EXPOSICIÓ 'THE TALE OF GENJI' AL MET: PUR PLAER, DEL PRIMER AL FINAL - MUSEUS\nPrincipal Museus 'El conte de Genji' és el llibre més venerat del Japó i probablement la primera novel·la de la història. Aquesta exposició ens endinsa en el seu món enigmàtic.\n'El conte de Genji' és el llibre més venerat del Japó i probablement la primera novel·la de la història. Aquesta exposició ens endinsa en el seu món enigmàtic.\nIl·lustracions de Tosa Mitsunobu, 1434–1525, amb text de diversos cal·lígrafs. 'Tale of Genji Àlbum d'il·lustracions i fragments cal·ligràfics'. Japó, període Muromachi (1392–1573), 1509. (Harvard Art Museums/ Arthur M. SackIer Museum/Hofer Collection of the Arts of Asia)\nPer Sebastian Smee Crític d'art 28 de març de 2019 Per Sebastian Smee Crític d'art 28 de març de 2019\nImagineu-vos un món on les coses de la vida que més compten (parlar de coixins, qüestions del cor, ajustos de poder tant subtils com sobtats) es veuen contínuament com a través d'una pantalla o a la volta d'una cantonada. Un món on la lluita per l'estatus i les grans campanyes eròtiques de la primera edat adulta es representen obliquament amb un teló de fons tardorós i un ambient d'esvaïment commovedor.\nAquest és el món de El conte de Genji, un clàssic de la literatura mundial del segle XI ambientat en un palau imperial de l'actual Kyoto, sota un emperador el prestigi del qual era gran però el poder del qual era gairebé totalment cerimonial.\nEscrit per Murasaki Shikibu, una dama de honor a la cort, és un llibre en el qual, com va dir un comentarista, les relacions amoroses comencen i acaben en la penumbra, i de vegades els amants ni tan sols saben qui és la seva parella.\nCombinant prosa amb poemes breus, The Tale of Genji és difícil de classificar. Però és àmpliament considerada no només la primera novel·la d'una dona japonesa, o la primera novel·la d'una dona, sinó també la primera novel·la en qualsevol lloc, per qualsevol.\nEl llibre consta de 54 parts. Una frase típica, escollida gairebé a l'atzar, dóna una idea del seu to: Semblava tan serena i mai vaig saber que estava ferida, i el meu sentiment perdurable per ella es va anar completament desaprofitat.\nLa influència del llibre en la cultura japonesa és penetrant i generalitzada, com la influència del colorant indigo en els japonesos blaus profunds. aizoma tèxtils. A gran exposició al Metropolitan Museum of Art presenta més de 1.000 anys de respostes japoneses a l'obra mestra de Lady Murasaki. Inclou cal·ligrafia relacionada amb Genji, il·lustracions d'àlbums, pantalles pintades, escultures budistes i sutra, túnices brodades, instruments musicals, articles de laca, jocs, ukiyo-e Estampats (o món flotant), manga modern i molt més, l'espectacle és un plaer, del primer al final.\nAltres superlatius, tot i que estan justificats, sonen discordants contra l'humor silenciós i hipersensible que fomenta l'exposició. Entres a galeries fosques a través de portes emmarcades per núvols daurats estilitzats. Aquests mateixos núvols daurats (coneguts al Japó com Genji-gujo o núvols Genji) són una característica constant de les il·lustracions de Genji. Enfosquint grans porcions de cada imatge, indiquen a l'espectador que està entrant en un regne fictici i estètic, on el temps i l'espai es confonen i on s'entreveuen i s'al·ludeixen les veritats més que no s'expliquen.\nVirginia Woolf , assenyalant que el conte de Genji es va llegir originalment en veu alta, va escriure que els oients de Murasaki . . . eren gent gran. . . absorbit. . . en la contemplació de la naturalesa de l'home; amb quina apassionament desitja les coses que es neguen; com el seu anhel d'una vida de tendra intimitat és sempre frustrat; . . . que bonica és la neu que cau, i com, mentre la mira, desitja més que mai algú que comparteixi la seva alegria solitària. (No us confongueu amb el pronom masculí: Woolf descrivia una situació que era universal, però potser especialment femenina.)\nL'espectacle va ser organitzat per Melissa McCormick de la Universitat de Harvard, John T. Carpenter i Monika Bincsik del Met, i Kyoko Kinoshita de la Tama Art University de Tòquio. Inclou el llibre Genji il·lustrat més antic, aquí obert a una exquisida pintura en tinta del personatge Ukifune. Està llegint una carta de la seva parella que l'acusa de ser infidel.\nEn trobar-se enredada en un triangle amorós, diu el text de la paret, s'enfronta nerviosament amb la seva pedra de tinta i el seu pinzell mentre pensa com respondre. (A la gent li encanta queixar-se de les etiquetes de paret, però de vegades són pura poesia.)\nTot sobre The Tale of Genji i la seva recepció està ple de misteri. El llibre és realment sobre el príncep Genji, el seu heroi masculí d'una bellesa radiant? O és, com molts sostenen, principalment sobre les dones de la vida de Genji i les seves lluites per l'estatus, la seguretat i l'amor?\nEl fet que l'autora del conte fos una dona és fonamental en el seu enigma i explica com es va escriure en primer lloc. Al segle XI, tot el prestigi de l'escriptura es va unir a la poesia composta a l'estil clàssic xinès. Això era per als homes. La menor activitat d'escriure diaris en prosa, en un alfabet fonètic japonès, va ser deixada a dones aristocràtiques com Lady Murasaki.\nElaborar històries es considerava fonamentalment frívole i immoral. Però el conte de Genji de Murasaki va ser tan evident que va ser acceptat ràpidament i molt aviat es va venerar. Les generacions posteriors van superar la taca de la immoralitat combinant el caràcter amorós del príncep Genji amb el Buda, aquell altre príncep que somriu radiantment, i atribuint un nivell de divinitat, o almenys d'inspiració divina, a la mateixa Murasaki.\nA finals del segle XII, ja s'havia format una llegenda que l'autora aristocràtica, seguint una indicació de l'emperadriu, s'havia aïllat en un temple per escriure el conte, mentre contemplava el reflex aquós de la lluna. Mentre va escriure, es va sentir obligada alhora a expiar la seva activitat pecaminosa copiant un sutra budista i oferint-lo al temple.\nAquell temple, Ishiyamadera , ha estat durant molt de temps un lloc de pelegrinatge amb la seva pròpia anomenada sala Genji. Ha prestat generosament al Met, que va recrear aspectes del santuari de la sala Genji per a l'espectacle. Les imatges de Murasaki en un escriptori baix en la seva posada característica (el cap lleugerament doblegat, els cabells negres que flueixen sobre túnices estampades) es complementen amb una escultura del segle X d'un bodhisattva , que les dones des de l'època de Murasaki han resat amb esperances femenines: concepció, part segur, harmonia matrimonial.\nL'escriptura budista més popular de l'època de Murasaki va ser el Sutra del Lotus. Prometent la salvació per a tots els que el llegeixen, es relacionava amb ritus de curació i longevitat. Així, els que tenien mitjans encarregaven còpies profusament decorades. A finals del segle XII, la influència de Genji ja era tal que va sorgir un nou tipus de Sutra del Lotus amb l'objectiu específic de rescatar el seu autor de l'infern perquè, com escriu McCormick al catàleg, havia sucumbit a l'atractiu de les ficcions seductores.\nNo està clar si una de les obres més precioses de l'espectacle, un Sutra del Lotus de Nara, Japó, designat Tresor Nacional Japonès, és un sutra específicament relacionat amb Genji, que combinava fragments de Genji amb escriptures del sutra. Però en tot cas és una meravella de contemplar: cada personatge del text, dibuixat amb tinta daurada, es presenta com una icona de Buda asseguda damunt d'un lotus.\nEntre molts objectes bells exposats, hi ha un armari de llibres portàtil lacat del segle XVIII dissenyat per contenir els 54 capítols del llibre enquadernats per separat. Cada meitat té calaixos inscrits amb els títols corresponents dels capítols. Els laterals i la part superior estan enginyosament decorats amb imatges del paisatge que envolta el temple d'Ishiyamadera.\nEs va convertir en convencional il·lustrar cada capítol de Genji amb una única escena representativa que els espectadors reconeixessin. Així, el més destacat de la mostra és el conjunt complet més antic d'il·lustracions de Genji, una obra mestra de principis del segle XVI de Tosa Mitsunobu, propietat dels Museus d'Art de Harvard. Cada il·lustració complementa una pàgina de cal·ligrafia. La cal·ligrafia va ser escrita per sis nobles japonesos. Així doncs, l'àlbum en conjunt és una versió col·laborativa i personalitzada del conte, i un altre indicador del profund control de Genji sobre la imaginació japonesa.\nPer a mi, la peça més rica de l'exposició és un parell de paravents de Tosa Mitsuoki, que va ser el director d'una escola de pintura al segle XVII. Un mostra una escena del capítol 23, quan Genji visita l'apartament de la Dama Akashi el dia de Cap d'Any només per trobar-la absent, però suggerentment present: hi ha l'olor seductora de l'encens exòtic i les seves possessions estan elegantment escampades per l'habitació.\nL'estat d'ànim és, doncs, d'ambivalència i d'intimitat frustrada. El que és sorprenent de la pintura és que l'artista ha superposat tota l'escena amb franges horitzontals verdes translúcides, de manera que ens sentim com si fóssim voyeurs, albirant l'escena a través de llistons de bambú.\na quina hora tanca el joc\nContingut, va dir Willem de Kooning (en un context diferent, sortint d'una tradició molt diferent), és un cop d'ull. Aquesta pintura, i tot aquest meravellós espectacle, dobleguen aquesta visió. El seu principal efecte, per descomptat, és fer-te anhelar una segona mirada més llarga.\nEl conte de Genji: un clàssic japonès il·luminat Fins al 16 de juny al Metropolitan Museum of Art, Nova York. metmuseum.org .\nCom la guerra del Vietnam va canviar l'art per sempre\nEls primers treballs de Vincent van Gogh van ser mediocres. Aquesta exposició mostra com es va fer gran.\nEls nens solien inventar els seus propis jocs. Ara els jocs els juguen.\nEntreteniment Orient Mitjà Política Negocis Kidspost Món Seguretat Nacional Altres Negoci De Capital Gent Famosa\nprofessors dormint amb alumnes 2015\nllocs de treball que paguen 15 o més\nmiguel jontel pimentel fas tu\nquan s'obre l'irs\nbotiga de dòlars a prop meu ara\nobre l'arqueta després de 10 anys


