Nàufragiobrer: de juny 2008\nArriba l'estiu. I tots somiem amb una platja. Una platja on jeure una estona i oblidar-nos de les nostres trifulgues diàries. Qui sap...potser fins i tot pensarem amb les nostres vacances...\nAquesta foto és la Playa Caleta de Cadis...\n(Me la va enviar la meva veïna i amiga Mònica C. de les seves vacances del 2007. Ei, Mònica...ja ho veus...he acabat obrint un blog...gràcies per animar-me a fer-ho!)\nPublicat per Gabriel a dilluns, de juny 30, 2008 Cap comentari:\nEls meus poemes...\nTal i com comentava en l'anterior post...Vaig decidir fer una revisió exhaustiva del material literari que tenia. I vaig revisar el material poètic.\nI del fruit de tot plegat en varen sortir més d'una trentena de séries de poemes que he anat penjant en el següent portal...\n(fins i tot en vaig crear algún de nou!)\nAquest és un portal de les Illes Balears, més minoritari que relatsencatala. Hi ha una diferència bàsica entre els dos portals...A relats l'aire que és respira és més caòtic, creatiu, amateur on tot (amb pseudònim o sense) tot aparentment pot tenir cabuda. En canvi a Joescric és un portal, aparentment més seriós i minoritari, i potser buscava aquest tipus de portal per publicar els poemes.\nSi s'entra a la pàgina es pot observar que en el menú hi ha un apartat titulat comunitat i si s'entra a comunitat es pot entra a Autors. Dins a Autors, ordenats alfabeticament es pot anar a la lletra B i si s'entra a la B es pot arribar a trobar el cognom Boloix. Apart d'un servidor, Gabriel Boloix Torres, hi ha una noia que es diu Laia Boloix que també escriu...És curiós, oi? Pert tant en la vinya del senyor hi ha moltes persones amb el cognom Boloix que escriuen...\nFins a dia d'avui hi tinc 21 poemaris i m'en resten per penjar 15! Tots tenen alguna cosa especial per mi...\nEn aquest link hi trobareu una petita ressenya personal (que vull modificar quatre dades) i el llistat de poemaris editats...\nUs animo a entrar a la pàgina, registrar-vos i descarregar-vos els pdfs dels poemaris...Us estaré molt agraït!!! Salut i lletres!\nEls meus relats...\nFa exactament 2 mesos i 15 dies un servidor va decidir que enguany tancaria una etapa creativa de la meva vida i més endavant n'obriria una altre. Vaig decidir recuperar tot el material poètic i narratiu que fins llavors havia escrit i buscar un portal on penjar-lo. Revisant el material vaig pensar que díficilment podria ser publicat en una edició en paper i el millor era buscar una edició digital. Per aquest motiu fins a dia d'avui he publicat gairebé uns 50 relats a...\nAviat hi haurà més de 50 relats, micro-relats i textos de prosa poètica, narrativa i teatral. Són textos irònics, sarcàstics, ingenus, políticament incorrectes alguns, intents de contes infantils..intents de contes d'aventures, etc\nSóc conscient que hauria hagut de publicar aquests textos sota el meu nom però inicialment no tenia previst penjar tant material i vaig penjar un text amb pseudònim. Tant em vaig animar que aviat hauré penjat 50 textos.\nEls textos estan en firmats amb el meu alter ego que és SrBoto08 però també tinc clar que en la fitxa d'autor on hi ha penjats les més de dues dotzenes de séries de relats hi acabaré afegint una breu ressenya de qui és el senyor Boto.\nEls relats publicats corresponen a diferents séries...\nParents, La Jungla,Qüestions de l'ofici, Nàufrags i illes perdudes, Contes per a nens bons abans d'anar a dormir...entre altres...\n(A relats en català si vols deixar-hi un comentari o vols publicar alguna cosa t'has de registrar...si algú ho vol fer, collonut!)\nVaig fer cas a una màxima de ma mare..."millor tenir-los en un portal d'internet que no en un calaix plens de pols".\nSi algú s'anima a llegir-los...Endavant! I agraït! (Estan escrits fa molt de temps però s'accepten crítiques i opinions. No em puc queixar he rebut algún comentari positiu!!)\nUn centenari i un manifest...\nLa Colònia Güell viurà enguany una efemèride important: el centenari de la col·locació de la primera pedra de l'església.\nParlar de l'església de la Colònia Güell, altrament dita, Cripta, és parlar d'arquitectura, història, records, art, parròquia, casaments, sagraments, i perquè no dir-ho una de les icones més importants no només de la Colònia Güell sinó del Baix Llobregat.\nEnguany fa 3 anys que som Patrimoni de la UNESCO!!!\nI què? Es preguntaran alguns...\nLa dotzena de viatges que he fet els darrers anys m'han ajudat a veure que on hi ha Patrimoni, les institucions el cuiden, el mimen i se'n senten orgullosos. Perquè no es va fer un acte per celebrar que som Patrimoni de la Unesco? No hi ha ni una trista placa. Res de res. Fins i tot les antigues pistes de bàsquet i tennis parroquials, on actualment guarden restes de les antigues columnes que haurien servit per construir el temple, estan tapades i denoten un lamentable estat d'abandor.\nTot plegat per aquells que som del poble i hem viscut d'aprop la transformació d'aquest ens causa estranyesa i una certa tristor.\nEl que en el seu dia va ser una grata notícia, ja que la restauració i sanejament d'un edifici sempre és quelcom important, es va convertir més tard en una agra polèmica. Fins i tot hi ha rumors d'indicis que apunten que determinats elements que es varen col·locar per salvaguardar l'obra la poden estar danyant en aquest moment i la poden posar en perill.\nÉs cert tot això???\nEls últims dies s'ha publicat en diferents mitjans de ràdio, premsa i televisió un manifest on es posa en evidència l'estat de diferents edificis gaudinians i el manifest destaca el fet que cert elements arquitectònics (com l'estructura de zinc damunt la rampa del porxo) poden estar danyat la mateixa obra. El manifest del que us parlo és el manifest titulat "Gaudí alerta roja" promulgat pel FAD. (que tampoc són quatre arreplegats que són els del FAD!!)\nConclusió: esperem que l'efemèride del centenari serveixi per reconciliar totes les part implicades (Concorci, Parròquia, Diputació, etc) i es pugui arribar a una entesa per salvaguardar aquesta joia que és la Cripta.\nEl més important és que més enllà de les agres polèmiques que no ajuden a potenciar la riquesa del patrimoni, s'ha creat una comissió per celebrar el centenari de la Cripta...Es reviuran actes que es varen reviure en el 50è i 75è aniversari on l'avi i el pare d'un servidor varen formar part de les comissions dels respectius aniversaris. Pel que sé...hi haurà una missa molt especial, una ballada de sardanes i diferents exposicions commemoratives...\nDes de Nàufragiobrer quan arribi el moment farem un seguiment d'aquest important centenari.\nIgualment encara estem davant l'impacte del manifest...Diversos mitjans de comunicació se'n van fer ressó...\ndarreres notícies gaudinianes...\nPublicat per Gabriel a diumenge, de juny 29, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Efemèrides i Festes, Viure a la Colònia\nUn visita a la Colònia...\nAbans d'ahir un colega en Toni F i el seu amic, en Jaime R, van deixar-se caure pel meu poble. Lamentablement estava treballant i no vaig poder acompanyar-los en la visita. M'hauria agradat acompanyar-los i potser qui sap, rememorar els meus temps com a guia local. Varen quedar-se sorpresos de la millora de molts edificis. Sí, és cert! Després d'anys d'oblit, hi hagut importants millores, potser tot va començar fa 6 anys, durant l'any Gaudí que va ser un revolsiu per tots els edificis gaudinians i modernistes en general. Com passa sempre després d'aquell any, a excepció d'algunes grans icones turístiques barcelonines (Sagrada Família, Casa Batlló, Milà, Parc Güell...), la major part d'edificis gaudinians van començar a patir el declivi de visitants...És el cas de la Colònia Güell que des de llavors fins ara el centre d'acollida ha patit un descens progressiu de visitants...Tot i així la pròpia Colònia Güell ha millorat molt des de llavors ja que s'han restaurants cases de carrers com les de carrer Reixach, edificis de particulars com Ca l'Ordal o Ca l'Espinal...També es va restaurar la plaça Joan Güell, es van fer millores en el Teatre Fontova i a l'Ateneu...Fins i tot es va posar el crit al cel per l'estat de l'Escola...D'altres edificis com St.Lluís ja estaven restaurats, alguns s'han fet petites millores com el convent i l'últim edifici sanejat ha sigut la Casa del Secretari. L'antiga cooperativa de Consum que havia de convertir-se en el nou museu i Centre d'acollida es va restaurar però encara estem a anys llum de veure el futur Museu de la Colònia Güell. Més enllà del poble, la fàbrica ha patit una millora i restauració impressionant i actualment hi ha la delegació d'importants empreses internacionals com la Sodexho.\nEls veïns del carrer Claudi Güell on visc també hem fet un esforç important per restaurar i pintar les nostres façanes...\nEntenc que en Toni em comentés que havia vist la Colònia diferent. Sí és cert ha millorat moltíssim i és un autèntic oasi dins el Baix Llobregat però a nivell de divulgació i protecció del Patrimoni estem encara a anys llum.\nEnguany viurem la 8ª Festa del Modernisme (que us en parlaré quan arribi el moment) que ben segur estarà marcada pel centenari de l'església...\n+info a http://www.coloniamodernista.cat/\n(en aquest enllaç hi ha una mica d'info del que és la Festa del Modernisme i també de retruc del que és la Colònia Güell)\nDos concerts d'estiu...(a la Cripta Gaudí)\nCom cada any, des de fa 17 edicions, es celebra un cicle de concerts divendres del mes de juliol a la Cripta Gaudí de la Colònia Güell. Enguany la nota negativa és que dels tres concerts habituals s'ha passat a dos...Desconec les causes de tal fet...però és una llàstima. Durant les últimes 17 edicions s'ha pogut sentir diversos estils musicals des del més pur estil clàssic, passant pel cant coral, la música instrumental, tradicional i el jazz. L'acústica de l'església és francament fantàstica i l'espai aporta recolliment.\nEnguany els dos concerts programats a les 21h són:\n04/07--Concert de jazz llatí a càrrec de Marcel Janer i Roger Noguerol.\n11/07-Concert de música clàssica a càrrec de Orquestra clàssica de Castellbisbal que interpretarà les 4 estacions de Vivaldi.\nDes de Nàufragiobrer us en farem un seguiment...(Cal dir que el concert de l'any passat d'en Marcel Janer va ser un breu però gran concert...)\nDos concerts...(a l'Auditori)\nAquest primer semestre he tingut l'oportunitat d'estar de nou a l'Auditori de Barcelona.\n*A la sala Oriol Martorell:\nData 14/03 - Coral Cantiga dels Lluïsos de Gràcia dirigida per en Josep Prats.\n"Ein Deutsches Requiem, op. 45" de Johannes Brahms\nNo sóc un melòman de la clàssica però haig de confessar que quan tens l'ocasió d'escoltar alguna peça especial, crec que l'ocasió s'ho val. La meva amiga Laura dpp és una de les integrants de la coral i he seguit en alguna ocasió els pasos de la Cantiga aquesta últims anys. Haig de confessar que el Rèquiem per la complexitat i l'esforç de la partitura és del millor que els he sentit i té molt de mèrit sabent que són gent que no és dediquen professionalment a això. La peça també va ser acompanyada per la soprano Bárbara Kusa, el baríton Enric Martínez-Castignani i al piano les quatre mans de David Malet i en Josep Surinyac.\nFelicitats Laura i a tota la Cantiga!!!\nMolt aviat...18 de juliol...Cantiga de nou a l'Auditori interpretant una peça que posa els pels de punta...Carmina Burana!!\n+ info a www.gracianet.org/cantiga/agenda\n*A la Sala Pau Casals:\nData 02/05 - OBC (Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya) dirigida per en Eiji Oue\nLa tercera de Mahler és una d'aquelles peces que són com un quadre del romanticisme alemany. Tens la impressió d'estar en un paisatge bucòlic de la Selva Negra i els alts i baixos de la simfonia semblen un cant a la natura i a la vida mateixa. La vetllada va ser acompanyada per la presència simbòlica dels cors Madrigal i Vivaldi, pel paper discret però molt digne de la contralt Nathalie Stutzmann i sobretot sobretot per la gran direcció de Eiji Oue. Vaig tenir la sort d'estar a les primeres files. La seva presència diminuta creix damunt la tarima del director i ens va transmetre tota la passió per aquesta gran peça. Una gran vetllada!\n+info a http://www.auditori.cat/\nUna estrena...4 Juliol\nEl proper 4 de Juliol s'estrena el film:\n"Bienvenido a Farewell-Gutmann" dirigida per en Xavi Puebla\nPerquè destaco aquest film?\nDestaco aquest film perquè és un film dirigit per un amic de la meva germana i un servidor va tenir l'ocasió de conèixe'l en el seu moment quan encara no havia filmat res destacable i era un cinèfil empedreït. La seva perseverància el va portar a cursar estudis de cinema i fins i tot a convertir-se en professor del CECC. Després de vàrios curts i llargmetratges anteriors...aquest nou film és un pas endavant en la trajectòria d'en Xavi.\nMolta Sort i enhorabona!!!\nEnhorabona ja que...\nFestival de Málaga...\nPremi millor actriu: Ana Fernández\nPremi millor música: Mikel Salas\nPremi millor òpera prima\nfilm seleccionat en la competició\nProduïda per Jordi Domingo, dirigida per en Xavi Puebla i interpretada per Ana Fernández, Lluís Soler, Héctor Colomé, entre altres...\nBé, quan l'hagi vist ja us en faré cinc cèntims...\n+info d'en Xavi Puebla a\nDues pelis...(1r Semestre)\nÚltimament no he sigut gaire cinèfil però haig de reconèixer que dues de les pelis que he vist aquest darrer trimestre tenen quelcom en comú...són un refregit. M'explicaré...\nUn refregit és quelcom ja vist o explicat...retocat, revisat, adaptat, revisitat...poseu els adjectius que vulgueu...serà una de les tòniques d'aquest anys...les segones, terceres parts i les seqüeles...o adaptacions vàries...No hi ha com esprèmer la llimona...\n*Sweeny Todd: La pel·lícula de Tim Burton defuig potser de la posada en escena d'aquest musical que en el seu dia a Barcelona fou interpretat per en Constantino Romero i la Vicky Peña. L'aposta d'en Tim Burton per crear un món més fosc i tèrbol és una bona aposta del film. Apostar per actors que no havien cantat i se'n surten prou també és arriscat. Estic parlant d'en Johny Deep i la Helena Bohan-Carter. És una bona adaptació. I és una llàstima que estigués poc temps en cartellera.\n*Indiana Jones i el regne de la Calavera de Cristall: L'esperada quarta entrega de la saga de Lucas i Spilberg pot decebre però crec que també té els seus elements interesants. En Harrison Ford s'en surt prou bé i el guió en alguns moments grinyola una mica. El film és entretingut i el millor de tot és l'arrencada del film en un hangar prop d'un centre de proves nuclears. L'ambientació anys cinquanta està bé i la dolenta de torn, la Cate Blanchett compleix molt bé en el paper. L'encabalgament d'escenes al final és massa previsible i el final massa marciano. El colofó - happy end en forma de boda em sobra bastant...Tot i així consegueix entretenir i podria estar a l'alçada dels anterior films, tot i que no és ni molt menys el millor.\n+info a www.es.wikipedia.org/wiki/Indiana_Jones_y_Reino_de_la_Calavera_de_Cristal\nUn pilot...(Fa un any)\nVolia dedicar un altre post a la Cia Sinilos. En aquest cas al seu projecte de programa pilot que justament fa un any van acabar de gravar les imatges a Rupit. En Miguel i la Lores fa més d'un any i mig em van proposar a mi i a un equip de gent col·laborar en el seu projecte. En que consistia? La idea era gravar un pilot de poc més d'un quart d'hora per presentar-lo com a projecte per a la Xarxa de Televisions Locals (XTV).\nEn Miguel i la Lores em varen proposar que els dongués un cop a de mà a escriure quatre diàlegs pels personatges que ells havien ideat. La història és ben senzilla. Un avi, juntament amb dos nets i el seu gos fan excursions al cap de setmana a diferents indrets de Catalunya i l'excursió serveix per crear diferents gags amb els personatges i mostrar la cultura, tradicions i encants locals. Es va decidir que l'indret triat fos Rupit i tot l'equip del pilot van passar tot un cap de setmana gravant-lo.\nEl meu paper va ser molt més discret, escrivint una petita part del guió amb l'altre companya guionista que era la Loli Recio, la guionista habitual del grup. Què n'ha quedat d'aquella experiència? Va ser positiu fer un guió a quatre mans i col·laborar amb la Cia del meu amic.\nHe vist imatges del pilot i penso que van fer un treball de qualitat.\nEn Miguel, la Lores, la Loli, la Núria, la Sónia i en Sergi A i els seus companys van fer una bona feina. Lamentablement no va tenir l'acollida que esperàvem. Fins i tot es va presentar el projecte a la Tv3...però amb molt bones paraules van rebutjar la proposta. Què hi farem! El meu amic és un noi combatiu i crec que seguirà lluitant per tirar endavant algún dia algún projecte audivisual amb la seva Cia.\nSi entreu a www.sinilos.com/blog hi trobareu unes imatges del pilot de "Rodamons" És la careta. S'hi veuen els personatges...l'avi, en Max, l'Elga i la Senda. (que és el meu personatge preferit)\nVolia dedicar un post a la bona feina de Sinilos Teatre de Titelles.\nQuè us puc dir de Sinilos? Sé que és poc objectiu parlar del treball de la Cia d'uns vells amics...en Miguel i la Lores, però ho intentaré.\nEnguany Sinilos va tenir l'oportunitat de poder estar un mes, el passat mes de març, en cartellera en un teatre de Barcelona, el teatre Tantarantana. http://www.tantarantana.com/\nReconec que no ha de ser fàcil, en un món, l'escènic i infantil, conseguir que et puguin programar tot un mes. Estar programat a BCN suposa sortir a totes les cartelleres, guies de l'ocio, Timeout, atrapalos.com, etc, etc...\nLes crítiques foren molt positives i a la nova revista Timeout va sortir com a espectacle infantil destacat. Felicitats!!!\nQuè és monninots? Un servidor ha tingut l'oportunitat de poder veure el procès creatiu del seu anterior espectacle..."El pinta somnis" i d'aquest "Monninots". Francament, després de vuit anys, el treball sobre l'escenari es veu reforçat per l'experiència dels col·legues com a manipuladors i titellaires en programes com Los lunnis (TVE) o Los Argos (Cuatro?)...Si heu escoltat algún cop la veu de Lulila no és res més que la veu de la Lores.\nMonninots és la història d'un marrec que veu com a la seva habitació plena plena de joguines (que prenen vida!!) s'hi ha perdut una criatureta ben marciana i el bon marrec l'ajudarà a que torni al seu planeta. L'espectacle és força innovador, tot i que en algún moment perd intensitat i això els nens, que són uns espectadors molt agraïts però molt terribles també, ho noten...\nEls moments musicals són els millors i cal dir que les cançons d'en Pep Boada funcionen molt bé. També em vaig topar amb el técnic, que és del meu poble, en David V.\nDes de Nàufragiobrer us desitjo que l'estiu us porti molt bolos i molta sort!!\n(Un parell d'anècdotes: si aneu a un espectacle infantil us recomano que porteu alguna criatureta sigui nebot, fill, o cosinet...quan vaig anar a comprar l'entrada el noi de la guixeta em va preguntar: "només una? i va mirar per si portava algún nen amagat. M'hauria agradat portar les meves nebodetes però no va poder ser. L'altre moment va ser a l'entrar a la sala...vaig deixar que entrés tot el criaturam i el noi al revisar-me l'entrada em va mirar amb cara de bitxo raro. Sort que després el personal de local va veure que sortia amb els manipuladors del muntatge i van dir: Ahhhhhh! Ara ho entenem!!)\nUs recomano que feu un cop d'ull a les seves webs i blogs...són super creatius (com ells!!!)\nwww.sinilos.com/blog (us imagineu un bloc escrit per titelles? Surreal? No, no..."De titelles" és nom del seu bloc)\nDues propostes escèniques...(primer semestre)\nTot i que en èpoques passades he sigut molt més teatrero que ara...el teatre és quelcom que sempre m'ha agradat llegir-ne, escriure'n, veure'l i comentar-lo. Lamentablement aquesta última temporada no he tingut moltes oportunitats per veure'n però us volia fer un breu apunt de dues propostes que en el seu dia vaig veure...\n*"Ruddigore o la nissaga maleïda" és l'adaptació al català d'una opereta de Gilbert & Sullivan. El muntatge corria a càrrec d'una companyia de joves actors que realment ens va sorprendre la seva gràcia. I el teatre que va acollir el muntatge fou en el Versus teatre. Us deixo el blog d'aquesta companyia. http://www.egosteatre.blogspot.com/\n*"El cercle de guix caucassià" de Bertolt Brecht al Teatre Nacional de Catalunya. Dirigida per l'Oriol Broggi, amb traducció de Feliu Formosa i una bona colla de coneguts actors catalans. Brecht és un dels autors que sempre m'han interesant teatralment. El seu és un teatre de lluita de classes, de conflictes ètics, de personatges en situacions límit...El cercle de guix caucassià respon a tot això i molt més. És la història de Grushe, una serventa que un moment de setge a la seva ciutat i davant la fugida dels monarques, és fa càrrec de l'hereu i viurà una epopeia per protegir-lo. Més tard apareixerà la mare biològica que el va abandonar per recuperar el seu fill i un jutge corrupte, interpretat de forma brillant per l'Anna Lizaran, s'encarrega de fer mediador en el conflicte. La història és prou interesant i potent. Haig de dir que em va agradar força. El narrador era en Victor Estévez (ex -OT) i la música corria a càrrec de Cabo San Roque.\nEm va sorprendre que durés tan poc en cartellera i que l'última funció la platea fos mig buida. Crec que no es mereixia rebre les crítiques tan fredes que va rebre i francament era un bon muntatge.\n+info del TNC a http://www.tnc.cat/\n5 Juliol. S'apropa una Nit Blanca\nLa muntanya de Montjuïch, amb el seu recuperat castell, viurà el proper dissabte 5 de juliol una nova nit blanca. Què és una Nit Blanca?\nUna nit blanca no és res més que una proposta cultural on vàrios espais allarguen els seus horaris fins ben entrada la mitjanit o gairebé tota la nit.\nUn servidor va poder disfrutar d'una proposta similar el juliol del 2007 quan amb els amics vàrem decidir aprofitar el capvespre del dijous per fer una visitar al MNAC. Recordo que em vaig trobar amb en Marc R, que és un col·lega que treballa al museu i anava una mica de bòlit. Fora al museu estava ple de guiris que volien veure les fonts màgiques i a dins la gentada seguia el guia de torn que feia la visita comentada. Recomenable?\nNo crec que sigui el millor dia per visitar un espai tan gran com el MNAC..\nActualment és un bon museu i de la mitja dotzena d'àrees temàtiques romànic, gòtic, renaixament, modernisme, S.XX, fotografia...fins i tot les temporals s'ha de visitar amb una certa calma i una nit blanca no és el millor dia per visitar un espai tan gran. Tot i així sí que penso que és una bona ocasió per passar una estona agradable i retrobar-se amb la parella o els amics per disfrutar una estona d'art. A Europa les nits blanques als museus són habituals i a casa nostra aquestes propostes són poc habituals.\nSegons tinc entès apart del MNAC altres espais de la muntanya de Montjuïc com el Caixaforum s'afegiran a aquesta proposta.\nSeguint la temàtica de l'anterior post volia fer un breu apunt sobre dues exposicions del Palau de la Virreina.\nA principis d'any es va poder veure una retrospectiva sobre fotoperiodisme a Catalunya. Som un país de bons fotoperiodistes i malauradament mai se li ha donat la importancia que es mereixen.\nSota el títol: "Fotoperiodisme a Catalunya. 1976 - 2000" la mostra va intentar oferir un breu repàs de diverses imatges d'aquest gènere des de fotografies de fets històrics i polítics fins a personatges famosos. Llàstima que va passar força desapercebuda.\nActualment fins el 31 d'agost es pot visitar una mostra de fotografies de la fotògrafa cubana Vida Yovanovich. Sota el títol "27 anys, 8 mesos, 14 dies", aquesta fotògrafa ens retrata les misèries de dones que han viscut la violència d'aprop i que per defensar-se d'aquesta violència (de gènere molts cops) han acabat a la presó. Els fragments de cartes són francament esborronadors. Recomenable per aquells que vulguin prendre consciència d'un greu problema social.\nMacba, Mnac, La Virreina, Caixaforum, La Pedrera...Afortunadament a Barcelona disposem de més de mitja dotzena d'espais culturals que ens sorprenen en alguna ocasió amb propostes interesants...En aquest post no faré una valoració de les exposicions actuals, sinó un breu apunt d'algunes impressions d'exposicions que hem pogut veure aquesta temporada...\nUna d'art antic: "Prínceps etruscos - entre Orient i Occident". Personalmet crec que aquest tipus de propostes són les més interesants. Ens apropen a un món on habituament disposem de molts tòpics i poca informació. El que més em va sorprendre és la manera com una cultura tant sofisticada fos absorvida tant fàcilment per la civilització romana.\nUna d'homenatge: "Cent anys del Palau". Apropar-nos a la història del Palau a través d'imatges distribuïdes en tres espais diferenciats. Bona selecció d'imatges i músiques. Però personalment crec que faltaven més continguts...\nUn altre homenatge: "Chaplin en imatges". Apropar-nos a a la figura de Chaplin i del seu principal alter ego "Charlot" va ser un dels objectius d'aquesta proposta. Realment molt distreta i una aposta per la cultura del cinema i els seus mites.\n*Sala d'exposicions de "La Pedrera":\nArt del S.XVII i XVIII - "Passió i negoci. L'Art a la Venècia dels Segles XVII i XVIII" - La mítica ciutat de Venècia convertida en el rovell de l'ou del mercadeig de l'art. Com totes les exposicions de la Pedrera una bona proposta per entendre la mítica Venècia.\nUna retrospectiva - "Zoran Music. De Dachau a Venècia" - Interesant retrospectiva d'aquest desconegut pintor que va sobreviure l'horror dels camps de concentració de Dachau i que va buscar la calma en els canals venecians. Un dels quadres que més em van impactar és el titulat "No som els últims". Un autèntic crit de supervivència contra la barbàrie dels camps nazis.\nMolt aviat visitaré les noves propostes del Caixaforum i la Pedrera i us en faré cinc cèntims...(Realment m'han parlat molt bé de l'exposició d'art japonès de la Pedrera)\nEl passat dia 10 de juny un servidor va ser convidat per participar en una presentació de llibres i posterior tertúlia entorn l'accés dels joves al món de l'edició. L'acte es va celebrar a l'Ateneu Barcelonès. http://www.ateneubcn.org/\nEn el seu dia vaig suggerir a la Junta de l'AJELC - http://www.ajelc.cat/ - alguna activitat on els autors afins a l'associació poguessin retrobar-se i comentar en una tertúlia les seves novetats editorials. Així doncs en David Jané periodista i president de Joves Escriptors va fer el paper de cordinador de l'acte i va presentar els diferents convidats perquè fessim cinc cèntims de les nostres novetats editorials.\nVàrem patir la maledicció que aquell mateix dimarts hi havia fútbol i un dimarts a mitja tarda és a vegades difícil que la gent participi en aquest tipus de propostes. Tot i que la sala era gairebé buida, els pocs assistents a l'acte ens feren el caliu suficient perquè tot plegat semblés un reunió de vells coneguts de l'Associació.\nEn Xavier Gual - http://www.xaviergual.com/ - va parlar en nom de la Núria Albertí la seva parella que en els darrers anys ha publicat diferents llibres de literatura infantil però que per la seva recent natalitat (felicitats Núria i Xavi!!) no va poder assistir. En Xavier va parlar del seu darrer llibre "Estem en contra", darrer premi Pere Quart d'humor i sàtira. (prometo un post parlant del llibre perquè bé s'ho val...) i dels "intringulis" editorials entre que guanyes un premi i et publiquen el llibre.\nLa literatura infantil també va ser present amb l'obra de la Cinta Arasa. La Cinta ens va fer cinc cèntims del seu conte "On és el sol, cucafera?" publicat per http://www.aeditors.cat/.\nUn servidor va parlar de l'accés al món de l'edició a través de les editorials petites i independents que publiquen llibres amb el règim de la coedició. (que no és res més que el finançament conjunt de l'edició entre autor i editor). M'hauria agradat poder mostrar el parell de llibres que m'han d'editar als presents de la tertúlia però no va poder ser.\nEn David Jané, la Cinta Arasa, conjuntament amb en Jordi Prenafeta són autors que han participat en l'última entrega dels llibres del col·lectiu 21 x 21. (on un servidor també hi va publicar contes en el seu moment)\nL'última entrega de 21 x 21 és el recull titulat "Onze pometes té el pomer". El títol és una clara referència a un tipus de literatura que en el seu moment feia als anys 70 el col·lectiu Ofèlia Dracs, que en aquest cas són els autors del pròleg. L'erotisme és l'ingredient dels contes d'aquest llibre i en el seu dia quan van presentar ara fa uns mesos el llibre a la Catalònia, el llibre va tenir una bona acollida.\nFinalment es va convidar un vell conegut de l'Associació i un escriptor amb una bona trajectòria. És en Jordi Mata - http://www.jordimata.com/ En Jordi ens va fer cinc cèntims del seu darrer llibre "Un cadàver exquisit"publicat per Edicions 62. Ens va fer cinc cèntims del punt de partida del llibre...Què va passar a Catalunya als anys previs a la Guerra de Successió?\nFins aquí cinc cèntims del que va ser aquesta tertúlia on els companys, vells coneguts de l'Associació vàrem aprofitar per retrobar-nos i xerrar sobre el món editorial. (La foto la va fer la Sandra Comas, gràcies Sandra!!)\nPublicat per Gabriel a dissabte, de juny 28, 2008 Cap comentari:\nQuè faries si tinguessis una taca enorme a la paret? Pintar-la? Tapar-la? Esborrar-la? Com? La meva benvolguda Montse V va topar-se en el seu estudi on pinta i escriu amb una enorme taca. I va decidir demanar ajuda al seu bon amic Ramon per tapar-la. Aleshores la inspiració va fer acte de presència i no pogueren evitar deixar-se temptar per jugar una estona amb la Sra.Inspiració. Què si jo dibuixo una coseta per aquí i podríem dibuixar una coseta per allà...Conclusió: A l'habitació de la casa de l'amiga després d'un any els dos amics han acabat pintant frescos a l'habitació i ho han batejat amb el nom de "capilla Ramonsetina". Follia? Inspiració? Divertimento? Aquí teniu el blog que ha obert en Ramon on parla de tot plegat: http://www.ragacidad.blogspot.com/\nAvui celebrem un aniversari d'un amiga i la Montse V ens ensenyarà la seva capella...\nI com es dirà aquesta illa? Vet aquí el gran dilema...Això de posar nom a les coses sempre em fa rumiar...Quan escric un relat, un poema el títol és quelcom important...Enguany es publicarà el meu primer recull de relats sota el títol de "Petits naufragis"\n(Bé ja us en parlaré més endavant)\nAquesta foto que veieu és d'un quadre que va pintar el meu avi patern que es deia Francesc Boloix. Crec que és el Port de Barcelona. Volia que fos la portada del recull però finalment no va poder ser...\nAquest quadre em suggereix moltes coses. Em recorda que el meu avi i el seu grup d'amics s'escapaven els avorrits diumenges del franquisme per anar a pintar. Mentre la gran massa estava pendent del fútbol i els toros (de què em sona això? Ahh, sí demà la final de "la selección"; serà que el fútbol és sempre el fútbol)...el meu avi i els seus s'escapaven per Catalunya per pintar i dibuixar. Aquest quadre és d'aquella època. Un port. Unes barques amarrades al port. Vet aquí que molta gent vol amarrar-se a molts ports per no ser nàufrags. Vinc d'un món d'obrers. Un món on hi hagut molts nàufrags. Vet aquí que ja tinc nom per la meva illa..nàufrag i obrer.\nBenvinguts a la meva illa. No hi trobareu ni palmeres ni cocoters...però potser si que hi trobareu algún que altre post sobre literatura, cultura, art i viatges...en fi, que són totes aquelles coses que m'agraden. Què m'emportaria a una illa deserta? No ho sé... (foto una de les illes del Golfo Borromeo, Llombardia)\n▼ de juny 30 (3)


