Encuentra aquí información de Cèl·lula # Célula para tu escuela ¡Entra ya! | Rincón del Vago\nCèl·lula # Célula\nTEMA-1: La cèl-lula\nLa cèl-lula es la unitat més petita de que estan formats tots els èssers vius. Des dels éssers més petits, que només es poden veure amb l´ajut d´un microscopi i tenen poques cèl-lules, fins als animals o plantes més grans i complexos, formats per moltes cèl-lules.\nLa paraula cèl-lula deriva del llatí cellula. Aquest nom va ser donat per l´astrònom i físic anglès Robert Hooke (1635-1703)\nLA TEORIA CEL-LULAR\nTots els èssers vius están formats per cèl-lules.\nLa cèl-lula és la unitat anatòmica dels èssers vius: en defineix la forma\nLa cèl-lula és la unitat fisiològica dels èssers vius: en defineix la funció.\nLa cèl-lula és la unitat genética dels èssers vius: en defineix la reproducció.\nSegons que tinguin una o més cèl-lules es poden classificar en unicel-lulars i pluricel-lulars respectivament.\nPARTS PRINCIPALS DE LA CÈL-LULES\nLa membrana plasmàtica es l´estructura més externa de la cèl-lula. Serveix d´embolcall, aïlla la cèl-lula del medi i alhora la hi relaciona transportant i seleccionant les substàncies que entren i surten de la cèl-lula.\nEl citoplasma és l´espai que hi ha entre la membrana plasmàtica, esta formada per aigua, proteïnes i substàncies minerals dissoltes. Al citoplasma es troben també els orgànuls.\nRibosomes: Es troben lliures, formant rosaris o adherits al reticle endoplasmàtic. Tenen la funció de fabricar proteïnes.\nReticle endoplasmàtic: Es troben unides al nucli, quan en la superfície es troben ribosomes rep el nom de reticle endoplamàtic rugós, quan no, es, reticle endoplasmàtic llis. Treballa en l´emmagatzematge i transport dels nutrients.\nAparell de Golgi: Emmagatzema i transporta substàncies a l´exterior.\nLisosomes: Son unes petites vesícules envoltades per una membrana i que tenen en l´interior substàncies que desfan els nutrients que entren a la cèl-lula. Es formen a partir de l´aparell de golgi.\nVacúols: Son unes vesícules, poden tenir diverses mides i estan envoltades per una membrana. Son molt abundants en les cèl-lules vegetals.\nMitocondris: Es produeix dintre seu la respiració cel-lular.\nCloroplasts: Es forma dins seu la clorofil-la, que fa posible la fotosíntesi. Només es troben en les cèl-lules vegetals.\nCentríol: Intervé en la divisió cel-lular repartint equitativament els cromosomes. Només es troben en les cèl-lules animals.\nEls orgànuls vibràctils de la cèl-lula tenen aspecte de filament. N´hi ha de dos tipus: els flagels i els cíl-lis. Els flagels son llargs i poc abundants o únics i els cíllis són més petits i nombrosos.\nEl nucli és un orgànul situat generalment al centre de la cèl-lula. Te una doble membrana que el separa de la resta de la cèl-lula. Conté mol-lécules d´ADN y d´ARN, portadors de tota la informanció genètica o hereditària.\nCÈL-LULES EUCARIOTES Y PROCARIOTES\nLes cèl-lules eucariotes, tenen nucli, en canvi les procariotes, les procariotes no tenen un nucli diferenciat.\nPer l´observació de coses imposibles de veure amb l´ull, s´utilitza el microscopi òptic. Les mostres es diuen preparacions.\nLes parts d´un microscopi son:\nBraç, peu, l´ocular, tub òbtic, objectius, revòlver, platina, condensador, focus lluminós, diafragma, portafiltres, cargol macromètric i cargol micromèric.\nCOM FUNCIONA LA CÈL-LULA\nLa nutrició cel-lular: Les cèl-lules poden captar substàncies del medi on viuen mitjançant el mecanisme de fagocitosi. La fagocistosi es un mecanisme que les substàncies son cambiades per obtenir energia i poder desenvolupar així les altres funcions. Les prolongacions s´uneixen i el nutrient queda dins de la cèl-lula formant un vacúol. Aquest vacúol s´uneix amb un lisosoma i es digereix la subtància capturada. Quan la fagocitoci és més petita i serveix per englobar líquid, s´anomena pinocitosi.\nUn altre mecanisme de nutrició es la difusió, consteix en el pas de les substàncies a l´interior de la cèl-lula a través de la membrana plasmàtica, ja que aquesta té capacitat discriminatòria peque`només hi entrin els elements que la cèl-lula pot fer servir.\nEls organismes atòtrofs són capaços de formar matèria orgànica per nodrir-se, a partir de matèria inorgànica. És el cas de les cèl-lules amb clorofil-la.\nEls organismes heterotrofs són els que es nodreixen amb substàncies orgàniques.\nLA RESPIRACIÓ CEL-LULAR: Les cèl-lules obtenen energia a partir dels nutrients i així poden realitzar els processos vitals i fabricar les seves pròpies cèl-lules.\nAquest procés d´obtenció d´energia s´anomena respiració cel-lular. La respiració cel-lular pot ser aeròbica o anaeròbica.\nAeròbica: S´utilitza oxígen.\nAnaeròbica: S´utilitzen atres elements químics.\nFermentació: S´obté energia a través de l´utilització de substàncies orgàniques en que no intervé l´oxígen.\nMetabolisme: Son tots els processos químics que realitza la cèl-lula.\nHi ha de dos tipus el catabòlic i l´anabòlic.\nMetabolisme catabòlic: Consisteix en la descomposició de les substàncies per fer-les més petites i obtenir-en energia, a més de la que ja s´obté amb la respiració.\nMetabolisme anabòlic: Es formen substàncies més complexes a partir d´unes atres de més simples. Aquest tipus de metabolisme consumeix energia.\nEl moviment cel-lular:\nHi han tres tipus de moviment:\nMoviment ameboide, te lloc per mitjà dels pseudopodis, els mateixos que hem vist en la fagocitosi.\nMoviment vibractil depén dels cílis i els flagels.\nMoviment contràctil té lloc per mitja d´unes fibres internes que\ns´escurcen o s´allarguen.\nLa reproducció cel-lular: Les cèl-lules es reprodueixen per bipartició, es a dir, una cèl-lula es divideix en unes altres dues que son exactament iguals.\nLa mitosi consta de diferents etapes: profase, metafase, anafase i telofase.\nProfase: Desapareix la membrana nuclear. Els centríols emigren als pols cel-lulars.\nLa mol-lécula d´ADN del nucli es duplica abans de començar la divisió i es replega en petits trossos que son anomenats cromosomes.\nHi han 46 cromosomes, es a dir 23 parelles de cromosomes.\nMetafase: Els centríols s´uneixen a través del fus acromàtic, que és un estel de fibres que es forma a mesura que es van separant les dues meitats dels cromosomes. Els cromosomes es distribueixen en aquest fus.\nTelofase: Apareixen les membranes nuclears i una prolongació de la membrana plasmàtica separa els dos citoplasmes.\nEls cromosomes segueixen el procés a l´inrevés, es desfà la seva estructura i el nucli torna a ser com al principi de la divisió.\nAnafase: Cada una de les parts doblades dels cromosomes és arrosegada pel fus acromàtic cap als centríols\nUn organ: és una part del cos d´un èsser viu integrada per un conjunt de teixits diferents i que exerceix unes funcions particulars.\nUn aparell: és un conjunt d´òrgans relacionats entre si i que duen a terme una mateixa funció.\nTeixit epitelial: és un teixit format per cèl-lules que poden constituir un revestiment extern, un d´intern o glàndules. Serveix per protecció, absorció i secreció de substàncies.\nTeixits connectius: estan formats per cèl-lules que mantenen juntes les altres cèl-lules de l´organisme.\nTeixit muscular: Esta format per cèl-lules que tenen la capacitat d´escurçarse i allargar-se. Les cèl-lules d´aquest teixit s´anomenen fibres\nperquè són allargades.\nTeixits nerviós: Està format per cèl-lules especialitzades a transportar els impulsos nerviosos.\nLa cèl-lula fonamental del teixit nerviós s´anomena neurona. Es caracteritza per tenir prolongacions que li donen una forma així com si fos un estel.\nTeixit sanguini: Es dins de l´aparell circulatori. Exemples son:\nTeixit limfàtic: Forma part de l´aparell circulatori. Constitueix els ganglis i vasos limfàtics. En els ganglis hi trobem els glòbuls blancs. Pels vasos limfàtics hi circula la limfa. La limfa està formada per plasma, limfòcits i gotes de greix.\nCélulasCitología # Teoria cel·lularPartsOrgànulsCèl·lules eucariotes y procariotes