Apologia de la curiositat: Albert Camus, el mediterrani\nAlbert Camus, el mediterrani\nEl fet que l’enèsim llibre acabat de publicar sobre Albert Camus hagi causat tant impacte a França revela com cueja l’eco de la seva polèmica intel.lectual amb Jean-Paul Sartre i la fascinació que continua exercint l’autor de La pesta, L’home revoltat o L’Étranger (en català L’estrany): sis milions d’exemplars venuts d’aquesta última novel.la quan es van complir el 1992 els cinquanta anys de l’aparició i 200.000 lectors nous cada any.\nL’últim llibre de Michel Onfray es titula L’ordre libertaire (La vie philosophique d’Albert Camus). Furga en la polèmica amb Sartre, els\nllibres i la figura del qual no gaudeixen avui del mateix favor que Camus. La posteritat ha jugat a favor del pied noir d’extracció humil que Sartre i els seus deixebles de les altes escoles parisenques miraven per damunt l’espatlla, en el millor dels casos. “Sartre és avui il.legible i Camus es manté modern”, escriu Franz-Olivier Giesbert al setmanari Le Point, el qual dedica un ampli desplegament al nou llibre.\nAlbert Camus va rebre el premi Nobel el 1957, Sartre el va refusar el 1964. No és del tot exacte que durant la guerra d’Algèria i les violentes represàlies practicades pels dos bàndols Camus digués la frase que passaria a la història: “Entre la justícia i la meva mare, trio la meva mare”. Ell va dir: “En aquest moment es posen bombes als tramvies d’Alger. La meva mare pot trobar-se en un d’aquests tramvies. Si això és justícia, prefereixo la meva mare”.\nLa seva mare illetrada vivia a Alger, on Camus es va criar. Es deia Caterina Sintes Cardona, filla d’emigrants menorquins de Sant Lluís, nascuda a Birkaden (Algèria) el 1882 i traspassada a Alger el 1960, vuit mesos després de l’accident de cotxe que va costar la vida al seu fill.\nAl nou llibre sobre Camus l’autor qualifica d‘obra mestra el seu relat curt de joventut Noces a Tipasa (ciutat fenícia i romana en runes de la costa algeriana), com ho pensava jo quan vaig traduir-ne aquest fragment: “A la primavera els déus viuen a Tipasa i parlen al sol, entre l’aroma d’absentes, el mar cuirassat d’argent, el cel blau cru, les runes cobertes de flors i la llum a borbolls damunt les piles de pedres […] Caminem a la recerca de l‘amor i el desig. No busquem lliçons ni l’amarga filosofia que es demana a la grandesa. Fora del sol, els petons i els perfums salvatges, tota la resta ens sembla fútil […] Aquí entenc el que anomenen la glòria: és el dret a estimar sense mesura. Només hi ha un amor en aquest món. Abraçar un cos de dona també és retenir contra si mateix aquesta estranya joia que baixa del cel cap el mar […] No, no era jo el que importava, ni el món, tan sols l’acord i el silenci que entre ell i jo feia néixer l’amor. Un amor que no tenia la feblesa de reclamar només per a mi, conscient i orgullós de compartir-lo amb tota una raça, nascuda del sol i del mar, vivent i saborosa, que extreu la grandesa de la simplicitat i, dreta a la platja, adreça un somriure còmplice al somriure esclatant del cel”.\nMichel Onfray afegeix ara: “Cal llegir La culture indigène. La nouvelle culture méditerranéenne. Aquest text va servir per a una al.locució, el 8 de febrer del 1937. Què hi deia Camus? Que la grandesa d’aquesta cultura ja no està per demostrar i que ha de vivificar una Europa cansada. Camus refusa un nacionalisme del sol com Maurras el defensa. Vol que el dionisíac algerià contradigui l’apol.lini europeu, o dit d’una altra manera, que el gust per la vida, la natura, el sol, el mar, el plaer de ser que caracteritza el Mediterrani en general i Algèria en particular aboleixi el gust per la mort, la passió per l’intel.lectualisme, el tropisme de la cerebralitat que afeccionen els europeus. Camus vol un Nietzsche solar contra un Hegel nocturn, sap que Algèria és la pàtria d’aquest Nietzsche solar. Noces a Tipasa constitueix el manifest d’aquest pensament hedonista, solar, nietzscheà”.\nEl lideratge dels maîtres-à-penser sartrians ha passat avall, sotmès a l’implacable pas del temps. El “dretà” Raymond Aron va començar a guanyar punts enfront de l’intocable Jean-Paul Sartre, Louis Althuser va parar boig i va assassinar la seva dona, es van suicidar el situacionista Guy Debord, l’heterodox Gilles Deleuze i el filòsof André Gorz. Claude Lévi-Strauss, a la biografia apareguda el 1988, reconeixia que determinades obras de Roland Barthes no li havien agradat gens, que trobava Jacques Lacan incomprensible i que experimentava a propòsit de Michel Foucault “una certa reticència davant l’opció d’afirmar que el negre és blanc i el blanc és negre”. Extingits els “mandarins” de Simone de Beauvoir i els “samurais” de Julia Kristeva, va arribar el moment de Bernard-Henry Lévy i els nouveaux philosophes, destinats a acompanyar la nouvelle cuisine i la nouvelle droite. Ara tornen a reconèixer el mediterrani Albert Camus.


Xerrada Introductòria online Meditació Ishaya - The Bright Path\nxerrada introductòria online meditació ishaya - barcelona, Spain\nDatum: Woensdag 22 Jul 19:00 tot Woensdag 22 Jul 20:00\nTelefoon: 722 405 828\nCAT. L'Ascensió és un mètode basat en unes senzilles tècniques que permeten, amb ulls oberts i ulls tancats, experimentar el moment present de manera fàcil i sense esforç. La vida tendeix aleshores a copçar-se com en realitat és, sense els condicionants esbiaixats de la ment, i experimentant emocions genuïnes de pau, goig i llibertat. L'Ascensió no involucra cap creença i és efectiva per a qualsevol persona sense importar l'edat o cultura.\nLa Xerrada Introductòria es focalitza a descobrir com funciona la nostra ment i de quina manera podem tenir una experiència de vida no filtrada per les creences i els patrons limitants d'ella.\nCAST. La Ascensión es un método basado en unas sencillas técnicas que permiten, con ojos abiertos y ojos cerrados, experimentar el momento presente de manera fácil y sin esfuerzo. La vida tiende entonces a percibirse como en realidad es, sin los condicionantes sesgados de la mente, y experimentando emociones genuinas de paz, gozo y libertad. La Ascensión no involucra ninguna creencia y es efectiva para cualquier persona sin importar la edad o cultura.\nLa Charla Introductoria se focaliza a descubrir cómo funciona nuestra mente y de qué manera podemos tener una experiencia de vida no filtrada por las creencias y los patrones limitantes de ella.\nENG. Ascension is a method based on simple techniques that allow to experience the present moment easily and effortlessly, with opened and closed eyes. Life tends then to feel as it really is, without the biased conditions of the mind, and experiencing genuine emotions of peace, joy and freedom. Ascension does not involve any belief and is effective for everyone.\nThe Introductory Talk focuses on discovering how our mind works and how we can have a life experience unflitered for the beliefs and limiting patterns of it.


Afrontem el futur amb corresponsabilitat, cura i respecte – Cellers Tarroné – Vinos con Denominacón de Origen Terra Alta\nAfrontem el futur amb corresponsabilitat, cura i respecte\nBy comunicacio@cellerstarrone.com12 mayo, 2020julio 9th, 2020Noticias\n«La feina del camp no ha canviat, la natura ens marca el seu ritme i la vinya segueix el seu cicle. Això sí, les mesures de prevenció les apliquem arreu, ja les hem incorporat com a hàbits i som molt respectuosos i responsables amb aquest aspecte». Imma Solé Llop, gerent de Cellers Tarroné, explicava aquest cap de setmana en un article publicat al Diari de Tarragona com es viu el confinament i quins són les conseqüències d’aquesta crisi econòmica i social en el funcionament ordinari del celler. L’article recull l’opinió de diferents elaboradors i presidents de denominacions d’origen catalanes i ens satisfà que s’inclogui la nostra, des de Batea, per fer visible com ens enfrontem a una situació incerta que ha fet baixar dràsticament les vendes de vi.\nL’article el signa la periodista Silvia Fornós i resumeix algunes de les reflexions que li vam traslladar i que també volem compartir també al bloc perquè sapigueu que treballem amb la màxima honestedat, cura i corresponsabilitat, perquè les ampolles arribin a casa dels nostres clients i amics amb totes les normes de seguretat alimentàries acomplertes. Imma Solé detalla: «Quant al celler, sí que hi ha hagut més canvis. Tot i que la feina de producció ha baixat, aquest mes hem realitzat altres activitats com les de trasbalsar el vi, filtra-lo, fer cupatges i d’altres que, per manca de temps, quedaven pendents i que ara que anem a un altre ritme podem abordar. Quant a la seguretat, hem establert un protocol de neteja i mesures de prevenció molt estricte seguint les recomanacions dels organismes oficials de sanitat: Tots portem mascaretes i guants, ens hem repartit l’horari laboral per torns amb un màxim de dues persones al celler, per evitar al màxim el contacte. I també hem reduït l’horari d’atenció al públic a la meitat i sempre que rebem a algú ho fem guardant les distàncies mínimes de seguretat».\n«La que vivim és una crisi sense precedents, que evidentment no només ens afecta a nivell sanitari i econòmic, sinó també cultural, social i fins i tot personal. Som persones i patim davant de l’adversitat», comentava Imma Solé quan era entrevistada al Diari de Tarragona. I afegia: «En l’àmbit econòmic, les vendres han baixat moltíssim ja que el nostre principal mercat són l’hostaleria, la restauració i el turisme i són, probablement, els tres sectors més perjudicats. Sabem que la recuperació serà costosa i lenta i en conseqüència també la de tots els qui en depenem, com el món del vi». La gerent de Cellers Tarroné comentava a la periodista Sílvia Fornós que «l’exportació que és una altra part important en les nostres ventes i també s’ha vist afectada, ja que allà on viatjaven els nostres vins també conviuen amb la pandèmia. Hem hagut de cancel·lar totes les visites programades que teníem previstes al celler i totes les activitats enoturístiques. I ens hem vist obligats a cancel·lar els actes de promoció, fires, tastos i esdeveniments gastronòmics i culturals que teníem agendats. I tot això també representa un impacte socioeconòmic negatiu, no només per al nostre celler, sinó per al conjunt del territori; precisament ara que la Terra Alta començava a despuntar en sector primari i de serveis».\nVolem agrair des d’aquestes línies, la feina que fan les botigues especialitzades que ens distribueixen els nostres vins, ja sigui a través de les seves botigues virtuals, per telèfon o mail. És la nostra manera de procedir, enlloc de fer directament les ventes a domicili, hem optat per no trencar la roda i ajudar-nos els uns als altres.\nQuant al futur, no sabem què passarà. És incert i fins a cert punt ingovernable. No serà fàcil, però ens en sortirem. Ens adaptarem i seguirem fent allò que estimem, que és fer bon vi. Imma Solé explica que per prendre decisions al celler «cal valorar la situació a cada moment, perquè canvia cada dia i fins i tot cada hora. Som davant d’un canvi evident, on els consumidors han modificat la manera de consumir el vi. Hi ha més compra online, més vendes al canal d’alimentació i una aposta decidida pel producte de proximitat. Per tant, en aquests moments, a Cellers Tarroné ens estem adaptant i treballant per poder entrar i créixer en aquest nou entorn, conscients que durant un temps serà així. Haurem de veure però com s’evoluciona, amb quina mesura incideixen en les ventes i si són canvis puntuals o es queden per sempre… Haurem de seguir analitzant i veient cap on va el consumidor per poder adaptar-nos a la situació que ve, la nova normalita». També esperem a veure quines mesures prenen les administracions per impulsar línies de suport econòmic, financer i de flexibilització de terminis de pagament, mesures que donin resposta a diferents demandes que s’han canalitzat des del sector. Per poder valorar també el que podem fer tant a curt com a llarg termini». www.cellerstarrone.com


L'Ajuntament ja havia pres altres mesures com destinar 200.000 euros a ajudes per a autònoms, microempreses i pimes o suprimir la taxa de terrasses fins a setembre de 2021.\nL'Ajuntament de Xixona, en col·laboració amb l’AEX, ha posat en marxa una campanya publicitària per a conscienciar a la població sobre la importància de consumir en el comerç local i així combatre els efectes perjudicials que l'estat d'alarma i la nova normalitat han tingut sobre les botigues i serveis del municipi, que són “un pilar fonamental de la societat xixonenca”, com ha reconegut l'alcaldessa Isabel López Galera.\nLa primera edil ha agraït que “durant els mesos en què ha estat vigent l'estat d'alarma hagen continuat prestant servei, adaptant-se a les circumstàncies, per a fer el confinament una mica més fàcil”.\nLes principals accions seran la col·locació de cartells i mupis i la difusió d'un vídeo en el qual els protagonistes són els propis comerciants, amb un missatge que serveix per a agrair-los el seu treball d'aquests mesos, que ha permés mantindre proveïda a la població i que no es deixaren de prestar els serveis bàsics, i per a fer pedagogia sobre com es pot ajudar a la supervivència dels comerços locals.\nL'Ajuntament ha impulsat altres mesures per a pal·liar els efectes del coronavirus, com la suspensió de la taxa per ocupació de via pública, que permetrà als establiments amb terrasses estar exempts d'eixe pagament fins a setembre de 2021. També s'ha destinat una partida de 200.000 euros a ajudes econòmiques de fins a 2.000 euros per a autònoms, microempreses i pimes.\nEl regidor de Comerç, Ricardo Mira, ha explicat que “sempre estem en contacte directe amb l’AEX per a conéixer les necessitats dels comerciants i desenvolupar accions conjuntes, però estos mesos encara més, perquè sabem que ho han passat malament i que d’esta crisi hem d'eixir tots junts de la millor manera possible”.\nPer part seua, el directiu de l’AEX, Alfonso Gutiérrez, s'ha mostrat esperançat perquè “el que portem de mes de juliol està sent molt millor que els mesos anteriors”, encara que és prudent perquè “estem en un estiu atípic en el qual no tindrem festes de moros i cristians i això, unit al fet que els xixonencs solen marxar-se a les cases de camp o als apartaments de la platja, pot fer que estos mesos siguen fluixos”.\nL'Ajuntament estudia en estos moments la posada en marxa d'altres mesures per a ajudar al comerç, que passarien per la bonificació d'impostos o la convocatòria d'ajudes per als afectats per ERTEs.