Oltra reclama al President de Les Corts la tramitació d’iniciatives per a poder convocar la Comissió de Política Social i Ocupació – Coalició Compromís\ncoaliciocompromis.net Noticia Oltra reclama al President de …\tIdioma\tValencià\nPublicat el 6 setembre 2012 en Economia i Ocupació Sanitat i Benestar El grup parlamentari Compromís ha registrat un escrit dirigit al President de Les Corts, Juan Cotino, per a demanar la tramitació urgent i publicació de les iniciatives pendents de la Comissió de Política Social i Ocupació. Esta comissió està presidida per la portaveu adjunta de Compromís, Mónica Oltra, que és qui té la potestat per convocar-la, cosa que vol realitzar el més aviat possible però no pot en no haver tramitat la Mesa de les Corts les iniciatives presentades pels grups des de la finalització del període de sessions anterior.\n“Nosaltres que presidim la Comissió de Política Social i Ocupació volem convocar-la ja perquè entenem que amb una situació econòmica tan greu i de patiment tan gran per a molts valencians Les Corts no poden estar de vacances alienes a tot el que està passant. Si no es tramiten immediatament les iniciatives presentades les comissions no podran reunir-se fins ben avançat octubre.”, ha conclòs Oltra. Documents adjunts\nOltra - convocatÃ²ria comissiÃ³ polÃtica social comissió polítiques socials ocupació oltra Deixa un comentari


