és el cas), on l'especificitat és primordial, i fins i tot aixi és discutible ja que els triatletes i duatletes són el millor exemple de compatibilitat entre ambdós esports. També coneixem bikers professionals que corrren a peu en plena temporada i guanyen competicions.


4 de juny de 2012 Lletres\nQuan s’escriu de manera més o menys quotidiana és molt fàcil caure en tòpics tant en el contingut com en la forma. Un clàssic dels recursos estilístics, per exemple, és allò de començar un article amb aquella pregunta de Què tenen en comú…? per tot seguit llistar una sèrie de noms i elements en principi oposats. Molt típic i amb bons resultats: atreu l’atenció i “enganxa” al lector.\nAixí, en ple 2012 esta espècie d’hegemonia cultural gramsciana cañí seguix més present que mai, retallant productes inconvenients i reinventant i fins i tot creant-ne d’acceptables. Però segons defensen l’asamblea de majaras (la referència no és gratuïta: què és això, sinó un himne no-CT?) responsable del llibre en els darrers anys hem vist com s’ha començat a posar en dubte esta política. En serien sobretot responsables dos fenòmens que, irònicament —i sobretot significativament—, no sorgixen dels quadres dels moviments socials i polítics d’esquerres tradicionals: la lluita contra la llei Sinde i pels drets d’accés a la cultura i el 15-M.\nAbans del seu salt mediàtic, el grup Manel —un bon exemple, d’altra banda, de la música que la CT nostrada accepta i promou— va ser una espècie de secret en veu alta entre els melòmans del nostre país. Amb el terme “CT” —i, esperem, amb la seua crítica i contestació— podria passar una mica el mateix: si fins ara només s’ha conegut i reconegut entre cercles molt concrets —malgrat hi ha qui ja l’apuntava als anys 80—, la publicació d’este llibre podria servir perquè el concepte guanye, si més no, un Sona 9.\n[Article adaptat als números 276 del Setmanari Directa i 229 de L’Accent]


Un procés global - Any 2004 - Articles\nJosep Maria Rañé (14)\nAssociació de Nacions del Sud-Est Asiàtic (13)\nLes anomenades deslocalitzacions, un fenomen que feia referència al trasllat dels processos parcials o globals de producció de les principals empreses dels països desenvolupats cap als països emergents per abaratir costos i guanyar en flexibilitat, van esdevenir una pràctica habitual a totes les economies occidentals durant els primers anys del segle XXI, i el 2004 la discussió sobre aquest fet va situar-se al centre de la polèmica no només econòmica, sinó també política.\nJa en anys anteriors, les deslocalitzacions havien afectat una part de les indústries de components i automoció europees, preferentment les alemanyes en direció a l’Europa de l’Est i també cap a la Xina i l’Índia, i també les japoneses i nord-americanes. El procés estava associat a la globalització de mercats, el laboral inclòs, que s’havia intensificat força des del final del comunisme i la creació de l’Organització Mundial del Comerç. També amb l’ingrés de la Xina el 2001 en aquest organisme, creat el 1995, i amb la intensificació del comerç a l’àrea Àsia-Pacífic, a través de l’ASEAN i l’APEC.\nEl desenvolupament de l’Àsia en el seu conjunt havia estat el fet econòmic de més relleu dels darrers anys, no només per la reducció de la fam i la pobresa al món, sinó per l’increment que hi havia hagut en el creixement mundial, que el 2004 va situar el PIB mundial en 50 bilions de dòlars i en una taxa mitjana del 5%. D’altra banda, superada la crisi borsària dels noranta, el Sud-est Asiàtic va estirar fortament de l’economia, i hi va incorporar països com el Vietnam, Laos o Cambodja, ja allunyats de cap referent comunista. El 2004, Àsia en el seu conjunt havia trobat en el capitalisme el camí perfecte per recuperar les velles tradicions del treball i del comerç, de manera que les economies asiàtiques emergents van superar tot els pronòstics, fent trontollar l’hegemonia comercial japonesa, que en els darrers dos anys va haver d’avenir-se amb els principals organismes de la zona Àsia-Pacífic per reorientar la davallada de les seves exportacions cap a Europa i Amèrica, acceptant també de deslocalitzar una part de les seves indústries cap a la Xina i l’Índia, sobretot les automobilístiques.\nEn aquest context i ja al segle XXI, la Xina havia esdevingut la primera fàbrica del món i el principal aliat econòmic de fet dels Estats Units per l’envergadura de les inversions fetes i per la creixent dolarització de les seves relacions, que van afectar el posicionament comercial d’Europa a l’Àsia, fins al punt de determinar la paritat de l’euro amb la moneda nord-americana. Milions de persones disposades a treballar en el que fos i quan fos, unes autoritats receptives a les inversions productives, una capacitat considerable per aprendre i assumir ràpidament tècniques i processos industrials, uns poders públics abocats a proveir infraestructures per a la recepció i lliurament de mercaderies, etc., van decantar els Estats Units a considerar, principalment, la Xina i l’Índia com a paradisos productius d’inversió segura i com a gairebé socis naturals en l’expansió d’indústries ja consolidades com la informàtica i la petroquímica, en el cas de l’Índia, i de la siderúrgia i el muntatge, en el de la Xina. El 2004, doncs, als Estats Units, la discussió sobre el fenomen va centrar bona part de la campanya electoral per a la presidència del país, i mentre que els republicans tendien a veure-les com un procés inevitable associat al progrés econòmic i a la innovació tecnològica, els demòcrates proposaven instaurar noves figures fiscals que penalitzessin les empreses que optaven per desplaçar part del seu procés de producció a països estrangers.\nAl continent europeu, les deslocalitzacions i la pèrdua de llocs de treball van ser viscudes de manera més dramàtica, ja que els índexs d’atur havien anat creixent fins a situar-se en el 10% de mitjana el 2004, amb especial preocupació a Alemanya, que mantenia també una mitjana del 10%, un 19% en el cas de l’antiga RDA, i que, en conjunt, implicava gairebé 5 milions de treballadors. El cas de França era més greu, perquè tot i que el govern presidit per Jean-Pierre Raffarin ja havia intentat des de la seva arribada al poder racionalitzar l’economia, les deslocalitzacions no havien estat plantejades com una necessitat industrial estratègica, tal com alguns importants sectors empresarials començaven a fer a Alemanya amb el retorn a les 40-45 hores setmanals i els acomiadaments, retallades de salaris i prebendes laborals previstos a Volkswagen, Siemens, Deutsche Post, DaimlerChrysler o Opel, filial de la General Motors.\nA Catalunya, la internacionalització econòmica dels últims vint anys va situar la deslocalització en primer pla, incidint sobre l’automoció, el tèxtil i la confecció i l’electrònica de consum, i estenent-se també al sector serveis. El procés no afectava només els llocs de baixa qualificació, sinó també feines de més qualificació però que podien ser fetes amb costos menors en altres països de l’Europa de l’Est i de l’Àsia. Així, la mateixa Unió Europea va reconèixer en un document sobre millores en la competitivitat industrial del mes d’abril del 2004 que Catalunya era una de les regions que més havien patit el fenomen.\nEl nou govern tripartit català va reaccionar inicialment en contra del procés fent pressió sobre les empreses i amenaçant de retallar-los subvencions i ajuts en sòl i infraestructures. Al gener, el conseller de Treball, Josep Maria Rañé, va amenaçar la multinacional Philips de no comprar-li més productes si no proposava una solució per al tancament de la fàbrica de la Garriga. Més endavant, va atribuir el fenomen a la relativa pèrdua de productivitat i competitivitat de l’economia catalana per raó del diferencial d’inflació amb la zona euro, la fiscalitat, la falta d’infraestructures, les estructures sociolaborals i la falta d’adaptació empresarial. Finalment, a la llista de Lear (2002) i de Valeo (2003), s’hi van sumar el 2004 Levi’s, que van traslladar la seva producció a Polònia i Hongria, amb la destrucció d’un total de 453 llocs de treball, i Samsung, que va anunciar el tancament de la planta de Palau-solità i Plegamans per anar a Eslovàquia, on els costos es reduïen un 20%, argumentant també la reducció progressiva de beneficis que havia tingut la companyia, que el 2003 havien estat de 2,38 milions d’euros. En total, 446 treballadors es van quedar sense feina. La bona notícia de l’any la va donar Volkswagen a l’octubre anunciant que la planta de Martorell fabricaria la totalitat del model Ibiza l’any vinent, fet que va suposar recuperar el 10% de la producció (20.000 unitats anuals) que la firma havia traslladat anteriorment a Eslovàquia i salvar entre 400 i 500 llocs de treball.