SALUTACIÓ INICI DE CURS | Escola Puig de les Cadiretes\nSALUTACIÓ INICI DE CURS\nUs donem la benvinguda al nou curs escolar 2018-2019, corresponent al desè any de funcionament de l’escola Puig de les Cadiretes. Al llarg d’aquest període, famílies i equip docent compartim la construcció progressiva del Projecte educatiu de centre.\nPrèviament a l’arribada dels alumnes, l’equip de mestres planifica amb entusiasme i rigor professional els objectius de centre del curs iniciat i les corresponents actuacions per assolir-los, amb la finalitat de millorar els resultats educatius dels nostres alumnes i la cohesió social de la comunitat educativa.\nEls mestres de l’escola continuaran el seu procés de formació permanent per a l’aplicació de metodologies que potenciïn l’adquisició de les capacitats, habilitats i competències bàsiques, corresponents a les etapes d’escolarització dels nostres alumnes.\nEl Projecte educatiu de centre contempla el desenvolupament del pensament computacional i l’ús eficient de la tecnologia a les aules, impulsa l’aprenentatge de la llengua anglesa, potencia l’educació emocional, promou la pràctica esportiva i l’adquisició d’hàbits saludables, adequant en tot moment el procés d’aprenentatge a la diversitat de necessitats educatives dels alumnes.\nEl Projecte educatiu de centre es fonamenta en un model plenament participatiu que pretén promoure la convivència de tots els sectors de la comunitat educativa i el compromís entre els dos agents principals, responsables de l’educació dels infants.\nEl Claustre de mestres agraeix enormement la col·laboració de les famílies en el seguiment del procés d’aprenentatge dels vostres fills i filles.\nLlagostera, 12 de setembre de 2018\nREPTE D’OCTUBRE: ELS PRISMÀTICS D’EN TIVO\nTastet de bàsquet amb el CB Llagostera\n1ra SORTIDA EN BTT dels alumnes de cicle superior\nFase de centre del Certament de Lectura en Veu Alta\n7 de desembre de 2018 @ 15:00 - 16:30\nLliurament informes d'avaluació educació primària: 1r trimestre\nConstitució Consell Escolar (renovat)\n* Educació infantil, a les 09:15 h\n* Educació primària, a les 09:45 h


A finals del S. XIX la pràctica d'activitats esportives es comença a generalitzar. Un dels que irromp amb força és el "football" introduït a Barcelona pels membres de la colònia estrangera que havien arribat a ciutat per treballar.\nA poc a poc es va anar popularitzant i van anar apareixent multitud de clubs als barris i pobles de Catalunya, al mateix temps s'organitzaven campionats, trofeus i tornejos. Un d'ells és l'Atlètic Fort Pienc.\nNo sabem la data exacta de la seva fundació, per alguns va ser el 1915 i d'altres parlen de 1918. Tampoc coneixem massa els seus orígens tot i que creiem que possiblement va començar jugant al bell-mig de la plaça de les Glòries possiblement al camp del Sidral.\nSabem que a 1922 jugaven amb el nom de Fortpienc en un solar al carrer Lepant al costat dels corrals de la plaça de toros Monumental en un camp obert i que les porteries i la roba dels jugadors es guardava al “Sol y Sombra” situat a la cruïlla de Marina amb Gran Via i que era la seva seu social i que en aquells moments ja era un equip conegut amb seguidors.\nEl juny de 1922 l'equip és va fusionar amb el “Club Deportiu Avant” que tenia el seu camp al carrer Almogavers just al davant dels molls de descàrrega de bestiar de l'Estació del Nord, d'aquesta fusió naixerà la “Unio Sportiva Avant Forpienc” i que el 1927 es convertirà en “Unió Esportiva Atlètic Fortpienc”\nLa necessitat de tenir un camp tancat era molt gran i el 8 de juny de 1925 es va inaugurar el camp del carrer Enamorats.\nEn aquest camp començarà l'època més esplendorosa del club que culminarà la temporada 1928-1929 quan es converteix en el campió de Catalunya amateur. Que és el màxim guardó aconseguit pel club en tota la seva història.\nPerò el fitxatge dels millors jugadors per part de clubs com el Barça primer i la guerra civil després van estroncar la brillant trajectòria del club.\nAcabada la guerra el club va haver de canviar el seu nom dos cops: la primera vegada l'any 1939 quan es va haver de canviar el nom C.D. Nacional i fins i tot l'uniforme que va passar a ser blanc. La segona va ser el 1942 quan va passar a dir-se “Club Atletico Fuertepio” i va poder recuperar és seu uniforme habitual vermell i blau.\nEl 1950 el club va rebre la notificació de què havien de deixar el camp del carrer Enamorats per l'obertura del carrer Aragó. El club va romandre algun any més amb el camp petit però finalment va haver de marxar.\nA partir d'aquest moment “el Forpi” passarà per diversos camps de la ciutat i fins i tot de Sant Just Desvern i això marcarà l'inici del seu declivi. El club va perdre la seva funció social i aglutinadora: els seguidors anaven a fer-la petar al bar social, els diumenges es feia el vermut... només els més afeccionats el seguien.\nEl 1977 el Fortpienc va poder tornar al seu barri gràcies al tancament de l'Estació del Nord i a la reivindicació de l'Associació de Veïns Fort Pienc perquè aquest es convertissin en equipaments i zones verdes. Va ser la mateixa Associació qui va arranjar dos camps als terrenys on aquest i d'altres clubs van poder jugar fins a la construcció del camp de Marina en el lloc on abans estaven les vies del tren.\nEl Fortpienc no va poder tornar a ser mai el club potent que havia estat als seus inicis: el fet d'haver de jugar i entrenar en un camp compartit, els problemes econòmics i la manca de suport social van fer que el club s'anés esllanguint fins que es va acabar dissolent entre el 2015 i 2017.\nEn el moment de la seva desaparició era l'entitat més antiga del barri.