El tossal – més que acampar\nEl tossal\tAlberg, Zona d'acampada\nAmb capacitat per a 135 persones distribuïdes en quatre habitacions múltiples (4,6 i 8 places). A més de comptar amb una zona d’acampada.\nSituat al terme municipal de Corbera en la comarca de la Ribera Baixa del Xúquer, província de València. Té fàcil accés des de València, a tan sols 40 minuts amb cotxe, i des de Sueca i Alzira, que es troben a 10 minuts.\nEn 15 minuts, s’arriba a les platges de Cullera i al Parc Natural de l’Albufera. I a peu, caminant menys d’un quilòmetre per asfalt, es troben diferents pistes i corriols que s’introdueixen en Les Fontanelles i La Murta arribant a pics com El Cavall Bernat o La Creu del Cardenal. També a peu, s’arriba a una sèrie de sectors d’escalada amb diferents dificultats.\nL’entorn de l’alberg permet un gran nombre de rutes culturals i de naturalesa, sense necessitat d’agafar el cotxe. A més de la pràctica d’esports com el senderisme, escalada, running, trail-running, barefoot-running i BTT. Si ho necessiteu, l’equip de l’alberg sempre estarà disposat a orientar-vos o guiar-vos en qualsevol d’aquestes activitats o qualsevol altra que siga del vostre interés.\n681 114 625\nAllotjament entre 20 i 50 persones\nPer persona un dia\nPer persona i nit cap de setmana, festius i previs\nAllotjament per a més de 50 persones\nAllotjament i pensió completa 1 dia\nDe 20 a 40 persones\nDe 40 a 60 persones\nDe 60 a 80 persones\nDe 80 a 100 persones\nAllotjament i pensió completa 2 dies\nPersona i nit


Sanitat estudiarà noves mesures restrictives a Nadal - À Punt\nSanitat estudiarà noves mesures restrictives a Nadal\nAna Barceló ha deixat la porta oberta per tal d'evitar nous contagis.\nPlaça de l'ajuntament de València el passat Nadal\n18 de novembre 2020 - 13:29\nLa consellera de Sanitat Universal, Ana Barceló, ha anunciat que estudiaran l'aprovació de noves mesures restrictives per al pròxim Nadal. En un recorregut per les zones del sud de la Comunitat Valenciana més colpejades pel coronavirus, Barceló ha afirmat que estan valorant quines decisions adoptar per a evitar un augment de contagis després d'aquesta festivitat. "Estudiarem mesures, tot el que puga significar un augment de les relacions socials, i evidentment el Nadal comporta un augment de reunions tant familiars com socials" ha remarcat la consellera.\nL'objectiu és aconseguir que les festes nadalenques no acaben amb un creixement descontrolat de brots de coronavirus posterior. "Hem de vore quines mesures podem implementar o quines recomanacions hem de fer o imposar per tal d'evitar que el Nadal es convertisca en una situació descontrolada" ha assenyalat Barceló.\nLes mesures podrien afectar no només a grans esdeveniments, com la cavalcada dels Reis d'Orient o les festes de Cap d'Any sinó també els sopars familiars i les reunions socials.


Equinocci de primavera: ¿Què és i en què t'afectarà?\nAquest dilluns ha començat la primavera, que durarà fins al 21 de juny\nDilluns, 20/03/2017 a les 14:33 CET\nL'equinocci de primavera marca l'inici d'aquesta estació. El 2017 ha començat aquest dilluns 20 de març a les 11.29 hores i durarà fins al pròxim 21 de juny a les 6.24 hores. Un total de 92 dies i 18 hores primaverals. Google ha volgut celebrar l'arribada de la primavera amb un 'doodle' animat.\n¿QUÈ ÉS L'EQUINOCCI?\nEquinocci és una paraula provinent del llatí que significa "nit igual". És el temps en què, per trobar-se el Sol just sobre l'equador, la durada del dia i de la nit és la mateixa a tota la Terra. A l'equinocci els rajos de sol són perpendiculars, és a dir, a 90 graus d'inclinació respecte a l'eix de rotació del planeta.\nAquest fenomen passa dues vegades a l'any, un (equinocci de primavera) entre el 19 i el 21 de març i l'altre (equinocci de tardor), el 22 o 23 de setembre. Les variacions d'un any a l'altre són degudes a la manera en què encaixa la seqüència d'anys segons el calendari (uns de bixestos, altres no) amb la durada de cada òrbita de la Terra al voltant del Sol (durada coneguda com a any tròpic). En aquestes dates es canvia d'estació, primer, d'hivern a primavera, i la segona, d'estiu a tardor a l'hemisferi nord.\nA l'hemisferi sud passa el canvi d'estació contrària (ara comença la tardor). A més, des d'aquest dilluns, el pol nord té 6 mesos de sol ininterromput, no es fa de nit. Al revés passa amb l'equinocci de tardor i l'hemisferi sud.\n¿A QUÈ ES DEU EL CANVI D'ESTACIONS?\nEl canvi d'estacions es deu a la inclinació de l'eix terrestre, cosa que afecta la intensitat amb què arriben els rajos del sol al planeta.\n¿EN QUÈ T'AFECTARÀ?\nAixí doncs, la primavera ha arribat aquest dilluns a les 11.29 hores i durarà fins al pròxim 21 de juny. A partir del 20 de març les hores de llum del dia s'allargaran més ràpidament (a Espanya, el Sol anirà sortint als matins gairebé dos minuts abans que el dia anterior i a la tarda es posarà un minut més tard). En conseqüència, el temps en què el Sol està per sobre de l'horitzó és de gairebé tres minuts més cada dia.\nLa primera lluna plena de la primavera serà l'11 d'abril, i el diumenge següent (16 d'abril) serà Diumenge de Pasqua. En aquesta primavera es donaran dues Llunes plenes més: el 10 de maig i 9 de juny. Durant aquesta estació no hi haurà cap eclipsi lunar.\nLa primavera és l'estació més temuda per als al·lèrgics al pol·len. En la nostra zona geogràfica la majoria de plantes i arbres pol·linitzen en aquesta estació. Aquí tens uns consells per als que pateixen al·lèrgia sobre com afrontar la primavera.\nTemes: Primavera Doodles de Google


La Fundació "la Caixa" i l'Ajuntament inauguren una exposició sobre els orígens de l'home - Ajuntament de Mataró\nLa Fundació "la Caixa" i l'Ajuntament inauguren una exposició sobre els orígens de l'home\nLa Fundació &quot;la Caixa&quot; i l'Ajuntament inauguren una exposició sobre els orígens de l'home\nQui van ser els primers habitants del nostre territori? D'on venien? Quins indrets van habitar i a on? Quines eren les seves activitats diàries? Utilitzaven el foc? Què menjaven i com ho obtenien? Aquestes són algunes de les preguntes a les quals vol donar resposta la Fundació "la Caixa" mitjançant l'exposició Humans! Els primers pobladors de Catalunya. La mostra també explica com va arribar a Europa l'Homo antecessor, i com s'hi van desenvolupar l'Homo heidelbergensis i l'Homo neanderthalensis, tres espècies d'homínids que van viure a Catalunya durant el Pleistocè. D'altra banda, l'exposició vol donar a conèixer la feina de l'arqueòleg i les eines que utilitza en el seu treball. Tot a través d'una museografia molt pròxima al visitant amb escenografies d'humans a escala real que representaran la vida quotidiana en els principals jaciments catalans. Es tracta, en definitiva, de mostrar, de forma espectacular i didàctica alhora que rigorosa, com eren i com es van relacionar amb l'entorn els primers humans que van viure en el que avui és Catalunya.\nes podrà veure a la carpa instal·lada a la plaça de l'Ajuntament, del 8 de setembre al 19 d'octubre de 2003. L'accés és gratuït.\nEl primer àmbit de l'exposició tracta de l'evolució humana pròpiament, en què s'introdueixen els fòssils de què es disposa, ja siguin de Catalunya o de territoris pròxims. L'objectiu és mostrar quines espècies visqueren en el que avui es coneix com a Catalunya i quin era el seu comportament.\nEl segon àmbit està dedicat a la forma de l'habitatge: en cova en llocs com el Cau del Duc i en cabanes, com a Terra Amata i, molt probablement, al Puig de'n Roca. Una escenografia reconstrueix una de les cabanes de Terra Amata, segons les restes que s'hi han trobat i s'hi situa una figura humana, pertanyent a l'espècie Homo heidelbergensis que habità la regió. Aquesta figura té una panera de vegetals en què s'hi observen diferents fruits que existien en la regió durant el Pleistocè mitjà. Es fa èmfasi en els fruits per a desvirtuar una de les visions populars més inexactes: els humans no són carnívors, sinó que, en bona mesura, la seva dieta és a base de fruits. Aquest personatge s'està netejant les dents amb un escuradents, tal com s'ha pogut recuperar a Atapuerca, on moltes dents humanes tenen senyals d'objectes punxants: segurament escuradents. A partir d'aquí els humans ja es presenten vestits en el marc de l'exposició perquè es ténen dades del tractament de la pell per a aquest ús. Com en d'altres àmbits, es presenta informació diversa, procedent no únicament del jaciment que s'escenifica.\nEl tercer àmbit incideix en la cacera, centrada a l'assentament de Pedra Dreta, on es van localitzar restes d'un rinoceront. Se situa una escena de l'inici de l'escorxament d'aquest animal en què col·laboren dos personatges. S'hi ha deixat una llança clavada per indicar les possibles tècniques de cacera. De llances se n'han trobat extraordinàriament ben conservades a Schöningen (Alemanya) en una època molt anterior: 400.000 anys d'antiguitat. Pedra Dreta en té 90.000, per tant, la tècnica devia estar perfectament establerta. Això modifica la visió d'uns humans que difícilment es defensaven del medi. La concepció actual és considerar els humans com perfectament adaptats i controladors de l'espai.\nEl quart àmbit aprofita la informació de l'Abric Romaní per mostrar el control i aprofitament del foc per part, almenys, dels neandertals. Els seus avantpassats de centreeuropa demostren haver-ho dominat. Es mostra un fogar de l'Abric Romaní en què es localitzà el motlle d'un trespeus i s'escenifica la situació i funcionalitat possible, usat per fumar menjars. S'introdueix així el tema de la conservació de l'aliment, capacitat molt arcaica. Dos dels personatges al voltant del foc estan parlant, amb la qual cosa es vol mostrar aquesta capacitat en els nostres avantpassats més llunyans, ja que els ancestres directes dels neandertals, Homo heidelbergensis, també devia parlar. Finalment, aquesta escena es completa amb la reproducció d'un tronc, també localitzat a l'Abric Romaní, en el que es troba un neandertal infantil assegut. Aquí s'aconseguirà una implicació del visitant màxima, ja que s'ofereix la possibilitat d'asseure's al costat d'aquest nen neandertal i observar amb ell l'escena.\nEl cinquè àmbit ataca la qüestió de la desaparició dels neandertals amb l'arribada a Europa de la nostra espècie, Homo sapiens. S'ha volgut defugir l'explicació tradicional basada en una pretesa tècnica superior i desenvolupar un discurs més complex, sense oblidar aquella qüestió. S'hi tracta la millor estructura social i la possible incidència d'una baixa resistència immunològica a malalties portades per la nostra espècie des d'Àfrica. L'escenografia se centra en la producció d'instruments i en les tècniques per a fabricar-los.\nEl darrer àmbit introdueix les tècniques de l'arqueologia i fa un repàs de la feina de recerca de l'Associació Arqueològica de Girona. S'hi refà, com escenografia, una petita àrea de l'excavació del Puig de'n Roca, com a peça clau de la investigació de l'Associació.\nEls jaciments dels quals hi ha informació dins l'exposició són:\nEvolució humana i ocupació del territori a Catalunya\n(17 de setembre)\nConferència a càrrec de Robert Sala, professor de Prehistòria de la Universitat Rovira i Virgili, membre de l'equip d'Atapuerca i comissari de l'exposició Humans. Lloc: Sala d'Actes de Can Palauet (plaça de l'Ajuntament).\nConferència a càrrec d'Eudald Carbonell, catedràtic de Prehistòria de la Universitat Rovira i Virgili i director de l'equip d'Atapuerca. Lloc: Sala d'Actes de Can Palauet (plaça de l'Ajuntament).\nDe la pedra al metall: la Prehistòria del Maresme\n(23 i 30 de setembre i 7 d'octubre)\nConferència-xerrades organitzades pel Patronat Municipal de Cultura (Museu de Mataró). Lloc: sala d'actes de Can Palauet (plaça de l'Ajuntament)


Nova sessió del taller de propostes el dimecres 22 de març\ndijous, 16 marc 2017, 10:03:38\nEl pròxim dimecres 22 de març a les 19’30 h. hi haurà una nova sessió del taller de propostes per debatre i triar, a partir dels consens de tots els participants, en quins projectes invertir part del pressupost municipal. “ Enguany, a diferència de l’any passat, el que farem és en estos tallers de propostes avaluar quines son les necessitats reals del municipi i a partir d’ahi, i amb les aportacions i suggeriments de tots els assistents, elaborarem un parell de propostes que seran les que elevarem a votació, i serà tot el poble el que haurà de decidir entre elles”, explica Vicent Albiñana, regidor de participació ciutadana.\nAmb l’assessorament d’uns tècnics en participació, en la pròxima reunió començaran a definir-se les propostes, a partir de les necessitats detectades en la sessió anterior, en àmbits tan diversos com Patrimoni, cultura, medi ambient, urbanisme, esports, sanitat i joventut, entre d’altres.\nEls tallers estan oberts a tot el públic, per tant si tens ganes de participar i decidir en què invertir part del pressupost municipal, acudeix el dimecres 22 de març a les 19’30 h. al Saló de plens de l’Ajuntament.