Lloguer de cotxes en Màlaga aeroport - Record go\nAQUÍ, el teu lloguer de vehicle amb les millors condicions: Sense intermediaris. En la terminal de l'aeroport. Cancel·lació gratuïta fins a 24 hores abans.\nExclusiu web Fins al 35% de descompte!\nLloguer de cotxes MÀLAGA AEROPORT\nDescobreix els millors serveis en el lloguer de cotxes a Màlaga\nDescobreix els avantatges del lloguer de cotxes de 7-9 places\nDevolució 24 hores\nBústia de retorn de claus 24 hores\nRecord go Rent a car a l’aeroport de Màlaga\nOn som? La nostra oficina està dins de l'aeroport de Màlaga\nPlanta -1, Terminal 2, Aeropuerto Pablo Ruiz Picasso\nDL-DG: 08:00 - 23:00\nDL-DG: 23:00 - 00:00\nA l'aeroport: Oficina en la terminal\nCreuament de fronteres\nPer què escollir el lloguer de cotxes a Màlaga aeroport?\nEl lloguer de cotxes a Màlaga aeroport és la millor opció per treure-li el màxim profit a la teva visita a Màlaga. Les nostres oficines Record go a Màlaga són molt fàcils de localitzar perquè es troben dins el mateix aeroport; així, podràs baixar de l’avió i anar directament a buscar el teu cotxe de lloguer. A més, gràcies a la nostra Recollida exprés, tindràs preferència al taulell. Evita les esperes innecessàries i gaudeix de la teva estada a Màlaga des del primer minut.\nEmbarca't en l’experiència de descobrir els secrets d’aquesta ciutat i els seus voltants amb la llibertat, comoditat i seguretat que t’ofereix viatjar en un cotxe de lloguer.\nA Record go tenim un servei complet de rent a car a l’aeroport de Màlaga al qual pots accedir reservant en pocs minuts des de la nostra pàgina web. Escull el cotxe que necessites llogar i reserva amb la confiança de comptar amb cobertura a totes les nostres tarifes i amb la possibilitat de cancel·lar la reserva fins a 24 hores abans.\nTenim una flota de vehicles extensa, pensada per cobrir les necessitats de cada tipus de client. Només hauràs de triar el que millor s’adapta a tu per començar el viatge per terres malaguenyes.\nQuè no em puc perdre a Màlaga\nMàlaga és, en si, una gran experiència turística i t’ofereix una gran varietat de rutes per descobrir amb el teu lloguer de cotxes a Màlaga aeroport. Banyada pel mar mediterrani i envoltada per muntanyes frondoses, Màlaga se situa en un enclavament excepcional dins de la península ibèrica. En plena costa del sol, aquesta província té unes temperatures agradables durant tot l’any que fan possible gaudir-la en qualsevol estació.\nPer això et recomanem que, després de passejar pel nucli antic i degustar els plats tan típics de la gastronomia malaguenya, aprofitis el lloguer de cotxes a Màlaga aeroport per conduir fins a la costa i gaudir d’una jornada relaxant a la vora del mar.\nAquesta ciutat andalusa també ens sorprèn amb una infinitat de platges de gran atractiu turístic. Així doncs, sigui quina sigui la platja dels teus somnis, segur que la trobaràs. La platja del Peñón del Cuervo, situada a pocs quilòmetres en cotxe del centre, que és l’elecció ideal per a tots aquells que busquen un ambient tranquil, allunyat de les grans multituds. També, a Nerja trobem la platja de Maro, l’opció perfecta per als amants del busseig.\nPerò la llista de les millors platges de Màlaga no acaba aquí, ja que també mereixen una visita la platja de Santa Amalia a Fuengirola, la platja Artola a Marbella o La Rada, a Estepona, totes accessibles amb cotxe, de manera que, amb el lloguer de cotxes a Màlaga aeroport, hi podràs arribar de la forma més còmoda i ràpida.\nI un cop hagis gaudit de la bellesa de la costa del sol, no oblidis que amb el lloguer de cotxes a Màlaga aeroport pots conduir també cap a l’interior per visitar llocs tan emblemàtics de l’Axarquía malaguenya com Filigrana, Ronda o Antequera, entre d’altres.\nAmb Record go i lloguer de cotxes a l’aeroport de Màlaga, podeu moure’s amb total llibertat, comoditat i seguretat.\nLloguer de cotxes barats a Màlaga - Record go\nWhat to see in Ronda (Malaga)\nLloguer de cotxes a Atenes aeroport\nLloguer de cotxes a Salònica aeroport


Escola Moragas: de setembre 2018\nBenvinguts al nou curs 2018-2019!! com cada curs anirem deixant al blogg la previsió d'activitats més destacades previstes per cada mes. Esperem que us sigui d'utilitat.\nBenvinguts!! comencem un nou curs amb energia i il·lusió, després d'un període de vacances on segur que s'ha fet de mes i de menys en quant als hàbits alimentaris la tornada a l'escola significa tornar a establir les bases d'una dieta sana i equilibrada, no oblidem que l'aigua ha de ser la nostra beguda preferida i tornar a donar importància als 5 àpats diaris.\nCompartim els menús del mes de setembre així com continuem oferint una proposta pels sopars\nDimecres vam començar el nou curs 18/19 i volem donar la benvinguda als nous alumnes que han arribat a l'escola.\nLa Chaymae de 7 anys i en Josué de 8 anys han començat aquest curs al Cicle Inicial.\nQue sigueu molt benvinguts a la nostra escola, alumnes i families noves!!!\nEsperem els vostres comentaris! :)