Informació de la Ribera: Sueca i la Càtedra Joan Fuster celebren el 50 aniversari de Nosaltres, els valencians\nSueca i la Càtedra Joan Fuster celebren el 50 aniversari de Nosaltres, els valencians\nLa Casa Joan Fuster aportarà tota la documentació referent a l’escriptor que es mostrarà al públic en una exposició en La Nau fins al pròxim 18 de març\nLa Universitat de València, a través de la Càtedra Joan Fuster, ha organitzat una sèrie d’actes per a commemorar el 50é aniversari de la publicació de Nosaltres, els valencians de l’escriptor suecà, Joan Fuster. A més, en 2012, es complixen també 90 anys del seu naixement i 20 de la seua desaparició. Per aquestes raons, des de la Càtedra Joan Fuster, i amb la col·laboració de l’Ajuntament de Sueca, a través de la Casa Fuster, s’ha posat en marxa un ampli programa d’actes que començaran el pròxim 16 de febrer amb una taula redona que portarà per títol 50 anys de Nosaltres, els valencians (1962-2012), organitzada pel Fórum de Debats de la Universitat de València i la Càtedra Joan Fuster. Hi participaran Joaquim Molas (catedràtic de Literatura de la Universitat de Barcelona), Francesc de Paula Burguera (periodista i escriptor), Vicent Pitarch (lingüista i membre de l’IEC), Antoni Furió (catedràtic d’Història de la Universitat de València) i, com a moderador, Ferran Carbó (coordinador de la Càtedra Joan Fuster). La taula redona es desenvoluparà en l’Aula Magna de La Nau, a partir de les 18 hores. Dos hores més tard, tindrà lloc la inauguració de l’exposició Joan Fuster, Nosaltres, el valencians. 1962-2012, organitzada pel Vicerectorat de Cultura de la Universitat de València i la Càtedra Joan Fuster. L’Ajuntament de Sueca, a través de la Casa Fuster, ha aportat tota la documentació que es podrà contemplar en esta mostra, en la sala Thesaurus del Centre Cultural La Nau, fins al 18 de març.\nEl 29 de febrer, a les 19.30 hores, en la Capella de La Nau, s’oferirà el concert Música a l'entorn de Joan Fuster, organitzat per l’Aula de Música de la Universitat de València i la Càtedra Joan Fuster, a càrrec de María de los Llanos, soprano, i Adrià Gràcia, piano. L’1 de març tindrà lloc, en el Paranimf de la Universitat, l’entrega dels XI Premis de la Crítica de l’Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana. Al mateix temps, s’oferirà una conferència de Jaume Cabré amb el títol La creació del món.\nLa IX Jornada Joan Fuster: “Sobre Nosaltres, els valencians”, se celebrarà en Sueca el 15 de novembre. Organitzada per la Càtedra Joan Fuster i l’Ajuntament de València, hi intervindran : Agustí Colomines (Universitat de Barcelona): “Nosaltres, els valencians: Fuster historiogràfic”; Mª José Badenas (Arxiu General de l’Administració): “La censura literària en Nosaltres, els valencians”; Francesc Pérez Moragón (Universitat de València): “El temps de Nosaltres, els valencians”; Manuel Alcaraz (Universitat d’Alacant): “De Nosaltres, els valencians a la política valenciana actual”; Ferran Archilés (Universitat de València): “Des de l'altre descrèdit de la realitat: el discurs històric de Joan Fuster a Nosaltres, els valencians”. El mateix dia 15 de novembre, Sueca acollirà en la sala Els Porxets l’exposició Joan Fuster, Nosaltres, el valencians. 1962-2012, la mateixa mostra que s’inaugurarà el pròxim dia 16 de febrer en el Centre Cultural La Nau.\nParal·lelament als actes organitzats a la Universitat, l’Ajuntament de Sueca, a través de la Regidoria de Cultura, continua amb la seua programació de Tertúlies de Ca Fuster, “espai de debat sobre l’intel·lectual de Sueca, que va nàixer fa una dècada, amb el qual es pretén investigar i aprofundir en la seua obra i la seua persona, al mateix temps que presentar altres obres i publicacions referents a Fuster, i conéixer les opinions de rellevants personatges de la nostra cultura; un espai on intercanviar idees”, en paraules del regidor de Cultura, Josep Navarro. Per la seua banda, l’alcalde de Sueca, Salvador Campillo, ha afirmat que “des de l’Ajuntament, hem mostrat tota la nostra col·laboració en els actes organitzats per a recordar a un dels escriptors més reconeguts i influents dins i fora de les nostres fronteres”.\nFinalment, per al 18 de febrer, està prevista la realització del VIII Encontre d'Escriptors de la Ribera en Sueca. El col·lectiu ha triat enguany el municipi de Sueca per a realitzar aquest esdeveniment anual que els portarà a visitar l’asil d’ancians, l’edifici de l’Ateneu, l’Ajuntament, la Biblioteca Suecana i la Casa Fuster.