Ada Colau prepara el seu futur un cop acabi el seu mandat amb un càrrec internacional La República\nAda Colau prepara el seu futur un cop acabi el seu mandat amb un càrrec internacional\nHa estat nomenada enviada especial per la relació de les ciutats amb les Nacions Unides\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, durant la intervenció al congrés mundial de CGLU, a Durban (Sud-Àfrica) el 15 de novembre del 2019. Pla americà. (Horitzontal)\nUn càrrec internacional vinculat a l’ONU semblant al que va tenir Joan Clos és la seva sortida esperada\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha assumit aquest divendres i per als propers tres anys el càrrec d’enviada especial per la relació mundial de les ciutats amb les Nacions Unides. El congrés mundial de CGLU (Ciutats i Governs Locals Units), la principal xarxa mundial de ciutats, ha tancat l’Assemblea General de Durban, a Sud-Àfrica, consolidant el paper de Barcelona, que segueix compromesa amb l’estructura de direcció de l’organització i reforça el seu rol amb l’encàrrec de liderar les relacions amb Nacions Unides a través de l’alcaldessa de la capital catalana. Barcelona manté també la seu permanent de l’organització, que opera des del carrer Avinyó. CGLU agrupa més de 250.000 governs locals, metropolitans i regionals de 140 països.


EL CARTER JOLIU. AHLBERG, JANET ; AHLBERG, ALLAN. Libro en papel. 9788423332311 El Petit Tresor


PARRÒQUIA SANT JOAN VILASSAR DE MAR : Missa Familiar i d’inici de curs\nEl diumenge 16 d'octubre vam celebrar la Missa Familiar d'inici de curs, amb especial participació de les famílies de la Catequesi infantil i dels nois i noies del Kt Club, així com de tots els grups que formem la parròquia i que ja tots s'han posat en marxa en les darreres setmanes.\nCal destacar que aquest curs són diversos els grups de la Parròquia als que s'han incorporat noves persones per participar o per animar els grups com a responsables. És el cas de Vida Creixent, Càritas, Kt Club, Catequesi, Grup Bíblic, Famílies Fent Amics . Sempre és un goig poder acollir gent nova que té ganes de fer camí en la fe, i fer-ho en grup, en Comunitat. També és d'agrair i molt que diverses persones s'hagin ofert per assumir una part de responsabilitat en la bona marxa i dinamització d'aquests grups. Com dèiem el dia de la Trobada de Col·laboradors de la Parròquia, el passat 8 d'octubre, tots som cridats pel Senyor a ser "corresponsables" de la tasca missionera de la Parròquia; tots hem de poder respondre d'alguna manera a aquesta crida.\nLa Missa Familiar d'inici de curs, doncs, va ser una celebració bonica que ens va permetre visualitzar aquest moment bo de tots els grups i de donar gràcies a Déu pel nou curs que hem començat i posar-lo en les seves mans.\nLa celebració va acabar, com ja és habitual, amb un bon pica-pica a la plaça de l'Església que ens va permetre saludar-nos i retrobar-nos en un clima molt familiar que vam aprofitar durant una estona ben llarga.\nTots els grups de la Parròquia es posen en marxa\nUna parròquia de corresponsables


Trabajos de prevención de incendios forestales en las franjas adyacentes a las carreteras GU–9057, GU–942 y GU-941, que conectan los cascos urbanos de Huetos, Carrascosa de Tajo, Oter y Canredondo, y al camino que une Oter y Valtablado del Río, en el término municipal de Cifuentes.\nDentro de la programación de los trabajos de selvicultura preventiva contra incendios forestales que realiza la Consejería de Desarrollo Sostenible, es posible incluir las franjas adyacentes a las carreteras GU–9057, GU–942 y GU-941, que conectan los cascos urbanos de Huetos, Carrascosa de Tajo, Oter y Canredondo, y al camino que une Oter y Valtablado del Río, en el término municipal de Cifuentes.\nCifuentes,22 de noviembre de 2020.El Alcalde,Don Marco Antonio Campos Sanchis


Orphans Of Waits / WOMEN don´t WAIT: El poeta coent, el trobador texà, les carabasses de n´Steve i el Mercedes-Benz de na Janis (Capricorni track #15)\nEl poeta coent, el trobador texà, les carabasses de n´Steve i el Mercedes-Benz de na Janis (Capricorni track #15)\n(entrada dedicada al Pirata Melis, d´origen suís al seu pesar, que avui fa els anys)\nTenia reticèncias "morals" a l´hora d´incloure na Janis Joplin al playlist capricorni (va néixer el 19 de gener de 1943 a Texas), ja que a pesar de la seva gran veu el meu coneixement de la seva música es limita a un recopilatori que rara vegada escolt...\nPerò així em servirà d´excusa per reivindicar la figura (ja reivindicada al seu dia en un concert homenatge al cicle Waiting For Waits) d´un altre texà que per mi tenia una "poesia" molt més interessant que la de l´ultravalorat Leonard Cohen (a.k.a. Coent, Pep Toni Olivetti dixit)\nTownes Van Zandt també té una cançó escrita amb na Janis Joplin in mente, i des d´aquest bloc defenso a mort que és millor cançó que "Chelsea Hotel"; a banda de que en Townes era molt guapo...\n...enlloc d´ugly com el canadenc coent (uy: sa meva amiga Rubia Ginart me matarà quan llegeixi això!).\nPer fer-vos una comparació futbolera (avui que duc el subidón de que el Baleares torna ser líder): Townes seria en Maradona de la poesia musical, capaç de guanyar totsolet un scudetto o un mundial... Mentres Leonard seria en Leo (Messi), que si no té el suport d´un Andresín o un Xavi, que voleu que vos digui...(amb Argentina no s´ha menjat un torrat, no?).\nPerò jutjau voltros mateixos escoltant i llegint la lletra de "You Are Not Needed Now"\n(inclosa a l´àlbum High, Low and In Between, on també trobareu una de les millors cançons de Van Zandt: "To Live Is To Fly")\n(recorda que si tens un ay pad, segurament no veus el video,\naixí que cercau per google perque m´han dit que amb la tableta-manzanita ni tan sols funcionen els enllaços a youtube...i no tardis més en posar una denùncia a Apple (Pomot?) per estafadors que no vos deixen disfrutar al 100% del maravellós orfanatge waitsià)\nWell, the birds were talking all at once\nand the old man mowing down his lawn\nhe didn't look like much too bad a guy\nAnd I was thinkin' Hang on, man, something's wrong\nyour blues seems to be gone\nheaven ain't bad but you don't get nothing done.\nLay down your head a while\nWell, Allison laid a hex on me\nit's swimming through the air above my bed\nI told Miss Higgs and she said fine\nas long as you're back in your room on time\nI keep you clean and the girls will keep you fed\nLay down your head with mine\nand we got things to do\nBetween the blankets made of wool\nthe trains roll by every half an hour\nand the body can get no restin' done, that's true\nso I do my best, as best I can\nthinkin' big and making plans\nand wondering where them trains are rolling to\nLay down your head poor boy\nand feel how the ground does move\nand hear how them drivers sing\nWell, goodbye friends, it's time to close\neverybody knows that's the way it goes\nwhere was it you lived in case I'm ever there\nWell, three doors down and two behind\nand it gets a little bit out of hand sometimes\ndon't let it fool you into thinkin you down care\nLay down your head and fly\nI'll quietly pass you by\nyou won't even see me go\nIf I thought about it long enough\nI just might make some kind of move\nwatchful lies are too hard on the soul\nWith the smoke house just across the way\nand it's fog upon the light of day\nthat would be hard comin' up with where to go\nfeel how the ground does move\nhear how them drivers sing\nWhat now, my darling one\ngo find a little fun\nSteve Earle, que va néixer un 17 de gener però que deliberadement he exclòs del playlist capricorni amb la pueril excusa de que va donar carabasses al WFW2009 quan ja duia setmanes anunciat com a cap de cartell...\n... va batejar el seu fill (també capricorni!) Justin TOWNES en honor a Van Zandt. I és célebre la seva frase on deia "En T.V.Z. és el millor escritor de cançons del món, i me pujaria damunt sa taula on pren café en Dylan amb ses meves botes de cowboy per dir-ho ben alt!".\nFeta aquesta petita reivindicació, me´n vaig a escoltar Death Of A Ladies´ Man (discarro on Leonard ens demostrava que se pot lligar molt siguent fei, poeta i canadenc) i vos deix amb la cançó més sarcàstica de la capricorni del dia:\nCAPRITrack #15 - Mercedes Benz\n(disc Pearl - Janis Joplin, que com sabeu pertany al Club dels 27 com en Tòfol del Cosmos)\nPublicado por Orphans Of Waits en 18:18\nEtiquetas: Capricornis, Dylan, Janis Joplin, Justin Townes Earle, Leonard Cohen, Steve Earle, Townes Van Zandt\nOrphans Of Waits 29/1/14 12:38 p. m.\nRosa Ginart em va comentar per sms:\n"només per poder defensar en Coent (sorry, molt més guapo que el texà. Ses dones som així) escoltaré sa teva recomenació".\nLa convid a que investigui fotos per internet: en trobarà centenars on queda patent que el poeta de texans foradats era infinitament més guapo que el poeta pijet de bata de seda...\n(I això, Rosa, que sí et vares saber casar amb un mariando ben currot!)\n▼ de gener 2014 (12)\nMúsica Còsmica Americana (1974 #1)\nBalada d´una dona major: cinc anys sense "Our John...\nEl blues d´una dona feliç (For The Sake Of Mary)\nBilly & Bill (excepcions excepcionals) + SORTEIG C...\nBonus Track (caiguda d´en Deleuze) plus Hidden Tra...\nEl poeta coent, el trobador texà, les carabasses d...\nDevil & God, s´al.lota de Jersey i Richard & Richa...\nTo My Loved Ones Today (Bonus-Capricorni-Track #1)...\nN´Alejandro Magno, En Pau i Na Pau (Capricornis tr...\nEl mariner Jack i els perills de Barrack St. (Capr...\nSandy & Syd i la comuna francesa (Capricornis trac...\nCarta als Reis (pel meu fill)


Tell Me! Reto de SODAlicius | Xènia Crafts\nTell Me! Reto de SODAlicius\nXènia 22 octubre, 2012 Art Journal\nEn la anterior entrada os hablaba de mi primer contacto con el Art Journal. Y después de lo gratificante de la experiencia, me apetecía volver a probar, así que decidí participar en el reto Nº12 propuesto por SODAlicious, cuyo tema es «Tell Me».\nReto Primera Quincena Septiembre FSN: This is Me Reto Primera Quincena Julio FSN: Primera vez Reto Primera Quincena Octubre FSN\nAcuarelas Art journal Purpurina Sello Tintas\nResponder a Esther Ayala Cancelar\nLa ultima respuesta fue 28 mayo, 2013\nSodalicious Challenge #27. Simplicity | Xènia Crafts\n[…] Journal: Simplicity (sencillez). Es la segunda vez que me presento a un reto de Sodalicious (ver aquí la primera) porque el nivel es alto y es difícil estar a la altura, pero esta vez me sentía […]\nVer 24 noviembre, 2012\nM’encanta com t’ha quedat la brillantina!! i el cor també és molt xulo!!\nVer 22 octubre, 2012\nTREMENDUUUUUUUUUUUU Xènia!!!!!!!!!! i això que has utilitzat un dels elements que menys m’agrada (per no dir que odio!) del món del scrap, LA PURPURINAAAAAA DAURADA!!!! 😛\nUn crit sincer, net i molts clar a la vida! Et felicitooooo!!!\nPer cert, m’encanta el detall del washi tape a topos…és un dels meus preferits!\nMe encanta! Es precioso y te inspira mucho a contar y expresarte! Well done! I love it! xx\nNena, t’ha quedat espectacular!! Els colors triats genials!! Fins i tot la purpurina (i mira que mi no sé si m’acaba d’agradar…jeje) Brutal!!!\nGràcies! El vaig fer després de veure el teu! Ja et vaig dir que m’havies inspirat!\nTe ha quedado genial!! Me encanta el contraste del negro y el fucsia con toques cobres.\nGracias!!! Expresividad a través de contrastes 😉