El camino del enigma | Catálogo Razonado de Pinturas | Fundación Gala - Salvador Dalí\nResultado 143 de 233\nNúm. cat. 936\nEsta obra se expone con el título "El camino el enigma” (sic) en la exposición “400 obras de Salvador Dalí de 1914 a 1983”, celebrada en el Museo Español de Arte Contemporáneo de Madrid del 15 de abril al 29 de mayo de 1983.\n1983, Madrid, Museo Español de Arte Contemporáneo, 400 obras de Salvador Dalí del 1914 al 1983, 15-04-1983 - 29-05-1983, nº cat. 448\n1984, Ferrara, Palazzo dei Diamanti, I Dalì di Salvador Dalì, 01-07-1984 - 30-09-1984, nº cat. 56\n1989, Humlebaek, Louisiana Museum of Modern Art, Salvador Dali, 16-12-1989 - 11-03-1990, nº cat. 65a\n2012, Roma, Complesso Monumentale del Vittoriano, Dalí un artista un genio, 09-03-2012 - 01-07-2012, nº cat. 51\nDalí i els llibres, Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura, Barcelona, 1982, pág. 87 (2 imatges indirectes)\n400 obras de Salvador Dalí de 1914 a 1983, Obra Cultural de la Caixa de Pensions, [Madrid], 1983, pág. 251\nDalí, Sarpe, Madrid, 1984, il. 51, pág. 93\nI Dalì di Salvador Dalì, Gianni Tassinari, Ferrara, 1984, pág. 177\n25 fira del vehicle usat, [S.n.], Artés, 1985, s/pág.\nVallès i Rovira, Josep, Dalí delit Empordà, Carles Vallès, Figueres, 1987, pág. 172\nGiménez-Frontín, José Luis, Teatre-Museu Dalí, Tusquets / Electa, [Barcelona] / Madrid, 1994, pág. 95\nDi Capua, Marco, Dalí, Librairie Gründ, Paris, 1994, pág. 30 (imagen indirecta)\nDescharnes, Robert | Néret, Gilles, Salvador Dalí, 1904 -1989, Benedikt Taschen, Köln, 1994, pág. 687\nSchiebler, Ralf, Dalí : genius, obsession and lust, Prestel, Munich - New York, 1996, pág. 73\nGiménez-Frontín, José Luis, Teatre-Museu Dalí, Tusquets/Electa, [Barcelona], 1998, pág. 50\nLes Essentiels de l'art Dalí, Ludion, Amsterdam, 2003, pág. 399\nThe Portable Dalí, Universe, New York, 2003, pág. 399\nGómez de Liaño, Ignacio, El Camino de Dalí, Siruela, Madrid, 2004, pág. 226\nPitxot, Antoni | Aguer i Teixidor, Montse, Teatre-Museu Dalí de Figueres, Fundació Gala-Salvador Dalí | Triangle Postals, [Figueres] | Sant Lluís, Menorca, 2005, pág. 199\nSalvador Dalí : liquid desire, National Gallery of Victoria | Fundació Gala- Salvador Dalí | The Salvador Dalí Museum, Melbourne | Figueres | St. Petersburg (Florida), 2009, pág. 310\nSalvador Dalí : il sogno si avvicina, 24 Ore Cultura, Milano, 2010, pág. 155\nSchiebler, Ralf, Dalí : the reality of dreams, Prestel, Munich | London | New York, 2011, pág. 73\nDalí un artista un genio, Skira, Milano, 2012, pág. 188\nPitxot, Antoni | Aguer i Teixidor, Montse, Teatre-Museu Dalí. Figueres, Fundació Gala-Salvador Dalí | Triangle Postals, [Figueres] | Sant Lluís, Menorca, 2016, pág. 101


Flashdance + Footloose\nEl Phenomena recupera en aquesta sessió doble dos musicals clau dels 80. A 'Flashdance', una noia de Pittsburgh treballa durant el dia com a soldadora i a la nit balla en un club nocturn. Sense ser-ne conscient, s’enamorarà del ric propietari del taller on treballa. A 'Footloose', Kevin Bacon, que va saltar a la fama amb el film, és un jove que s'instal·la en un petit poble, en el qual el seu estricte pastor ha prohibit el ball. Però ell, que a més de rebel és un entusiasta de la música, intentarà per tots els mitjans acabar amb aquesta prohibició.


Nou episodi d’atac a la pancarta per l’alliberament dels polítics independentistes de l’Ajuntament de Blanes | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal Nou episodi d’atac a la pancarta per l’alliberament dels polítics independentistes de l’Ajuntament de Blanes\nMarc Ferri , octubre 11, 2018\t / 342 0\nAquest matí, el consistori blanenc s’ha llevat observant els efectes d’una nova actuació contra la pancarta amb el missatge “Llibertat Presos Polítics”, que penja a la façana de la casa consistorial.\nLa pancarta ha aparegut tacada amb pintura negra, que tapa les paraules “presos polítics”. Segons informa l’Ajuntament, l’acció no ha estat reivindicada de moment per cap persona, però la Policia Local de Blanes ja ha obert noves diligències sobre la qüestió.\nEl darrer episodi d’atacs a la pancarta va produir-se ara fa 3 setmanes, el passat 20 de setembre, quan uns desconeguts van despenjar la pancarta per segona vegada del balcó del consistori, després que ja fos atacada uns dies abans.\nLlavors, el consistori va decidir col·locar-la més amunt del que havia estat fins llavors i amb més mesures en la seva col·locació que evitessin que pogués tornar a ser retirada.\nAra la Policia Local està revisant les imatges de les càmeres de seguretat de l’edifici consistorial per aclarir els fets.\nLa Comunitat Terapèutica del Maresme obre les seves portes per commemorar el Dia Mundial de la Salut Mental\nPalafolls s’uneix a les Jornades Europees de Patrimoni amb visites al Castell i a l’església de Sant Genís