La seva etapa barcelonistaModifica\nEn la Copa d'Europa de 1961, el FC Barcelona va arribar a disputar la final del torneig contra el SL Benfica en el Wankdorfstadion de Berna (Suïssa). Orizaola va alinear Antoni Ramallets, els defenses Foncho, Gensana i Gràcia, Vergés i Garay al migcamp, i Kubala, Kocsis, Evaristo, Suárez i Czibor de davanters. El partit va acabar amb la victòria del SL Benfica per tres gols a dos, malgrat que el FC Barcelona va dominar el partit i va fer diversos pals. El primer gol el va marcar Kocsis en un contraatac del Barça amb un gol de cap a passada de Luis Suárez, però deu minuts després (minut 30), José Águas va empatar després d'una mala sortida de Ramallets en un centre i, al minut, en una altra errada de Ramallets es va avançar el conjunt lisboeta amb un gol en pròpia porta després d'una mala aclarida; en la segona part, Coluna va marcar als quinze minuts amb una rematada a mitjana alçada després de culminar una ofensiva triangular i Czibor va escurçar distàncies, a deu minuts d'acabar el partit, amb un tir fort i per alt. Orizaola va atribuir aquesta derrota a l'àrbitre, a causa del fet que el segon gol del SL Benfica la pilota no va sobrepassar la línia de gol i que un tir de Kubala al pal, que va rebotar en l'altre i que finalment va entrar, no va pujar al marcador; a la quantitat de tirs al pal i a la potència futbolística del rival.\n↑ Real Racing Club. «Orizaola». [Consulta: 25 març].\n↑ F. C. Barcelona. «Ljubisa Brocic (1960-61)». [Consulta: 5 abril].\n↑ 7,0 7,1 El Mundo Esportiu. «<Lo que fué el partido», 01-06-1961. [Consulta: 16 octubre 2012].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Enrique_Orizaola&oldid=23589671»\nDarrera modificació: 20 maig 2020 a les 01:00


L’Ajuntament d’Olèrdola signa un conveni de col·laboració amb ‘Comerç del Foix’ | RTVVilafranca\nL’Ajuntament d’Olèrdola i l’Associació de Comerciants ‘Comerç del Foix’, han signat un conveni de col·laboració amb el propòsit d’enfortir el comerç de proximitat del municipi d’Olèrdola.\nEl conveni estableix que l’Ajuntament fa aquest any 2020 una aportació econòmica de 2.000 € a l’entitat i a canvi ‘Comerç del Foix’ facilita serveis de dinamització i de consolidació comercial integral d’Olèrdola, incloent l’assessoria a establiments.\nUn dels precedents d’aquest conveni són els 5 anys de campanya conjunta ‘Compra a prop’, compartida pels municipis de Santa Margarida i els Monjos, Castellet i la Gornal i Olèrdola. El president de ‘Comerç del Foix’, Alfons Oliva, es mostrava satisfet pel conveni perquè suposava que l’entitat creixia i subratllava que el petit comerç de poble ho té complicat si no suma esforços.\nActualment són més de 80 els establiments adherits a ‘Comerç del Foix’, xifra que representa tres quartes parts dels establiments comercials de Santa Margarida i els Monjos. Municipis com Olèrdola i Santa Margarida i els Monjos comparteixen àrea de promoció econòmica, amb interessos compartits en àmbits com el turisme, el comerç, l’ esport i la cultura.\nL’alcalde d’Olèrdola, Lucas Ramírez, ha assenyalat que diferents establiments del municipi s’havien interessat per formar part de ‘Comerç del Foix’. Per Ramírez, l’Ajuntament ha de recolzar estratègies conjuntes de promoció comercial dels establiments d’Olèrdola que suposin sumar.\nComerç del Foix, Olèrdola


Un any a les noves oficines - Kouten\nby Kouten | març 12, 2019 | Altres | 0 comments\nAquest mes fa un any que Kouten va estrenar les noves oficines al C/ Carrasco i Formiguera 21, i volem compartir amb vosaltres algunes fotos de l’esdeveniment.\nDes de les noves instal·lacions hem aconseguit oferir un servei més proper, però sobretot més eficient per l’administració de xarxes d’empreses, virtualització de sistemes, gestió de dominis i allotjaments, connexions a Internet per ràdio i fibra, o per la reparació d’equips informàtics (entre altres).\nAlhora, que oferir-vos més comoditat quan ens veniu a veure, ja sigui per deixar o recollir equips, o per reunir-nos amb vosaltres i elaborar el projecte més adequat a cada necessitat.


´RECORDANT MOMENTS AMB EL MEU SUBARU´\nSabem que els propietaris de Subaru, mantenen els seus cotxes per molts anys (signe de gran resistència i durabilitat dels nostres vehicles), arribant-se a convertir en una part important de les vivències de la familia.\nDes de Subaru Europa, els agradaría conèixer algunes històries reals de conductors de Subaru a cada país i que aquests compartissin amb la marca a més de la seva historia, imatges o videos del cotxe.\nEs realitzarà una selección de les millors històries i es crearà un video amb les experiències. Si el volum d’experiències compartides és suficient, es crearà una peça específica per al mercat español.\nEstil Competició fa un reclam a tots els Subaristes i proposa que qui estigui interessat a participar o bé coneix a algú, ens faci arribar al nostre correu (info@subarucat.cat) les seves experiències – moments especials amb el seu Subaru.


Monitors FreeSync amb el millor valor per als propietaris de GeForce - NOTÍCIES TÈCNIQUES - Consumerinternetcompetition\nMonitors FreeSync amb el millor valor per als propietaris de GeForce\ndescàrrega de vista prèvia de skype\njaqueta mort amb pont\nprogramari maliciós hklm\ndescàrrega de gyzao\nLa nova i misteriosa GPU AMD Radeon supera la RTX 2080 Ti\nGPU de 170 $ del 2016 contra 170 GPU del 2019\nNvidia, Monitors de sincronització adaptatius a les GPU GeForce, rebem sol·licituds per preguntar-vos quins monitors de FreeSync recomanaríem. la nostra última actualització millors monitors de jocs He vist una barreja de productes G-Sync i FreeSync en funció del vostre pressupost i necessitats, però, francament, això ha canviat una mica.\nFreeSync ara funciona amb GPU Radeon i GeForce i, amb el suport futur d'Intel, la gent vol actualitzar-se i, en molts casos, ja no ha de pagar l'impost de G-Sync.\nAquest article se centrarà en el joc i en el millor valor. És segur mantenir la majoria d’ells segurs després de demanar una funció de pantalla de sincronització adaptativa per als jocs. Per contra, l'estació de treball no és un requisit per als monitors creatius ni orientats a l'oficina.\nCada monitor que triem admet DisplayPort i FreeSync, una característica essencial per als propietaris de GPU Nvidia. compensació de freqüència de fotogrames baixa o LFC, alguna cosa que creiem necessari per a una bona experiència de sincronització adaptativa.\nCom a actualització ràpida, LFC és una tècnica que amplia la finestra de freqüència d’actualització del monitor des del valor mínim llistat fins a una freqüència d’actualització efectiva d’1 Hz. Per exemple, un monitor de 48 Hz a 144 Hz que admeti LFC admetrà efectivament una freqüència d’actualització d’1 Hz a 144 Hz. Gairebé tots els monitors FreeSync d’actualització elevada admeten LFC i això és bo.\nJocs en 1080p\nComençant amb monitors de 1080p, la majoria d’opcions d’aquesta resolució són de 24 o 27 polzades. Podeu trobar monitors 1080p de 32 polzades, però no creiem que el 1080p sigui prou nítid en aquesta mida. Haureu de buscar 1440p o més.\nTot i que hi ha tres tecnologies principals de monitors (TN, VA i IPS), podem descartar IPS per a monitors 1080p perquè no hi ha panells IPS d’actualització elevada en aquesta resolució. L'elecció entre TN i VA pot dependre de si voleu alguna cosa corba o recta. Els monitors TN d’aquesta resolució i mida són plans, mentre que els panells VA són corbats. Si aquest és un factor important per a vosaltres, podem reduir les coses encara més.\nUna altra consideració important entre TN i VA és la qualitat del color. Els panells VA tenen relacions de contrast més altes i millors angles de visió, i alguns models tenen una precisió més gran del color i tenen una gamma més àmplia. Tots aquests factors serien un avantatge si es pot controlar la corba. Però els temps de resposta són més lents, cosa que fa que TN sigui l’opció més ràpida amb menys fantasmes i, en alguns casos, taxes d’actualització més altes. Els panells TN també solen ser una mica més econòmics, tot i que depenen del model.\nQuant a les nostres recomanacions reals ...\nNormalment preferim els panells VA per sobre de TN i, si voleu obtenir el millor valor, feu una exploració neta de Viotek. Un valor de 1080p Viotek GN24Cx 24 " ve GN27C 27 polzades. Tots dos contenen taxes d’actualització de 144Hz i fan servir panells Samsung VA, que ofereixen colors molt millors que els panells TN que estic a punt de passar. Gran valor ambdues opcions, només unitat de 24 " 0 i si vols un model més gran, 240 dòlarsconvertint aquests monitors en un dels monitors més econòmics de la seva categoria. Aquestes són les meves valuoses recomanacions per a monitors de jocs de 1080p.\nPerò és possible que algunes persones vulguin una pantalla TN. Ja sigui perquè són més planes, més ràpides o més barates. Les millors opcions de valor són els productes de 1080p de 24 polzades a 144Hz.\nPots agafar Acer GN246HL per 0una opció popular. AOC G2590FX És el mateix per a Newegg. El disseny és més agradable, el tauler és bo i obteniu oficialment l’avantatge de ser compatible amb G-Sync. Si preferiu una pantalla de 27 polzades, actualment no hi ha opcions assequibles de 1080p / 144Hz / TN, així que optaré pel VA en aquesta categoria.\nL’últim per als monitors 1080p és la categoria d’actualització súper alta a 240Hz. Personalment, no crec que valgui els diners la prima de preu per a monitors de 240 Hz superiors a 144 Hz. Però, als cercles d’Esports, no hi ha cap argument, aquest grup de jugadors incondicionals sempre tindrà una freqüència d’actualització més alta. En obtindreu una bona relació 300 dòlars Acer XF250Q 24,5 "i 370 $ XF270H Actualment, tots els monitors de 240 Hz utilitzen els mateixos panells AU Optronics, de manera que no hi ha diferències reals entre cap de les opcions del mercat.\nPassant a 1440p\nTrieu la mida / TN vs. VA vs. IPS\nAquí és on s’obre el mercat amb una gran varietat d’opcions.\nA 24 polzades, bàsicament us queda un panell TN i el monitor que us recomanem és de 1440p 144Hz a 24 polzades AOC AG241QXTambé té l’avantatge addicional de ser compatible amb G-Sync, a només 310 dòlars, cosa que el converteix en un dels monitors d’actualització més alta de 1440p més barats. No estem segurs de quants estarien interessats en un monitor de 1440 p de només 24 polzades de mida, però ho farem.\nS’obren més opcions a 27 polzades, 1440 p i taxes d’actualització més altes. Utilitzant panells TN, VA o IPS, l’elecció entre ells és similar a la que hem parlat anteriorment. Els panells TN són els més ràpids i econòmics, els panells VA tenen les millors relacions de contrast i només són corbes en aquesta mida, mentre que els IPS, mentre que els plans, també equilibren la qualitat del color i els temps de resposta moderats.\nComençant per TN, el monitor pot triar si voleu alguna cosa ràpid en termes de temps de resposta. Tenint en compte que la majoria de monitors d’aquesta categoria utilitzen el mateix panell, Pixio PX276 si en podeu trobar un en estoc, només són 310 $ i ens agrada molt el disseny. Si no en podeu trobar, és molt probable AOC AG271QX Tenint en compte les opcions VA següents, probablement no sigui una bona compra ara mateix.\nEls monitors VA d’aquesta categoria són molt competitius gràcies a la caiguda del preu dels panells VA Samsung de 27 polzades 1440p 144Hz. Impressionant opció aquí Viotek GN27D de 330 dòlars. No és de luxe, però ofereix la mateixa funció que altres monitors per menys. també Samsung JG50 S'ofereix pel mateix preu, les mateixes funcions i el mateix panell. Tot i això, Samsung ha optat per no admetre la sincronització compatible amb aquest monitor, possiblement per estalviar uns quants dòlars. Tenint en compte que l'opció Viotek té el mateix preu, però admet FreeSync, aquesta és una opció molt millor, fins i tot amb una marca més petita.\nEls monitors IPS de 27 "1440p i els panells d'actualització alta són una mica més cars. El principal avantatge és que són plans i, en la majoria dels casos, tenen temps de resposta lleugerament superiors als dels seus homòlegs VA. No crec que aquests factors justifiquin l'augment del preu. Pixio PX277h la meva recomanació IPS 420 dòlars, però el GN27D té un millor valor global.\nEls monitors FreeSync de 3240 polzades més grans d’actualització de 32 polzades també són una bona opció en aquest moment. Crec que hi ha opcions VA rectes i corbes. Pixio PX329És pla i admet una freqüència d’actualització de fins a 165 Hz, però FreeSync està limitat a 144 Hz. Amb aquest panell, el contrast no és tan sorprenent com alguns dels millors VA, però 0 i sense corba crec que és una bona compra.\nSi voleu un monitor corbat, gastareu més. El meu consell aquí AOC AG322QCX, en realitat es tracta d'una versió corba del panell pla que s'utilitza amb el PX329, tot i que el contrast no és tan bo com altres VA.\nFreeSync a 4K\nCom que no tots els monitors FreeSync 4K de 60 Hz del mercat admeten LFC, no ho puc recomanar perquè l’experiència de sincronització adaptativa no serà molt bona gràcies a les finestres d’actualització estretes que solen anar de 40 a 60 Hz. En aquests casos no teniu més remei que embolicar-vos amb alguna cosa com G-Sync, per exemple, de 28 " Acer Predator XB281HK uns 530 dòlars com a opció TN, o bé Acer Predator XB271HK 27 "i IPS per a un toc inferior a 700 $.\nHi ha un monitor 4K FreeSync que puc recomanar, i ja està. Acer Nitro XV273KPanell IPS de 27 polzades amb una freqüència màxima d’actualització de 144 Hz. Aquest és el mateix panell que s’utilitza en els monitors G-Sync HDR com l’Acer Predator X27, però sense la llum de fons local i un cost inferior. Es tracta d’una pantalla relativament nova i no és especialment barata. 0però ofereix 4K i 144Hz a un preu molt més baix que el Predator X27.\nAquesta categoria de visualització creix ràpidament. Tanmateix, ens quedarem amb 21: 9, si esteu pensant en comprar diguem-ne 32: 9 súperfreda, hi ha moltes opcions atractives programades per al llançament aquest any i que val la pena esperar. Tant si utilitzeu resolucions més altes, taxes d’actualització més altes com una combinació de les dues, potser voldreu esperar.\nAmb una relació d’aspecte de 21: 9, la mida del monitor corresponent és de 34 o 35 polzades. Podeu obtenir monitors de 2560 x 1080 d’aquesta mida, però no valen la pena.\nEl meu consell aquí MSI Optix MAG341CQUtilitza tecnologia VA amb curvatura 1800R i pics a 100 Hz. Utilitza el mateix panell Samsung de 34 polzades que altres en aquest rang de preus, reduint significativament els models AU Optronics VA de 35 polzades i els models LG IPS de 34 polzades, tot oferint una qualitat similar. Variant MSI 480 $, cosa que el converteix en el millor xoc per a l'oferta de cubells.\nHi ha 3440 x 1440 ultrawides a 120 Hz i 144 Hz en aquests dies, però amb preus superiors a 800 $ per a aquests, no crec que la prima de 300 $ dels models de 100 Hz valgui la pena augmentar la freqüència d’actualització.\nAmb una selecció tan àmplia de monitors HDR al mercat, recomanacions per a pantalles HDR, Visualitzadors sense caixa de maquinariperò no em va impressionar massa les ofertes de FreeSync HDR.\nLa majoria dels monitors anunciats per donar suport a HDR no ofereixen una bona experiència en HDR. Generalment estan certificats per DisplayHDR 400 i no ofereixen gaire en una presentació de SDR. No val la pena comprar un monitor amb aquest nivell HDR, sobretot si aquest monitor té un preu superior als seus competidors.\nMai he vist un sol monitor FreeSync que ofereixi una bona o "veritable" experiència HDR, així que la meva recomanació ara per ara no Adquirint un monitor FreeSync per obtenir la funcionalitat HDR.\nHi ha un nombre limitat de monitors amb una gamma completa adequada de retroiluminació local que es necessita per assolir els requisits de contrast d’una bona experiència HDR amb un panell LCD. Fora de l’ecosistema G-Sync de Nvidia, les retroil·luminacions FALD es reserven per a pantalles de gamma professional de gamma alta, que solen ser costoses i no són adequades per als jocs a causa de les taxes d’actualització limitades. Amb sort, en el futur es produiran aquests canvis i aconseguirem monitors FreeSync assequibles amb retroiluminació FALD, però de moment no estan disponibles.\nEl més proper a una bona experiència HDR Samsung'un CHG serisiperò, com a panells localment il·luminats, només són semi-HDR, no són pantalles HDR veritables.\nEntre aquestes recomanacions, em vaig centrar sobretot en panells de qualitat amb bones funcions. Tenint en compte que la majoria de monitors fan servir el mateix panell, això fa que seleccionar les nostres seleccions sigui un procés més senzill.\nCrec que el panell és l’aspecte més important d’un monitor, així que em sento còmode recomanant marques com Viotek que no tinguin moltes funcions. El punt de mira, la il·luminació RGB, els suports per a auriculars, els comptadors FPS i similars no m’interessen massa. Tot i que hi ha algunes raons per pensar un monitor més car més que enumerats aquí. Per exemple, si ve amb un suport regulable en alçada o està calibrat a la fàbrica.\nAl final, només són suggeriments i recomanacions. Atès el gran nombre de monitors que s’ofereixen, és possible que hi hagi una característica específica després de no atendre les nostres recomanacions. fer Recerca ve llegir comentaris perquè hi ha molts bons monitors que no hem esmentat aquí.\nViotek GN24C a Amazon\nViotek GN27C a Amazon\nAOC G2590FX a Amazon\nAcer XF250Q a Amazon\nAcer XF270H a Amazon\nAOC AG241QX a Amazon\nPixio PX276 a Amazon\nViotek GN27D a Amazon\nPixio PX277h a Amazon\nPixio PX329 a Amazon\nAOC AG322QCX a Amazon\nAcer Predator XB281HK a Amazon\nAcer Predator XB271HK a Amazon\nAcer Nitro XV273K a Amazon\nMSI Optix MAG341CQ a Amazon\n25 comentaris 345 interaccions\nPrinceton: els operadors nord-americans fan poc per protegir-vos dels atacs de permutació de SIM\nEstudi de Princeton: els operadors nord-americans fan poc per protegir els clients dels atacs de permutació de SIM\nTexas Gamer salva el seu company d'equip a Anglaterra després de saber que tenia una convulsió\nSamsung Galaxy S20 es va veure amb un conjunt de càmeres quad abans de l’anunci del mes que ve


LLIG-LO EN afrikaans albanés alemany amhàric anglés armeni azerbaidjanés azerbaidjanés (alfabet ciríl·lic) bicol bislama castellà chichewa de Malawi coreà crioll haitià croat danés eslovac eslové estonià ewe fante finés frafra francés gallec georgià grec hiligainon holandés hongarés ilocà indonesi italià japonés kabyle kannada kikaonde kinyarwanda kirundi kongo krio lituà luo malai malaialam malgaix mingrelià noruec nàhuatl d'Huasteca oromo panjabi polonés portugués portugués de Portugal romanés rus sepedi serbi serbi (alfabet llatí) setswana singalés suahili suec tadjik tahitià tarascan telugu tigrinya tlapanec tojolabal totonac tsonga turc turcman txec tzeltal tzotzil tàtar ucraïnés umbundu urdú uzbek uzbek (alfabet llatí) valencià xinés cantonés (simplificat) xinés cantonés (tradicional) xinés mandarí (simplificat) xinés mandarí (tradicional) xosa zulu àrab\n“Felicite els membres de la vostra organització per les ganes i la passió que posen al servir el Regne de Déu. Apreciem i valorem moltíssim els esforços altruistes que es fan per altres testimonis de Jehovà i per la comunitat.”\nAixò és el que va dir en una carta Kasim Reed, l’alcalde d’Atlanta (Geòrgia, Estats Units). Va donar la benvinguda als testimonis de Jehovà que van assistir a les tres grans assemblees que s’hi van celebrar.\nA més, l’ajuntament d’Atlanta va fer un comunicat per a donar la benvinguda als delegats de l’assemblea. En este es podia llegir: “Hi ha uns aproximadament huit milions de testimonis de Jehovà per tot el món, de centenars d’ètnies i idiomes diferents, però [...] amb un sol objectiu. [...] Honorar Jehovà, el Déu de la Bíblia i el Creador de totes les coses”.\nEn juliol i agost del 2014 es van celebrar tres assemblees a Atlanta: dos en anglés i una en castellà. Van vindre delegats de almenys 28 països. El programa en anglés es va interpretar simultàniament en rus i japonés. Aixina se’n van poder aprofitar les delegacions d’eixos països. L’assistència total de les tres assemblees va ser de 95.689 persones.\nDurant el 2014, els Testimonis de Jehovà van organitzar 24 assemblees internacionals en nou països, incloses les 16 ciutats dels Estats Units.\nCompartix Compartix Atlanta dóna la benvinguda als Testimonis de Jehovà


Detinguts dos joves per atracar a un altre de matinada en el barri del Carme de València\nUna patrulla ja havia vist minuts abans en actitud sospitosa a un grup de persones que es trobaven prop\ndiumenge, 16 de desembre 2018 - 13:00h\nImatge d'arxiu de la Policia Local de València | Policia Local de València\nLa Policia Local de València va detindre la matinada d'ahir dissabte a dos homes de 21 anys com a presumptes autors d'un delicte de robatori en el barri del Carme, en atracar a un altre jove per a robar-li el mòbil, la cartera i altres objectes, informa el cos de seguretat en un comunicat.\nEls fets es van produir sobre les quatre del matí d'ahir dissabte al carrer Moro Zeit de València. Una patrulla ja havia vist minuts abans en actitud sospitosa a un grup de persones en la plaça del Tossal, entre els quals es trobaven els dos arrestats.\nDesprés d'adonar-se que seguien a un jove per aquest carrer, els agents van veure com abordaven a la víctima i pel que sembla li sostreien diversos objectes, per la qual cosa van procedir immediatament a la seua detenció i a recuperar un telèfon mòbil i una cartera, entre altres efectes.\nEn l'operació van participar efectius de la Unitat de Convivència i Seguretat (UCOS) de la Policia Local de València.\nUn policia local captura a un lladres després d'una persecució per l'avinguda del Port\nEl lladre va furtar el mòbil a la dona ficant la mà en la seua bossa, i un client de la mateixa tenda on va succeir és qui va donar l'avís a la dona. L'afectada va començar a cridar en donar-se compte i el lladre va eixir corrents de l'establiment. El client que va avisar a la dona va eixir corrents darrere del lladre, però un Policia Local de València que estava per la zona i va vore els fets, va eixir darrere del lladre per intentar capturar-lo. I així va ser, però en el forcejament i la resistència que ficava el jove, el policia local va resultar lesionat d'una mà.\n"Detenen a 20 persones dedicades a la venda de droga en localitats valencianes" "Un grup de persones atrapades en un ascensor d'un nou i important pàrquing de València"


Florejacs i la seva dama – @ Sortides familiars\nPosted on Abril 2, 2013 by joanmolar\tThis entry was posted in Art, festes, Hotels, medieval, mitjanes, Segarra and tagged area, Cal, cardenal, casa, castell, castellera, castells, castillo, celler, dama, eines, eliardis, exposició, familia, Familiars, festa, Fira, florejacs, Flores, flors, geganta, gegants, guissona, hotel, Infants, Lleida, medieval, menjar, Mercè, mingo, mostra, nens, orenetes, pintura, quadres, redolta, restaurant, rural, Ruta, Sala, Segarra, self, self-service, selfservice, service, sortides, tallavi. Bookmark the permalink.\n← Trobada d’armats\nRecordeu la fira de Campllong →


Divendres 6 de maig a les 19.00 h\nEl Museu de la Vida Rural presenta fins el 31 de juliol Ubicació/Origen de l'artista Quico Estivill. Ubicació/Origen és una triple instal·lació en la que Quico Estivill ens parla del seu passat i del seu present. Fa referències molt clares als seus orígens sentimentals. Familiars per una banda, amb clares referències als seus germans i pares, en especial a la seva mare puntaire. Geogràfiques per una altra, amb un homenatge a l’Espluga de Francolí, poble no va néixer, i als seus entorns, on adquireix especial protagonisme el monestir de Poblet. El crític d’art Eudald Camps parla molt bé d’aquesta doble relació d’Estivill amb l’espai físic i amb l’espai familiar, amb l’íntim i amb el privat, la “relació umbilical que tot ésser que vulgui preservar allò que el defineix manté amb el seu origen, tant si es tracta d’un espai físic acotable amb un simple topònim, com d’un territori familiar fet de relacions molt més complexes i d’afectes explícits però també soterrats”.\nUna de les instal·lacions que es podran veure al Museu és Ascende...Rinovarmi, una obra que beu al mateix temps del renaixement i del barroc italians. Pensament renaixentista i pintura barroca. Partint d’un poema del florentí Miquel Àngel, Estivill munta una sèrie de 19 escales disposades en el·lipsi, plenes de pintures, fotografies, espais en blanc i espais buits, que simbolitzen l’intent de l’artista d’ascendir cap a Déu.\nL’exposició, com diu l'antropologa Imma Camps al catàleg de la mostra, és “un passeig íntim, existencial i personalíssim” de l’autor “pels camins fressats de la seva contrada”. Comença per una reflexió sobre el mite d’Aracne, la humana que va superar en l’art del brodat a la deessa Atena i que va pagar la seva gosadia essent convertida en aranya, condemnada, pels temps dels temps, a teixir i teixir. El mite grec entronca amb la tradició puntaire, molt arrelada a l’Espluga de Francolí. Tornem a un territori íntim, un territori, el de les puntaires, que és frontissa entre l’àmbit públic i el privat; un territori que és “transacció de coneixement” en paraules del mateix Estivill.\nNascut a l’Espluga de Francolí l’any 1954, Quico Estivill, pintor i escenògraf, combina la formació autodidacta amb els estudis artístics. Va passar per l’Acadèmia de Belles Arts Sant Jordi i l’Escola Massana i va adquirir coneixements de la tècnica del gravat amb Manolo Gómez i de la tècnica litogràfica amb Prim Fullà. Aquesta formació, extensa i multidisciplinària, ha permès que practiqués la docència en camps com l’escultura alternativa, la pintura escenogràfica i el gravat. Ha exposat la seva obra a Girona, ciutat on resideix, Barcelona, Espanya, i també a Bèlgica, Alemanya i França. Ha treballat d’escenògraf amb companyies teatrals com Vol-Ras, Tricicle, Dagoll-Dagom i la Companyia Josep M. Flotats.\nL'artista ha rebut el suport de l'Ajuntament de Girona.


107 països aposten per la prohibició de les armes nuclears — FundiPau\nJa són 113 països!\n107 països es comprometen amb la prohibició i l’eliminació de les armes nuclears mentre la conferència de revisió del TNP acaba sense compromisos\n25 de maig de 2015. Mentre la Conferència de Revisió del Tractat de No Proliferació (TNP) ha finalitzat després d’un mes de debat sense assolir cap compromís clar, un centenar de països s’han compromès a treballar per la prohibició de les armes nuclears adherint-se al “Compromís Humanitari”. Aquest document, presentat per Àustria el mes de desembre, en el marc de la Conferència Internacional sobre l’Impacte Humanitari de les Armes Nuclears, proposa estigmatitzar, prohibir i eliminar aquestes armes atès el seu impacte humanitari inacceptable, i establir mesures per omplir el buit legal de cara a la seva prohibició i eliminació.\nEl text final de la Conferència del TNP no conté cap compromís significatiu en matèria de desarmament, retrocedeix respecte convenis anteriors i no va ser negociat pels Estats membre. Un ampli ventall de governs de totes les regions van admetre que el text quedava dramàticament curt pel que fa a un progrés creïble.\nBasant-se en l’evidència dels greus impactes humanitaris de la detonació de qualsevol arma nuclear i el reconeixement del risc creixent de què siguin usades, el compromís humanitari reflecteix un canvi fonamental en el discurs internacional sobre desarmament nuclear en els darrers cinc anys. És la darrera indici de que els governs estan preparant un procés diplomàtic després de la Conferència de Revisió.\nL’ampli i creixent suport internacionals per aquest Compromís històric indica que la majoria dels governs del món estan preparats per avançar cap a la prohibició de les armes nuclears, fins i tot si els Estats nuclears no estan disposats a participar-hi.\n“Independentment del que ha passat en la conferència del TNP, el Compromís Humanitari ha de ser la base per a les negociacions d’un nou tractat per prohibir les armes nuclears” afirma Jordi Armadans, director de FundiPau. “Ha quedat clar que els Estats nuclears no estan interessats a fer cap nou acord de desarmament, per tant, ara correspon a la resta del món iniciar un procés per prohibir les armes nuclears en el 70é aniversari dels bombardejos a Hiroshima i Nagasaki.”\nLa Campanya Internacional per a l’Abolició de les Armes Nuclears (ICAN), de la qual FundiPau som membres, ha participat activament en la Conferència de Revisió 2015 del TNP, celebrada a Nova York del 27 d’abril al 22 de maig. La coalició està formada per més de 400 organitzacions no governamentals de 95 països i fa una crida a tots els governs per iniciar negociacions aquest 2015 per un tractat que prohibeixi les armes nuclears. Aquest text les situaria en la mateixa base jurídica que les armes químiques i biològiques i aplanaria el camí per a la seva completa eliminació.


ᐅ Mantenimiento informático Castellnou de Seana - Mantenimiento informática Castellnou de Seana\nSomos expertos y contamos con muchos años de experiencia en mantenimiento informático Castellnou de Seana, servicios informáticos\nLa clave de nuestro servicio de mantenimiento informático Castellnou de Seana es la experiencia y profesionalidad de nuestro equipo técnico y nuestro experto sistema de gestión\nNuestro servicio de mantenimiento informático Castellnou de Seana y apoyo técnico informático corresponde a servicios constantes preventivos y resolutivos en las instalaciones del cliente y remotamente, con el objetivo de prevenir e incentivar actuaciones correctivas. En Gestinet Castellnou de Seana, también realizamos la monitorización de los servidores y usuarios a cada cliente para poder ofrecer más y mejor control, dando una respuesta más rápida y efectiva en cada actuación y situación.\nEn Gestinet Castellnou de Seana sólo utilizamos plantilla profesional propia cualificada\nEs importante destacar, sobre todo en el sector outsourcing de servicios de mantenimiento informático Castellnou de Seana, que todos los técnicos informáticos de Gestinet son profesionales experimentados en plantilla, fijas ubicados en Castellnou de Seana, por el que no utilizamos la modalidad de subcontratación y/o utilización de perfiles freelance puesto que estas modalidades van en decremento del servicio y satisfacción del cliente.\nEl servicio de mantenimiento informático Castellnou de Seana de Gestinet, es líder del sector por experiencia, reputación y máximas garantías\nGestinet, empresa referente en mantenimiento informático Castellnou de Seana, apoyo y servicios informáticos con una larga experiencia y recorrido en nuestro sector, cuenta con un gran equipo técnico profesional en constante formación y reciclaje de conocimientos que aporta a nuestros clientes el mejor asesoramiento y experiencia para aconsejar y recomendar en cada momento y situación la mejor y más eficiente solución.\nMantenimiento informático Castellnou de Seana: Gestinet cuenta con una de las respuestas más rápidas del sector\nGestinet cuenta con una de las respuestas más rápidas sobre incidencias informáticas y cualquier traba informática que el cliente pueda sufrir. Inicialmente, mediante respuesta remota para mirar de ser más eficientes, rápidos y efectivos, y el siguiente nivel es la respuesta presencial por parte de nuestros técnicos a la ubicación del cliente, ofreciendo en Castellnou de Seana una de las respuestas más rápidas del mercado.\nIgual que ofrecemos un servicio de mantenimiento informático Castellnou de Seana periódico, preventivo, experto y exigente, también disponemos otros servicios vitales para cualquier empresa hoy en día, utilizando siempre las técnicas y metodologías más innovadoras y eficientes.\nMantenimiento informático Castellnou de Seana: Gestión integral de backups\nEn todas las modalidades de mantenimiento informático Castellnou de Seana que ofrecemos, una de las facetas más importantes y sensibles que nuestro servicio gestiona y asegura es la correcta realización de backups (copias de seguridad) de datos y sistemas de cada cliente, ofreciendo varios servicios y opciones en este sentido como complemento y/o mejora de este sistema de seguridad tanto primordial y vital para cualquier empresa. Revisión integral de backups en local, realización de backups externas o en aparatos extraíbles (LOPD), etc...\nNuestro servicio informático en Castellnou de Seana dispone de un tiempo máximo de respuesta sobre incidencias de 3 a 4 horas. Actualmente damos respuesta inmediata.\nTodos nuestros técnicos de soporte informático en Castellnou de Seana disponen como mínimo de Grado Superior Informático en Sistemas Informáticos.\nVinculamos para cada cliente de mantenimiento de sistemas informáticos en Castellnou de Seana un mínimo de 2 técnicos directos para ser lo más resolutivos y precisos posible.\nLos clientes disponen de los teléfonos móviles de los técnicos vinculados para que puedan contactar directamente y ser más resolutivos y efectivos en el servicio de soporte informático en Castellnou de Seana.\nDisponemos de técnicos fijos y estables para dar un servicio de mantenimiento informática Castellnou de Seana estable y rápido sin sorpresas ni esperas.\nNuestros clientes de servicios IT en Castellnou de Seana disponen de una potente Extranet para la gestión completa de su servicio.\nContratos de mantenimiento informático Castellnou de Seana con máximas garantías\nRealizamos contratos de mantenimiento informático Castellnou de Seana de prevención, reparación y seguimiento constante de los sistemas informáticos de cada cliente. Contamos con muchos años de experiencia y una importante cartera de clientes en Castellnou de Seana conseguida con la rigurosidad y profesionalidad de todo el equipo humano de Gestinet, hecho que nos posiciona como una empresa referente y líder dentro de nuestro sector.\nMantenimiento informático Castellnou de Seana, presencial, remoto y monitorizado\nNuestros técnicos informáticos realizan el servicio de mantenimiento informático Castellnou de Seana, redes, aparatos y componentes informáticos de forma presencial a las oficinas de los clientes, junto con la monitorización de los sistemas y respuesta remota incluida.\n100% Garantías en nuestro servicio de Mantenimiento informático Castellnou de Seana\nEn Gestinet Castellnou de Seana conocemos y somos conscientes de la importancia de un buen mantenimiento informático Castellnou de Seana y una actuación en este sentido proactiva y responsable, y de este modo evitar tanto problemas de seguridad como trabas en una gestión eficiente de todo los recursos de la red, servidores y usuarios de cada cliente.


CENU | Els mestres de la República a Manresa. Trajectòries, pedagogies i depuracions\nConjunt de documents elaborats per la Delegació Comarcal del Bages del Comitè de l’Escola Nova Unificada (CENU): activitats que es proposa fer i activitats realitzades; document sobre l’analfabetisme. (Arxiu Comarcal del Bages)\n20/8/1936: constitució de la delegació comarcal del Bages del CENU. (Arxiu Comarcal del Bages)\n22/08/1936: comunicació del Comitè Revolucionari de Milícies Antifeixistes de Manresa en què anuncia la constitució a Manresa de la delegació del Bages del Comitè de l’Escola Nova Unificada (CENU). Estava integrat per Felip Díez Sada –com a president i membre de la CNT-, Ignasi Codina –CNT-, Antoni Invers –secretari i representant de la Generalitat de Catalunya-, Josep Font –UGT-, Jaume Sellarès – UGT- i Josep Torra –Generalitat de Catalunya. (Arxiu Comarcal del Bages)\nSol·licitud a la delegació comarcal del CENU de destitució de la mestra de la Colònia Soldevila de Balsareny. (Arxiu Comarcal del Bages)\n15/9/1936: estadística del Cens Escolar i relació del personal que es necessita al Bages per iniciar el curs 1936-1937. (Arxiu Comarcal del Bages)\nAgost-setembre 1936: actes de constitució de les subdelegacions del CENU d’Aguilar de Segarra, Moià i Castellfollit del Boix (Arxiu Comarcal del Bages)\n1/10/1936: ordre de començament del curs escolar 1936-1937 per al dia 5 d’octubre de 1936. (Arxiu Comarcal del Bages)\nSetembre-octubre 1936: cartes adreçades a la Federació Local de Sindicats de la UGT i a la Federació Local de la CNT perquè cedeixin per a edificis escolars els locals que han ocupat. (Arxiu Comarcal del Bages)\nOctubre de 1936: oferta de col·laboració amb el CENU del nou director de l’Escola Municipal de Música, Marià Homs. (Arxiu Comarcal del Bages)\n16/06/1937: comunicació del sotssecretari general de personal i edificis del CENU per la qual informa del cessament de tres mestres de la comarca del Bages per no haver pres possessió del seu càrrec i del nomenament de nou professors més a Manresa per tal de cobrir aquestes vacants i per a completar el personal necessari de les noves escoles creades a la ciutat. (Arxiu Comarcal del Bages)\ns/d: llistat de diversos mestres d’ensenyament primari proposats pel nomenament del CENU en diverses poblacions bagenques, entre les quals Manresa i relació de mestres nomenats pel CENU a Manresa, que han estat substituïts per nomenament del sindicat. (Arxiu Comarcal del Bages)\n1/07/1937: comunicació del president de la delegació bagenca del Sindicat Únic de l’Ensenyament i Professions Liberals-Secció Mestres (CNT-AIT) en què informa de les renúncies comunicades pel CENU dels següents mestres que exercien a Manresa: Manuel Duch, Encarnació Giménez, Josep Ferrer Cases, Joan Garriga Oliveres, Eduard Casadesús i Martí Feixes Caba. Per tal de substituir-los es proposa a: Lluís Ballús Puig, Cecília Ribas d’Andreu, Joan Roviró Vilaplana, Alfred González Caiña, Francesc Ramírez Tormo i Isabel Oller Costa. (Arxiu Comarcal del Bages)\n12-7-1937: notificació del sots-secretari de personal i edificis del CENU al Sindicat Únic de l’Ensenyament i Professions Liberals-Secció de Mestres (CNT-AIT) de Barcelona per la qual li recorda la renúncia de la professora Maria Pous i Ribas a exercir a Manresa i la necessitat de designar un nou substitut. (Arxiu Comarcal del Bages)\nJuliol-agost de 1937: diverses comunicacions del sots-secretari de personal i edificis del CENU al Sindicat Únic de l’Ensenyament i Professions Liberals-Secció de Mestres (CNT-AIT) de Barcelona en què l’informa de la renúncia de Josep Ferrer i Cases, Martí Feixes Caba, Manuel Duch, Joan Garriga i Oliveras, Encarnació Giménez, Eduard Casadesús, Maria Pous Ribas com a mestres de Manresa. Des de l’organització del Bages es proposa a Joan Rovira i Vilaplana, Isabel Oller Costa, Lluís Ballús i Puig, Alfred González i Caiña, Cecília Ribas d’Andreu, Francesc Ramírez i Tormo, Josep Xarau i Hierro per a substituir-los. (Arxiu Comarcal del Bages)\nJuliol-agost de 1937: propostes sindicals de mestres per a ser nomenats en diferents localitats catalanes, entre aquestes, Manresa. És el cas de Montserrat Portelles Vallès, Isabel Oller Costa, Lluís Ballús Puig, Alfredo González Caiña, Cecília Ribas d’Andreu, Joan Rovira i Vilaplana, Josep Xarau Hierro, Genoveva Costa i Assumpció Tomàs Suades. (Arxiu Comarcal del Bages)


Llibre de condol d'en Salvador Grau: Genoveva Català Bosch\nGenoveva Català Bosch\nGràcies Salvador, Per la teva generositat i per la paciència que vas tenir amb les persones que ens iniciàvem en responsabilitats de govern del país, vaig aprendre molt de tu. Et recordaré sempre. Veva


Jaume Collboni: 'No crec en els estats nació. Ni tampoc en l'estat espanyol' - VilaWeb\nAutor/s: Assumpció Maresma i Andreu Barnils\nJaume Collboni: 'No crec en els estats nació. Ni tampoc en l'estat espanyol'\nEntrevista al cap de llista socialista per Barcelona\nJaume Collboni (1969) és el candidat a la batllia del Partit Socialista de Catalunya (PSC) després d'haver guanyat unes eleccions primàries accidentades. Nascut al barri del Guinardó, advocat de professió, vinculat al sindicat UGT, Collboni també és l'home que va fer la campanya de José Montilla a la presidència de la Generalitat. Actualment és el president de la federació del PSC a Barcelona i un candidat que parla obertament de la seva homosexualitat per ajudar les generacions més joves. Per parlar del seu projecte de ciutat, l'hem entrevistat al terrat de l'hotel Barceló Raval de Barcelona.\n—Què creieu que ha fet malament el PSC perquè ara tingueu una situació desfavorable?\n—A la ciutat no vam fer coses malament. Va ser la conjuntura política. Recordeu que el 15-M esclata a mitja campanya electoral. Allò ens va agafar de ple i no va haver-hi capacitat de resposta. I també hi havia trenta anys continuats i ganes de canvi, a la ciutat. Com a partit no hem sabut liderar correctament l'opció que representem a la societat catalana. És veritat que tot és molt complicat perquè canvia molt ràpidament i això ha fet que els partits grans --o que havíem estat grans-- internalitzéssim els conflictes que hi ha a la societat catalana d'una manera més dura i per això hi ha aquesta fragmentació. Després de la sortida de Montilla, ens van faltar reflexos. Podíem haver anticipat canvis. Un titular seria: hem estat excessivament conservadors.\n—Això passa factura?\n—Sóc conscient que la marca té un desgast. Intento sobreposar-ho explicant què penso i també recordant als electors que nosaltres som els qui vam fer i vam governar la ciutat amb un saldo molt positiu. Intento explicar el socialisme barceloní.\n—Sou el candidat dels gais?\n—Sóc el candidat que demostra que un gai pot arribar on vulgui. Jo no vull que això sigui notícia, però tampoc no ho vull amagar. No vull ser el candidat gai, però sé que veure personatges públics que arriben amb tota naturalitat a l'àmbit de la justícia, la política o el periodisme ajuda molts joves a sortir de l'armari amb naturalitat. A la meva època no passava.\n—Us va ser difícil quan éreu jove?\n—Sí. No hi havia referents públics i tot això es vivia amb clandestinitat i secretisme. Afortunadament ara això no és així.\n—Què en penseu de les llistes fantasma?\n—Ja ho he dit. Crec que el fet que no hi hagi connexió entre candidat i municipi és un error. Sobretot perquè en un poble de seguida se sap. Entenc que no cal haver nascut al municipi, però ha d'haver-hi relació.\n—Teniu gent molt a prop que forma part de les llistes fantasma.\n—Jo responc de la meva candidatura.\n—Toni Estopa. PSC Ciutat Vella. Es presenta a Ivorra, a la Segarra.\n—Hi insisteixo. A mi em sembla que correspon a cada persona què fa i què no fa. Jo responc de la meva candidatura.\n—Cesar Millán. PSC Sant Gervasi. Es presenta a Campelles, al Ripollès.\n—T'ho torno a dir. No responc d'allò que cadascú faci o no faci.\n—Però és gent que depèn de vós.\n—Dependre'n, no. Cadascú pren les decisions en l'àmbit polític que consideren oportunes. No depenen de mi.\n—Home, són consellers de districtes. Sou el seu superior.\n—No. Això no funciona així. Afortunadament.\n—A aquesta gent no els podeu dir 'què feu'?\n—Jo dic el que dic. Crec que no és intel·ligent i és un error.\n—Això ho heu dit a Sheila Guerra Andrés, filla de la vostra número 2, Carmen de Andrés? Es presenta a Tosses, al Ripollès.\n—Ho he dit a tothom que ha volgut ajudar voluntàriament: no tenir cap vinculació amb el territori és un error.\n—Vam veure amb els nostres ulls com a la campanya de les primàries del PSC es feien trampes. Per què us hem de fer confiança quan hem vist que s'han guanyat les primàries amb trampa?\n—Bé, no és així. Ho vaig explicar llavors. Després dels dos incidents, puntuals, i com que es va estendre la sensació de dubte sobre el procés, vaig demanar que s'anul·lessin les meses. Meses que no haurien alterat el resultat, perquè tenia un resultat molt ampli a tota la ciutat. I és veritat que hi ha hagut comportaments, que tenen a veure amb els comportaments culturals, i a la manera com en alguns països es fan certes coses. Tampoc no em va agradar. Però nego completament que hi hagués un frau i que el resultat sigui qüestionable.\n—L'explicació que és un fenomen cultural... Potser el fenomen cultural és del PSC, no dels paquistanesos. Vam veure com, a una gent que no tenia ni idea de quines eleccions eren, els donaven un paper i amb aquell paper votaven.\n—Insisteixo que si es va produir, que crec que va ser puntual, i en aquell moment ja ho vaig dir, preferia que s'anul·lés el resultat de les meses i que comptessin la resta. En aquell moment la Federació del PSC va dir que no.\n—Això es va muntar des del PSC.\n—No. En absolut. Em pots creure o no. Però no és el meu tarannà ni la meva manera de fer.\n—No ho sé, però s'ho va trobar. I que això es va muntar des del PSC, segur.\n—Hi ha col·lectius a la ciutat que els visites i parles amb ells. L'esforç de veure'ls s'ha de fer. Renunciar a la participació d'una part de la ciutat té costos. No ara, però més endavant. Ja veiem què passa a França. No és normal que no tinguem cap representant d'origen estranger ni a l'ajuntament ni al parlament.\n—Canviem de tema, quines propostes teniu per a aturar els desnonaments?\n—L'objectiu més important és crear ocupació. Amb ocupació la gent té dos salaris, la gent pot pagar les hipoteques, els fills no han de marxar. Els desnonaments són una conseqüència de la manca d'ocupació. S'haurien d'haver pres mesures que no es van prendre. Períodes de carència de cinc anys. Ara què es pot fer? Penalitzar els pisos que són buits. A Santa Coloma es fa.\n—La PAH diu que l'administració no ha de ser neutral entre bancs i desnonats. O fan costat als uns o als altres. Però neutres, no.\n—Això interpel·la directament les administracions. Sobretot els ajuntaments. I jo, que he parlat amb alcaldes i alcaldesses del nostre partit, sé que ho han vist així des del principi. Pensa que això és Barcelona i tenim un poder d'influència sobre els bancs i les immobiliàries molt més important que no pugui tenir Santa Coloma de Gramenet. I a Santa Coloma ho han fet. I a Terrassa ho han fet. Aquí s'ha aprovat la mesura, però no s'ha aplicat. No es diu, però la mesura s'ha aprovat.\n—Qui són els grups de pressió més importants d'aquesta ciutat? Els hotelers?\n—Hi ha de tot. Tens el sector hoteler, que és molt important, perquè gestiona una part important de la indústria turística. Hi ha els sindicats, que són un 'lobby' social, per dir-ho així, del qual jo he format part; també fan servir mecanismes per pressionar en decisions que prenen el govern o el parlament. El gremi de restauració. Hi ha molts grups organitzats a la ciutat que legítimament defensen els seus interessos. Jo crec que el polític ha de saber marcar els límits. I entendre que cadascú defensa els seus interessos i la seva visió, però que tu has de vetllar per l'interès general. I això crec que és una de les coses que el senyor Trias no ha fet bé. Justament.\n—El 9-N, què vau votar?\n—No vaig votar. Per coherència.\n—Un polític ha de votar...\n—I jo demano a un polític que sigui coherent. Un polític que diu que es creu que si es fa una consulta ha de ser legal i acordada, ha de participar en una consulta legal i acordada. No crec en els polítics que diuen que voten sí-sí i després diuen que no són independentistes. O que voten sí-no i diuen que això de la independència no porta enlloc. Jo crec en la coherència. Sóc una persona pública en aquests moments i la gent que ens segueix i ens observa. I crec que la gent ens demana coherència. Que si no hagués estat un personatge públic hauria fet una altra cosa com a ciutadà? Probablement. Però entenc que si tens una responsabilitat pública, i en el meu partit això ho has patit molt, has de ser coherent amb les teves actuacions.\n—No sou independentista?\n—I aleshores com és que el vostre referent és Gandhi, que era independentista?\n—Jo no sóc independentista perquè no crec que la independència sigui la solució dels problemes de Catalunya i dels catalans. No té res a veure amb Gandhi. Independentment de la causa que Gandhi perseguís, que efectivament era la independència de l'Índia, jo destaco la coherència portada fins al final. És aquesta resistència pacífica. És una figura molt impressionant.\n—Acceptaríeu una declaració unilateral d'independència, si s'hagués informat bé la gent?\n—No. Perquè no som sols al món. Formem part d'un estat, i d'un conjunt d'estats que són la UE i els processos democràtics tenen marcs institucionals i jurídics. I crec, amb molt coneixement de causa, que molts personatges polítics que han defensat aquesta opció enganyaven. Perquè pensen una altra cosa. Perquè saben que les coses van d'una altra manera, però s'han aprofitat de la bona fe de molta gent.\n—Dieu que els gairebé dos milions de persones que van votar sí-si, hi anaven enganyats?\n—No. No. Dic que hi ha molts polítics, sobretot de Convergència, que en privat diuen una cosa i en públic, una altra.\n—Votareu independència. Passa que no ho dieu. Però ho fareu...\n—No. Saps per què? Perquè jo no crec en els estats nació. Ni tampoc en l'estat espanyol, eh?\n—Ens cauen els papers i tot...\n—El gran avenç que ha fet Europa ha estat superar els estats nació. I això de tornar a tenir, a buscar els estats nació com a solució dels problemes d'una societat crec que va contra el sentit de la història.\n—L'oficina antifrau va denunciar que la Marina del Port Vell era una inversió fosca. Després es va arxivar la causa per manca de proves. L'afer s'ha d'aturar aquí?\n—A mi em preocupa. Al contrari que al senyor Trias, que deia que no el preocupava d'on sortien els diners, a mi em preocupa. Perquè sobre la ciutat planen allò que en diuen fons voltors. Diners de països emergents que no tenen cap mena d'escrúpol. I volen fer un procés especulatiu pur i després tornar a marxar. Hem d'aconseguir inversions a la ciutat, però han de ser inversions a termini mitjà i llarg. Que cregui en la ciutat, que vulgui posar una activitat econòmica. I no justament la Marina del Port. Una Marina de luxe és impropi. A banda que és una 'horterada'. Això dels iots, és de nou-rics. A més a més, ho poses davant la Barceloneta, que té un índex d'atur del 40% pràcticament. És de molt poca sensibilitat.\n—S'ha d'investigar la guàrdia urbana? Creieu que s'ha fet net del passat feixista i de corrupció d'algunes persones d'aquest cos?\n—En terme generals, podem confiar en la guàrdia urbana. I la confiança es construeix a base de la transparència i depurant responsabilitats clarament quan hi ha un comportament que no és legal ni legítim. Sobretot si és d'un cos de seguretat. Hem d'ajudar a construir aquesta confiança a la guàrdia urbana. No es fa sobre la base de tapar coses.\n—No hi faríeu cap canvi, en aquest àmbit?\n—L'actitud del govern de la ciutat ha de ser facilitar les coses.\n—Em fa l'efecte que arribem tard. Perquè, com en tants altres problemes de la ciutat, el senyor Trias passa la pilota cap endavant fent moratòries i moratòries. Però l'activitat econòmica no hi entén, en moratòries. I aquí quan es va aplicar la LAU van caure com mosques molts comerços que l'ajuntament i la societat hauria de contemplar com si fossin esglésies romàniques. Monuments. S'han de catalogar. Hem de saber quins són. I donar-los un grau de protecció com si fos un monument. S'ha de fer molt ràpid. És clar, s'ha de decidir. A aquest alcalde li costa molt de decidir.\n—Li costa molt de decidir. Jo sempre faig la conya que quan arribi a l'alcaldia a sobre la taula em trobaré un munt d'expedients no resolts. Conflictes. Model turístic, que ara han improvisat un pacte. El tema del cànnabis. Jo crec en els lideratges forts. I crec que un alcalde per definició ha de ser un líder fort. Ara, no és fàcil prendre decisions. Però és que justament és la nostra feina.\n—Que li diríeu a l'Eduard, veí de la Rambla, que es troba que al portal de casa seva s'exerceix la prostitució davant la passivitat de la guàrdia urbana?\n—Completament d'acord. Aquesta moda que preconitza la legalització de la prostitució com si fos una professió... Jo crec que és un problema d'explotació de persones. Que s'ha d'anar també a l'arrel del problema, que són el tràfic d'éssers humans i dels qui s'aprofiten del patiment de moltes dones que es prostitueixen al carrer. I jo tindria tolerància zero amb les xarxes i els proxenetes, i amb els clients.\n—La pobresa ha passat del 20% al 40% a la ciutat. Els veïns de Nou Barris diuen que no és pobresa, és una estafa.\n—Sí, ho és perquè s'ha adoptat una via per sortit de la crisi que és la pitjor de totes. Pagar a una part creixent de la població les conseqüències d'una sortida ràpida de la crisi. Que en molts casos implicarà que una part de la ciutat, tot i tenir feina, visqui pitjor que fa quatre anys o cinc. Un exemple molt clar: la reforma laboral que ha aprovat el senyor Rajoy, amb el suport de Convergència. Què ha fet la reforma laboral? Desregular. A Europa, i no havia passat mai, tenim treballadors pobres. Això es veia als Estats Units, amb els Mc Jobs. Però aquí no ho havíem vist.\n—No és imprescindible. Però s'ha començat. Es va acordar amb els veïns el 2007. Jo no seré qui aturi obres. Em sembla que és una irresponsabilitat. El que no faré és invertir on la ciutat necessita menys. Amb els últims acords pressupostaris, nosaltres hem portat les inversions al cobriment de la Ronda de Dalt, entre Nou Barris i Horta. I ho hem portat a Pere IV. Jo no hauria invertit ara ni a la Diagonal ni al passeig de Gràcia.\n—Seria millor fer arribar el metro a tot arreu i acabar la línia 9 i la línia 10?\n—Tenim el 80% de l'obra feta. I només en fem servir el 20%. Tenim enterrats milers i milers de milions d'euros a sota la ciutat.\n—Ho veurem si ens hi posem. La solució consisteix fonamentalment a aconseguir fons europeus. Ara hi ha el pla Juncker, que són 300.000 milions d'euros, que poden anar en inversions en infrastructures del transport públic. Has d'arribar a un acord amb l'estat i anar a la Unió Europea i dir 'tinc aquesta infrastructura del transport pendent d'acabar'. El meu compromís és que en divuit mesos tinguem un pla financer per a acabar les obres. Es pot fer si hi ha lideratge a la ciutat i si hi ha cooperació amb l'estat i la UE. Les grans transformacions de la ciutat no les ha fetes mai sola, la ciutat. No tenim prou capacitat financera per a fer-ho. Sempre hi ha hagut l'estat o la Unió Europea, que han hagut d'ajudar. I durant aquests quatre anys tampoc no s'ha fet això.\nPerfil de Jaume Collboni, en vint preguntes\n—Marcel m'agrada molt.\n—Saber és poder.\n—He fet de sabater, enquestador, repartidor, advocat, analista. I feines de quan ets jove. De gran, advocat i assessor jurídic.\n—No teniu fills. Però l'escola on els portaríeu seria pública o privada?\n—No en tinc, però els portaria a la pública. I els nens de la meva família, els meus rebots, van a la pública.\n—No me'n recordo. Era molt jove.\n—Amb el meu pare castellà i amb la meva mare, català. Tot i que el meu pare és de Camprodon i Palamós, però va néixer a León i es va criar a Burgos. I amb la meva mare parlo català, tot i que té arrels andaluses però als anys setanta va decidir que volia parlar català amb els fills. No tinc fills, però si en tingués, en català.\n—No sóc conscient que s'hagin publicat mentides. Exageracions sí, sobretot de la vida personal. Dit això, no llegeixo gaire sobre mi.\n—El millor alcalde de la ciutat fins avui?\n—Sens dubte, Pasqual Maragall.\n—La cosa que ha fet més bé l'actual alcalde?\n—Fer que la ciutat continuï funcionant. Trias i el seu equip ho han mantingut.\n—No fixar un horitzó a mitjà termini per la ciutat. A cinc o deu anys vista no tenim horitzó. I això és fonamental per a una ciutat. Barcelona ha de tenir un rumb i no pot navegar a vent.\n—Allò que digui el plenari i la llei. Hem decidit voluntàriament renunciar a totes les dietes i complements de totes les administracions. Un càrrec, un sou.\n—Tinc dos o tres referents. Una seria Josep Maria Bricall, rector de la UB. Recordo amb molta estima converses molt llargues quan jo era representant dels estudiants. Ara m'adono que em va influir més que no em pensava. I l'altre és Josep Maria Àlvarez, secretari general de la UGT, on vaig estar temps.\n—Quina pregunta. No ho sé perquè ens coneixem poc, encara.\n—Intueixo que qui hagi pres amb més frivolitat presentar-se aquestes eleccions. Hi ha un parell de casos que demostren que han pres la decisió amb molta superficialitat.\nDe dreta a esquerra: Jaume Collboni, Assumpció Maresma, i Andreu Barnils.


"""Analitzar i incorporar de manera crítica les qüestions més rellevants de la societat actual que afecten l'educació: multiculturalitat i interculturalitat; discriminació i inclusió social i desenvolupament sostenible."""\nSessions de seminari 45 1,8 2, 3, 5, 9, 10, 12, 13, 14, 17, 18\nSessions en gran grup 45 1,8 8, 11, 13, 15, 16\nTutorías presenciales / virtuales: colectivas o individuales. Revisión de actividades aprendizaje basado en proyectos ABP 45 1,8 8, 9, 10, 11, 13, 15, 16, 17\nRealització dels projectos individuals o en grup. Reptes, investigacions, preguntes. 150 6 5, 8, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17\nPer tal de poder aprovar l'assignatura, es imprescindible presentar el projecte individual "Una assignatura, una biografia, un viatge" i obtenir una qualificació mínima de 4 d'aquest projecte.\nProjecte 1er trimestre 25% 3,75 0,15 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18\nProjecte 2n trimestre 25% 3,75 0,15 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18\nProjecte 3r trimestre 25% 3,75 0,15 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18\nProjecte anual obligatori 25% 3,75 0,15 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18


Què fem? | creat.cat\nCR3A’T s'estructura en tres àmbits de treball ben diferentciats a l'entorn de es denominacions CREA'T Comunica, CREA'T Cultura i CREA'T edicions. Són tres formes de treballar autònomes i diferents dins de la mateixa estructura i que entre elles s'ajuden en les demandes concretes de cada àmbit.\nEls diferents àmbits de treball tenim la capacitat per ajudar desenvolupant:\nDefinició de les directrius estratègiques i les accions necessàries per aconseguir els objectius plantejats en l'àmbit de la societat de la informació.\nDefinició i organització de projectes segons els recursos, terminis i objectius plantejats.\nDefinició de l'estratègia de comunicació a seguir en l'entorn digital per tal de col·locar la nostra marca en la ment dels consumidors mitjançant l'ús de les tecnologies de la informació i la comunicació.\nPlanificació i coordinació dels recursos necessaris per executar amb èxit un projecte en funció dels objectius plantejats.\nPlans de comunicació digital\nIdentificació i execució d'aquelles accions que cal dur a terme des del punt de vista de la comunicació i gestió de la pròpia identitat a la Xarxa. Informes i anàlisis Recomanacions, suggeriments i conclusions que ajuden a prendre les decisions adequades.\nPlans de formació i cursos a mida\nDisseny i planificació de l'estratègia de formació a seguir:\nElaboració del material didàctic\nFormació a través de plataformes online (disposem de campus propi i possibilitat d'externalitzar-lo i personalitzar-lo)\nDesenvolupament de les eines tecnològiques necessàries per la creació de comunitats, sindicació de de continguts, etc.\nAudiovisual: Prooducció, streaming, plataformes TV-IP\nEl vídeo i els elements multimèdia s’han constituït en un dels focus de creació actuals a la xarxa. Treballem aquest format des dels inicis de la xarxa i aquest fet ens dona un avantatge competitiu.\nElaboració de continguts digitals\nDefinició i elaboració d'aquells continguts multimèdia o textuals que necessita l'empresa o entitat per a diferenciar-se i posicionar-se en l'entorn digital.\nDinamització d’espais web i xarxes socials\nDefinició i execució de les accions que cal dur a terme amb l'objectiu que un espai web sigui visible i es converteixi en aglutinador, generador i difusor de coneixement, esdevenint un referent per a la comunitat a la que va dirigida i així atraure visitants o clients.


Periodista, escriptor, escriptor de literatura infantil, pedagog, guionista, polític, prosista, prosa, folklorista, folklorisme, periodista d'opinió i periodisme d'opinió\nPàvel Petróvitx Bajov, rus: Павел Петрович Бажов (Sissert, 27 de gener de 1879 - Moscou, 3 de desembre de 1950) fou un destacat escriptor rus. Era avi de Iegor Gaidar, Primer Ministre de la Federació Russa el 1992.\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 gen 2021 a les 20:50.