Residence Nautic Rimini Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Garattoni,10, San Giuliano, Rimini, Itàlia, 47900 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Rimini, Residence Nautic és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Rimini dolphinarium, Delfinario Rimini, Museo della Città.\nResidence Nautic també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rimini. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, habitació familiar, servei de bugaderia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Rimini, el Residence Nautic és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (287) Parelles (63) Viatgers en solitari (10) Famílies amb infants petits (121) Famílies amb infants grans (47) Grups (48)


Querol i la filologia - Levante-EMV\nUn altre dels escriptors més negligits de la segona meitat del segle XIX és Vicent W. Querol, que després d’una joventut activa i prolífica, des del punt de vista de les lletres valencianes, passà els darrers catorze anys de vida –des de 1876 fins a 1889, data de la seua prematura defunció– a la Meseta, tancat en un despatx d’executiu i dissenyant plans d’actuació estratègica per a la Societat de Ferrocarrils de Madrid, Saragossa i Alacant.\nPer sort, però, Querol mai no va perdre el contacte amb la Ciutat del Túria. I és així que en la carta que el 20 d’agost de 1882 envià a un dels seus amics valencians narrava algunes de les aventures que, durant aquells dies, estava vivint a una de les «esparcidas [...] alquerías coquetas y bien dispuestas» que havia llogat a la ribera francesa del Golf de Biscaia per a passar uns dies de vacances amb la família.\nSatisfet per la tria realitzada, explicava que s’hi sentia ben a gust, enmig d’una natura que no dubtava a comparar amb «la vega de València», però «más accidentada y con más sombra». Un paratge idíl·lic, tranquil i, a la vegada, ben comunicat: «Mi casita está situada frente al mar y a seis minutos de la estación de Anglet. Desde dicha estación, tardan los trenes ocho minutos en ir a Bayona y seis minutos en ir a Biarritz».\nAmb tot, la part més sucosa de l’epístola és la que fa referència al contínuum de les llengües romàniques: «En Anglet se habla un patoá del que son valencianas o catalanas la mitad de las frases y de las palabras. Mi madre se entiende con los indígenas con la mayor facilidad. No sabía yo que el antiguo provenzal había llegado hasta la costa del Cantábrico», asseverava el nostre autor.\nA propòsit, l’amic Xabier Zabaltza, de la Universitat del País Basc, em trasllada que, molt probablement, Querol no devia ser conscient que es trobava a Labort (Lapurdi), una de les tres províncies de la Bascònia francesa, que no existia administrativament des de la Revolució. I la sorpresa, per al poeta valencià, degué ser descobrir que a Anglet es parlava gascó, el dialecte més occidental de la llengua occitana. Siga com siga, el comentari assenyala la inquietud filològica que, en un moment en què els estudis al voltant de l’idioma d’Ausiàs March es trobaven en una fase molt incipient, acreditava Querol; i que, sumada a d’altres consideracions lingüístiques, el confirma com un dels grans intel·lectuals valencians del Vuit-cents.


IB3 | BALEARS FA CIÈNCIA: Balears participarà a una biomarató de flora espanyola\nBalears participarà a una biomarató de flora espanyola\nBalears participarà en la Primera Biomarató de Flora Espanyola entre els dies 21 i 23 de maig de 2021, coincidint amb la setmana en què se celebrarà el Dia Internacional de la Fascinació per les Plantes. Organitzat per la Societat Espanyola de Botànica i amb la col·laboració d’altres entitats, es tracta d’un esdeveniment de ciència ciutadana on l’objectiu és “capturar”, amb la càmera del telèfon mòbil, tantes espècies de plantes com sigui possible durant un període de temps. En parlarem dissabte a partir de les 12:35 h amb els dos coordinadors de la Biomarató a les Balears: Miquel Capó i Joshua Borràs, investigadors del Laboratori de Botànica de la UIB, amb qui també aprofitarem per xerrar d’algunes espècies que podem observar a les nostres illes durant la primavera.\nAltres continguts del programa són: a les 12:05 h farem Històries Naturals amb l’escriptor i naturalista Martí Domínguez i el biòleg Joan Mayol, que ens parlaran de la primavera i les espècies introduïdes. A les 12:20h serà el moment de Un drac al garatge amb el divulgador científic Alberto Fernández, que ens recordarà alguns dels mites que envolten la figura de Crist, com el Sant Sudari de Torí.\nA les 13:05 h continuem amb la secció Dades COVID a la qual el matemàtic Daniel Ruiz, com sempre, farà una interpretació estadística de les dades més recents de la pandèmia del coronavirus SARS-CoV-2.\nA les 13:15 h reprenem l’espai Ecocriminologia amb l’eivissenc Esteban Morelle, investigador a la UIB al Laboratori Interdisciplinari de Canvi Climàtic (LINCC) especialitzat en dret ambiental i sostenibilitat. A les 13:30 h entrevistem Pau de Vílchez, sotsdirector del Laboratori Interdisciplinari del Canvi Climàtic de la UIB (LINCC-UIB) i professor de Dret Públic a la UIB. Recentment ha estat guardonat amb el premi Josep Miquel Prats Canut a la millor tesi doctoral en Dret ambiental 2020, atorgat pel Centre d’Estudis de Dret Ambiental de Tarragona de la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona.\nFinalment, a les 13:45 h serà el moment del Variat de Ciència, amb el físic i divulgador Adrià Garcia, que ens parlarà d’alguns aspectes curiosos vinculats a la Mona de Pasqua.\nBalears fa Ciència és el programa de divulgació científica i de medi ambient d’IB3 Ràdio que s’emet els dissabtes, entre 12 i 14 hores. Balears fa Ciència és present a les xarxes socials mitjançant Twitter, Facebook i Instagram.


Collado Constructivo Hiroshima\nErnesto Collado (Barcelona, 1974) és una de les figures del present de la dramatúrgia nacional a l'hora de proposar genuïnes històries. És un animal de teatre, més enllà de participar en sèries televisives i en cinema, així l'hem vist des de sempre. Prenent de referència els seus últims espectacles Conferencia optimista, Nueva Marinaleda o Montaldo veiem que es pren de debò allò de que cal fer un esforç per pensar fort i pensar diferent. Al costat de Piero Steiner presenta la seva última obra sota el títol de Constructivo a la nova sala barcelonina Hiroshima, i de l'obra, de la sala i d'altres coses en parlem.\n04/05/2015 - 22:58h\nErnesto Collado amb Piero Steiner presenten 'Constructivo' a la nova sala Hiroshima / David Ruiz\nLa teva nova obra Constructivo ha rebut molt bones crítiques en Tárrega i La Pedrera... Explica'ns quelcom sobre aquesta.\nEn el procés de recerca de Nueva Marinaleda, un dels aspectes era el tema de l'arquitectura, del disseny de les ciutats, de l'urbanisme de les societats utòpiques. Amb la idea de l'autoconstrucció i l'autosuficiència em vaig adonar que l'arquitectura és fonamental, emmarca la nostra vida, dóna forma a les nostres ciutats, dóna caràcter al nostre entorn, afecta en el nostre ànim.\nI decideixes fer-ho des dels fonaments, a peu d'obra...\nVolia aprofundir en el tema de la construcció i parlar sobre la societat: quins llocs construeix la societat per viure. Em plantejava si estàvem vivint per construir, quan hauria de ser "construir per habitar", com diu Heidegger. És la màxima de Constructivo i la utilitzen molts arquitectes per justificar-se, encara que és a la que menys cas fan. Estem en una societat en la qual no parem de construir, no només arquitectònicament, sinó amb el llenguatge, amb el pensament però ens hem oblidat d'habitar les cases, les idees o la tecnologia.\nLòbra es fa possible per una trobada afortunada amb l'actor Piero Steiner\nQuan Piero, a qui admirava des dels Los Los i la seva obra Pourquoi Pas?, ve a veure'm a un espectacle vam tenir un "enamorament inmediat" i decidim fer quelcom junts. Va aparèixer Constructivo. El projecte inicial era més conceptual i va ser Piero qui amb la seva capacitat de concreció va portar tot a terra, ell li dóna a qualsevol discurs molta humanitat. Creem dos alter egos: d'arquitectura no podien parlar dos arquitectes de Barcelona amb cultura. Van aparèixer els paletes Luigi Maestrini i Rafael Lanza. Aquests obrers necessiten trobar la forma de comunicar idees d'una forma molt més planera, humana i immediata, filtraven les nostres pròpies idees...\nLuigi Maestrini i Rafael Lanza, alter egos, protagonistes...\nSón dos paletes il·lustrats, amb curiositat, que inventen un joc anomenat "L'obra" per entendre les coses, habitar conceptes. Tenen un discurs encès contra l'arquitectura estèril de la cultura del maó, contra tots els starquitects als quals els encarreguen edificis anunci per rellançar ciutats amb pressupostos milionaris. Advoquen per construir per habitar, per una arquitectura humana. L'espectacle no és gens tècnic, a través d'aquest símil del construir parlen d'art, de la importància de la música, de la família, de l'amor...\nCom vincularies l'obra a anteriors com Montaldo o La conferència optimista?\nSegueix tenint aquest halo utòpic, en el sentit que aquests dos obrers s'atreveixen a imaginar una altra forma de fer cases i habitar-les. En realitat el tema sempre és el mateix, generar preguntes sobre com vivim i perquè vivim així. És una invitació a pensar lateralment, posar-se a un costat i poder pensar lliure de sobreinformacions per construir-se una opinió. Ens creiem lliurepensadors però encara estem molt condicionats pels mitjans, pel consum i cal fer un esforç per pensar fort i pensar diferent.\nRepresentes l'obra en la recentment inaugurada sala Hiroshima... com serà?\nElls es descriuen com una sala de dramatúrgies del moviment i creació contemporània, no veuràs un Molière. La sala proposa residències, experiments o propostes més teatrals com la nostra i això ja és una aposta molt forta. El seu director, Gastón Core, està acollint a molta gent que treballem molt fora i que aquí no tenim un lloc per presentar el nostre treball. Que la ciutat respongui a això, és el meu dubte.\nQuè tindrà de diferent als altres espais de la ciutat?\nDe fet, és un regal: una iniciativa privada que ve a ser la sala alternativa millor equipada, muntada, ben plantejada, tècnicament impecable, amb bona política de preus i mèrquetin, feta per un paio que sap de teatre. Gastón s'ha apropat al teixit creatiu amb tacte i intel·ligència, sense casar-se amb cap família, no depèn de cap subvenció i és independent.\nHi ha lloc per a tants teatres independents com té Barcelona?\nSi la gent no va al teatre, per què apareixen tantes sales? Hi ha hagut una bombolla immobiliària i també sembla que hi ha una bombolla de sales. No obstant això, sales alternatives com el Tantarantana o La Seca Espai Brossa no tenen cap orientació, van torejant entre la creació contemporània per rebre una subvenció per aquí i que entri taquilla per allà. Van de noves dramatúrgies i creen circuits però en realitat és una forma d'aconseguir diners subvencionats i perpetuar precarietat econòmica per als artistes. Són sales on l'últim que importa és el que donen.\nEn els últims temps els actors es diversifiquen, els veiem en la tv, el cinema, el teatre...\nEn el meu cas és necessitat pura i absoluta. Ric quan la gent assumeix que com surts en la tele és que et van molt bé les coses. A dia d'avui no em guanyo la vida amb les meves creacions, ni jo ni molta gent. Necessitem fer vint mil coses: classes, doblatges... Encara em plantejo si dedicar-me a una altra cosa, el que passa és que hi ha una pulsió creativa que és la que et manté.\nVolen baixar l'IVA en cultura, és una estratègia electoral?\nEstaria molt bé que ho reduïssin ja que ha fet moltíssim mal. Però em resisteixo a exterioritzar els problemes. Ja abans de la crisi em costava el mateix aixecar un espectacle. Sempre ha estat molt complicat i les crisis haurien de ser bones per ser més creatius, per estar més compromesos amb el que fas perquè sinó no aguantes, no resisteixes. Lamentablement no veig que estigui passant. Tinc esperances en què la generació que ve ens escombri.\nTampoc han d'ajudar massa les polítiques culturals...\nQualsevol espectacle que faci pensar ja és un atac frontal a la política cultural que estan fent, que és una cultura de farinetes, mediàtica, de consum. Un espectacle que qüestioni això ja és contracultural.\nÉs molt suposar que la crítica encara té coses a dir?\nEncara que existeixin alguns premis, la crítica amb substància, amb coneixement i lliure, cada vegada està pitjor a Barcelona, està desapareixent dels mitjans de comunicació. La sensació és que no queda gent amb el carisma d'un Marcos Ordóñez o un Sagarra... aquells que marquen tendència i als quals tothom vol agradar. De l'altra crítica sí que hi ha, comentaris hi ha tots els que vulguis. Amb internet no hi ha hagut més que ara i això està bé, doncs s'ha democratitzat. Ja no només decideix l'expert, no obstant això no et pots quedar en el 'això és dolent' o 'això és bo', cal argumentar-ho.