.: VIVINT LA MUSICA\nA tots els racons òn hi ha persones sensibles a la música, s'hi troben també persones que la saben interpreptar d'alguna manera u altra. Amb la propia véu, tocant un instrument o formant conjunts. No importe, el meu pare tocave l'acordió diatònic. el meu germà la guitarra electrica, les meves filles el piano. amb tots he gaudit molt.\nPerò el lloc per excelencia, òn es done la millor música i els millors intèrprets, i amb gran proliferació de actuacions diaries, es sense dubte de cap clase, a Viena. En la entrada anterior ja parlaba d'quest fenòment aceptat universalment.\nAvui parleré del que té de sublim la musica que enamore i emocione tant i a tanta gent. Les sinfonies dels gras mestres, o les balades dels cantautors, et transporten a mons desconeguts i maravellosos. Sense moure't del seient, es el vehicle més eficaç per coneixer noves sensacions, per anar a llocs desconeguts i llunyants, on la pau o la guerra, o les valls fresqeus de la primavera, s'hi troben amb una esplendorosa realitat. Un somiar que no s'acave mentres hi ha un sola nota al pentagrama. El recors que dú, et remouen l'inconcient, i el plaer de revuire moments inoblidables. Es un tot i un no rès alhora, Es la música amb lletres de neò, es un paseig al passat una visió del futur, una veritat inconfusibla, es: LA MÚSICA.\nPublicat per Montserrat Sala a dissabte, de juny 19, 2010\nLa múscia es mágica.\nY sobretot el vals, fa que despertin en mí emocions.\nReb una forta abraçada de la teva tocaia, Montserrat\n20 de juny de 2010, a les 1:08\nHola MONTSERRAT, me descubro ante ti, tu sensibilidad, tu amor a ese mundo es algo grande, las sensaciones están como bien dices en cada una de las notas, en cada una de las pequeñas letras y en cada una de las grandes obras, sensaciones indescriptibles que nos transportan más allá, nos llevan a poder alcanzar el cenit. Disfruta y te pido que lo hagas también por mi.\nAbrazos y besos que soplo para que te lleguen hasta esa maravillosa ciudad.\n20 de juny de 2010, a les 1:57\nLa música es una de mis grandes pasiones, Montserrat.\nPocas cosas hay tan agradables, (excepto la lectura), como aislarse y escuchar una gran sinfonía.\nViena, la cuna del vals, es uno de esos lugares para aislarse.\n20 de juny de 2010, a les 2:23\nA mi también me gusta la música, Montserrat. Y siempre la relaciono con la naturaleza. Colosal mundo con su fantástica amalgama: Evoca recuerdos, nos excita, nos alegra, nos emociona, enriquece la soledad, los sentimientos...\n20 de juny de 2010, a les 3:26\nBenvolguda amiga, tens tota la raó. Quina gràcia que el teu pare toqués l'acordió diatònic... he anat algun any al festival d'Arseguel i em meravella aquest instrument senzill que té tantes possibilitats.\n20 de juny de 2010, a les 4:26\nEs una de las carencias que más me duelen. Nunca pude educar mi oído más allá de lo poco que se aprende como oyente.\n20 de juny de 2010, a les 9:40\nMontserrat: La música es màgica, i pot ésser armónoca sonfónica i polifonica. per dir unes quantes "cas".\n20 de juny de 2010, a les 12:11\nQue viva la música, y si es con instrumentos mejor. Gracias por tu visita.\n20 de juny de 2010, a les 12:17\nNo puedo ni cantar, ni ejecutar ningún instrumento. Si, me gusta escuchar música clásica, etc. y la disfruto.\n20 de juny de 2010, a les 13:48\nEl mundo de la música, uno de los artes por excelencia.\n21 de juny de 2010, a les 2:01\nQuerida Higorca: Pues mira, habrás soplado muy fuerte porque tus cariñosas parabras han llegado enteritas, y también los besos. Eres demasiado amable conmigo, pero te lo agradezco.\nJota Ele, sé que te gusta mucho la música y esto se nota en tus bitácolas que acompañas simpre com piezas de mucha calidad. Algunas veces, desde tu bloc, voy viendo y contestando a otros amigos, para no dejar de escuchar lo que nos pregramas. gracias mi querido amigo.\nRamón East. Jo també conec Arsèguel i el seu festival de acordions diatònics. ES preciós i encara es fà tots els últims diumenges de Juliol.\nUn event diferent y altament recomanable.\nQuerido profesor: Todo en la vida no se puede tener. Vd. y sus escritos, sus opiniones concluyentes y certeras tiene mucho valor, y su capacidad de anàlsis sobre todos los temas que trata, me fascinan. Saludos.\nSi sobretot amb tots els instrumentes. La orquesta es com un inmens arc de sant Martí, que ens done totes les tonalitats y colors,\nGracies Serge pel teu comentari.\nPues que quieres que te diga, tocar muchos instrumentos es como hablar muchos idiomas.\nGracias Miriam por tus amables palabras.\nPor supuesto, querida Mª teresa Alejandra Francesca: (UUFF) Lo malo para mí es que me gustan todas las artes. Una buena pintura, unos versos escritos con el alma, una canción dicha con le corazón y armoniosa.... Son placeres que se nos brinda en esta vida y que no debemos desaprovechar. Gracias por tus amables palabras.\n22 de juny de 2010, a les 2:01


Partit Popular Democristià de Suïssa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCVP, PDC, PPD, PCD, CVP/PDC/PPD i ХДНПШ\nThe Centre (en)\nMembres 100.000 (2010)\njeunes démocrates-chrétiens suisses (fr)\n31 escons al Consell Nacional de Suïssa\nVa néixer per a representar els interessos dels cantons de majoria catòlica en una Suïssa de majoria protestant. El 1919 va adoptar el nom de Partit Catòlic Conservador de Suïssa (Katholische-Konservative Partei der Schweiz) i va ocupar dos dels set escons al gabinet. Ajudat pel clima polític de la postguerra, el partit va tenir el seu apogeu en la dècada de 1950: Va estar representat per la delegació parlamentària més gran a l'Assemblea Nacional, i des de 1954-1958 va ocupar la part tres dels set escons al gabinet. No obstant això, el partit va haver de renunciar a la tercera plaça a favor de la Zauberformel, que va ser presentada al gabinet el 1959. El 1957 va canviar el seu nom pel de Partit Popular Conservador Cristiàsocial (Konservative-Christlichsoziale Volkspartei). En 1970 va adoptar el seu nom actual.\nÉs membre de la coalició de govern federal, a les eleccions federals suïsses de 2003 va obtenir el 14,4% dels vots aconseguint 28 diputats al Consell Nacional de Suïssa, que van augmentar a 31 a les eleccions de 2007. És un partit polític de centredreta.\n1992-1994 Carlo Schmid, Appenzell Inner-Rhoden\n1994-1997 Anton Cottier, Friburg\n2001-2004 Philipp Stähelin, Turgòvia\n2006- Christophe Darbellay, Valais\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Partit Popular Democristià de Suïssa\nCVP (alemany) (francès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Partit_Popular_Democristià_de_Suïssa&oldid=25144533»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 oct 2020 a les 01:33.


Tavernes realitza una campanya de prevenció del càncer de mama\nNova campanya de prevenció del càncer de mama a Tavernes\nEl 19 d’octubre és el Dia Mundial Contra el Càncer de Mama i amb aquest motiu l’Ajuntament de Tavernes ha organitzat una campanya d’informació i prevenció a les portes del consistori.\nEl dilluns 19 es repartiran fullets informatius i professionals del Centre de Salut on explicaran com previndre la malaltia a través de l’autoexploració i les revisions mèdiques.\nL’Ajuntament valler també s’ha adherit a la campanya solidària «Recicla vidre per elles». Es tracta d’una inicitiva impulsada per Ecovidrio i que té com a objectiu reciclar vidre per a cuidar el medi ambient i contribuir a la prevenció del càncer de mama. D’aquesta forma, s’han instal·lat dos contenidors de vidre de color rosa al Passeig Colón. Tots els vidres es convertiran en una donació econòmica a la Fundació Sandra Ibarra.\nMònica Palomares, regidora de Sanitat i Media Ambient ha destacat «la necessitat de\ndur a terme estes accions per a sensibilitzar a la població sobre la importància de l’autoexploració continuada i el seguiment mèdic, especialment en dones adultes. Si durant este mes reciclem als contenidors rosa cuidarem el medi ambient i aportarem el nostre gra de sorra a la lluita diària contra el càncer de mama”.


Estades de rugby\nEstades per a dos estudiants\nEstades ERASMUS a Barcelona\nALLOTJAMENT i FÁMILIES\nEstades de Rugby a Dublin/Leinster\nAquestes estades estan organitzades pel Leinster Rugby Club, que ha guanyat la Copa d’Europa tres cops, Les estades es desenvolupen durant els mesos de juliol i agost per a noies i nois de 12 a 17 anys.\nL’estada de rugby ofereix als estudiants un programa complet i detallat d’entrenament que els permetrà gaudir de condicions similars a les dels millors jugadors. Aquesta és una gran oportunitat per a que els estudiants es barregin amb els seus homòlegs irlandesos.\nDurant aquestes pràctiques de rugby se’ls oferirà diversos tallers específics de com millorar el rendiment, posicions…\nPer a més informació: http://www.leinsterrugby.ie/tickets/school-of-excellence/\nEstades de Rugby a Limerick/Munster\nAquesta fòrmula proposa unes estades de rugby al juliol i l’agost per a estudiants de 12 a 17 anys. L’organitzador de les estades és un entrenador qualificat del Munster Rugby Club i antic jugador professional del Munster. La ciutat de Limerick és l’epicentre del conegut equip del Munster i el cor del rugby irlandès.\nPer a més informació: http://www.munsterrugby.ie/domestic/rugby/summer_camps.php\nSessions de rugby organitzades de dilluns a divendres amb un horari de 10.00 a 16.00 (Leinster/Dublin)/ Sesisons de rugby de 3 hores 4 dies a la setmana (Limerick/munster)\n10 hores d’anglès per setmana.\nMínim d’estada d’una setmana.\nFamília agradable amb professor particular.\nTest de nivell d’idioma en arribar.\nDues sessions per setmana amb el professor on visitareu llocs d’interès local i cultural.\nIrlanda: llista de preus Irlanda_2018


Els 25 millors hotels a Ras al-Khaimah, Unió dels Emirats Àrabs. Booking.com - Reserva el teu hotel!\nEmirats àrabs 2.188 establiments\nRas Al Khaimah 57 establiments\nEls 25 millors hotels de Ras al-Khaimah\nBusques l'escapada perfecta? Els clients han dit que Ras al-Khaimah està molt bé.\nIntrodueix les dates i tria entre 57 allotjaments!\nBusques ofertes a Ras al Khaimah? Consulta els preus i els allotjaments per a:\nMillor oferta 2 de març — 4 de març Aquesta nit 21 de febr. — 22 de febr. Aquest cap de setmana 23 de febr. — 25 de febr. Proper cap de setmana 2 de març — 4 de març\nViatges a Ras al-Khaimah per feina?\nLlocs que ens encanten a Ras al-Khaimah\n57 establiments a Ras al-Khaimah\nAl Hamra Residence & Village 5 estrelles\n7,3 Força bé 6.673 comentaris\n32 s'ho estan mirant ara mateix\nL'Al Hamra Residence and Village està situat al costat de les platges espectaculars del golf Pèrsic i ofereix el lloc ideal per escapar-se de la rutina.\n"Big bed, nice garden, friendly staff, good food"\nBin Majid Beach Hotel Hotel de 4 estrelles\n6,3 Puntuació 906 comentaris\nAquest hotel de 4 estrelles, envoltat d'un jardí paisatgístic exuberant, està situat en una platja privada de sorra a Ras al Khaimah.\nShibli. Unió dels Emirats Àrabs\n"Variety of food that was included in the rate. Swimming pool Beach Staff too."\nDoubleTree by Hilton Resort & Spa Marjan Island 5 estrelles Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com. Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com.\n8,0 Molt bé 3.329 comentaris\n20 s'ho estan mirant ara mateix\nEl DoubleTree by Hilton Resort & Spa Marjan Island està situat a l'illa de Marjan, a prop de la zona d'Al Hamra de Ras Al Khaimah, i ofereix 600 metres de platja privada de sorra blanca, vil·les amb...\nAli Asghar. Pakistan\n"The pillow could have been better. It was extra soft really. Rest was all very good. :)"\nBin Majid Beach Resort 4 estrelles\n6,8 Puntuació 1.035 comentaris\nNestled between the coast and the hills of Ras Al Khaimah, the Beach Resort by Bin Majid Hotels & Resorts occupies a prime position on a 2000-metre stretch of private beach.\n"Room was perfect. Beach really nice. Good food all inclusive."\nMarjan Island Resort & Spa Managed By Accor Hotel de 5 estrelles Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com. Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com.\n7,7 Força bé 3.033 comentaris\nEl Marjan Island Resort & Spa està situat a la primera illa artificial de Ras Al Khaimah, envoltat de les aigües transparents del golf Pèrsic.\nMike. Regne Unit\n"The staff were all excellent, no matter what their role was. The reception supervisor worked hard to ensure we had all we needed"\nRixos Bab Al Bahr - Ultra All Inclusive 5 estrelles\n8,2 Molt bé 2.485 comentaris\nAquest establiment està situat Ras Al Khaimah, a les platges verges de l'illa artificial Al Marjan.\n"I liked almost everything about the resort."\nMostra els 57 establiments de Ras al-Khaimah\n7 clients d'Espanya han destacat Ras al-Khaimah per a relax! Guia de viatges de Ras al-Khaimah\nFes un cop d'ull als millors allotjaments de Ras al-Khaimah, segons 39.021 opinions de clients reals\nEls millors hotels de Ras al-Khaimah\nSegons 36.744 opinions\nNúm. 1 de 37 hotels a Ras al-Khaimah\nA partir de € 397 per nit.\n"L'entorn de pau."\nMira't la llista completa d'opinions d'hotels de Ras al-Khaimah\nMostra els 25 millors allotjaments de a Ras al-Khaimah\nHotels populars a Ras al-Khaimah\n6,9 Puntuació 584 comentaris\n7,9 Força bé 3.390 comentaris\n6,7 Puntuació 1.830 comentaris\n5,8 Puntuació 11 comentaris\n5,8 Puntuació 553 comentaris\n7,7 Força bé 1.927 comentaris\n7,6 Força bé 826 comentaris\n7,2 Força bé 112 comentaris\n8,1 Molt bé 833 comentaris\n7,8 Força bé 99 comentaris\n6,8 Puntuació 292 comentaris\nA Ras al-Khaimah i als voltants\nSharjah A 76,6 km\nAjman A 69,9 km\nUmm Al Quwain A 51,1 km\nDibba A 35,6 km\nAl Aqah A 50,9 km\nAr Rafā‘ah A 34,3 km\nWāsiţ A 36 km\nAdh Dhayd A 58,4 km\nLūlayyah A 59,3 km\nKhor Fakkan A 61,7 km\nAl Ḩamīdīyah A 63,4 km\nAl Khārī A 78,6 km\nParc aquàtic d'Islàndia\nAeroport internacional de Ras Al Khaimah (RKT) 21,2 km\nAeroport internacional de Sharjah (SHJ) 70,3 km\nAeroport internacional de Dubai (DXB) 87,2 km\n19 apartaments i cases\n9 cabanes i cottages\n8 cases i xalets\n9 hotels de 5 estrelles\n12 hotels spa\n6 hotels romàntics\n6 hotels de luxe\n5 hotels barats\n49 hotels amb parking\n44 hotels amb WiFi\n35 hotels amb piscina\n23 hotels de platja\n8 hotels amb jacuzzi\nEstalvia't fins a un 50% a Ras al-Khaimah


Tot a punt per celebrar la revetlla de Sant Joan - Ajuntament de Cardona\nAjuntament de Cardona\nÀrees de Govern Municipal\nPresentació de l'alcalde\nEls Plens municipals\nTràmits, Ordenances, Reglaments i Plans\nServei Connectem (Servei Local d'Ocupació)\nLa Vall Salina\nComerç i món empresarial\nCentre Cívic / Casal de Joves\nParc Cultural de la Muntanya de Sal\nEl Castell i la Col·legiata de Sant Vicenç\nCamins i rutes naturals\nAltres llocs d'interès\nAllotjaments i restauració\nFundació Cardona Històrica\nCardona, Revista d'informació municipal i ciutadana\nSaltar Fil d'Ariadna\nTot a punt per celebrar la revetlla de Sant Joan\nAnar a l'inici de la pàgina\nDilluns, 20 de Juny de 2016\nCardona celebrarà la revetlla de Sant Joan dijous vinent amb la tradicional arribada de la Flama del Canigó i l’encesa de les fogueres de Sant Joan. A les 19:30 hores començaran els actes amb una audició de sardanes a càrrec de la Cobla Vila d’Olesa a la plaça de la Fira.\nPer la seva banda, els portadors de la flama començaran el seu recorregut a les 8 del vespre a la Coromina. Un cop a la plaça Jacint Verdaguer i haurà coca i mistela per a tothom i, tot seguit, la flama es dirigirà cap a Cardona, on arribarà als volts de 2/4 de 9 de la nit. Un cop a la plaça de la Fira es farà la lectura del manifest i l'encesa de la foguera. L’acte finalitzarà amb dues sardanes que interpretarà la Cobla Vila d'Olesa.\nUna revetlla amb seguretat\nL'Ajuntament de Cardona desitja a tots els veïns una bona revetlla de Sant Joan. L’ajuntament recorda la importància de gaudir de les festes amb responsabilitat i demana als veïns que extremin les precaucions a l'hora de manipular material pirotècnic. Des del consistori cardoní es fa una crida, també, al respecte perquè tothom pugui gaudir d’una festa sense incidents i evitant comportaments que puguin ocasionar molèsties o desperfectes a tercers.\nTornar a: Juny, 2016\n© Ajuntament de Cardona. Plaça de la Fira 1, 08261 Cardona - Telèfon: 93 869 10 00 - cardona@cardona.cat


Les coses del món: El ferro dels espinacs: mite o veritat?\nEl ferro dels espinacs: mite o veritat?\nSi a algú li pregunten per un aliment que contingui molt ferro, segurament no s'ho pensarà ni dues vegades en mencionar els espinacs. Però de debò contenen tant de ferro? La resposta és un definitiu i rotund no.\nSi comparem els espinacs amb altres aliments ens adonarem que posseeixen poc ferro: un bistec o unes llenties en tenen més proporcionalment.\nSi agaféssim 200 quilos d'espinacs i els apropéssim a l'imant més potent del món, no es quedaria enganxat ni un bri del ferro dels espinacs. Això es deu a que tenen poc ferro i no tenen la condició de forma metàl·lica, puix que els imants atreuen perfectament el ferro metàl·lic, però no, per exemple, l'òxid de ferro d'un rovell d'ou, mancat de propietats magnètiques.\nI algú es preguntarà: "D'on ve la llegenda de Popeye?"\nPopeye fou creat pel dibuixant nord-americà Elzie Crisler Segar a finals dels anys vint, i la primera tira còmica del protagonista aparegué el 17 de gener de 1929. En aquella època, la idea més estesa era que els espinacs eren molt rics en ferro. Pot fer pensar que l'origen de l'error prové de la secretària del científic J. Alexander, que havia mesurar el contingut de diversos minerals, entre ells el ferro, de diversos aliments. Mentre la secretària passava les dades a net, va desplaçar una coma un lloc cap a la dreta, amb la qual cosa va multiplicar per deu el contingut real del ferro.\nA principis dels anys trenta es tornaren a realitzar les proves i l'error fou descobert, però era massa tard... El mite de Popeye ja funcionava!\nNavegant per Internet, he trobat aquesta pàgina web on diu que l'origen de la força de Popeye no eren els espinacs sinó la marihuana!


La Harley Davidson amb estrella de Toni Gerez - Empordà\nLa Harley Davidson amb estrella de Toni Gerez\nEls formatges i la moto són les grans passions del cap de sala del Restaurant Castell de Peralada\nMARTÍ DACOSTA 06.05.2019 | 18:47\nToni Gerez al costat de la seva Harley Davidson 883 amb el Bibendum de Michelin cedit per pneumàtics Pou. MARTÍ DACOSTA\nToni Gerez al costat de la seva Harley Davidson 883 amb el Bibendum de Michelin cedit per pneumàtics Pou.\nToni Gerez (Llançà, 1963) és sommelier, expert en formatges, cap de sala i responsable, al cinquanta per cent, del projecte gastronòmic del Restaurant Castell de Peralada amb el seu soci, xef i amic inseparable, Xavier Sagristà. Tots dos varen formar part dels inicis d'elBulli. Amb Juli Soler i Ferran Adrià com a socis, varen regentar durant vint anys el restaurant Mas Pau d'Avinyonet de Puigventós, establiment que lluïa una estrella Michelin. En només un any i mig, ja han aconseguit, també, la primera estrella per al Restaurant Castell de Peralada. Aquesta setmana, a la secció «El Retrovisor», el convidem perquè ens parli d'una de les seves grans passions, que combina amb la seva gran afició pel món dels formatges, la seva Harley Davidson.\n- Vostè, pel fet de ser sommelier i dir-se de cognom Gerez, segur que sovint aquest fet li deu generar alguna confusió amb el Jerez dels vins.\n- Bé, sí, el meu cognom és Gerez, però s'escriu amb g de Girona. Sovint sí que hi ha alguna confusió, però no és massa problema. El que és molt divertit és quan vaig a participar en alguns dels tallers de vins que fan al Palau Domecq de Jerez. Allà hi he anat amb en Pitu Roca, i quan em criden per Gerez amb G tots en fan conya.\n- Com es va iniciar en aquest món de la gastronomia?\n- Jo soc fill de Llançà, vaig començar de molt jovenet, gairebé vaig néixer amb una cassola sota el braç. El meu pare era cuiner. Amb dotze anys ja muntava taules a casa del meu tiet, a Llançà. De jove, vaig coincidir a sala amb en Paco Pérez.\n- Vostè és un cap de sala reconegut. Com és aquesta professió?\n- Sí, jo soc un cap de sala. Podem dir que soc un cambrer que s'ha interessat pel món dels formatges i dels vins. Sempre vas aprenent, mai ho saps tot, és un món de no parar. La nostra feina és cuidar, escoltar i satisfer al màxim el client.\n- Recentment han creat una associació de caps de sala, expliqui'ns com neix el projecte.\n- Aquest projecte era un tema pendent. Neix amb en Joan Manté del Motel Empordà, en Lluís Coll de l'Escola d'Hostaleria de Girona, l'Àngel Vilanova de Peralada, Berenguer Grífuls del Celler de Can Roca, i jo mateix. En Pitu Roca aviat serà soci d'honor. L'objectiu és tenir més visibilitat i que se'ns valori una mica més. És fonamental que en un restaurant et tractin bé, i et rebin amb un somriure.\n- Ens pot explicar com es gestiona un moment de crisi a la sala del restaurant?\n- Primer de tot, calma i tranquil·litat. En els moments de crisi, encara que hi hagi pressió, el que s'ha d'intentar és que no es noti i buscar una solució ràpida.\n- I el moment de més satisfacció en un restaurant?\n- Sens dubte quan el client marxa content. Per posar un exemple, ens fa molt feliços quan els clients francesos, quan marxen ens diuen: «On reviendra».\n- Vostè és també un reconegut expert en formatges, com s'hi va iniciar?\n- Recordo que, de ben petit, des de Llançà, anàvem amb la meva mare al poble de Cervera de la Marenda, amb tren. Allà la mare hi anava per comprar cafè en gra i formatge. Anar a França era la manera d'aconseguir bon producte. Sovint, quan ho expliques, sembla impossible. Avui aquí ja tenim de tot. Al carro de formatges del nostre restaurant hi tenim una mitjana de 300 formatges, i un centenar són catalans.\n- Què ha de tenir un formatge perquè vostè l'inclogui entre les propostes del restaurant?\n- Ens interessa cada vegada més la màxima excel·lència. Busquem gent que cuida el seu producte, que treballa amb molt de rigor. Valorem molt que tinguin ramat propi i controlin tot el procés. En definitiva, busquem producte amb un relat propi. Treballem amb 300 formatges diferents. Al carretó, n'hi ha uns 50-60 i cada setmana canviem la comanda per crear una rotació de varietats.\n- El fet de treballar amb el Grup Peralada quins avantatges els aporta?\n- Quan vàrem tancar el Mas Pau d'Avinyonet, molta gent ens va contactar i ens varen fer ofertes molt bones. Estem molt agraïts de la gran quantitat de gent de l'ofici que ens té estima. «Se'ns va posar la gallina de piel» com deia en Cruyff. El Grup Peralada va contactar amb nosaltres per oferir-nos crear un nou espai gastronòmic. Dins el Grup Peralada, estem tranquils i sentim que ens donen suport. Ens han deixat fer sempre el nostre projecte amb la cuina d'en Xavier Sagristà. Amb un any i mig, amb regularitat i treball de qualitat, els hem donat una estrella Michelin, que genera un punt més d'excel·lència. Amb els vins, el restaurant i el nou edifici del celler dels arquitectes RCR, tot plegat serà un projecte impressionant. Estem molt contents de formar-ne part.\n- Sou un usuari molt actiu a Instagram.\n- Les xarxes són molt importants, nosaltres vàrem començar penjant fotos. Després, amb la Laura Galobardes, responsable de xarxes i màrqueting del Grup Peralada, vàrem decidir introduir petits vídeos. Vaig proposar-li de fer-ho a la meva manera, d'una forma distesa i pròxima a la gent. Els like i les visites es varen multiplicar. Fa molta gràcia quan molts clients venen al restaurant i et tracten com si fa temps que et coneguessin: « Toni, siempre te miro».\n- Deixant de banda la cuina i el menjador per un moment, quina moto més maca...\n- Gràcies, encara que us confesso que m'agrada més conduir que no pas lluir la moto. És una Harley 883, una mica modificada.\n- Així doncs, també afina la seva Harley com fa amb els seus formatges?\n- (Somriu). Sí, sempre l'estic tocant. Té unes bugies de tres enceses, un kit Screamin Eagle. I tots els cargols tenen un punt de Loctite. Aquest model, com que no disposa de silentblocks, amb les vibracions sempre es desenrosquen.\n- Vostè també és dels que van de rebel amb la Harley i la caçadora de cuir els caps de setmana?\n- Per la feina, soc un motorista de dilluns. Encara que he fet sortides amb grup de motos custom, vaig sempre sol i amb el seient monoplaça.\n- Quin plaer hi troba anant amb moto?\n- Em serveix per ordenar pensaments, tots tenim massa coses al cap de la feina i del dia a dia. Conduint la moto et relaxes, t'evadeixes i, sovint, és quan et surten noves idees.\n- Quines rutes fa amb la seva Harley?\n- Tinc unes rutes molt marcades. Des de Banyoles, on visc, vaig a Olot, Ripoll i Vallfogona. Quan tinc més temps, vaig fins a Puigcerdà, la Bassella o Montserrat. Són rutes de tot un dia, només em paro per fer un tallat i un entrepà.\n- Un entrepà, de formatge?\n- Sí, sí. Sóc molt formatger!\n- Ha fet molts quilòmetres per tastar-ne un de nou?\n- He anat diversos cops a França per visitar el gran formatger Xavier, de Tolosa de Llenguadoc, amb el títol de millor ouvrier de França. També he anat a Albacete a visitar un cuiner i amic, en Cristian Lutaud, i el pastisser Paco Torreblanca a Alacant, amb moto.\n- Un eslògan dels propietaris de Harley Davidson és Born to ride, nascuts per pilotar.\n- Sí, és cert, però jo soc més d'anar amb moto i «born» per tastar formatges.


Per ben assegut que estiguisque no pots caure no diguis – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\n9 juny 2016Dites i refranys\nEl podíem vincular amb aquell altre refrany que diu que qui estigui bé, que no es mogui, en el sentit que quan les coses van bé, millor no fer canvis substancials.\nI de la mateixa manera, les coses que van bé, pot ser que en un determinat moment, sigui pel que sigui, deixin de funcionar i s’espatllin.\nNo hi ha res com ser versàtil i amb capacitat per adaptar-se a les novetats i als nous corrents.\nPer ben assegut que estiguis, que no pots caure no diguis.


Ja són quatre mesos aquí i la meva experiència de SVE s’ha tornat la millor decisió que he pres en la meva vida. En aquests últims mesos he sofert molts moments en que vaig desinflar-me, no vull mentir, m’he sentit desmotivada i sense energia per algunes qüestions de burocràcia i\n15 entitats de 7 països treballen conjuntament per crear nous cursos en línia per a professionals. Els dies 23 i 24 de gener va tenir lloc a Palerm (Sicília) la primera trobada internacional del projecte de cooperació i d’intercanvi de bones pràctiques europeu ”Minorities as opportunity and occasion for chrysalis-MOOC”,\nL’Aïda, la Judith i l’Oriol són els primers voluntaris/es que aquest 2017 emprendran una nova aventura com a voluntaris/es europeus, dins del programa Erasmus+: Servei Voluntari Europeu –SVE de Comissió Europea. Els esperen mesos de múltiples experiències, vivències, emocions i aprenentatges a França, Finlàndia i Lituània. La formació d’ahir va\n6th ToT Understanding and Working with Conflict Ja ha finalitzat el procés de selecció per la 6na edició de la “Formació per formadors – Understanding and Working with Conflict”, amb un excepcional nombre de sol·licitants per escollir, el que va fer que el procés de selecció fos molt més enrevessat. Més\nEl passat 15 d’agost ens vam embarcar amb la maleta plena de ganes i il·lusió cap a Tessalònica, la primera parada en el nostre viatge. A primera vista Tessalònica s’allunya moltíssim de qualsevol ciutat europea amb renom, però destaca per trobar ruïnes, esglésies i cafeteries a cada pas. Ens vam\nQuan vam emprendre el viatge a Sicília ens vam preguntar “Quant bella serà l’illa?” o, com deia un de nosaltres, “Com ens rebrà la gent?”. És cert que més d’un comptava amb certa base cultural de l’illa, uns la pizza, la pasta, o els cannoli, altres les meravelloses platges i,\nEl projecte cultural Multikulti, organitzat per l’organització d’acollida Stowarzysznie POLITES, consisteix en donar suport lúdic, educatiu no-formal i social als nens de dos grups de diferents edats, de 8 a 13 i de 13 a 15 anys durant les vacances d’estiu, on van participar 10 voluntaris de diferents països d’Europa\nNo era el primer cop que anava a Cluj, així que arribar un fred dia de febrer, en mig de la nit, no va resultar ser un xoc massa gran. Havia arribat un parell de dies abans, per recarregar piles el cap de setmana i començar dilluns, a tope, amb\nUn SVE pot ser la millor experiència de la teva vida. Ho tenia molt clar quan, ara fa 2 anys, vaig descobrir què era un SVE. Recordo que quan em vaig assabentar en què consistia em vaig posar a buscar projectes amb molta il·lusió, sabia que podia ser una oportunitat\nPoques vegades s’ofereix la oportunitat de treballar i ser part integral d’una institució com es un Parc Natural. La meva experiència europea en aquest àmbit s’emmarca a la ciutat de Kaunas (Lituània) on durant 6 mesos he pogut viure des de dins com funciona l’administració, direcció i organització d’un parc\nArribats a aquest punt haig de dir que considero que he tingut sort. Volia fer un SVE perquè volia nous reptes, adaptar-me a un nou entorn i conèixer-me, d’aquesta manera, més en profunditat. Vaig decidir-me per la República Txeca precisament perquè no coneixia aquest país, la seva cultura, i per suposat,\nSóc la Nayara, tinc 22 anys i fa un any vaig emprendre el meu viatge a Polònia al projecte Multikulti. El projecte tenia com a tasca ensenyar i aprendre cultures de les persones que estàvem allí, com també ensenyar i aprendre dels nens dels quals érem monitors. Estic molt agraïda,\nLa XXIV Conferència Mundial del Voluntariat de IAVE va tenir lloc del 7 al 10 de novembre a la ciutat de Mèxic, organitzada per IAVE, el Centre Mexicà de la Filatropia i Amevol. Un cop cada dos anys, la conferència es converteix en el principal punt de trobada de dirigents\nNo puc oblidar pas el primer dia que vaig arribar per fer el curs de formació. Vaig baixar per les escales i, a través del vidre, vaig veure la Clara que estava escurant els plats. Vaig entrar i vam començar a parlar. Uns dies més tard vaig tornar a entrar\nEl primer dia vaig arribar al pis de matinada (ja que el meu avió es va retardar i no vaig poder agafar l’autobús que triga 2h en arribar a Stara Zagora, i vaig haver d’agafar el tren, que triga 5h). Era la primera voluntària en arribar a aquest pis, per


Delfos Check - Club Delfos\nHORARI: Laborables: 7 a 22:30 h , cap de setmana: 8 a 15 h.\nAPP CLUB DELFOS\nEl nostre compromís amb la teva salut\nQuè és Delfos Check?\nÉs el nou servei d’assesorament personal de Club Delfos, que us ajudarà a definir i assolir els vostres reptes i objectius tant de salut com esportius.\nAmb l’ajuda dels aparells d’última generació Fitness Hub i InBody el nostre equip de preparadors físics i fisioterapeutes obtenen dades precises que reflecteixen el teu estat físic i de salut.\nEn base aquests resultats t’elaborem un pla d’entrenament, amb seguiment i valoració continuada, per garantir el control i la motivació necessària per assolir els teus reptes.\nEntrevista inicial amb test de salut. Mesura dels paràmetres biomètrics, flexibilitat i analítica de composició corporal amb aparells exclusius de darrera generació: EGym Fitness Hub i InBody.\nValoració de resultats, definició d’objectius i pla d’entrenament personal. Alta a l’APP Club Delfos. Concepte BioAge.\nSessions de control\n2ª entrevista de control (als 30 dies). Analítica de composició corporal i comparativa de resultats. Revisió del pla d’entrenament i d’objectius. Planificació del calendari de sessions de control. Per un seguiment òptim recomanem una sessió de control mensual.\nEgym Fitness Hub – Scanner de mesura corporal\nMesura de paràmetres biomètrics.\nTest de Flexibilitat.\nIntegració total amb màquines del Circuit Egym i APP Club Delfos.\nVisualització dels valors que indiquen la teva Bio Age:\nForça – Metabolisme – Flexibilitat – Cardio\nInBody – Equip d’anàlisis corporal per bioimpedància\nMesura per segments (cames, braços i tronc).\nInforme amb resultats precisos: Aigua corporal, Proteïnes, Minerals, Massa Grassa, Massa Muscular, Índex de Massa Corporal, etc.\nControl i històric de dades per fer comparativa i valorar l’evolució.\nTemps aproximat de la mesura 1 minut.\nL’APP Club Delfos, exclusiva pels socis del gimnàs, et permetrà seguir de manera senzilla el teu pla d’entrenament des d’el teu mòbil.\nApuntat als reptes, gestiona les teves activitats i entrenaments i controla la teva evolució (BioAge).\nIntegració total amb els equips EGym i principals wearables del mercat.\nQuè és l’Edat Biològica (BioAge)\nÉs un indicador de condició fisica i salut que obtenim mitjançant les diverses mesures i analítiques.\nAquest valor ens permet identificar de manera ràpida i eficaç, les nostres debilitat i on haurem de posar el focus al planificar el teu programa d’entrenament.\nPer obtenir l’edat biològica ens fixem en aquestes 4 àrees:\nValor de Força\nS’estableix relacionant el pes corporal de l’usuari amb relació al paràmetre de força màxima.\nEs mesura amb els equips d’EGym realitzant de manera regular el Test de Força Màxima a cada aparell i grup muuscular.\nEns dona una perspectiva més concreta de l’estat de salut relacionant el pes, el greix i l’alçada.\nAquest valor es calcula amb l’Índex de Massa Corporal (IMC), la composició corporal i l’index Cintura-Maluc (ICC) que resulta de l’analítica Inbody.\nRepresenta el rang de flexibilitat general muscular d’un usuari comparat amb d’altres de la mateixa constitució fisica, sexe i edat. També ens indica els possibles desequilibris musculars.\nAquest parametre s’obtè amb el test de flexibilitat del Fitness Hub.\nCombina la freqüència cardíaca en repòs, la presió arterial el VO2 màx. Proporciona una visió general de la capacitat cardiovascular, el rendiment i la salut.\nConsulta les condicions, T’informem?\nEn què estàs interessat? * Gimnàs - Activitats DirigidesPàdelStudio PilatesDelfos CheckEntrenament PersonalAltres opcions\nQuan et podem trucar per informar-te ? *\nAccepta la Política de privadesa\nClàusula de consentiment:\nDe conformitat amb el que estableix la normativa vigent en Protecció de Dades de Caràcter Personal, l'informem que les seves dades seran incorporades al sistema de tractament titularitat de DELFOSPORT SL amb CIF B61458873 i domicili social situat a VERGE DE MONTSERRAT 08940, CORNELLA DE LLOBREGAT (BARCELONA ), amb la finalitat d'atendre les seves consultes. En compliment amb la normativa vigent, DELFOSPORT SL informa que les dades seran conservades durant el termini estrictament necessari per complir amb els preceptes esmentats anteriorment.\nAixí mateix l'informem que el tractament indicat en el paràgraf anterior tractem les seves dades d'acord amb l'existència del seu consentiment.\nDELFOSPORT SL informa que procedirà a tractar les dades de manera lícita, lleial, transparent, adequada, pertinent, limitada, exacta i actualitzada. És per això que DELFOSPORT SL es compromet a adoptar totes les mesures raonables perquè aquests es suprimeixin o rectifiquin sense dilació quan siguin inexactes.\nD'acord amb els drets que li confereix l'la normativa vigent en protecció de dades podrà exercir els drets d'accés, rectificació, limitació de tractament, supressió, portabilitat i oposició al tractament de les seves dades de caràcter personal així com del consentiment prestat per al tractament dels mateixos, dirigint la seva petició a l'adreça postal indicada més amunt o al correu electrònic: CLUBDELFOS@CLUBDELFOS.ES.\nL'informem que podrà revocar en qualsevol moment el consentiment prestat a la recepció de comunicacions comercials enviant un correu electrònic a l'adreça de correu electrònic: CLUBDELFOS@CLUBDELFOS.ES.\nComunicado informativo 26/01/2021\nComunicado cierre temporal 19/07/2020\nBenvenidos al fitness digital 24/02/2020\n¿Buscas resultados? 15/01/2020\nESCOLA DE PÀDEL 12/09/2019\n93 474 16 86\n93 377 67 14\nVINE AL CLUB DELFOS!\n26/01/2021 , By admin\nComo consecuencia de las nuevas restricciones de movilidad ante la propagación del Corona\n19/07/2020 , By admin\nCLUB DELFOS CORNELLÁ\nC/ Virgen de Montserrat s/n\nE-mail : clubdelfos@clubdelfos.es\nCopyright © 2020 ClubDelfos.com · Desenvolupament web: www.elenalosada.com