IES Broch i Llop y BUC toman fuerza como sedes de la Escuela de Idiomas - Vila-real - El Periódico Mediterráneo\nIES Broch i Llop y BUC toman fuerza como sedes de la Escuela de Idiomas\nLa próxima implantación de la EOI en la ciudad permitirá ampliar a 11 las lenguas que se ofertarán. Ambos espacios podrían compartir las aulas para garantizar cursos en horarios de mañana y tarde\nLa Biblioteca Universitària del Coneixement se utilizará básicamente en horario matinal. - GABRIEL BOIA\nEl IES Professor Broch i Llop se postula como el espacio de las clases por las tardes. - GABRIEL BOIA\nEl Ayuntamiento de Vila-real trabaja a contrarreloj para ofertar a la Conselleria de Educación los posibles edificios en los que podría ubicarse la sede comarcal de la Escuela Oficial de Idiomas (EOI) que, como se anunció desde la institución autonómica, arrancará en septiembre, coincidiendo con el inicio del nuevo curso.\nTras las últimas reuniones mantenidas entre técnicos y autoridades, coge fuerza la apuesta de que el IES Professor Broch i Llop y la Biblioteca Universitària del Coneixement (BUC) compartan sede para la EOI que se implantará en la ciudad, con el objetivo de garantizar la realización de clases matinales --en el espacio bibliotecario-- y vespertinas, en el caso del instituto.\nMÁS OFERTA // La creación de la Escuela Oficial de Idiomas en Vila-real --la Generalitat también anunció otra en Vinaròs, de manera que la provincia pasará a tener tres sedes-- supondrá multiplicar los cursos, los niveles y los idiomas que se imparten en el actual aulario, de manera que a los de alemán, inglés, francés, italiano y valenciano que se imparten en estos momentos se pueden sumar otros como el árabe, español para extranjeros, portugués, rumano, ruso y chino, que ya se dan en la sede de Castellón.\n«Hace décadas que Vila-real viene reclamando la necesidad de contar con una EOI propia, que garantice y mejore la enseñanza de idiomas en nuestra ciudad y en toda su zona de influencia; un recurso fundamental hoy en día para la formación, el desarrollo personal y también para la incorporación al mercado laboral», aseveró días atrás el alcalde, José Benlloch, tras la reunión mantenida con el director general de Política Lingüística y Gestión del Multilingüismo, Rubén Trenzano, dirigida a coordinar la creación, a partir del próximo curso, de la sede vila-realense de la EOI.\nLa apuesta de repartir en dos espacios los horarios de la Escuela Oficial de Idiomas viene dada por la necesidad de amarrar el mayor número de clases. «Queremos que la EOI tenga una oferta completa y para ello aprovecharemos al máximo los recursos de que dispone el Ayuntamiento».\nY es que, pese a que, en principio, sonaban el IES Francesc Tàrrega --en el que ahora se ubica el aulario de la Escuela de Idiomas-- y la biblioteca de la calle Solades --la primera que se creó en la ciudad--, todo parece indicar que se optará por dos infraestructuras de más reciente construcción y con espacio suficiente.


L'Esplai Macedònia de Castelldefels impulsa el "Teatre Inclusiu" - Fundació Catalana de l'Esplai\nL'Esplai Macedònia de Castelldefels impulsa el "Teatre Inclusiu"\nL'Esplai Macedònia (Castelldefels), servei de lleure municipal per a infants i joves amb diversitat funcional i que gestiona Fundesplai des de fa 2 anys i mig, ha impulsat aquest mes de setembre el nou projecte de "Teatre Inclusiu".\nAquest experiència és pionera al municipi i compta amb la col·laboració de l’associació de teatre amateur Diviertt i el teatre Plaza de Castelldefels.\nEl projecte “Teatre Inclusiu” normalitza la vida de les persones amb diversitat funcional, a través de les arts escèniques, ja que nois i noies de diverses capacitats i edats (de Macedònia i Diviertt), s’interrelacionen i fan noves amistats, milloren les seves habilitats comunicatives, la seva autoestima, creativitat, espontaneïtat, imaginació, i molta diversió, així com també els ajuda a eliminar les seves pors i barreres socials.\nBasat en l'aprenentatge i servei\nAquest projecte que es basa en la metodologia d’Aprenentatge Servei, fa que els nois i noies adquireixin nous aprenentatges, i a la vegada, també és una experiència de servei cap al municipi perquè pretén oferir un espectacle teatral i musical dins del programa d’espectacles del teatre Plaza.\nDes de Fundesplai i l’Ajuntament de Castelldefels es fa una aposta ferma, de sensibilització i conscienciació a la ciutadania vers les persones amb altres capacitats. I que el projecte de teatre, com a activitat de lleure, sigui un mitjà d’adaptació per a la seva inclusió.


Complexio | Diccionari de lingüística on line\nLa complexio, ‘unió’,’connexió’, és una figura de dicció consistent en la combinació de dues figures: l’anàfora, basada en la repetició d’elements a l‘inici d’enunciats successius, i l’epífora, resultat de la mateixa repetició a la part final. A la complexio se la denomina també symploké a partir del terme grec συμπλοκή, ‘lligam’.\nLa complexio pot representar-se gràficament amb l’esquema [x…y][x…y].\nEs tracta d’una figura summament artificiosa i, per això, es pot documentar en molts menys casos que la resta de figures de dicció per repetició.\nQui sunt qui foedera saepe ruperunt? Kartaginienses. Qui sunt qui crudelissime bellum gesserunt? Kartaginienses. Qui sunt qui Italiam deformauerunt? Kartaginienses. Qui sunt qui sibi postulant ignosci? Kartaginienses.\n¿Qui són els que tot sovint han trencat els pactes? Els cartaginesos. ¿Qui són els que emprengueren una guerra tan cruel? Els cartaginesos. ¿Qui són els que han esguerrat Itàlia? Els cartaginesos. ¿Qui són els que supliquen que se’ls perdoni? Els cartaginesos.\n(Retòrica a Herenni 4, 14, 20)\nTot i la seva artificiositat, o precisament per això, la complexio no és aliena al llenguatge publicitari:\nEstos son alimentos sanos. Estos son alimentos para estar más sano (aliments dietètics Santiveri).\nSi eliges lo que más te gusta, elige el descafeinado que más te gusta (Nescafé).\nMortara Garavelli,B. (1991), Manual de retórica, Madrid, Cátedra (trad. de M. J. Vega de l’original italià Manuale di retorica, Milano, Bompiani, 1989).


El Consell Comarcal de la Ribera fomenta el teletreball amb ajuts - TINET\nEl Consell Comarcal de la Ribera fomenta el teletreball amb ajuts\nfont: Premsa / CC Ribera d'Ebre\nEl passat divendres 6 de febrer, el Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre va presentar als agents d'ocupació i desenvolupament local (AODL) de la comarca el servei d'ajuts als professionals, teletreballadors i emprenedors per a la realització del seu treball en el si del telecentre comarcal. Aquesta iniciativa és fruit del treball de la Comissió del Telecentre, integrada pels departaments de Dinamització Econòmica, Informàtica i Joventut del Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre.\n’objectiu primordial és apropar les noves tecnologies a les persones de la comarca, potenciar els serveis que presta el telecentre i incrementar el nombre d’usuaris professionals teletreballadors. Una de les activitats rellevants del centre és facilitar la tasca de totes les persones que volen treballar per mitjà de la informàtica i les telecomunicacions, sense els habituals desplaçaments diaris als centres de treball.\nEls interessats en aquests ajuts es poden adreçar a la seu del telecentre comarcal (c. de la barca, 42) o visitar la pàgina del Telecentre a Internet.


Aquesta setmana estarà marcada pels ruixats - Ona Bages\nInici Àudio Aquesta setmana estarà marcada pels ruixats\nAquesta setmana estarà marcada pels ruixats\nEl sol ha estat el protagonista d’aquest cap de setmana de Corpus i el dilluns també ha començat amb pocs núvols al cel però aquestes pròximes hores aniran a més i podria escapar-se algun ruixat poc important, amb un ambient que continuarà suau o una mica càlid, amb molts termòmetres de 20 a 25ºC.\nDemà serà un dia més inestable marcat pels núvols i els ruixats que, localment, podran descarregar amb intensitat i anar acompanyats de tempesta. L’ambient serà més fresc per efecte del cel més tapat, amb màximes que els costarà passar dels 20ºC.\nDimecres i dijous es mantindrà la inestabilitat tot i que durant el matí hi haurà algunes clarianes i els ruixats tendiran a concentrar-se durant la tarda. I de cara a divendres sembla que tornaríem a tenir precipitacions més generals i continuades. Caldrà seguir-ho perquè al final de la setmana s’esperen acumulacions importants de pluja en alguns punts. Així doncs, aquests pròxims dies paraigua a mà i algun jersei també perquè farà fresca a estones.


Gent de Compromís tria representants del seu Consell de País i de l’Executiva Nacional – Gent de Compromís\nPublicat el 29 novembre 2015 en Assemblees\nGent de Compromís (GdC) ha triat cinc representants del seu Consell de País, així com ha renovat els càrrecs per a l’Executiva nacional de Compromís en la passada assemblea de dissabte 28.\nEls cinc càrrecs que completen la primera fase d’eleccions del Consell de País que es triaven han estat el de coordinador-a, secretari-a i tres vocals. Després d’escoltar els candidats, els militants que acudiren en bon nombre a l’assemblea de dissabte 28, atorgaren la confiança a Marian Campello com a Coordinadora General i a Cristian Ballesteros com a Secretari d’organització.\nMarian Campello és militant en Elx, pertany a Joves-PV i actualment és diputada en les Corts Valencianes. Cristian Ballesteros ha fet les funcions de responsable d’organització des dels inicis de GdC abans que s’aprovara el seu nou organigrama de funcionament.\nEls vocals triats van ser Pedro Sánchez, del col.lectiu d’Alacant, Ayo Peiró del col.lectiu de Castelló, Lluís M. Segrelles del col.lectiu d’Aldaia (València).\nAmorós, Esteve( per Peiró). Ballesteros, Campello, García i Vila\nPer una altra banda, Délia Amorós i Francesc Vila passaran a formar part de l’Executiva Nacional de Compromís en rebre la confiança majoritària de l’assemblea. Ambdós són docents i membres de de GdC per Alacant i València respectivament. Amorós és subdirectora general del Gabinet tècnic del conseller Marzà en comissió de serveis i Vila és a professor de secundària en actiu i realitza les funcions de comunicació dels independents de Compromís. Els nous consellers de l’Executiva Nacional substituiran Ester Tarín i Joan Ribó que des de 2011 fins l’actualitat ocupaven eixes funcions. Tant Délia com Francesc han manifestat que s’hi volen dedicar a aconseguir un acord per a un Congrés que establisca la transició definitiva de totes les part de Compromís en una formació única i transversal.\nEs completarà així un model de gestió caracteritzat per la inclusivitat, la diversitat i la representativitat que pretén ser referència en Compromís i té l’objectiu de treballar per una formació comuna per a tots-es els-les militants ; així, entre els nous membres del Consell es troben tres dones (una de joves-PV) i quatre homes; pel que fa a la distrubució geogràfica hi ha tres representants de les comarques d’Alacant, tres de les de València i una de les de Castelló. GdC considera que la seua organització és transitòria i provisional i que caducarà immediatament després de la unió de totes les branques de Compromís en un sola formació. Mentrestant exerciran les funcions que els correspon i que els han confiat des de la militància.\nmilitants i nous càrrecs a la fi de l’assemblea\n← Un Manifest per a la transversalitat i la reformulació democràtica de Compromís\n#araCompromís, la campanya de la militància per enfortir Compromís →


La Guàrdia Urbana de Tarragona intervé en un 'botellón' a la platja del Miracle — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Seguretat Ciutadana › Notícies › Notícies 2021 › La Guàrdia Urbana de Tarragona intervé en un 'botellón' a la platja del Miracle\nLa Guàrdia Urbana de Tarragona intervé en un 'botellón' a la platja del Miracle\nEs van identificar 17 persones es va fer una detenció, es van posar 23 denúncies per incomplir les mesures sanitàries de la covid i 30 per altres infraccions\nImatge d'arxiu d'un agent de la Guàrdia Urbana. Foto: Isaias Mena.\nLa Guàrdia Urbana de Tarragona va intervenir el dissabte passat en un botellón que s’estava produint a la platja del Miracle. Els agents van identificar 17 persones i van posar 23 denúncies relacionades amb les mesures per fer front a la COVID-19, així com 30 més per altres infraccions com desobediència a l’autoritat entre altres. A més, es va detenir un dels participants.\nEl passat dissabte la Guàrdia Urbana de Tarragona va rebre diverses trucades informant d’un botellón al pàrquing de la platja del Miracle. Fins allà s'hi van desplaçar dues dotacions i diverses patrulles es van quedar a les immediacions. Només arribar, van creuar-se amb un vehicle a gran velocitat que va envair el carril contrari. El van aturar i li van realitzar la prova d'alcoholèmia, que va sortir positiva.\nPosteriorment es van identificar 17 persones, una persona va ser detinguda per resistència i desobediència a l'autoritat. Es van posar 23 denúncies relacionades amb els protocols de seguretat de la COVID-19: una per incomplir de les limitacions de concentració de persones en reunions, dues per incomplir l'obligació de l'ús de mascareta, quatre per incomplir les restriccions de mobilitat municipal i sis per fumar en la via pública fent ús compartit d'una pipa. A més es van realitzar un total de 15 denúncies per incompliment de les ordenances municipals, quatre de les quals per desobeir els agents de l’autoritat i onze per consumir begudes alcohòliques en espais públics.


Tots els gols de la 19a jornada de lliga a Primera Divisió - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nTots els gols de la 19a jornada de lliga a Primera Divisió\nL'Athletic Club i l'Atlètic de Madrid es remunten l'un a l'altre en un partit de dues cares; la Reial Societat s'imposa al Celta a Anoeta; el València revifa amb un triomf a Vila-real, i el Leganés i l'Alabès firmen l'empat\n22/01/2017 - 21.09\nUn gol de Griezmann al minut 80 ha salvat un punt per a l'Atlètic de Madrid, que havia començat ben d'hora guanyant a San Mamés (2-2) gràcies al primer gol de Koke, al minut 3. No obstant això, els bascos han demostrat l'orgull de jugar a La Catedral, i també que es troben en un bon moment de forma, i han capgirat el marcador amb dos gols en moments psicològics: Lekue a les acaballes de la primera part i De Marcos, al principi de la segona. El matx ha semblat controlat per a l'Athletic Club, tot i que els "colchoneros" no han deixat mai de buscar almenys un gol, que ha arribat al final. L'empat deixa els de Simeone quarts, tancant la zona de Champions, i els de Valverde, setens, a un pas de la Lliga Europa.\nLa Reial Societat s'imposa al Celta (1-0)\nLa Reial Societat ha oblidat la derrota contra el Barça a la Copa del Rei amb un triomf contra el Celta a Anoeta. En un duel directe entre dos equips que lluiten per les places europees, els bascos s'han imposat amb un solitari gol de Juanmi que els permet tancar la primera volta amb 35 punts i a només 2 de la zona de Champions.\nBerizzo ha fet un equip ple d'habituals suplents i ha introduït moltes rotacions pensant més en el duel de tornada dels quarts de final de la Copa contra el Reial Madrid a Balaídos. Amb aquesta derrota, els gallecs es mantenen en la vuitena posició amb 27 punts, a quatre de la zona europea.\nSporting i Betis també empaten (0-0)\nSporting de Gijón i Betis han empatat sense gols al Benito Villamarín, en l'estrena de Rubi com a entrenador de l'equip l'asturià. Cop ha tingut una opció de marcar, que ha acabat al pal i Cuéllar ha salvat diversos atacs del Betis. Tots dos equips es reparteixen els punts, però de ben poc li serveixen a l'equip asturià, que segueix en zona de descens. El Betis, per la seva banda, segueix en la zona tranquil·la de la taula.\nEl València s'emporta el derbi (0-2)\nEl València sembla que revifa. De la mà de Voro, l'equip ha aconseguit dues victòries consecutives, que l'allunyen de la zona més perillosa de la classificació. Després de guanyar l'Espanyol, els valencianistes han guanyat al difícil camp del Vila-real. Carlos Soler, en el minut 35, ha fet el gol que avançava el València, que ha sentenciat abans del descans quan Santi Mina ha fet el segon gol. En la segona part no hi ha hagut més gols.\nEmpat a la meitat baixa\nEl CD Leganés ha arrencat un valuós empat al camp de l'Alabès en un partit on ha estat capaç d'igualar dues vegades un marcador advers. Els vitorians s'han avançat amb un gol de Laguardia en el minut 11, però Guerrero, just abans del descans, ha fet l'empat a un. En l'inici de la represa, Edgar Méndez ha tornat a posar al davant els locals, un gol molt protestat pels madrilenys per un possible fora de joc. I en el minut 84, Insua ha deixat glaçat el públic de Mendizorrotza fent el gol del definitiu empat a 2.\nAmb aquesta igualada, la vuitena en 19 jornades, l'Alabès tanca la primera volta amb 23 punts, cinc més que un Leganés que s'allunya a sis punts de la zona de descens, tot i encadenar set jornades consecutives sense guanyar.\nResum del Betis, 0 - Sporting, 0\nResum de l'Athletic Club, 2 - Atlètic de Madrid, 2\nResum del Vila-real, 0 - València, 2\nEls gols de l'Alabès-Leganés (2-2)


Civil War II - 00-08 [Comic] [Español] - DownCargas.com\nCivil War II – 00-08 [Comic] [Español][ RAR | CBR | Español | 277 MB ]\nTambien te puede Interesar:Tio Vivo – 4 núms. [Comic] [Español]Robin – 29 núms. [Comic] [Español]Robin – 41 núms. [Comic] [Español]Los Vengadores – 7 núms. [Comic] [Español]Superman – 17 núms. [Comic] [Español]\nComentarios\tCivilcomicsCuadernoEspaHistorieta\tPrevious article


El Món | La Llombardia i el Vèneto voten de manera aclaparadora a favor de més autonomia | Món\nLa Llombardia i el Vèneto voten de manera aclaparadora a favor de més autonomia\nLa Llombardia, amb capital a Milà, suposa el 20 per cent del PIB italià i el Vèneto, amb capital a Venècia, suposa un altre 10 per cent de la riquesa del país\nperEuropa Press 23/10/2017 10:01 | Actualitzat a 23/10/2017 10:05\nReferèndum per l'autonomia a la Llombardia i el Vèneto | Europa Press\nLes regions italianes de la Llombardia i el Vèneto han votat aquest diumenge de manera aclaparadora a favor de més autonomia dins l'àmbit italià, una votació no vinculant i legal impulsada per demandar un nou repartiment fiscal a Roma. Segons els resultat preliminars, la votació s'ha saldat amb un 98 per cent a favor del 'sí' al Vèneto i un 95 per cent favorable a aquesta opció en el cas de la Llombardia, amb una participació propera al 60 per cent en tots dos casos. El governador del Vèneto, Luca Zaia, ha subratllat que la província "està preparada per al diàleg amb el Govern i per ser un laboratori d'autonomia", i ha reclamat a més el 90 per cent dels ingressos per impostos.\nPer la seva banda, el governador de la Llombardia, Roberto Maroni, ha indicat que la votació obre la porta a "la lluita del segle", i ha destacat també la seva disposició a dialogar amb l'Executiu. En aquest sentit, el sotssecretari d'Assumptes Regionals d'Itàlia, Gianclaudio Bressa, ha indicat que "el Govern està preparat per iniciar una negociació", tal com ha recollit el diari local 'La Repubblica'. Tant la Llombardia com el Vèneto --motors econòmics transalpins- estan governades per la Lliga Nord, una organització secessionista i amb veleitats neofeixistes que aspira amb la consulta obtenir una eina per asseure's a negociar amb el Govern central.\nLa Llombardia, amb capital a Milà, suposa el 20 per cent del PIB italià i el Vèneto, amb capital a Venècia, suposa un altre 10 per cent de la riquesa del país. La Lliga Nord es va crear durant la dècada del 1990 per reivindicar un estat independent, Padània, que inclouria tota la franja nord d'Itàlia, des de la Llombardia al Vèneto. La formació ja no defensa la independència, però reclama que els impostos que es recapten al nord són dilapidats per una ineficaç burocràcia centralista. Encara que els resultats de la consulta no siguin vinculants, la Constitució italiana permet a les regions negociar amb el Govern central en qualsevol moment la descentralització de les competències.\nMaroni va defensar abans de la votació que una victòria del 'sí' a una major autonomia l'habilitaria per negociar amb més mitjans a Roma. "És evident que com més poder de negociació tingui, més diners podré portar de retorn a casa", ha argumentat. L'objectiu és que la regió gestioni 27.000 milions d'euros més dels seus propis impostos. No obstant això, els analistes no creuen que Roma cedeixi gran quantitat de diners a les regions del nord, perquè això suposaria retallar la inversió al sud, molt menys pròsper econòmicament. En canvi, historiadors com Giovanni Orsina, de la Universitat LUISS Guido Carli de Roma adverteixen que un 'sí' molt clar aprofundiria la tradicional divisió nord-sud d'Itàlia. "Si obres el meló del que paguen les regions del nord, tindrà conseqüències al sud d'Itàlia", ha apuntat.\nQuants problemes estalviariem si Espanya tingués el nivell de democràcia d'Itàlia i Anglaterra, segur que aquí amb un referèndum dialogat no estariem on som. La resta d'estats poden pendre exemple dels errors del govern espanyol.


La Piscina de Roses ofereix classes virtuals i rutines d'entrenament - Empordà\nLa Piscina de Roses ofereix classes virtuals i rutines d'entrenament\nEls continguts estan disponibles a la seva APP: EntRena't\nEMPORDA.INFO 17.03.2020 | 10:16\nEl gimnàs de la piscina de Roses EMPORDA.INFO\nEl gimnàs de la piscina de Roses\nLa Piscina Municipal de Roses ha preparat per als seus usuaris diferents opcions de classes virtuals i rutines d'entrenament per fer des de casa durant els dies de confinament pel coronavirus. Estan disponibles a través de l'aplicació de la Piscina, APP EntRena't.\nDes d'ahir, dilluns 16 de març, es troba disponible el servei de classes virtuals, amb sessions per a tots els gustos i objectius. Només cal accedir al menú lateral desplegable de l'APP EntRena't, on apareix l'apartat Virtuals, amb més de 350 sessions, on l'usuari pot seleccionar les que més l'agradin.\nUn altre servei que s'han programat virtualment són les rutines d'entrenament específiques per fer a casa, sense material i dividides en tres nivells de dificultat (baixa, mitja i alta). Cada rutina està formada per 8 sessions de 30 a 45 minuts de durada, amb la idea de poder fer 4 sessions setmanals.\nNomés cal accedir a l'apartat "Entrenament lliure" de la pantalla principal de l'APP i seguir les següent passes: Workout > Condicionament físic > seleccioneu la dificultat de la rutina l'Entrena't a casa\nEn aquest moment, la rutina queda assignada i només cal accedir a començar ja, des de la pantalla principal. Es diposaran de les 8 primeres sessions, dividides en escalfament, part principal i tornada a la calma. Fent clic a cada exercici es té accés informació i un vídeo sobre l'execució.\nEn acabar la sessió, només cal fer clic al símbol "+" i seleccionar "Finalitzar entrenament". Llavors, ja es carregarà la segona sessió.\nLa Piscina posa al servei dels seus abonats el correu electrònic activitats@piscinaroses.cat i el servei WhatsApp a través del telèfon 605 58 83 58, de des d'on atendrà qualsevol dubte sobre l'APP o assessorament esportiu\nDenunciades 29 persones i un negoci a Figueres per incomplir amb l'estat d'alarma. Comarca\nDescarten el possible cas de coronavirus del treballador accidentat a Roses. Comarca\nEl Consell Comarcal adapta les instruccions internes a l'estat d'alarma. Comarca\nDisset casos nous de coronavirus a les comarques gironines i ja hi ha 65 contagiats. Comarca\nLa Guàrdia Urbana revisa si els vehicles compleixen la normativa de l'estat d'alarma. Comarca\nComerços i establiments de Roses amb servei a domicili durant l'estat d'alarma. Comarca


CEU Repositorio Institucional: Proposta musical per treballar els hàbits a Educació Infantil\nPor favor, use este identificador para citar o enlazar este ítem: http://hdl.handle.net/10637/13518\nTítulo : Proposta musical per treballar els hàbits a Educació Infantil\nAutor : Suriñach Campos, Marta\nMaterias: Música; Educación infantil; Habilidades sociales; Educació infantil; Habilitats socials\nResumen : Aquest Treball de Fi De Grau està centrat a conèixer els hàbits que es treballen a Educació Infantil i analitzar la importància de la música, especialment, de la cançó, a l’hora de fer nous aprenentatges. També, s’estudia la relació entre les cançons i l’adquisició dels hàbits en el segon cicle d'Educació Infantil (infants d’entre tres i sis anys). L’objectiu d’aquest projecte és realitzar un disc de sis cançons on cada una representi un hàbit per facilitar l'adquisició d’aquest. Es vol comprovar que a través de la cançó els nens i nenes poden recordar millor, socialitzar-se i adquirir nous coneixements, d'una forma lúdica i alhora formativa. Els resultats obtinguts d’aquesta proposta musical reafirmaran la hipòtesi que la cançó pot ajudar als nens i nenes en l’adquisició dels diferents hàbits que es treballen a Educació Infantil.\nEste Trabajo de Fin De Grado está centrado a conocer los hábitos que se trabajan en Educación Infantil y analizar la importancia de la música, especialmente, de la canción, en la hora de hacer nuevos aprendizajes. También, se estudia la relación entre las canciones y la adquisición de los hábitos en el segundo ciclo de Educación Infantil (niños de entre tres y seis años). El objetivo de este proyecto es realizar un disco de seis canciones donde cada una represente un hábito para facilitar la adquisición de este. Se quiere comprobar que a través de la canción los niños y niñas pueden recordar mejor, socializarse y adquirir nuevos conocimientos, de una forma lúdica y a la vez formativa. Los resultados obtenidos de esta propuesta musical reafirmarán la hipótesis que la canción puede ayudar a los niños y niñas a adquirir los diferentes hábitos que se trabajan en Educación Infantil.\nThis Final Degree Project is centered around getting to know the habits that are studied in Pre-school Education and to analyze the importance of music, especially song, when making new headway. The relation between song and the acquisition of habits in this second cycle of pre-school is also studied (children in between three and six years old). The objective of this project is to create a six-song CD where each one of them represents a habit that can facilitate its own acquisition. We want to prove that, through song, children can remember better, socialize, and acquire new knowledge in a ludic and formative way at the same time. The results collected from this musical challenge will reaffirm the idea that through songs boys and girls can acquire the different habits that are studied in Pre-school Education.\nURI : http://hdl.handle.net/10637/13518\nProposta_Suriñach_2021.pdf 2,79 MB Adobe PDF Visualizar/Abrir


Revista IDEES - Dues lletres\nTraducció de Marc Leprêtre\nEscric aquestes ratlles des de l’habitació número sis de l’ambaixada dels Estats Units d’Europa a Budapest. Fa tres anys que Omar i jo vivim en aquest edifici. A l’exterior, policies de la guàrdia nacional hongaresa vigilen els accessos, disposats a detenir-nos si mai tinguéssim la mala idea de posar un peu fora. Com m’avorreixo terriblement, passo bastanta estona mirant-los per la finestra, Els compto, els hi poso noms, els invento una vida. Amb el seu casc i la seva armadura metàl·lica, s’assemblen a grans escarabats maldestres que en un moment de distracció haurien decidit sortir a passejar amb un colador d’acer inoxidable al cap. El meu altre joc preferit és observar les aranyes que de vegades teixeixen la seva tela en un racó de la meva habitació. Ignoro quina temperatura fa a l’exterior, però noto que són cada vegada més grosses. Reconec que espero en secret l’arribada d’una espècie tropical que potser es deixaria domesticar, una relació d’amistat amb un invertebrat artròpode contribuiria molt a mantenir el meu equilibri psíquic. Per la resta, les meves fonts de diversió són molt limitades. Estem pràcticament aïllats del món, sense telèfon i amb un accés a internet estrictament limitat a les pàgines del web oficial dels Estats Units d’Europa; excepte la dona de la neteja que ve un cop per setmana per portar-nos queviures, no tenim contacte amb cap ésser humà. És clar que molts funcionaris treballen a l’ambaixada, però nosaltres estem confinats al quart pis, que només podem abandonar un cop emplenat el formulari B-77998 de sol·licitud de visita dels altres pisos amb intenció de retorn. La majoria dels formularis estan disponibles en línia, però aquest s’ha d’anar a buscar personalment a un despatx situat als baixos. Podríem accedir-hi mitjançant el formulari S-98275 de sol·licitud de sortida definitiva, però en aquest cas, no ens estaria permès tornar a les nostres habitacions. Finalment, pel que fa a Omar, la seva presència al meu costat és ara mateix com una idea abstracta, un concepte vaporós, es passa el dia dormint com una miserable guaiaba medicada amb benzodiazepina. Jo intento no enfonsar-me, però prou sé des de fa uns dies que l’aranya que viu habitualment al meu sostre em llença mirades de menyspreu, com dient, pobra Anna, no ets més que una llagosta descerebrada que no vol afrontar la realitat, encara no has entès que heu caigut en un forat jurídic, creus de debò que Brussel·les es mullarà per salvar un àrab i una ballarina de striptease? Li replico que exagera, que tenim pensada una última sortida, que precisament hem rebut una carta del departament europeu de protecció de la infància, que l’he vista en la bústia de correu que es troba en el petit saló de la nostra presó de luxe, que fa uns deu dies vaig entregar el formulari D-87265 de sol·licitud d’accés provisional a la clau del cadenat de la bústia de correu, que segurament podré llegir la carta avui o demà, i que per tant no penso cedir al pessimisme que emana d’un petit dimoni amb vuit potes.\nVaig conèixer l’Omar davant del local de striptease folklòric on treballava cinc vespres per setmana. Folklòric vol dir que durant la seva actuació la noia ha de dur un mocador de pagesa danubiana al cap i calçar unes sabatilles bordades, això en virtut de la legislació hongaresa que només autoritza les activitats de caràcter eròtic si també promouen les arts i les tradicions populars del país. Als clients els és igual, mentre poden veure noies despullades, estan contents. En resum, havia acabat el meu servei, fins i tot havia aconseguit recuperar el meu cosset amb motius paprika que havia llençat al públic i que un grup de turistes borratxos insistia en conservar com a record, i a la sortida del club, un home d’uns trenta anys em va demanar el seu camí en un anglès amb fort accent francès. Era Omar, que estava a Budapest com a agent immobiliari internacional i no trobava el seu hotel. Vam intercanviar algunes paraules, em va dir que els inversors francesos estaven angoixats, que havien comprat massivament a Budapest perquè era una ciutat molt segura, sense manifestacions, sense actes violents, però que evidentment des que al juny de 2022 Hongria havia, per dir-ho d’alguna manera, dinamitat la Unió Europea, els preus s’havien enfonsat. Vam iniciar una mena de debat sobre violència al carrer i violència d’Estat, tot molt seriós, però com que en el transcurs d’un dels seus interminables argumentaris en lloc de dir Budapest va dir Bucarest, vaig esclatar, ah, vaja, és com tots els europeus occidentals, no pot ni tan sols recordar el nom de la capital on es troba. I just quan davant del seu aire compungit li explicava que la confusió era habitual i que no era el meu costum ofendre’m, hi va haver una enorme explosió a un centenar de metres d’on estàvem, i de sobte Omar es va desmaiar als meus braços. Més tard, em va dir que havia viscut un atac terrorista a París en una sala de concerts feia uns deu anys i que l’explosió li havia fet rebrotar el traumatisme. Estava tot pàl·lid, jo no sabia què fer amb aquest noi fràgil estirat a la vorera, amb els seus mocassins enllustrats i el seu pantaló ajustat, així que no vaig parar atenció al soroll de cascos, que als carrers de Budapest indica indefectiblement l’arribada d’una patrulla muntada en bous grisos, animals que també s’anomenen bestiar de les estepes hongareses. Els policies muntats en bovins ens van venir a veure, i ja desitjaven més que veure’ns, desitjaven interrogar-nos, que tinguéssim l’amabilitat de seguir-los a l’estable-comissaria, immediatament si era possible, i també si era impossible. Si aquella nit vam ser interrogats com a simples testimonis de l’explosió, molt ràpidament el nostre estatus va canviar subtilment, i dos dies després vam aprendre que estàvem acusats, Omar d’atemptat terrorista i degradació del patrimoni urbanístic hongarès, jo de complicitat amb terrorisme i intent d’ajuda a la immigració clandestina d’un individu d’aspecte àrabo-musulmà. Mentrestant, un dels últims diaris independents d’Hongria havia demostrat que l’explosió va ser accidental, però aquest mitjà de comunicació havia misteriosament fet fallida l’endemà de la publicació de l’article, mentre paral·lelament nous testimonis s’havien presentat de manera espontània afirmant que havien sentit Omar cridar «Allah Akbar» davant del club de striptease, que al seu parer era l’objectiu de l’atac ja que els musulmans se senten agredits per la bellesa de les dones hongareses, tot i que sigui dit només de passada, jo no en sigui especialment l’estereotip. En definitiva, calia actuar ràpid, i atès que Omar era ciutadà europeu, refugiar-nos a l’ambaixada dels Estats Units d’Europa ens va semblar un reflex normal i lògic de supervivència.\nDes del primer dia de la nostra estranya captivitat, vaig presentar una sol·licitud d’asil al·legant que arran d’un terrible malentès, m’arriscava a vint anys d’empresonament al meu país i que esperava de tot cor que l’encara jove però nogensmenys gloriosa super república federal dels Estats Units d’Europa m’acolliria amb simpatia. Seguint els consells d’Omar, que considerava que la meva professió podia provocar recels en el departament federal de la doctrina feminista oficial, vaig insistir en el fet que era titular d’un màster en lletres modernes i que, per tant, les meves competències no es limitaven a llençar sensualment al públic un sostenidor de llana d’ovella, sinó que també era una crac en anàlisi mètrica i en versificació, la qual cosa segurament constituiria un punt molt favorable per integrar-me a la societat europea. Finalment, per demostrar que no era una enemiga política, que no representava una amenaça per a Europa, vaig afegir que sentia moltíssim els esdeveniments de juny de 2022, que no era culpa meva si Hongria havia exclòs unilateralment de la difunta Unió Europea tots els altres estats membres amb el pretext que aquests menystenien els valors fonamentals magiars, i que naturalment m’alegrava que els vint-i-sis països que s’havien trobat sobtadament orfes haguessin aconseguit reaccionar fundant, encara que enmig del pànic i de la urgència, però n’estava segura amb la saviesa i el distanciament necessaris, aquesta enèrgica federació, que representava la meva única esperança de tenir una vida normal sense persecucions.\nPer la seva banda, Omar havia iniciat les gestions amb vistes a una repatriació. N’estava tan segur que m’aconsellava oblidar la petició d’asil, seria molt més fàcil que ens caséssim tant bon punt el seu cas estigués resolt. Sabent que sóc lesbiana, tenia por que la sospita de casament blanc no fos massa flagrant, però Omar em deia, no pateixis Anna, no es nota tant que t’agraden les noies, però només un petit comentari, potser no seria mala idea si poguessis deixar d’afaitar-te el cap d’aquí al nostre casament. Però pel que feia al seu cas, Omar estava convençut que Europa, i sobretot l’estat de França on havia passat tota la seva vida i que era la pàtria dels drets humans, ho farien tot per trobar una solució diplomàtica o, si s’esqueia, militar. Només que de Brussel·les, el seu expedient va ser transmès no pas al servei d’ajuda als ciutadans europeus en perill, sinó a l’oficina parisenca de verificació dels documents d’identitat, i es va veure immers en un terrible procediment de control de la seva situació administrativa. Tot i que els seus papers estaven en regla i el fet d’haver nascut francès en territori francès, li demanaven les partides de naixement dels seus vuit besavis, les notes de preescolar dels seus quatre avis i també la còpia dels antecedents penals dels seus pares, germans i germanes. Ja que no va aconseguir reunir tota la documentació demanada, se li va donar generosament una segona oportunitat mitjançant un test de personalitat per tal d’avaluar la seva compatibilitat cultural per viure a Europa, i especialment a l’estat de França, amb l’objectiu de mesurar l’impacte que les radiacions de les sonoritats àrabo-musulmanes del seu nom, a les que estava exposat des de la infantesa, havia tingut en la seva ment. El pitjor del cas és que els avis d’Omar són libanesos cristians però per orgull, i malgrat la seva insistència, ell es va negar a fer constar aquest fet en el seu expedient. Presumia, Europa és laica i França molt especialment, fins i tot si pensen que sóc musulmà, això no tindrà cap incidència, cal ser pacient, tinc fe en el meu país i en Europa. Resultat, el pobre noi va haver de tornar a passar la selectivitat francesa a distància, enviar un vídeo d’ell menjant llonganissa amb all, recitar de memòria els diàlegs famosos dels grans èxits del cinema francès i comprometre’s a fundar, en els dotze mesos següents al seu retorn, una start-up ecoresponsable amb classes de ioga gratuïtes per als empleats.\nMentre Omar s’enfrontava a París, jo començava una tòrrida història d’amor a distància amb Brussel·les. Primer, l’oficina central europea de la immigració em va demanar de tornar a enviar la meva sol·licitud redactant la meva història de vida sobre paper quadriculat, escrivint en cursiva i no en rodona com ho havia fet la primera vegada. També em van recriminar de no haver produït un relat de vida prou detallat i, especialment, de no haver indicat què havia menjat per esmorzar el dia de l’explosió, la qual cosa donava a la meva prosa un aire de faula estereotipada que podria haver comprat a un venedor de falses biografies. Després, em vam demanar d’afegir el testimoni escrit de la meva mare confirmant el fet que tenia per costum no fer el primer àpat del dia. Això em va costar quatre mesos, ja que per contactar la meva mare havia d’emplenar el formulari F-89852 de sol·licitud de correspondència amb un ascendent, cosa que no havia fet mai vist que en la meva família havíem establert una regla en el cas que algun de nosaltres tingués un dia greus problemes, que consistia en no intentar contactar amb els altres i aparentar un distanciament afectiu total, això per tal de no oferir un taló d’Aquil·les emocional a les autoritats. Quan era adolescent, evocàvem aquests regla tot rient durant els àpats familiars, era més per fer-nos por que una altra cosa, tot i que des que la meva cosina s’havia trobat en una llista nominativa dels enemics de la nació publicada en un diari proper al govern, això ens feia bastanta menys gràcia. Així doncs, pensava cada dia amb els meus pares, però mai no els havia escrit, i fer-ho a instàncies d’un obscur buròcrata europeu que s’amagava rere un número d’identificació, em va treure de polleguera, i vaig plorar durant setmanes abans de fer-ho. Com a recompensa, vaig rebre un qüestionari de respostes múltiples sobre la meva feina de ballarina de striptease, que acabava amb una pregunta oberta, justifiqueu en 350 paraules per què tenint un màster en lletres modernes no heu buscat una feina relacionada amb la vostra formació? Per una vegada em va agradar l’exercici, i això em va permetre buidar el pap sobre la taxa nul·lípara, és a dir l’impost que grava les dones hongareses majors de vint anys que no tenen fills. És per poder fer front a aquest impost, que s’ha de pagar cada vint-i-vuit dies, que vaig haver de deixar córrer els meus projectes de tesi universitària per dur a terme una activitat més lucrativa. Dos mesos després, vaig rebre una carta del departament federal de la doctrina feminista oficial. Vaig pensar que tot estava perdut, Omar tenia raó, això de l’striptease no s’acceptaria mai, he contestat malament al qüestionari. Però el problema no era l’striptease. Era el mocador de pagesa danubiana. Es preocupaven per la meva dignitat, estimada candidata a l’asil, ens agradaria recordar-vos que el vel islàmic és un senyal de submissió de la dona, i nosaltres a Europa defensem aferrissadament el principi d’igualtat entre els sexes, si és el vostre pare o el vostre xicot que us obliga a dur-lo, marqui aquesta casella, podem ajudar-vos. No n’estic francament orgullosa, però en l’estat de deteriorament mental en el que em trobava, doncs sí, vaig marcar la casella. És evident que metamorfosar-me en víctima del patriarcat exòtic em va portar sort, ja que algunes setmanes més tard vaig rebre la meva targeta europea de refugiada i també, com a regal de benvinguda, un abonament d’un any a Die Welt ofert per l’institut per a l’educació dels immigrats en la civilització europea. No parlo una paraula d’alemany, però, malgrat tot, estava encantada i tenia pressa que arribés el primer número per poder veure finalment imatges del món exterior.\nAtès que mentrestant, el meu pobre Omar s’havia convertit en apàtrida, vaig tornar a treure el tema del nostre casament – si no podia tenir la ciutadania, podria, en tant que cònjuge d’una refugiada, anar a Europa. El casament també va ser tota una altra història, i vam haver d’enviar dotze vegades el formulari M-78752 per confirmar el nostre rebuig a la presència d’un imam per videoconferència, però ho vam aconseguir. I des de llavors, esperem. Europa ens obre els braços, però amb la policia hongaresa que encercla l’edifici, és impossible sortir-ne. I no és que no haguem intentat trobar un passatge secret: he passat nits senceres sondejant les parets, aixecant quadres, desmuntant mobles, al final fins i tot vaig esmicolar la tetera de la cuina per estar segura que no s’hi amagava un botó que activés l’obertura d’una porta incrustada a la banyera. Fins i tot vaig aconseguir subornar la dona de la neteja perquè oblidés de tancar la nostra planta amb clau, la qual cosa demostra que la corrupció és una tècnica que no passa de moda. Això em va costar el meu braçalet d’or, però em va permetre examinar amb lupa els altres pisos. I, està clar, els meus somnis de galeries subterrànies i altres sortides ocultes es van volatilitzar. És més o menys en aquell moment que vaig començat a parlar amb les aranyes. Pel que fa a Omar, ja s’havia enfonsat en la seva depressió narcolèptica. Llavors, en un últim esforç, o potser simplement perquè necessitava desesperadament un nou objectiu, vaig decidir inventar que estava embarassada i vaig escriure una carta lacrimògena per suplicar que vinguessin a salvar el meu futur bebè que quedaria traumatitzat per sempre més si naixia aquí. I en el formulari E-09786 de denúncia urgent d’infant menor o per néixer exposat a condicions impròpies per al seu bon desenvolupament psicosensorial, vaig marcar sense dubtar la casella sí de la pregunta, sol·liciteu una operació militar amb bombardeigs.\nAquest era el punt en el que estàvem, quan fa quinze dies la dona de la neteja em va portar la clau de la bústia de correu. Vaig obrir la carta del departament europeu de la protecció de la infància i llegir el contingut. No vaig sentir cap emoció, però vaig pensar que calia ensenyar-la a l’Omar. El vaig sacsejar durant una hora, va acabar despertant-se i va llegir la carta. Amb una veu pastosa va dir, ah sí, anuncien un assalt de les forces especials europees, venen a alliberar-nos. Te n’adones ? No, no me n’adonava. No s’esmentava cap data, i esperàvem disposar encara d’alguns dies, ja que érem conscients de no ser prou forts per encarar un canvi tan gran. Ens vam preparar a poc a poc. Em vaig fer a la idea que un conflicte armat anava a esclatar entre Europa i el meu país natal. Em consolava pensant que d’alguna manera, això vindria a justificar a posteriori molts anys de teories del complot de Brussel·les contra Hongria, i crearia una mena d’harmonia retòrica retroactiva. Amb Omar, havíem convingut que el xoc feliç del nostre alliberament, que no deixava de ser un xoc, provocaria un avortament; amb una mica de sort, no es descobriria mai l’engany. Jo pensava en la taxa nul·lípara i em deia és una bogeria, vaig abandonar la meva tesi perquè em castigaven fiscalment per no tenir fills i ara he provocat aquesta guerra gràcies a un fill simulat, tinc la sensació que alguna cosa no funciona. El que no funcionava, és que passaven els dies i no passava res. I aquest matí, ha arribat el primer número de Die Welt. A la portada, hi ha la foto d’un escenari urbà devastat. Cases esventrades. Cossos al terra. Militars empunyant el seu fusell d’assalt. Vestits amb l’uniforme de l’exèrcit europeu. Al fons, una botiga amb un rètol en romanès. Fins i tot si no domino l’alemany, no m’ha costat endevinar-ho: havien bombardejat Bucarest en lloc de Budapest. Dues lletres de diferència. Només dues lletres. Sinó, la gran notícia de debò, és que a la pàgina 7 de Die Welt hi ha la foto d’un niu de taràntules al peu de la torre de Pisa. Veig que han arribat a Europa i que aviat tindré unes encantadores noves amigues.


Els Moixigangers d'Igualada afronten la temporada del 3 de 9 amb folre i maniles\nEls Moixiganguers d´Igualada enceten aquest diumenge una il·lusionant temporada 2018 amb l'objectiu de poder assolir en el decurs de l'any el primer castell de 9 pisos. Fins ara, Moixiganguers ha consolidat la construcció de castells de 8. La temporada passada van tancar un any espectacular amb ...\nEl primer d'aquests serà una projecció audiovisual que té el propòsit de documentar algunes de les intervencions de caràcter efímer d'aquesta artista relacionades amb l'art de la naturalesa. El segon se centrarà en el treball que porta a terme al taller, amb gravats en forma de croquis que representen ...\nValtonyc anuncia concert sorpresa aquest dimecres a Barcelona: "La millor resposta és la ...\n... no caure en l'autocensura". El col·lectiu 'No callarem', conformat per més de 30 entitats i desenes de músics i literats, ha nascut per criticar "un augment de la repressió en els últims anys" en l'Estat amb llibres, obres d'art, lletres de cantants i tuiters, ha ressaltat una portaveu del moviment, Sílvia Siles.