Promocions Sol I Sorra S.l. | Información Empresas\nInformacion-Empresas > Empresas en Cataluña > Empresas en Tarragona > Empresas en Torredembarra > PROMOCIONS SOL I SORRA S.L.\nPromocions Sol I Sorra S.l.\nDatos de contacto de Promocions Sol I Sorra S.l.\nCalle De La Muralla, 23 43830 Torredembarra (tarragona) Cómo llegar\nNúmero de identificación fiscal de Promocions Sol I Sorra S.l.\nVer CIF de Promocions Sol I Sorra S.l.\nEl objeto social define las actividades que realiza y podría realizar PROMOCIONS SOL I SORRA S.L. Sa para el desarrollo de su actividad.\nAccede al informe ampliado de Promocions Sol I Sor...\nPROMOCIONS SOL I SORRA S.L. se localiza en CALLE DE LA MURALLA, 23, TORREDEMBARRA, 43. El objetivo de la empresa es ACTIVIDAD INMOBILIARIA.. Centra su actividad en 6810 - Compraventa de bienes inmobiliarios por cuenta propia. La última versión del informe sobre PROMOCIONS SOL I SORRA S.L. data de 2015-12-15. Hoy en día, esta empresa la componen entre Menos de 5 empleados.\nDatos Comerciales de Promocions Sol I Sorra S.l.\nAccede al informe ampliado de Promocions Sol I Sor ...\nÚltimas Actualizaciones de Promocions Sol I Sorra S.l.\nQuiere que le informemos de todas las actualizaciones de Promocions Sol I Sorra S.l.?


Arrossejat, l’arròs daurat dels pescadors | Gastronosfera\nInici > Tendències > Arrossejat, l’arròs daurat dels pescadors\nAnna Tomàs 03/10/2013\nLes Terres de l’Ebre i el nord de la Comunitat Valenciana ens deixen un gran llegat en la cuina d’arrossos. Des de la paella (amb totes les seves versions i la gran demandada pels estrangers d’arreu del món quan visiten Espanya) fins a propostes potser menys conegudes però igualment exquisides com l’arrossejat (altrament anomenat arròs sejat, arròs seixat, i popularitzat també com rossejat).\nAquest plat, que no hem de confondre amb el rossejat de fideus (una variant feta amb pasta del nº0 i no pas del nº2 que és la que s’empra per les fideuà), té uns orígens molt humils malgrat avui el podem trobar a les cartes dels restaurants més selectes. Els pescadors d’aquestes terres en són els artífexs, qui molt possiblement no imaginarien l’èxit que tindria quelcom que per ells era més aviat un acte de sentit comú: aprofitar el peix que no es vendria a la llotja per fer un caldo i acompanyar-ho amb l’arròs. Com es pot deduir pel seu nom, la tècnica d’aquest plat consisteix en rossejar (que vol dir daurar o torrar) l’arròs cru amb oli d’oliva i coure’l abans d’afegir-hi el caldo de peix, ben calent.\n“De fet l’arrossejat mai no era un plat solitari a les barques, era el segon plat del dinar quotidià a bord. Es menjava després d'haver-se servit a la ribella comuna el bullit de peix, patates, ceba i tomàquet, que sempre era el primer plat. Prèviament s’havia extret el caldo d’aquest bullit per preparar l'arròs i, en menor mesura, aigualir l'allioli que s'agregava per enriquir, com a salsa elemental i ràpida (el nom popular d'aquesta salsa era balandra), el sabor que la cocció havia extret i disminuït del peix i les patates. En origen, tot i que el brou també es podia elaborar a base d'un grapat de peix blau o amb peix humil però de molta substància com eren el congre, les galeres o els crancs, els mariners eren molt primmirats a l'hora d'exigir al cuiner de bord que triés del primer vol del matí ( generalment les barques de bou o d'arrossegament feien al dia més d'un vol/captura o extracció de peix) el més adient i bo per al bullit. Amb elements tan frescos els arrossos eren exquisits”, explica Joan Rebull, fill d'Enric Rebull, pescador i antic president de la Confraria de Pescadors de l'Ametlla de Mar i autor de diversos assajos sobre demografia i cultura popular d' aquesta vila marinera.\nTot i ser un plat senzill, fer que quedi més o menys bo té els seus secrets. Un d’ells és la qualitat de l’arròs: no és el mateix optar per un bomba (que afavoreix el control de la cocció i ens quedarà més al dente) que per un marisma (autòcton del Delta de l’Ebre, de gra gruixut amb bona capacitat d’absorció i que intensifica el sabor).\nTambé en definirà el resultat final l’elaboració del caldo i l’elecció del peix que hi posem –el sabor varia en funció de si és rap, sardines, etc– i la temperatura i temps de cocció d’ambdues parts. ‘Cada mestre té el seu llibret’. Per exemple, hi ha qui diu que la temperatura del foc a la que es cou l’oli ha d’anar-se incrementant de manera gradual perquè aquest no estigui massa calent des d’un principi. De receptes en trobarem un munt per Internet, però també podem recórrer als clàssics i fer una ullada a El Libro de los Arroces del cuiner Josep Lladonosa i Giró del 7 Portes de Barcelona.\nA més d’haver aportat un ampli receptari a la cuina marinera, la rellevància que té l’arròs al nord de València i a les Terres de l’Ebre es plasma amb les diferents fires o festes que giren al voltant d’aquest cereal. Aquest mes d'octubre es celebren a Amposta les Jornades Gastronòmiques de l’Arròs. Pobles com l’Ametlla de Mar ho han convertit en tota una tradició amb la Diada de l’Arrossejat, que enguany celebrarà la seva XXIX edició (el 13 d’octubre). És una bona idea d’escapada de dia sencer pels amants de l’arròs que vulguin degustar diferents propostes fruit del concurs d’arrossejats que s’hi celebra, així com acompanyar-ho de tastets de peix i activitats diverses que amenitzen el dia.


Punt de mira ><)))º>: Llevantada a la platja de Barcelona !!!\nLlevantada a la platja de Barcelona !!!\nllevantada de mar endins\nhas dut pluja apreciada\nmullant fins els seus confins\ni deixant olor a terra mullada.\nFotos: El Mar\nLes imatges genial, el mar sempre posa molt bé.\nOlá cara amiga, duas belas fotografias... Excelente !\nUn mar de espuma blanca, casi parece la letra de una canción¡¡¡ me gusta la foto, pero yo le habría dado un poco mas de protagonismo al surfista\nSoc jo un altre cop passa pel meu blog que tans una coseta per tu.\nQuina facilitat tens d'expressar la teva creativitat a tope!!\nM'agrada viure el moment i el d'aquests dies passats han estat bons, disfrutant d'aquest bé tan preuat con és la pluja. Tu ara amb les teves imatges i les teves paraules fetes poesia me l'has refermat, has posat contundència, sobre tot amb la imatge de l'onada.\nPor favooor!! que fotaza me traes hoy...ese mar cabreadito. Adoro el mar, lo adoro tranquilo, cabreado, verde, azul,espumoso, y tú hoy lo muestras en todo su esplendor, Precioso!!!y por cierto... me encanta Barcelona, es una ciudad bonita, ordenada, yo cuando se me presenta una oportunidad de ir allá que voy.\nUn besito y una verdadera alegría volverte a recuperar después de tu descanso guapetona.\nNuestro Mediterraneo es un mar noble, pero cuando se cabrea, asusta. Tus fotos muy buenas y el amigo de la tabla un valiente. Con el mar de esa manera, yo no meto, ni el dedo gordo del pie. Un capazo de besitos para ti y los tuyos, desde la Torre.\nÉs curiós. La mediterrània pot semblar una bassa en alguns moments, però quan s'enfada... vés amb compte!\nQuan hi ha llevantada és realment espectacular. Sembla un altre.\nQue t'has mullat???\nQuines fotos més maques... Em fan santir la salabror a flor de pell.\nUn petonassssss !!!\nLa primera fotografía me fascinó,\nbellísima, Felicitaciones como\nUm... adoro l´olor a terra mullada.\nQuina sort haver estat a Barna per veure la llevantada des de el mar, deuria ser un espectacle i tu ho has sabut captar de conya, com sempre, amb aquestes dos imatges. Felicitats!!!\nTere, en mi blog, hago una peticion a vos. besitos\nPor olvido..¡ No estas obligada !\nEs una peticion, a todos los amantes de la fotografia. muchos besitos\nFantástico el mar chocando contra la tierra. Me encantan este tipo de fotos, será porque aquí el mar más cercano está a 300 km. y en otro país...\nM eencanta como has captado el mar y esas olas impresionates\nHola TeReSa, com sempre aprofitant el que la natura ens dona per sortir a captar el moment mes bó.\nSi la imatge del mar es molt bona, l'atrevit surfero la fa mes activa i li dona aquest punt de realisme que tu busques.\nLa primera tambe es molt espectacular i ben aconseguida.\nEt felicito pels reconeixaments, et guanyes la penya rapidament i me'n alegro, te'ls mareixes.\nJo ja acabaré la meva feina algun día.\nEl mediterrani...quina sort que tenim de viure prop seu...bona foto !!!\nMaco això de les llevantades. Sopren veure un surfista a les platjes de la nostra ciutat. No deixó de pensar que estem en un altre pais.\nQuina força tenen les fotos i que bonic es vorer la intensitat del mediterrani,tan maltractat.Una abraçada.\nMuy bonitas las dos fotos, sobre todo la segunda, incluir al surfero es todo un acierto, ayuda mucho a la composición.\nQué tendrá el mar que tanto nos atrae, ¿verdad?\nQue bonitas estas dos fotos. Me gustan mucho!


Son[i]a #333. Antonia Baehr | Ràdio Web MACBA | RWM Podcasts\n00:01 A la cerca d'un cavall blanc i la ventriloquia com a estratègia rebuscada per a dormir sota un sostre\n05:58 Berlín després del mur\n07:25 ...i la introducció\n09:24 Partitures, receptes\n18:47 Llegir sobre Judith Butler\n20:51 Chicago, 1996: lliure albir i vestir d'esmoquin\n26:23 El privat i el públic\n28:01 Pervertir la idea de contracte\n31:52 Actuar per a una audiència desconeguda\n28:14 "For faces", 2010\n42:39 Reforçar la quarta paret\nLes obres d'Antonia Baehr exploren la ficció del quotidià i del teatre, entre d’altres temes. Així és com comença la seva biografia oficial. La qual cosa no transmet completament el nivell de meticulositat que les seves actuacions inclouen per tal d’emfatitzar cada petit aspecte de l'àrea entre la vida quotidiana i el teatre. Les seves obres són com diagrames de Venn que tracen i exploren aquesta zona grisa amb gran detall.\nNo n’hi hauria prou dient que les seves peces reconeixen la presència del públic o les pròpies convencions del mitjà. Les obres de l’Antonia nodreixen i fomenten estranys bucles de feedback emocional entre els intèrprets i l'ull de l'espectador: construeixen, trenquen i remodelen la quarta paret a mesura que es despleguen. Però el seu treball no només juga amb la quarta paret, gran part de la seva obra té lloc a la quarta paret, o com a mínim, parla de la quarta paret en si.\nLes actuacions de l’Antonia exploren el contracte no escrit que estableix l'escenari i l'audiència com a zones mútuament excloents. Parlen del que podria significar actuar, reaccionar, observar i percebre diminutes fissures en la interacció entre el fictici i el real, que deformen els respectius continus espaitemporals d'actors i audiències a través de tota mena d'exercicis de gimnàstica afectiva.\nParlem amb Antonia Baehr sobre canvis de rols, sobre les seves estratègies de col·laboració, alguns dels seus alter egos, estereotips de gènere i molt, molt més. Prepara't per a un viatge des de les partitures i Fluxus, a la imitació, el fetitxisme i els mitjons, passant pels drag kings, les drag queens, l’S&M, els contractes i fins i tot les connexions telepàtiques.\nConversa: Anna Ramos i Roc Jiménez de Cisneros. Edició i muntatge sonor: Roc Jiménez de Cisneros.\nSon[i]acoreografiateatrequeerAntonia BaehrdragCreative Commons\nSon[i]a #292 David Levine\n16/07/2019 53' 56''\nSon[i]acoreografiaEls més escoltats del nostre arxiu


Piscina MSU a Sevastopol: serveis, horari i ubicació | Notícies digerir\nComplex esportiu Oficina MSU inaugurada el 2006. Des de llavors, aquesta institució ha estat visitada per un gran nombre de persones, que s’ha convertit en un dels llocs més populars per practicar esports a Sebastopol. La piscina MSU és un lloc ideal per a la formació d’aigua. A continuació s’escriu més sobre el poliesportiu.\nEs tracta d’un centre de fitness interior únic a la península de Crimea. La superfície total del centre esportiu és de 8400 m2.\nHi ha una piscina al nivell olímpic de 50 metres amb graderies per a 500 places. Sovint al territori del centre d’aigua se celebren competicions de diversos nivells de complexitat.\nLa piscina està equipada amb sis carrils, un sistema de neteja modern i la temperatura de l’aigua es manté al voltant dels 27 ° C. Durant les sessions de natació, un instructor amb experiència sempre està disponible per ajudar-lo en qualsevol moment.\nA més de la piscina, el poliesportiu també ofereix jocs gimnasos, gimnàs i spa.\nLa piscina MSU de Sevastopol ofereix els següents serveis:\nentrenament aquàtic i esportiu per a nens i adults;\nclasses grupals en aeròbic aquàtic;\nseccions sobre voleibol, bàsquet, tennis, diversos tipus d’arts marcials;\nestudi de ioga;\nforça i cardio al gimnàs;\nprogrames de grups al gimnàs;\ninstal·lacions de spa.\nL’horari i el cost actual dels serveis s’han d’especificar per telèfon del centre de salut o de l’administració.\nAdreça i mode de funcionament de la conca del MSU a Sebastopol\nEl centre esportiu es troba a: Heroes of Sebastopol, 7.\nHorari: de 8:30 a 18:30.\nEl MSU Water and Health Center de Sebastopol és un lloc excel·lent per practicar esports. Aquí no només podeu entrenar a la piscina, sinó també visitar les seccions de gimnàs i esports. En aquest centre esportiu podeu assolir els vostres objectius esportius fàcilment.


GATMAN., LLUCH, ENRIC, ISBN: 9788469625682\n978-84-696-2568-2 / 9788469625682\nCarla i Lluís tenen molta curiositat per conéixer els nous veïns del barri. Per això, un dia van a visitar-los. Són un matrimoni molt simpàtic format per Rosanna, que és pintora, i Robert, que és escriptor. Quan els joves li demanen que els dibuixe un nin\nOtros libros del autor LLUCH, ENRIC\nLOZANO CARBAYO, PILAR, RODRÍGUEZ, ALEJANDRO\nINSTALACIONES AUTOMATIZADAS EN VIVIENDAS Y EDIFICIOS: CFGM EQUIPOS E INSTALACIONES ELECTROTÉCNI\nEL SECRETO DE NOLAN.\nMARIA Y EL FANTASMA (ESPAÑOL).\nPASAJE 2. LENGUA BACHILLERATO.\nMARTÍ RAULL, SALVADOR, LÓPEZ ROBLES, MARTA, RÀFOLS VIVES, JOANA, FORTUNY GINE, JOAN BAPTISTA\nYO ESTOY BIEN TU ESTAS BIEN.\nBELLVER GARCÍA, ANNA, GRAU RIBERA, AURORA


Comença la novena edició del festival de música electrònica experimental i arts visuals organitzat per la plataforma Störung. Durant quatre dies a la Farinera del Clot hi haurà actuacions, 'workshops' i conferències de destacats artistes i músics nacionals i internacionals de l'escena electrònica i experimental. El festival vol oferir al públic la possibilitat de conèixer en detall diferents tendències de l'àmbit electrònic experimental, continuant així el treball que la plataforma multidisciplinària realitza des del 2006 de manera ininterrompuda. La primera jornada està protagonitzada per Mika Vainio, finlandès que va formar part del duo d'electrònica minimalista Pan Sonic, el suís Julian Sartorius, el suec Anders Weberg i el seu SF9 Screening i Confounding Factor.


El Consell Insular atorga ajudes per valor de 20.000 euros a 24 esportistes destacats de Menorca - El Iris.cat - Digital d'informació i cultura\nEl Consell Insular atorga ajudes per valor de 20.000 euros a 24 esportistes destacats de Menorca Entre ells els ciutadellencs Albert Torres i Pere Ponsetó\nEl Consell Insular ha concedit ajudes per valor de 20.000 euros entre els esportistes menorquins o residents a l’illa que més han destacat en els àmbits nacional, europeu i internacional durant l’any 2018. En concret, l’ajuda s’ha repartit entre esportistes d’elit a partir de la categoria infantil que han quedat entre els tres primers llocs dels campionats d’Espanya, entre els deu primers classificats d’Europa o entre els quinze primers en un mundial durant l’any 2018. D’aquesta manera, el Consell Insular dona suport a les figures més destacades de l’esport menorquí que no són professionals dintre del seu àmbit. Però que destaquen pels resultats extraordinaris, sempre dintre d’esports individuals.\nEl regatista del CN Ciutadella, Pere Ponsetí\nEntre alguns dels esportistes que han rebut aquesta ajuda destaquen el ciclista ciutadellenc Albert Torres, qui va quedar segon al campionat mundial de Madison; el regatista del Club Nàutic Ciutadella Pere Joan Ponsetí Mesquida, de 19 anys; i el també regatista Joan Cardona Méndez, del Club Nàutic de Palma. En total, 24 esportistes s’han pogut beneficiar d’aquest ajut, 7 dels quals són dones. Destaca la gran presència de regatistes entre els esportistes als quals se’ls ha atorgat aquesta ajuda. La resta de disciplines, amb una menor presència, són escacs, tennis platja, atletisme, piragüisme, hípica, karate, tennis, ciclisme, vela i natació.\nL’objectiu de les ajudes repartides és, a banda de reconèixer els bons resultats, finançar la preparació i participació dels esportistes menorquins, valorant la seva dedicació, compromís i constància.\nPer un règim especial que contempli mesures específiques per a l’esport sense ànim de lucre\nArticle anterior Viatges de feina\nSegüent article Participació i dinamisme: dos estímuls per al desè aniversari del Punt Jove


Vall Castelló, Judit - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: Vall Castelló, Judit\n46 p, 661.4 KB The effect of changes in the statutory minimum working age on educational, labor and health outcomes / Vall-Castello, Judit (Universitat Pompeu Fabra. Centre de Recerca en Economia i Salut) ; Jiménez-Martín, Sergi (Universitat Pompeu Fabra. Barcelona Graduate School of Economics) ; Del Rey Canteli, Elena (Universitat de Girona)\nIn this paper we explore the effects of a labor market reform that changed the statutory minimum working age in Spain in 1980. In particular, the reform raised the statutory minimum working age from 14 to 16 years old, while the minimum age for attaining compulsory education was kept at 14 until 1990. [...]\nBonn : Institute for the Study of Labor, 2015 (Discussion paper (Institute for the Study of Labor) ; 9092)\n49 p, 1.2 MB Bad times, slimmer children? / Bellés Obrero, Cristina Adelaida (Universitat Pompeu Fabra. Departament d'Economia i Empresa) ; Jiménez-Martín, Sergi (Universitat Pompeu Fabra. Departament d'Economia i Empresa) ; Vall-Castello, Judit (Universitat Pompeu Fabra. Centre de Recerca en Economia i Salut)\nIn this paper we study the effect of business cycle conditions on infant underweight, overweight and obesity. We exploit 8 waves (1987-2012) of the Spanish National Health Survey for children aged 2-15 and use the regional unemployment rate of the trimester of the interview as a proxy for the business cycle phase at the local level. [...]\nMadrid : FEDEA, 2015 (Documento de trabajo (Fundación de Estudios de Economía Aplicada) ; 2015-10)\n7 p, 95.9 KB Polítiques Públiques I  / Souto Nieves, Guadalupe ; Ramos Morilla, Xavier ; Roca Sagalés, Oriol ; Asensio Ruiz de Alda, Javier ; Golovko, Elena ; Vall Castelló, Judit ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat d'Economia i Empresa


La Generalitat convertirà l'Antiga Foneria de Canons en un espai cultural "d'ús social"\nL'Ajuntament de Barcelona reacciona amb "sorpresa i estupefacció" a l'anunci del president Torra\nEdifici de l'Antiga Foneria de Canons de la Rambla de Barcelona. ACN\nBarcelonaEl Govern obrirà un concurs públic el segon trimestre d'aquest any per convertir l'Antiga Foneria de Canons de la Rambla de Barcelona en un "espai cultural d'ús social i públic". El president de la Generalitat, Quim Torra, ha anunciat aquest dijous que l'adjudicació del projecte, que es concretarà a finals d'any, preveu la rehabilitació total de l'edifici, tancat des de fa disset anys. "Volem posar aquest edifici esplèndid al servei de les persones i que deixi d'estar tancat i sense utilitat. L'ús que se'n faci ha de tenir vocació pública i social", ha dit el president des del vestíbul de l'edifici.\nL'Antiga Foneria de Canons és un edifici de 3.000 metres quadrats situat al final de la Rambla, tocant a Colom, que va ser fàbrica de canons i campanes, seu del Banc de Barcelona i dependència militar. Qualificat com a Bé Cultural d'Interès Local, l'edifici té planta baixa i quatre nivells i, en els orígens, hi havia un pati central que articulava els usos i les circulacions. L'immoble, propietat de la Generalitat, va ser dissenyat a mitjans del segle XVIII per l'arquitecte Josep Oriol Mestre, un arquitecte que també va treballar a la catedral, i que aquí va optar per una obra d'estil neoclàssic.\nSegons la directora general de Patrimoni Cultural, Elsa Ibar, actualment l'estat de conservació de l'edifici, que està tancat des del 2003, no és "òptim" i, per tant, el projecte que es presenti haurà de tenir en compte "tota la seva rehabilitació". Es planteja "una concessió administrativa i, per tant, en funció del projecte que es presenti, no seran uns costos directes per a la Generalitat sinó que els assumirà la concessió", en paraules d'Ibar.\nQuim Torra ha indicat que abans de l'acte havia parlat amb l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, per dir-li que venien a "anunciar que era important posar l'edifici a disposició de la ciutat", que pensen que "ha de ser un espai cultural" i que ara estan "oberts a parlar amb l'Ajuntament i les associacions de veïns perquè sigui un projecte per a tothom, perquè tots se'l sentin seu". Tot i estar ubicat molt a prop del monument a Colom, tant Torra com Ibar han deixat clar que l'edifici no es destinarà a ús turístic.\n— jordi rabassa (@jrabassa) 5 de marzo de 2020\nL'anunci de Torra ha sigut rebut amb malestar per alguns representants de l'Ajuntament, com el regidor de Ciutat Vella, Jordi Rabassa. "És una falta de respecte assabentar-se de rebot d'una roda de premsa de Quim Torra que afecta la Rambla. Ni avís previ, ni treball conjunt, ni correu per explicar l'anunci. I que hagi de ser jo qui truqui i insisteixi per aconseguir unes explicacions minses", ha dit Rabassa en un fil de tuits en què recordava que l'Ajuntament havia proposat a la Generalitat que l'Antiga Foneria de Canons acollís un CAP.\nEl MHP @QuimTorraiPla ha anunciat avui que obre el procés per donar ús a l'edifici de la Foneria de Canons. No pot continuar tancat. Ara trobarem un projecte que s'ajusti al Pla de la Rambla i respongui a les necessitats dels veïns, el barri i BCN. No pot ser de cap altra manera. pic.twitter.com/kRBeuOF4Zj\n— (((Elsa Artadi))) 🎗 (@elsa_artadi) 5 de marzo de 2020\nEn canvi, Elsa Artadi, presidenta del grup municipal de JxCat a Barcelona, ha dit que l'edifici "no pot continuar tancat". "Ara trobarem un projecte que s'ajusti al pla de la Rambla i respongui a les necessitats dels veïns, el barri i Barcelona. No pot ser de cap altra manera", ha afegit Artadi.\n"L'estupefacció" dels comuns\nEl tinent d'alcaldia de Cultura, Joan Subirats, ha mostrat aquest dijous la seva "sorpresa i estupefacció" per l'anunci del Torra de convertir l'edifici en un espai cultural. "Ens sorprèn que una hora abans de la roda de premsa, el president de la Generalitat hagi trucat a l'alcaldessa per comunicar-li que faria l'anunci i no hi hagi hagut fins aleshores cap altra comunicació", ha dit Subirats.\nEl fet d'obrir un concurs públic per buscar idees i ofertes és una mostra, segons el tinent d'alcaldia, "d'improvisació". Tanmateix Subirats assegura que la directora general de Patrimoni Cultural, Elsa Ibar, li ha comunicat la voluntat que l'Ajuntament participés "d'alguna manera" en el procés per definir l'ús de l'Antiga Foneria de Canons. "Jo li he manifestat la nostra voluntat de proposar idees i tenir projectes per no desvincular-nos d'aquest procés", ha dit Subirats.\nL'Ajuntament, que va intentar comprar l'antiga foneria durant el mandat passat per fer-hi un equipament de proximitat, vol que "es respecti" el procés participatiu, que marca unes prioritats per al districte "molt clares". La comunitat veïnal no havia fet cap proposta concreta en matèria de cultura per a la Foneria, i les hipòtesis que hi havia sobre l'ús de l'edifici eren múltiples. Una va ser la de traslladar-hi la nova seu del CAP Gòtic, un dels ambulatoris pendents de canviar d'ubicació. "Des del districte s'havia proposat al Servei Català de Salut que fes els treballs corresponents per veure si era viable o no establir-hi el CAP", ha detallat Rabassa.\nMalgrat no tenir una proposta concreta i estar oberts a iniciatives culturals, l'Ajuntament aposta per projectes "no franquiciats, que no siguin productes pensats sense tenir en compte els veïns i veïnes i que no busquin el rendiment econòmic".\nCrítiques per part d'ERC\nJordi Coronas, regidor portaveu d'ERC a l'Ajuntament i president del districte de Ciutat Vella, també ha criticat les maneres de Torra. "Anunciar un projecte a la Foneria de Canons sense haver-ne parlat abans amb les persones i entitats que han treballat per la transformació de la Rambla em sembla una irresponsabilitat. I com a president del districte de Ciutat Vella no hi estic gens d'acord". I la regidora independent d'ERC, Gemma Sendra, ha lamentat que els pressupostos municipals aprovats aquest any no hagin contemplat la compra de l'edifici per part del consistori i considera que el projecte a la Foneria de Canons "s'ha de fer en consens donades les necessitats que hi ha".


DEL DESIG - DO DESEJO. (EDICIO BILINGUE). HILST, HILDA. 9788417000400 La llar del llibre\n"Del desig és la traducció al català, per primer cop, d?un llibre fet de set: no una antologia, sinó una ruta literària completa. Un volum ideat per Hilda Hilst que reuneix integralment set llibres de l?autora, alguns dels quals, en el moment de pensar aquest conjunt ja costava trobar a les llibreries.\nI una altra amb la ferocitat d?Un únic Amant.\nDESIG és Un Altre. Abisme que m?habita.


apagat - De paraules per Context\n1 - 10 des de 11\nBen aviat el moviment de manxa del seu pit, de tota la seva persona, va esdevenir més pesat, començant-se a arrossegar d'una manera que feia condol. I, encara, entre sospir i sospir, anava repetint les mateixes paraules, acompanyant-les d'un caient d'ulls tot melangiós i d'un mig riure apagat: -Sigues bo: sentes?... Sigues bo...\nAl davant, dos escolanets amb espardenyes esfilagarsades i gorra vella, porten la creu; darrera d'ells els capellans, amb cara de pomes agres, arregussen les capes deslluïdes i caminen a grans gambades, ensenyant les botines de gomes fluixes i els pantalons doblegats; a quatre passes, el bagul, forrat de merino bord, amb una creu blanca en el capçal, és dut, trontollant, per sis dones endolades, amb caputxa de color de mantega rància i un ciriot apagat a la mà; al costat, l'enterrador, amb la tauleta sota el braç; tot darrera, els dols, llençant ais i sanglots; i finalment el seguici, dos o tres homes i mitja dotzena de dones: ells amb el mocador blanc estès sobre el bolet antic, els pantalons a la bolera i les sabates enfangades; elles amb les faldilles aixecades fins més amunt de clavilles.\nFeia ja dos mesos del tràgic incident de les lligacames, i el professor no s'havia aconsolat encara, ni havia apagat aquell encenall eròtic que li feia fer un seguit de papers ridículs. Paulina Buxareu, amb el casament de la seva neboda alleugerí el feix de disgustos que la consumien des que fracass\nI el vicari va fer solemnialment la recomanació de l'ànima, no aconseguint apagar del tot, amb les seves paraules, el ressò de les de mossèn Esteve... -Sigues bo, Biel... Sigues bo com Jesucrist... que sigui ara en la meva ajuda!... I després... res... un nou sospir que sura apagat per la quietud de la cambra... la ferma sotragada d'un cos quan l'ànima en fuig... un fort gemec de tot un casal...\nEncara em sembla de sentir com la pluja queia, i el vent bufava, i bruelava el Rin. Més d'un llum s'havia apagat a Brisach Vell. Una vella va assenyalar-me'n l'hostal del Schlossgarten, al cim de la costa. Vaig trobar, finalment, la rampa.\nLes embarcacions tornen rabents com si fugissin de les trombes marines... els ciris s'han apagat i els ulls s'han encès de joia... tot era rebombori i alegrança... En el cel no hi havia cap núvol i en el mar cap ona... apar que la natura també resti com astorada.\n-Maleïts sigun ells! -va cridar en Xaneta, reapareguent. -Se'ns han escapat des puny i nosatros en tenim sa culpa. Oidà! com hem d'hajar aucells, si es nostro foc, mal apagat, encara fumeja i els espanta?\nCom els donaria carrera a tots? ¿Com podria comprar tants parells de sabates i tants barrets, i la incomoditat de la casa? Potser l'amor de la meva dona ja fóra apagat; potser hauria vist la seva mort; potser m'hauria estat infidel! Ara ningú em molesta, ningú em demana que comparteixi el poquet que tinc... I, fet i fet, el poder fer el que un vol, i que ningú es fiqui en les teves coses...\nEls arcadians pregunten als soldats de Xenofont, per què havien apagat les fogueres: -Perquè nosaltres- diuen -al principi vam creure, no veient més els focs, que anàveu a atacar l'enemic de nit: i l'enemic, pel que a nosaltres ens sembla, tement-se també això, se'n va anar: perquè es va retirar precisament cap a aquell mateix temps.


Màster universitari en Ciència i Enginyeria de Materials Pàgina inicial de UPCommons\nTratamiento de hidrogeles biocompatibles mediante plasma a presión atmosférica\n Gutiérrez Martín, Maria (Universitat Politècnica de Catalunya, 2016-06-20)\nEn el presente trabajo se han sintetizado hidrogeles biocompatibles y se han caracterizado distintos parámetros físico-químicos de los mismos. Se ha evaluado su comportamiento a distintos parámetros al ser sometidos a ...\nEstudio de preparación y caracterización térmica y al fuego de formulaciones ignifugadas de ABS\n Koczorowski, Mélanie (Universitat Politècnica de Catalunya, 2016-02)\nDurante las últimas décadas, el uso de materiales poliméricos en la vida cotidiana ha aumentado sustancialmente por su óptimo balance de propiedades mecánicas, térmicas y físicas. En particular, el ABS (copolímero de ...\nHot deformation of carbon steel in the intercritical range\n Rizzi, Sebastiano (Universitat Politècnica de Catalunya, 2016-02)\nThe perfom hot working tests by uniaxial compression in the intercirtical range of a carbon steel. After obtaining the experimental flow curves as a function of temperatura and strain rate, a physically base model to predict ...\nEfecto del Calcio liberado por nanopartículas en la curación de las heridas de la piel\n Camille, Marc (Universitat Politècnica de Catalunya, 2016-02)\nPropiedades mecánicas, coeficiente de fricción y efectos de anisotropía mecánica local en aleaciones metálicas\n Thaller, Maxime (Universitat Politècnica de Catalunya, 2016-02)\nEl comportamiento mecánico y tribológico de aleaciones metálicas depende principalmente del proceso de conformado así como de su microestructura final. Durante la última década, se han empezado a estudiar las propiedades ...\nInfluence of cryogenic treatment on mechanical properties of cemented carbides\n Senah, Chloe (Universitat Politècnica de Catalunya, 2016-02)\nCemented carbides, often referred to as hardmetals, are materials composed by two major phases: a carbide ceramic phase and a binder metallic one. The metallic binder maintains the ceramic grains together in an interpenetrated ...\nNumerical simulation of real 3D microstructures of ceramic composites as obtained from FIB tomography\n Chen, Haolin (Universitat Politècnica de Catalunya, 2015-06)\nMore sophisticated material inspection methods are requiring a better and more\naccurate visualization and characterization of materials. So far, most of the material visualization methods are 2D projections.\nSimulacíon y validación de un tratamiento térmico de un acero\n Vicente Manzanares, Axel (Universitat Politècnica de Catalunya, 2015-06)\nDesarrollo de hormigones conductores con adición de fibras de carbono recicladas\n Faneca Llesera, Gerard (Universitat Politècnica de Catalunya, 2015-04)\nConsiderando el hormigón como uno de los principales materiales de la construcción de una\nciudad, al añadir propiedades adicionales a sus funciones estructurales o de revestimiento\nde calzadas y fachadas, conseguiríamos ...\nAutorBiurrun Zuasti, Maialen (1)Brigido Belmonte, Albert (1)Camille, Marc (1)Casas Quesada, Casimir (1)Castejón Galán, Pilar (1)... Mostra'n més\nUnitatEscola Tècnica Superior d'Enginyeria Industrial de Barcelona (47)Departament de Ciència dels Materials i Enginyeria Metal•lúrgica (40)\nCondicions d'accésAccés restringit per decisió de l'autor (32)Accés obert (14)Accés restringit per acord de confidencialitat (1)\nÀmbit de coneixementEnginyeria dels materials (40)Enginyeria biomèdica (6)Enginyeria mecànica (3)Ciències de la salut (1)Ciències de la visió (1)Enginyeria química (1)Física (1)Informàtica (1)Matemàtiques i estadística (1)... Mostra'n més... Mostra'n menys\nMatèriaFinite element method (5)Thermoplastics (4)Tomography (4)Biomedical materials (3)Ceramic materials (3)... Mostra'n més\nData2016 (7)2015 (6)2014 (11)2013 (2)2012 (4)2011 (6)2010 (4)2009 (5)2008 (1)2007 (1)\nTipus de documentProjecte Final de Màster Oficial (47)\nIdiomaCastellà (31)Anglès (13)Català (3)


Perfils en xarxes i portals per SEO\nPost de Net Engineer | 09/05/2018 15:54:47\nUna de les formes d'aconseguir enllaços és registrant en llocs web de tercers. Hi llocs on podem crear un compte al nostre nom o a nom d'una empresa, l'exemple més fàcil perquè ens entenguem seria per exemple un compte a Facebook, en crear-la automàticament es crea una pàgina web on apareixen els nostres dades.\nTots aquests perfils poden anar molt bé per crear visualització en línia de la nostra web i també per aconseguir enllaços cap a la nostra web, el que ens aportarà visitants nous i més els cercadors com Google detectaran aquests enllaços i ens valorarà més positivament la nostra pàgina.\nPerò en els últims anys, cercadors com Google han modernitzat els seus algoritmes i robots analitzadors, si creem aquests perfils i enllaços a llocs de mala reputació o els creem de forma massiva o duplicada (Amb els mateixos textos en totes les pàgines) podem ser penalitzats.\nAlguns d'aquests perfils, a més del nostre perfili personal, ens permeten crear un bloc dins del seu domini, una altra forma perfecta per anar creant nous continguts.\nUna altra opció per crear els nostres enllaços, és a dominis propis que tinguem, podem fer una pàgina amb contingut únic amb descripció i enllaç cap a la nostra web a promocionar.\nAlguns punts a tenir en compte abans de començar a crear perfils:\nNo tots els enllaços que creiem en aquest tipus de pàgines seran "dofollow", de manera que Google i altres cercadors no ho tindran en compte, tot i així gràcies a aquests enllaços creixeran respecte al total d'enllaços "follow-nofollow" i això donarà naturalitat al conjunt de backlinks a més de les visites que puguem obtenir directament.\nAl perfil creat hem de tenir cura de la imatge i el seu contingut, creant uns continguts diferents en cada un, mai duplicar textos, i també anirem afegint si el perfil ens ho permet, més continguts regularment. en cas que el perfil no permeti entrar nou contingut, com a mínim crearem un contingut totalment nou per a cada un, a més de l'enllaç a la nostra pàgina.\nHem de tenir en compte que alguns perfils ens desapareixeran, ja que algunes empreses tanquen les seves pàgines, al mateix temps podem anar recorrent internet a la recerca de nous llocs.\nExemples de perfils amb contingut fàcilment actualitzable regularment:\nExemples de perfils que no podem afegir continguts fàcilment:\nExemples de pàgines creades en dominis i hostings en propietat: