Una de les primeres formes de preservar el medi ambient va ser la protecció, per part dels poders públics, de determinades parts del territori considerades excepcionals pels valors naturals que atresoraven. Així, per exemple, durant el darrer terç del segle XIX es van crear arreu del món els primers parcs nacionals.\nActualment, els objectius i les funcions dels espais naturals protegits formen part del conjunt de l'acció mediambiental i els determinen les estratègies i directrius internacionals en la matèria. Aquestes estratègies i directrius tenen com a finalitat un desenvolupament sostenible a escala global. Es tracta d'assolir un model de desenvolupament socioeconòmic que millori la qualitat de vida de la humanitat, i que permeti viure dins la capacitat de càrrega dels ecosistemes. En el context europeu i en la mateixa línia, el Tractat de la Unió Europea (Maastricht, 1992) fixa com a objectiu principal de la Comunitat promoure un desenvolupament sostenible que respecti el medi ambient.\nEn aquest procés cap a la sostenibilitat, es considera essencial la conservació de la diversitat biològica, és a dir, de tota la varietat d'ecosistemes, espècies de plantes, animals i d'altres organismes, i també de les poblacions genètiques de cada espècie. Les xarxes d'espais naturals protegits tenen assignada una funció transcendental per a la conservació in situ de la biodiversitat.\nEl Conveni sobre la diversitat biològica (Rio de Janeiro, 1992), ratificat per l'Estat espanyol l'any 1994, implica el compromís dels estats signataris d'elaborar estratègies, plans o programes per a la conservació i la utilització sostenible de la biodiversitat. Entre les accions concretes que preveu el Conveni, figura l'establiment en cada estat d'un sistema d'àrees protegides on s'han de prendre mesures especials per conservar la biodiversitat, els ecosistemes i els hàbitats naturals.\nDe tot plegat es desprèn que, entre les funcions de les àrees naturals protegides, destaca com a primordial la preservació de la biodiversitat. Tanmateix, n'hi ha d'altres que poden ser importants: l'experimentació de mètodes d'aprofitament sostenible dels recursos naturals, la protecció estricta de determinats elements naturals o paisatges singulars, l'educació i la sensibilització ambientals, la recerca, etc. En alguns supòsits, els espais naturals protegits tenen com a objectiu el desenvolupament sostenible de zones rurals socioeconòmicament deprimides.\nEn qualsevol cas, convé assenyalar que els espais naturals no poden ser concebuts com a illes relictuals, desconnectades del territori que les envolta. Contràriament, cal una planificació i una gestió integrades del territori global en què es troben immersos, que cerquin la connectivitat biològica i, fins i tot, la continuïtat física, de manera que el sistema esdevingui una autèntica xarxa. Aquests elements de connexió adquireixen un paper força rellevant dins el conjunt del sistema, i permeten que els recursos vius es dispersin, migrin i es moguin dins de l'espai. En resum, cal que el sistema d'àrees protegides esdevingui una veritable xarxa, per mantenir inalterada la seva riquesa.\nL'ordenació territorial ha de preveure aquesta exigència ecològica, i protegir també aquells hàbitats naturals o seminaturals que actuen com a passadissos i contribueixen a la preservació de les zones o espècies de més vàlua.\nEl PEIN estableix una xarxa de 165 espais naturals representatius de l'àmplia varietat d'ambients i formacions presents a Catalunya, de l'alta muntanya a les planes litorals, i dels boscos eurosiberians als erms semidesèrtics o els espais marins. La superfície terrestre acumulada d'aquests espais és de 960.102 hectàrees i equival aproximadament al 30% del nostre territori. Els espais marins sumen una superfície de 77.818 ha. Per a més informació consulteu aquesta pàgina.\nA tots els espais és d'aplicació un règim preventiu bàsic, que inclou un règim urbanístic incompatible amb els processos urbanitzadors i altres mesures de caràcter preventiu relatives a la implantació d'usos, instal·lacions i altres activitats susceptibles de lesionar significativament els valors protegits. Paral·lelament, per a un nombre d'espais concrets, el Pla estableix disposicions de caràcter particular, bàsicament relatives al planejament urbanístic i a la protecció de les aigües i algunes espècies de la flora i\nA més, el PEIN diagnostica, per a cada espai, els factors de risc actuals o potencials i determina les mesures de protecció addicionals que cal aplicar-hi. Aquestes mesures poden adoptar la forma de les normes de caràcter particular esmentades al paràgraf anterior, o bé d'actuacions específiques que recull el Programa de desenvolupament del Pla.\nEl Pla, d'acord amb el mandat de la Llei d'espais naturals, pretén també fomentar millores en l'àmbit rural i assegurar el manteniment de les activitats tradicionals de manera compatible amb la protecció dels espais. A tal efecte, defineix uns beneficis en forma d'ajuts tècnics i econòmics. La finalitat d'aquests beneficis és donar plena efectivitat a les disposicions del Pla i minimitzar el seu impacte sobre les persones, els béns o les activitats existents a la zona, potenciar la millora de les condicions de les poblacions rurals i fomentar l'aprofitament sostenible dels recursos naturals.\nEl Pla preveu, d'altra banda, les indemnitzacions corresponents per a aquells casos en què el seu desenvolupament comporti la privació singular de la propietat privada o de drets o interessos patrimonials legítims.\nEl PEIN estableix unes normes específiques de protecció, aplicables únicament als espais que el Pla mateix indica en cada cas. Aquestes normes fan referència:\n- Al planejament urbanístic, per al qual estableixen unes directrius que cal tenir en compte a l'hora de desenvolupar-lo.\n- A prohibicions específiques d'obres d'infraestructura i d'actuacions que impliquin modificacions o canvis essencials en determinades formacions vegetals o sistemes naturals (sistemes limnològics, vegetació de ribera...).\n- A la protecció de les aigües superficials i subterrànies, per a la qual disposa l'exigència que el planejament i les autoritzacions d'usos de les aigües incloguin una justificació de la seva adequació als objectius i al règim del PEIN quan afectin determinades zones o els seus aqüífers.\n- A les zones humides. En totes aquelles àrees que, d'acord amb el Programa de desenvolupament del Pla, tenen la consideració de zona humida, no s'hi poden dur a terme activitats o usos que siguin susceptibles de provocar-ne la recessió o la degradació.\n- Protecció especial de la flora i la fauna:\nEl PEIN declara estrictament protegides un seguit d'espècies vegetals i animals la preservació de les quals es considera prioritària en aquelles àrees. Aquesta declaració implica l'aplicació, a les espècies inventariades, del règim legal de protecció estricta, amb les consegüents prohibicions (d'arrencada, captura, comerç, etc.) i la protecció de llurs hàbitats.


El País Valencià ha dit que prou! Adéu al PP. Pujada històrica de Compromís. | EL CAVALLER DEL CIGNE ciutadà valencià de nació catalana //*//\n← El marxisme (IV): Das Kapital. Aspectes i interpretacions.\nProves diagnòstiques i revàlides. Educació per a la desigualtat. →\nJoan Ribó, Mònica Oltra i Enric Morera.\nJa estava bé. El PP va entrar en les institucions valencianes al crit de “Vamo a forranno”. I ja ho crec que ho feren. Són tants els corruptes, el imputats, investigats, etc. tots presumptes excepte els que ja han estat condemnats. I ho han fer descaradament. Sobrecostos de grandes eventos, “Lo que haga falta” gastar-se per a la visita del Papa mentre El Bigotes arrimava el mostatxo en tots els negocis que podia, que el el Caso Nóos, la Fórmula 1 i un ganster, La Ciutat dels sobrecostos on es filtra l’aigua i es cau el trencadís, l’aeroport sense avions del abuelo a qui sempre li tocava la loteria… i molts noms propis, tant, que no pense escriure’n ni un perquè són coneguts no sols al País Valencià siga a Vigo i Melilla. Una vergonya. “Somos ComunidaZ líder, la envidia de España, Europa y el mundo mundial”.\nVisió esperpèntica del Palau de les Arts sense trencadís.\nTenia raó el del “amiguito del alma te quiero un güevo”. Gràcies a ell i al que vingué a folrar-se, es folrà i se n’anà a menjar paelles valencianes d’eixes que augmenten la virilitat, hem hagut de passar la vergonya de ser Comunitat líder en corrupció i la més endeutada de tot l’Estat i no perquè s’haja invertit en educació, sanitat o serveis socials precisament- Els jutges ja dictaran sentències. Tenen moltes coses a investigar. A enemic que se’n va… pont de plata. Adéu PP. No torneu mai més.\nEls valencians li ho han fet pagar al PP, que ha perdut el 50 % del recolzament que tenia – segons els llocs, clar – mentre que Compromís, el nacionalisme d’esquerra valencià ha triplicat el seu després de dècades on la barrera alpina del 5% acordada pels partits tradicionalment majoritaris i el vot útil els impedia entrar-hi amb un 4,9% i centenar de milers de vots.\nEl PP segueix sent primera força a molts llocs encara. Per què? Perquè no hi ha més partits de dreta – el cas de Ciudadanos no queda clar – però amb la meitat de la seua força i perdudes les majories absolutes ho té molt difícil per a governar enlloc. L’esquerra està molt més fragmentada. La suma de tots els partits progressistes supera de sobra a la de la dreta. L’aritmètica electoral obliga als pactes, i ací l’esquerra que totes les de guanyar tant als municipis com a les Corts. El canvi més radical s’ha produït a la ciutat de València on Compromís quasi iguala al PP. Sense dubte, Joan Ribó va a ser el nou alcalde de València i Ximo Puig – del sector més nacionalista i progressista dels socialistes – serà un President de la Generalitat capaç de parlar correctament en valencià, que ja estàvem farts de peperos que ens produïen vergonya cada volta que demostraven la seua incompetència lingüística.\nA continuació, un dossier amb notícies i editorials procedents de La Veu del País Valencià (en català) i Europa Press (en castellà).\nValència, capital del País Valencià\nJoan Ribó, de Compromís, futur alcalde de València.\nLes eleccions del 24M copsen des de ja fa temps totes les portades de tots els mitjans de comunicació del nostre país. Enquestes que es contradiuen, actes polítics, intents de ‘banys de multitud’ que acaben en escridassades, mítings, cartells per tot arreu… en definitiva una campanya que enguany ve marcada a foc per les ganes de canvi d’una societat convulsa i esgotada. Volem posar el focus un moment en quelcom que entenem fonamental per a la governabilitat del nostre país, la necessitat de canvi al cap i casal, a la ciutat de València, sense dubte, el motor del canvi al País Valencià. Perquè hom estarà d’acord que sense el canvi a la capital, serà complicat un canvi al País Valencià, per tant: cal guanyar València!\nI cal fer-ho perquè el Cap i Casal ha de ser qui impulse totes les comarques cap a un projecte de país fonamentat en els vertaders trets d’identitat valencians. Una capital capaç de ser el vèrtex a través del qual es connecte tot el territori i afavorir així una vertebració necessària per recuperar d’una vegada per totes la idea d’un País Valencià capaç d’autogestionar-se i auto-governar-se, sense necessitat d’acatar sempre les ordres d’un centralisme nociu i pandèmic que ja fa massa anys que ens sotmet. A més, cal que València siga capaç d’explicar la unitat lingüística i normalitzar les relacions amb les altres capitals dels territoris amb qui compartim llengua, perquè es fa evident que compartir un vehicle de comunicació és un argument més per agermanar territoris amb qui compartim bona part de la nostra història. També caldrà recuperar-la de la voràgine d’economia especulativa amb què els governants han castigat la ciutat durant els darrers anys, perquè València necessita apostar per una dinamització econòmica basada en la formació del seu principal actiu, que són els mateixos valencians, i invertir en I+D+I, cosa que ha de garantir un retorn a curt termini d’una inversió absolutament necessària.\nValència, per altra banda, també necessita una regeneració com a ciutat des de diversos punts de vista. En primer lloc, és urgent la transformació en una ciutat cosmopolita, ecològica i tecnològica, que respecte els valors que el seu entorn únic li proporciona. En segon lloc, ha de ser capaç de lluitar sense por contra la xacra del feixisme, que en els darrers anys campa a València amb una llibertat més pròpia de temps que cal deixar a l’oblit d’una vegada per totes. Finalment, cal exigir-li un respecte sincer cap als seus barris, sobretot els del marítim, que han patit com ningú la dèria especuladora d’uns polítics més entossudits en el benefici propi que en la convivència ciutadana.\nNecessitem una capital del País Valencià lliure i solidària amb la resta del nostre territori, una ciutat que recupere l’esplendor que històricament ha lluït amb orgull. Necessitem recuperar els seus carrers, els seus records, la brillantor d’una ciutat esplèndida que ha aguantat dempeus l’assetjament d’una alcaldessa obsessionada en espanyolitzar-la i negar-li la seua cultura, la que li és pròpia. No calen més paraules, et volem lliure València!\nAdéu, Rita (1991-2015) que ja en teníem ganes…\n‘La suma de Compromís, PSPV i València en Comú aconseguiria la majoria absoluta (17)’\nA València, amb el 99 % escrutat, PP, 10 regidors, Compromís 9 per davant de C’S 6, PSPV, 5 i València en Comú, 3.\nA la ciutat de València el partit més votat en les eleccions municipals és el PP amb 10 regidors, que avança lleugerament Compromís amb 9.\nPer darrere se situa Ciutadans que entra en el consistori amb sis edils, seguit del PSPV (5) i València en Comú (3), la plataforma ciutadana en la qual s’integra Podem, que aconsegueix el 8 per cent dels suports.\nLa majoria absoluta s’obté amb 17 regidors.\nMònica Oltra: ‘Hui comencem a escriure la nostra història’\nMònica Oltra, el carisma més fort de Compromís. Es va fer famosa per les samarretes denúncia que portava a les Corts.\n‘El que està clar és que Compromís lidera la política del futur i eixe lideratge’\nLa candidata a la Presidència de la Generalitat per Compromís, Mònica Oltra, ha anunciat que “hui comencem a escriure la nostra història” i ha assegurat “que ja toca somriure, perquè un poble que somriu és un poble digne”. “És el moment dels qui hem decidit ser valents liderant les polítiques d’un nou govern que clame per la cultura i treballe perquè els nostres fills tinguen un futur millor”, ha asseverat.\nAixí s’ha pronunciat Oltra davant els centenars de persones que abarroten la plaça del Pilar de València en unes declaracions en les quals ha apuntat que “aquest és el moment dels ciutadans que hem triat Compromís” i ha assegurat que el resultat dels comicis “és el triomf de la decència i de la gent honrada i senzilla que no es mereix els governants que ha tingut”.\nEn declaracions als mitjans, Oltra ha apuntat que “demà parlarem sobre com es conformarà el govern” però ha destacat que “el que està clar és que Compromís lidera la política del futur i eixe lideratge”, ha considerat que “encarna la rebel·lió del poble”.\nOltra ha manifestat que el nou govern que es forme serà un govern que treballe “perquè mai més ens avergonyim quan la Comunitat ix en els noticiers” i ha considerat que el seu partit “té una aliança indestructible amb aquest poble”.\nDe la mateixa manera, ha apuntat que “ha complit un somni: veure Ribó com a alcalde de València” ja que, al seu entendre, “aquesta ciutat necessita protecció i una mare que és Ribó”. Sobre aquest tema, ha assenyalat que “eixos barris que no han xafat la madrastra Barberá i Fabra, s’han posat dempeus i han dit prou”.\nQüestionada sobre possibles converses amb el candidat de Podem, Antonio Montiel, i amb el número u del PSOE a la Generalitat, Ximo Puig, ha assegurat que “de moment està en comunió amb el poble”. A més, qüestionada sobre els qui l’aclamen ja com a ‘Presidenta’, Oltra ha assegurat que l’“ompli d’orgull” i que “són un reflex del que el poble ha expressat”.\nAixí mateix, ha donat les gràcies “a totes aquelles persones que han agafat un avió per venir a votar” i ha assegurat que treballarà “perquè tornen” ja que “ací els hem parit i ací els volem”.\nPer la seua banda, el número dos de la llista de Compromís, Enric Morera, ha assenyalat que “hem fet història” i ha destacat que aquesta és “una nit històrica de canvi polític al País Valencià’. De la mateixa manera, ha enviat un missatge “per a la gent que ens veu des de fora: el poble valencià és un poble digne que s’ha expressat contra un Partit Popular que l’ha humiliat”\nAixí, entre crits de ‘Presidenta’ i ‘Visca València’, la jornada ha conclòs amb un brindis, una ‘batukada’ i una invitació per a continuar “la festa” a la plaça de l’Ajuntament.\nXimo Puig: ‘Comença un temps nou’\nXimo Puig, socialista, probable futur President de la Generalitat.\n‘El candidat del PSPV assegura que el canvi serà liderat pels socialistes’\nEl candidat a la presidència de la Generalitat pel PSPV, Ximo Puig, ha assegurat que com a conseqüència dels resultats electorals, els ciutadans del País Valencià “han decidit que el canvi el lidere el partit socialista”.\nPuig ha mostrat la seua alegria perquè després de vint anys de domini del Partit Popular “comença un temps nou, temps d’esperança i d’optimisme, també de treball molt dur i exigent”.\nEl candidat socialista, que té grans possibilitats de ser el nou president de la Generalitat, demana un acord “entre tots: institucions, organitzacions empresarials i sindicals per plantar cara a la desigualtat”.\nGran victòria de Compromís.\nCompromís ha dado este domingo la sorpresa en las elecciones autonómicas y municipales de la Comunitat Valenciana, al lograr los mejores resultados de su historia y mucho más positivos de los que le pronosticaban las encuestas.\nEn los comicios a las Corts Valencianes, Compromís ha conseguido 19 escaños, lo que multiplica por tres los seis que logró en las elecciones autonómicas de 2011. Asimismo, ha sorprendido el avance que ha experimentado la coalición en el Ayuntamiento de la capital del Turia donde ha pasado de tercera a segunda fuerza política, pisándole los talones al PP de Rita Barberá, ya que ha obtenido nueve concejales, uno menos que la formación ‘popular’.\nEl nuevo Compromís –ya sin EUPV– volvió a presentarse a las elecciones de 2011 y obtuvo seis escaños. De este modo, y en solo cuatro años, la coalición ha multiplicado por más de por tres sus diputados han lograr, en los comicios de este 2015, 19 parlamentarios.\nAquesta entrada s'ha publicat en Article, Política, Uncategorized i etiquetada amb Eleccions, Enric Morera, Joan Ribó, Mònica Oltra, Rita Barberá, Ximo Puig. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n3 respostes a El País Valencià ha dit que prou! Adéu al PP. Pujada històrica de Compromís.\n25 Mai, 2015 a les 15:30\nSi tot va com ha d’anar tindrem un alcalde de València i un president de la Generalitat que oarlaran correctament el valencià. Y podrem tornar a veure televisions i ràdios en la nostra llengua (Canal 9, TV3, Catalunya Ràdio, etc). i també hi haurà una escola valenciana, on els xiquets podran estudiar en la llengua pròpia. Si seguin així, dins de poc, semblarem un país normal. Qui ho anava dir!\n25 Mai, 2015 a les 21:47\nEnhorabona, amics, des dels Països Valencians del Nord ens n’alegrem enormement d’aquest gran pas endavant ! Recupereu el que es nostre/vostre, el que és del poble!\n25 Mai, 2015 a les 23:05\nMoltes gràcies als dos, la veritat és que no m’ho acabe de creure. He tingut Rita des dels 31 anys i en tinc 55… uns 24 anys, mitja dictadura postfranquista. És increïble. Ara cal esperar que els polítics progressistes i nacionalistes pensen en clau de país i poble, i s’unesquen per fer fora a aquesta gent i isquen del malson blavero-feixista. Sóc optimisnta. Conec a Ximo Puig, encara que no som del mateix partit. L’he vist moltes voltes a Morella. M’ha assegurat que tornarem a tenir Canal 9, però de qualitat. També està a favor de la recepció de la TV3. El que em preocupa és l’opinió de “Madrid” i si l’obliguen a fer el que no hauria de fer. Un tal Felipe González es va manifestar a favor d’un govern de concentració amb el PP per evitar que Podemos arribe al poder. Ja veurem… De moment, súper content.::DDD


Parc Central i Douglas presenten l'exclusiu perfum d'Audrey Hepburn\nDilluns, 19 de novembre, la cadena de cosmètics ha organitzat una gran festa a la seva botiga del centre comercial tarragoní\ndijous, 15 de novembre 2018 - 18:37h | Actualitzat a 15/11/2018 19:00h\nImatge de la botiga que la cadena de cosmètics Douglas té al Parc Central | Parc Central\nEl Parc Central de Tarragona i la cadena de cosmètica Douglas presentaran, el pròxim dilluns 19 de novembre, la nova fragància de Givenchy, 'L’Interdit', un perfum que el dissenyador i fundador de la marca, Hubert Taffin de Givenchy, va crear expressament per a l’actriu belga Audrey Hepburn.\nDilluns, 19 de novembre, gran festa a la botiga Douglas del Parc Central\nDouglas, que té un establiment a la planta zero del Parc Central, celebrarà una gran festa per a l’ocasió, on el públic podrà descobrir la particular història entre Hepburn i aquest mític perfum francès.\nA la trobada, que començarà a les sis de la tarda, els assistents podran provar el perfum, rebre consells i assessorament de bellesa o gaudir de sessions gratuïtes de maquillatge 'flash'. A més, també hi haurà descomptes, sortejos de lots de productes Givenchy, sorpreses i, per arrodonir la festa, Douglas oferirà un còctel amb cava i ‘macaroons’.\nL'Interdit, de Givenchy, el perfum que el dissenyador francès va crear expressament per a la seva amiga Audrey Hepburn | Parc Central\n'L'Interdit', de Givenchy, un tribut a la feminitat atrevida\nSegons Givenchy, la nova fragància 'L’Interdit' és tot un tribut a la feminitat atrevida, «una invitació a desafiar les convencions i acceptar la singularitat». Un perfum sofisticat, amb totes les lletres, amb un toc de flors blanques i notes intenses, «que desencadenen una atrevida lluminositat que coqueteja amb la foscor: flor de taronger, gessamí, nard, vetiver i pàtxuli.\nMés de vint anys de Parc Central a Tarragona\nAl centre de Tarragona des de l'any 1977, el Parc Central ja s'ha convertit en un clàssic de la vida comercial de la ciutat. A més de set milions de visites anuals, aquest 'shopping' ha esdevingut un referent del comerç, la moda i l'oci a les comarques de Tarragona.\nParc Central vida social


II Trobada Mirades de mestres - UAB Barcelona\nCurs 2017-2018 Desplega la navegacio\nAquesta és una trobada pedagògica pensada perquè et sentis al centre de l’aprenentatge. Volem generar espais de conversa pròxima, de tu a tu; combinats amb espais de petit i gran grup.\nS’aprèn revisant el que saps i el que fas, per això és tan important aprofundir en la cultura reflexiva dels equips educatius, i el llenguatge audiovisual és un instrument molt potent per aquesta finalitat.\nEn aquesta trobada volem compartir la feina de diverses escoles i reflexionar, mirant vídeos realitzats per mestres, sobre com s’aprèn. Amb l'objectiu de generar cultura professional, compartint experiència i deliberant sobre què fem perquè el nostre alumnat aprengui més i millor.\n09.00 Recepció i lliurament de material\n09.45 Espais de reflexió simultanis\nEs tracta de deliberar sobre com s’aprèn des de cada un d’aquests conceptes organitzadors, a partir de mirar els vídeos.\nAl formulari d'inscripció trieu a quin d'ells voleu assistir. *\nConsciència del propi procés d’aprenentatge\nCom generem situacions on l’alumne sigui subjecte del seu propi procés d’aprenentatge?\nComunicar per aprendre\nCom fem emergir els llenguatges en les diferents situacions d’aprenentatge?\nEspais per aprendre Places exhaurides\nCom generem espais, situacions i contextos per aprendre?\n10.45 Descans / Contactes\nS’habilitarà un espai on es pugui conversar, de tu a tu, amb les escoles que han realitzat vídeos. En aquesta sala s’aniran projectant els vídeos de forma indefinida\n11.45 Espai de conversa\nEs tracta d’escoltar a algunes escoles que han presentat algun vídeo al llarg d’aquests dos anys. En aquest espai es pretén fer aflorar la seva reflexió sobre la seva experiència en aquest projecte.\nLes escoles que participaran en aquest espai de conversa són:\nEscola Immaculada de Vilassar de Dalt\nEscola Riera de Ribes de Sant Pere de Ribes\nEscola Can Matas de Sant Cugat del Vallès\n12.45 Conferència Donar a veure\nA càrrec de Laia Colell, una de les fundadores d’A Bao A Qu, associació cultural dedicada a projectes que vinculen art i educació amb la implicació activa de creadors i docents. Entre els seus projectes destaquen ‘Cinema en curs’, ‘Fotografia en curs’, ‘Creadors En Residència als instituts de Barcelona’ (programa conjunt de l’ICUB i el CEB), ‘Moving Cinema’ i ‘CinEd’.\n(*) Per tal que les escoles pugueu treure més profit de les deliberacions i alhora per dotar de més contrast els debats aconsellem que les persones d’una mateixa escola s’inscriguin en Espais de reflexió diferents.\nData: 28 d'octubre de 2017\nEs faran gravacions de totes les activitats d'aquestes jornades.\nEscoles que aporten vídeos:\nLa sardana (Badia): Tallers mediambientals “Hortimecres”\nRiera de Ribes (Sant Pere de Ribes): Mosaic, aprenentatge i avaluació, dos conceptes que treballen de la mà a la nostra escola\nSant Esteve (Castellar del Vallés): Aprenem amb el cor\nImmaculada (Vilassar de d’alt): L’art per fer-se preguntes\nEl sol i la lluna (Castellar): Un viatge sense retorn\nTanit (Santa Coloma): La importància de l’avaluació en el procés d’ensenyament - aprenentatge\nEl viver (Montcada i Reixac): Creem vincles / Un dia de racons / La necessitat d’aprendre anglès\nTuró de Can Matas (Sant Cugat): La llavor del conflicte\nCollserola (Sant Cugat del Vallés): La tecnologia invisible\nLola Anglada (Badalona): Escrivim cartes\nPer obtenir la certificació haureu de signar els fulls corresponents, que trobareu a la secretaria de la Trobada durant tota la seva durada.


Figueres Archives - SAULO SOLID\nPosted on 16/01/2017 03/03/2017 Posted by usuari2 Categories camins - carrers, Itineraris, Notícies - Obres executades\nL'Ajuntament de Figueres davant l'excel.lent resultat de les dues fases prèvies realitzades per la nostra empresa, en les actuacions de millora d'alguns vials de terra al Parc del Bosc de Figueres, amb el sistema SAULO SOLID, torna a confiar amb nosaltres per a l'execució del camí de les Alzines dins el mateix parc. (més…)\nPosted on 27/02/2015 30/04/2015 Posted by Eduard Categories Itineraris, Rutes cardiovasculars, Vies Verdes\nPaviment SAULO SOLID al Parc del Bosc de Figueres\nActuació de millora d'alguns vials de terra al Parc del Bosc de Figueres, estabilització SAULO SOLID del paviment de terra mitjançant additius i lligams naturals. (més…)\nFigueresPlatja d'AroP.N. Zona Volcànica de la GarrotxaSant Cugat del VallèsVallvidreraAscóPalafrugellLloret de MarRosesPalamósCastell-Platja d'AroBarcelonaTerrassaAnglèsSant Feliu de GuíxolsBarri de GràciaCastellet i la GornalCalongeBlanesPort de la SelvaQuartCabrera de MarRubíCassà de la SelvaLlagosteraMontornés del VallèsSant Feliu de LlobregatTossa de MarSant Pere de RibesPuigcerdàP.N. CollserolaEmpúriesGironaEivissa; Santa Eulària del Riu\nNotícies - Obres executadesRutes senderismeMercatsPlaces públiquesAparcamentsRutes cardiovascularsMarca QRestes arqueològiquesFiresCementirisCàmpingsEscales i accesosJornades TècniquesGremi de Jardineria de CatalunyaCarril BiciCursos i actes culturalsVies VerdesItinerariscamins - carrersEsplanadesParcsZones d’interès naturalIdioma FrancésVoreres


Lliurament de Premis de LlumBCN\nRoda de Premsa - Llum Bcn\nDurant el primer cap de setmana de novembre tindrà lloc l’edició més expandida del Llum BCN, que anirà més enllà del barri de Poblenou per arribar gairebé a tot el districte de Sant Martí.\nStreamingBarcelona es va encarregar de retransmetre en directe la roda de premsa de presentació del festival Llum BCN d'aquest any.\nLa barcelonina Eugènia Balcells serà l’artista homenatjada per la seva trajectòria i il·luminarà la Façana del Disseny Hub i la Torre Glòries amb una doble instal·lació. També participaran artistes destacats nacionals i internacionals com Pablo Valbuena, Ben Kreukniet, Quiet Ensemble o Nonotak.\nRoda de Premsa: Festival 42 Fabra i Coats\nNo et perdis en #streaming la roda de premsa de presentació de la primera edició del Festival 42 (Festival de Gèneres Fantàstics de Barcelona).\nA l’acte hi van participar el Delegat de Drets Culturals de l’Ajuntament de Barcelona, Daniel Granados, i el periodista i escriptor Ricard Ruiz Garzón, comissari del 42.\nNova Promoció Agents Guàrdia Urbana BCN\nStreamingBarcelona s'ha encarregat de retransmetre en directe l’acte de benvinguda de la nova promoció de la Guàrdia Urbana de Barcelona formada per 237 homes i dones que passaran a formar part del cos de policia barceloní. L’acte ha estat presidit per l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, acompanyada pel tinent de d’alcaldia d’Economia, Treball, Competitivitat i Hisenda, Jaume Collboni, el tinent de l’alcaldia de Prevenció i Seguretat, Albert Batlle, i el Cap de la Guàrdia Urbana, l’Intendent Major, Pedro Velázquez.


La famosa clàusula de Coutinho: Les dues versions... i si es compleixen els pitjors pronòstics el Barça s'haurà de rascar la butxaca - XCatalunya.cat\nLa famosa clàusula de Coutinho: Les dues versions… i si es compleixen els pitjors pronòstics el Barça s’haurà de rascar la butxaca\nSigui com sigui, el contracte de Coutinho el va fer Bartomeu\nPhilippe Coutinho és un dels fitxatges més cars de la història del FC Barcelona. Pagar aquest dineral va ser decisió de l’expresident Josep Maria Bartomeu, el pitjor president de la història. El pitjor és que el Barça no ha amortitzat el fitxatge ja que el jugador brasiler no ha estat a l’alçada del que s’esperava d’ell. A més, algunes fonts expliquen que hi ha una clàusula que penalitzaria molt el club.\nSegons explica Mundo Deportivo, la clàusula dels 100 partits no és real i el Barça no hauria de pagar els famosos 20 milions d’euros al Liverpool que de vegades es parla. Aquesta fita s’assoliria després del partit del Rayo, és a dir, la setmana que ve. Tot i això, en cas que algun d’aquests punts es pogués interpretar d’aquesta manera, caldria que el jugador disputés més de 45 minuts en cada partit.\nLes versions són molt confuses. Hi ha tres possibilitats. Que no existeixi cap clàusula. Que existeixi però que calgui el mínim dels 45 minuts i que sigui una clàusula totalment nefasta pels interessos blaugranes. En dos d’aquests tres casos, Bartomeu s’hi hauria lluït i el Barça estaria davant d’un altre problema econòmic greu.\nLa llista de jugadors que no estan a l’alçada del Barça cada vegada són més. Si ara parlàvem del brasiler, el migcamista Frenkie de Jong també porta molts partits que no està al seu millor nivell. Per no parlar de l’altre De Jong o del cas Dembélé, que podria sortir del club sense que el Barça fes caixa.\nTags: clàusula, Coutinho\nAnterior Els diners que ha aconseguit Jorge Mendes per la renovació d’Ansu Fati\nNePròximxt La principal estrella del Real Madrid feia això quan guanyava el Barça\n2 pensaments en “La famosa clàusula de Coutinho: Les dues versions… i si es compleixen els pitjors pronòstics el Barça s’haurà de rascar la butxaca”\nRetroping: Gerard Piqué ja ha parlat amb Laporta: Sortida imminent - XCatalunya.cat


CASES PAIRALS DE BORDILS - CAN PRIM\nUna altra casa pairal important de Bordils és Can Prim. Ens la trobem quan sortim del casc antic del poble, travessem la riera de Palagret i agafem el camí de Medinyà.\nGran, antiga, enjardinada, misteriosa, bella, vella, freda, majestuosa, pairal, solitària, tranquil·la, de pedra, diferent, vigilada, espectacular, una mica restaurada, meravellosa, immensa, espaiosa, humida, mig habitada, emmurallada, assolellada, grisosa, amplíssima.\nEns la imaginem...\n“Decorada. Amb més d’una llar de foc. Amb moltes habitacions. Amb olor de vegetació, plantes,... Amb un rellotge de paret amb pèndol, amb sofàs de cuir gastats i patis interiors. Una part de la casa deshabitada. Polsosa. Amb parets carregades de quadres, amb retrats de familiars, plena d’objectes del passat/antics. Amb mobles de fusta i antics. Amb animals dissecats. Amb quartos de bany grans. Amb pins i oliveres al jardí, una font, bancs de pedra, taules i cadires antigues, arbustos grans. Amb un pou i un safareig. Amb un corral. Amb llits estrets i alts, amb capçal i peus. Amb parets empaperades, amb mobles grans, amb escales de pedra, amb buffets plens de vaixella. Amb una cuina amb llar de foc, pica de marbre o pedra, parets de rajoles estampades/decorades amb flors i/o sanefes, una taula gran. Terrasses que donen al jardí. Pel jardí hi passa algun rec, ponts petits per travessar-lo. Amb una capella. Amb un hort.”\nLlegeix més sobre CASES PAIRALS DE BORDILS - CAN PRIM\nCASES PAIRALS DE BORDILS - CAN TORRA\nLes masies i les cases pairals de Bordils es reparteixen per tot el poble.\nUn grup d'alumnes d'intracicle de 5è i 6è, dins el projecte "Descobrim Bordils" hem començat a investigar sobre una de les cases pairals que tenim prop de l'escola, Can Torra.\nNoble, espaiosa, assolellada, acolorida, antiga, enjardinada, humida, habitada, vella, bella, bonica, pairal, gran, elegant, acollidora, ornamentada, diferent, espectacular, restaurada, immensa, sorprenent, majestuosa i senyorial\nCom ens imaginem que és per dins...\n“amb llar de foc”, “ que és freda”, “a la primera planta hi ha un saló molt gran”, “amb molts dormitoris”, “amb olor d’antic i de fusta”, “algunes habitacions amb parets empaperades”, “amb una taula molt gran”, “amb molts de quadres i una biblioteca”, “hi havien viscut moltes persones”, “segurament tenen o tenien un jardiner”, “amb moltes sales”, “amb lavabos grans, banyeres i dutxes”, “amb escales de fusta sorolloses”, “amb mobles foscos, de fusta i antics”, “on hi viu un matrimoni de gent gran”, “amb escales de pedra”, “estores i catifes a terra”, “tot molt marró”, “decorada amb molts objectes antics”, “amb una gran làmpada de cristall que il·lumina la sala”, “amb una estança pels masovers, més d’una vivenda”, “ alguna habitació amb parets de pedra”, “fotos amb blanc i negra”, “amb animals dissecats” i ”sofàs acotxats de vellut”.\nLlegeix més sobre CASES PAIRALS DE BORDILS - CAN TORRA\nLlegeix més sobre PENSEM QUÈ HEM DE TENIR EN COMPTE PEL NOSTRE FILM\nELEMENTS INTERPOSATS I CANVIS D'ESCALA\nVALORACIONS DEL RODATGE DE LES PRIMERES SEQÜÈNCIES\nLlegeix més sobre VALORACIONS DEL RODATGE DE LES PRIMERES SEQÜÈNCIES


blocdenkbrota: Bona Gent\nNo acostumo a veure la televisió, excepte algun telenotícies, però avui m’he quedat a veure el programa 30 Minuts, doncs emetien un reportatge fet per un periodista català sobre el conflicte de Síria. Realment esgarrifa constatar que hi ha persones tan malnascudes com el president Bashar Al-Assad que te terroritzada la població bombardejant pobles i matant civils; tan li fa on cauen les bombes: cases, hospitals, escoles... Les imatges de morts i ferits sempre són esfereïdores, però quan les víctimes són nens i nenes se’t regira l’estómac, però no a tothom se li regiren les entranyes; suposo que hi ha individus que dormen tan tranquils.\nUn d’ells, segurament, es diu Pedro Morenés, personatge important, fill d’un bescomte i nét de comtes i allò que més enllà del Ebre en diuen Grandes de España (no ho podeu veure, però acabo de fer una reverència). Com deia, segurament a aquest senyor no li treuen el son quatre o quaranta mil civil massacrats, canalla inclosa, per les bombes que fabricava fa molt poc, perquè sí, ho heu endevinat, era el màxim responsable de la principal empresa d’armament d’Espanya, la que produïa aquestes bombes tan xules que en diuen de raïm. Però no, no us esfereïu; ara ja no ho fa. Ara es dedica a altres coses també molt importants: és el Ministre de Defensa! del regne d’Espanya, posat a instàncies del gran caçador d’elefants. Ja m’imagino la trucada de recomanació: coño Mariano, ponme a este que además de tener sangre azul, de estas cosas de la guerra y matar sabe un güevo, y no veas como se defiende. A todos los españoles (a mi no, que estoy exento) os ha costado 40 millones de € el pleito que le ha ganado al estado. Esto es defensa y no la mierda que tiene el Madrid.\nUs adjunto un link amb una història molt edificant que aquest dies circula per internet. La majoria de coses les he pogut contrastar.\nPublicat per Josep M. Ribaudí a 23:34\nEtiquetes de comentaris: Ministre de Defensa, Pedro morenés. Bombes


de gener 2007 | Àlber Digital\nEl barri dels Magraners és gran i molt bonic. La escola també és gran i al costat hi ha un solar on juguen a petanca. Hi ha dos forns de pa, una biblioteca, dues o tres botigues que venen material per l’escola, dos bars, dues botigues de roba, un videoclub, una carnisseria ... Hi ha tres camps per jugar a futbol.\nEl pati de l’escola està dividit en dos bocins, una meitat per a que juguin els grans i una altra per als petits. També les classes estan dividides en tres zones, una on estan els nens des de primer fins a sisè, una altra des de p3 fins a p5, i a l’altra, els de la guarderia. A l’escola de Magraners és fa classe de francès.\nA l’escola hi ha molts professors. El vigilant viu a l’escola amb la seva dona, que fa de cuinera al menjador. Al costat dret hi ha un poliesportiu on fan gimnàstica i, al seu costat, les piscines. El professor de gimnàstica és el director de l’escola, però ara n’hi ha un de nou.\nEls nens que hi ha a l’escola tots son diferents, alguns venen d'Equador, uns altres venen del Carib o d'Àfrica ... Però gairebé la majoria són de Magraners. Els nens que viuen a Lleida i van a l’escola de Magraners tenen l’autocar i el menjador gratis.\nAl barri hi ha gent jove i gent gran. Al carrer les persones s'hi poden estar perfectament. Tots els que viuen allà és coneixen. A la tarda van al parc, grans i petits. Les persones grans hi van a passejar amb els seus gossos i els petits van a jugar. També hi ha un descampat per anar en bicicleta. Hi ha una placeta davant de la biblioteca i una altra davant de la carnisseria.\nPublicado por Kristel Gomez - 12:37 0 comentarios\nDes de fa uns dies tenim un altre servei de Google, les alertes, com ja teníem el Gmail, el calendari, els grups, les pàgines personals, aquest Blog que ara llegeixes i d’altres.\nLes alertes serveixen perquè Google t’enviï les novetats que troba sobre el tema que li demanes. Això sí, només les novetats, no el que ja té.\nUtilitzem aquesta eina com una ajuda per fer els treball de naturals. Dues o tres setmanes abans, triem el tema del pròxim treball. Aleshores posem l’alerta i demanem que ens faci un e-mail amb la informació una vegada per setmana. Quan només en falta una per començar el tema, li demanem a Google que ens enviï les novetats cada dia.\nAixò dura fins l’última setmana del treball. En aquell moment, podem eliminar l’alerta perquè ja tenim tota la informació.\nLes alertes són molt útils per fer els treballs. Això no vol dir que no haguem de buscar nosaltres gens d’informació, hi pot haver webs i llibres que ens podem ajudar molt.\nA partir d’ara, més o menys a la meitat d’un treball, ja triarem el tema del següent i posarem en marxa les alertes que ens interessin.\nPublicado por Arnau Piqué - 09:46 0 comentarios\nA la comarca del Pla d’Urgell l’any 1919 hi havia un estany de 3 km de llargada, per 1 km de amplària, i uns 6 metres de fondària.\nEra una font d’ingressos molt important, ja que hi havia un gran ventall d’espècies tant vegetals com animals. Venien molts caçadors i senyors rics a practicar la cacera i la pesca.\nFins i tot s’hi podien fer passejades en barca, algunes fetes de ciment. També es celebrava alguna lluna de mel, ja que als voltants hi havia moltes masies on et deixaven passar la nit.\nArribà un 11 Desembre de 1945 i, davant l’impotència i els plors de la gent, el van assecar. Ara fa uns cinc anys que s‘ha tornat a posar en marxa i ara ja podem tornar a gaudir d’aquelles aigües tranqui-les a la plana d’Urgell.\nL'estany té una extensió de 132 hectàrees i una dotzena d'illes artificials. És el llac més gran de Catalunya.\nPublicado por Marc Barios - 12:55 0 comentarios\nPublicado por Elisabet Solé - 10:26 1 comentarios\nAra, a la classe de cinquè, hem posar ordinadors nous. Ja van arribar abans de les vacances de Nadal, però s’havien d'instal·lar els programes educatius i alguns altres.\nUna vegada tots configurats, els cinc de pantalla plana van anar als costats de la paret, els altres cinc són portàtils, per tant, els vam col·locar a les altres puntes de les taules, d’aquesta manera, tots veiem la pissarra perfectament.\nA les taules hi ha molt més lloc per escriure i, a part, es veu tot molt espaiós, la sensació que dóna quan entres és que la classe ha crescut, s'ha fet més ampla.\nAquests ordinadors, porten tots el sistema operatiu Windows XP. En canvi abans, a la classe, en teníem de Windows 98, algun XP, algun altre de 2000, però tot barrejat. Ara també estan tots els ordinadors en català, abans n’hi havia en castellà. A la vegada, van arribar més ordinadors que s’han repartit per altres classes.\nPodeu veure com era abans la classe de cinquè a l'article:\n Entre màquines i llibres\nO consultar el text que explica quan van arribar els ordinadors a:\n Nova tecnologia a l'escola.\nPublicado por Irene Bentoldrà - 09:55 0 comentarios\nTot va començar quan el meu pare es va ficar a la junta del futbol d'Albesa. Ben bé deu fer uns quatre o cinc anys que hi és.\nLlavors jo ja em vaig afeccionar a seguir els partits a casa i a fora. Als de més lluny hi anem en autocar. Això ara, que estem a la categoria de primera regional.\nAls partits de casa marxem una hora més aviat del partit, perquè el meu pare és el que controla el bar i a més, els jugadors tenen que escalfar i estar concentrats pel partit.\nAleshores els meus amics i jo seguim el partit des de la pista poliesportiva i de tant en tant juguem a pilota.\nQuan fem els partits a fora, els companys que ho seguim més som: el Josep Vigo, el Dídac, jo i, de tant en tant, el Marc Balagueró. A l'autocar ens ho passem molt bé perquè ens barregem amb els jugadors i ells sempre ens expliquen algun acudit. I fins la tornada.\nTot això és una mica la meva passió que tinc amb aquests esport.\nPublicado por Marc Barios - 12:51 0 comentarios\nLa festa dels reis es celebra igual, però diferent, als diversos llocs. N'hi ha que venen en tren, ... Jo us explico on vaig anar.\nEl dia 5 de gener vaig anar a Torregrossa, el poble de la meva avia. Hi vaig anar amb el meu pare, la meva mare, el meu germà i la meva avia.\nEls actes van començar a les set de la tarda. El cotxe de la policia municipal anava davant, desprès uns grallers, uns capgrossos i finalment van arribar unes cinc carrosses, la primera plena de carbó, la segona, la tercera i la quarta amb regals i la cinquena amb els tres Reis Mags. Van tirar molts caramels, de totes les mides i gustos.\nLes carrosses es van aturar a l'Ajuntament, on van parlar l'alcalde i els tres Reis Mags. A continuació van fer focs artificials. Desprès, al balcó de l'Ajuntament es van encendre unes lletres que hi posava "Reis 2007". Finalment van llançar molts globus. Desprès van anar a repartir els paquets per tot el poble.\nConserven aquesta festa per no fer perdre l'il·lusió de tots els nens i nenes del poble de Torregrossa. El que em va agradar més van ser els focs artificials, van ser molt bonics.\nPublicado por Núria Farrús - 12:57 0 comentarios\nA partir del dia 18 de Gener podreu veure nous capítols de la sèrie d’humor "Lo Cartanyà", a TV3.\nA mi m’agrada molt aquesta sèrie, però hi ha lleidatans que no pensen el mateix: n’hi ha que diuen que dóna molt mala imatge als lleidatans, n’hi ha que diuen que no és apta per a nens i que no ho hauríem de veure, n’hi ha que diuen que prefereixen veure "Camera Café" i n’hi ha que diuen que, simplement, no els agrada.\nLa idea de crear aquesta sèrie va ser del grup lleidatà The Companys, quan van pensar que a Catalunya hi faltaven sèries lleidatanes, i que, a part, eren uns grans fans del Xavier Bertran, l’actor que interpreta Lo Cartanyà. I només va fer falta trucar-lo i demanar-li una cita per posar-se d’acord. El Xavier Bertran va dir que sí, que acceptava encantat. I d’aquí va néixer la sèrie "Lo Cartanyà".\nAls primers capítols van sortir els membres del grup The Companys, però als altres ja no hi van sortir. En una entrevista van assegurar que sí que hi sortirien més a la segona temporada, però, com diuen ells:\n- Hi sortirem, però més mudats i més arreglats - com dient: "Deixem anar una mica això" ...\nDe moment, us puc avançar que la Tilda i el Bardagí voldran adoptar un nen negre.\nPublicado por Sergi - 17:42 1 comentarios\nLa cavalcada de reis que us explico es va fer a un poble anomenat Albesa, el divendres, dia 5 de gener. Ho van fer a partir de les sis de la tarda. L'arribada dels reis va ser a l'església del poble. El rei blanc va dir quatre coses i tothom va aplaudir.\nQuan van acabar de parlar, vam anar a seguir els reis pel poble. Tots nosaltres portàvem bosses per agafar caramels, que eren molt bons. Els grans ens feien empentes per que no poguéssim agafar cap caramel. Als reis els tiràvem caramels per enredar-los una mica i ells també ens en tiraven al cap.\nEls reis portaven les carrosses il·luminades amb moltes llums de colors. Passaven casa per casa per donar els regals. Van passar per tots els carrers dels poble. I si hi havia algun nen petit que el feien pujar a la carrossa amb els reis, plorava perquè li feien por. Els nens es feien fotos amb els reis per tenir-ne un record. Quan vam veure que anaven a la carretera, tots nosaltres ens en vam anar a casa.\nAquesta tradició ens fa recordar quan els reis d'Orient portaven al nen Jesús uns regals que eren: or, encens i mirra.\nPublicado por Xavier Llobera - 16:42 4 comentarios\nDiuen que el Nadal son uns dies tranquils que passes amb la teva família i desitges coses bones. Però lo que penso jo és que el Nadal s’ha anat convertint en un infern de compres: aliments, begudes, joguines, aparells, roba, perfums, mobles, etc.\nA la televisió, un mes abans ja fiquen anuncis perquè la gent compri i compri, aleshores, jo crec que això s’ha convertit en una cadena de regals. Perquè tu no t’hi fixes, però sempre dius: "jo compraré això i això altre". La veritat és que el Nadal no s’hauria de passar així, aquest dies són per estar amb la família i veure als familiars que fa temps que no has vist i tots junts passar-s’ho bé.\nÉs per això que a mi m’agradaria fer pensar a les famílies perquè no comprin tant i estiguin més tranquils.\nAixò ja sé que és molt difícil, perquè jo soc el primer que, quan arriba aquesta època de l’any, no paro de demanar.\nAra us dic que el Nadal son dies d’alegria, dies per viure'ls, que sols són un cop a l'any. La gent es gasta molts diners en regals i felicitacions, i això s’hauria de reduir.\nPublicado por Unknown - 13:55 4 comentarios\nA casa meva cada any matem el porc. Primer n'agafem un quan es petit, quan fa uns 20 quilos. Llavors l'alimentem amb verdures, fruites i també farina.\nQuan arriba l'hivern, un dia el fem sortir de la corraleta i el pengem amb una corriola per la pota. El lliguem per la panxa, el cap i també per les potes. Quan esta ben lligat li posen un gibrell sota el cap, li clavem el ganivet a la vena principal, surt la sang i cau al gibrell.\nQuan el porc ja s'ha mort, el despengem, el posem sobre una taula i el cremem una mica. Li rasquem el pèl i, amb unes pedres rasposes, l'acabem de netejar i el despeçem.\nAgafem bocins de carn de diferents parts del cos i els portem a fer les proves. El veterinari mira si té la triquinosi o algun problema.\nSi està bé, pastem la sang amb pa per fer la botifarra negra. En un calder es deixa bullir un parell d'hores el cap i una mica menys la panxa, la llengua i les cornes, que és la pell del porc. Quan està cuit es trinxa tot amb unes quantes cebes, s'hi fica sal i pebre, i s'emboteix. Es torna a bullir uns quinze minuts. També fem llonganisses, xoriços...\nUn cop acabat, es fica tot al salador, que és la part més alta de la casa i és molt fosca, per assecar bé els pernils i tot el que queda. És una feina molt cansada, però tenim carn de qualitat per una bona temporada.\nPublicado por Arnau Piqué - 18:21 2 comentarios\nAquest any m'ha passat molt rapid. Al començament d'any pensava que em duraria molt i ara, en canvi, penso que m'ha passat volant. I aquest Nadal, Cap d'any i les festes, encara molt més.\nAl 2006 jo estava a quart i féiem les coses com ho havíem fet als altres cursos, amb llibres. Ara en canvi treballo davant d'un ordenador, que al començament de curs no m'ho esperava.\nAra ja som a un nou any i espero que, com diu el vers: "any nou, vida nova", tots el tinguem millor que l'altre. Aquestes vacances ja s'acaven i jo m'ho he passat molt bé. Espero que el pròxim trimestre sigui encara millor que el primer i que arribem tots molt contents.\nCrec que he madurat molt en la manera de fer els textos i en llegir. També en els treballs de naturals, perquè ho he notat; en fi, que he progressat en moltes coses.\nEspero que aquest any que acaba de començar encara em vagi molt més bé amb els deures i la feina. I per als meus companys, desitjo que també madurin molt i s'espavilin una mica més.\nPublicado por Elisabet Solé - 15:12 2 comentarios\nPublicado por Sergi - 14:39 0 comentarios\nFeia ja dies que demanava als meus pares una guitarra, ells em van fer una proposta, vaig acceptar i ho vaig aconseguir.\nEl diumenge, trenta de desembre del 2006, vam anar a Lleida i vam entrar en una botiga que es deia: "Casa Guarro". El nom em va cridar l'atenciò. Venien flautes dolces, discs de música, guitarres, tant elèctriques com espanyoles. Jo volia l'espanyola.\nUn home ens en va ensenyar tres per escollir, i vaig triar la que em va semblar més adequada. Quan ell l'havia posat damunt del taulell, va anar a buscar una funda i la va posar dins.\nLa funda era com una motxilla i me la vaig penjar. Al carrer tothom em mirava, però em donava igual, perquè jo ja tenia el que volia: la meva guitarra.\nPublicado por Irene Bentoldrà - 21:35 2 comentarios


BATXILLERAT: d’abril 2012\nMUNTANYES REGALADES, Victòria dels Àngels\nPublicat per miquel àngel a divendres, d’abril 27, 2012 Cap comentari:\nSANT MIQUEL DE CUIXÀ al museu THE CLOISTERS, de NOVA YORK\nPublicat per miquel àngel a dimecres, d’abril 25, 2012 Cap comentari:\nMIRMANDA al poema CANIGÓ\nMirmanda és el nom d'una ciutat imaginària que la tradició situa al terme del municipi rossellonès de Terrats Se li atribueix una antiguitat superior a Barcelona, i moltes llegendes, especialment d'encantaments i de fades, en parlen.\n« (parla la goja de Mirmanda:)\nLa aixecaren, fent ensalms,\nab reblums de quatre palms,\nab palets de quatre canes,\nentre'l secá y l'ayguamoll,\ncom la vila de Ripoll\nentremitj de dues aygues.\nAllí tinch lo meu casal,\ntancadeta ab un penyal\nsota'l casal hi há una balma;\nde joyells d'argent y d'or\nallí guardo mon tresor,\ncom sos bonichs una garça. »\n—Jacint Verdaguer, Canigó\nSegons la tradició, la ciutat hauria estat domini de fades (les Encantades) i hauria estat destruïda per una brutal remuntada de l'aigua del mar. Invisible a ulls humans, la ciutat només podria ser vista per uns pocs pagesos, alguns dels quals haurien guanyat el favor de les fades, que els haurien fets molt rics. El lloc físic de Mirmanda se situaria a la riba dreta, torrent de la Canta-rana amunt, després de les gorges; per la zona hi ha restes de monuments megalítics (com a la resta de la Catalunya del Nord ) el que, juntament amb els penya-segats d'argila roja ("xemeneies de les fades"), haurien inspirat la idea de la ciutat desapareguda.\nMossèn Cinto evocà Mirmanda al cèlebre poema èpic Canigó, i Pere Vidal en (re)conta la llegenda de la ciutat a "Le Guide historique et pittoresque du département des Pyrénées Orientales" (1899).\nPublicat per miquel àngel a dilluns, d’abril 23, 2012 Cap comentari:\nEL COMTE TALLAFERRO (dins del poema CANIGÓ)\nSimbolisme de TALLAFERRO\nEl Comte Tallaferro és un valent i ferotge lluitador contra els sarraïns, simbolitzant les guerres constants dels temps històrics inicials de Catalunya. El personatge va ser creat per Verdaguer durant els anys de la Renaixença catalana idealitzant esdeveniments històrics de l'época del neixement de la pàtria. En el seu poema, Verdaguer barreja situacions i personatges que havien existit amb personatges poétics, mítics i idealitzats dins d'un marc geogràfic real a la Catalunya Nord.\nL'objectiu principal del poeta fou de crear un símbol per tal d'il·lustrar les dificultats del neixement de Catalunya i les qualitats que calien per portar-ho a bon terme. Entre aquestes qualitats es poden mencionar la tenacitat, el valor, la persistència, les idees clares i l'entusiasme. Verdaguer va arribar a la idea d'aquest personatge durant la Renaixença per a contrarestar les actituds complaents i la manca d'orgull que veia en el poble català. El poeta estaba preocupat per la tendència al derrotisme i la manca d'idealisme que empenyia els catalans del seu temps a acceptar el compromís del provincianisme ofert pel poder central espanyol.\nVerdaguer, igual que Josep Torras i Bages (1846 - 1916), basava l'esperit català en les tradicions cristianes ancestrals. Valerós i fort, al compte Tallaferro, com a bon cristià, no l'hi manquen pensaments generosos vers els seus enemics.\nProtagonisme a Canigó\nEls guerrers sarraïns venen amb vaixells per envair Catalunya i el comte Tallaferro els combat ferotgement. Sant Guillem de Tolosa (768-812) lliura a Tallaferro una espasa perquè el cristianisme no perdi contra l'Islam. Aquesta espasa llegendària hauria pertangut a Otger Cataló, valent heroi que havia lluitat contra els sarraïns en èpoques pretèrites. Otger Cataló, en caure ferit en batalla, hauria mort poc després als braços d'un avi de Sant Guillem, que es va quedar l'espasa com a símbol de la defensa del cristianisme.\nDurant la nit el comte cau en ferotge combat; capturat i malferit es portat a una nau enemiga. De cop, els fallaires venen nedant i calen foc a les naus ancorades. El foc en forma de serps alades fantàstiques incendia tots els vaixells dels sarraïns. Els guerrers cristians fugen i els invasors moren ofegats.\nQuan ix el sol un fallaire vell prega en nom del Pare, del Fill i de l'Esperit Sant i guareix la ferida del Comte Tallaferro. Aquest llança un sospir de tristor i, compassiu, pensa en els pobres pares dels joves sarraïns morts. (Cant V - Tallaferro)\nHE HERETAT L'ESPERANÇA (SANT JORDI, 2012)\ndes del terrat de casa.. (MIQUEL MARTÍ i POL)\nPublicat per miquel àngel a diumenge, d’abril 22, 2012 Cap comentari:\nEL CANIGÓ, part 125, dit per MOISÈS BROGGI (ELS DOS CAMPANARS)\nPublicat per miquel àngel a divendres, d’abril 13, 2012 Cap comentari:\nEL CANIGÓ, part 124, dit per ARTUR MAS\nCANIGÓ, part 123, dit per JOAN PAYTAVÍ\nEL CANIGÓ, part 2, dit per MONTSERRAT ABELLÓ\nLO PIRINEU, dins EL CANIGÓ, dit per PEREJAUME\nPublicat per miquel àngel a dimecres, d’abril 11, 2012 Cap comentari:\nCANIGÓ, part 1, de mossèn CINTO VERDAGUER, dit per LLUÍS SOLER\nLUDWIG VAN BEETHOVEN (Himne a l'alegria)\nPublicat per miquel àngel a diumenge, d’abril 08, 2012 Cap comentari:\nSANT MIQUEL DE CUIXÀ al museu THE CLOISTERS, de NO...\nEL CANIGÓ, part 125, dit per MOISÈS BROGGI (ELS DO...\nCANIGÓ, part 1, de mossèn CINTO VERDAGUER, dit per...


Estem de dol per la pèrdua de l'Emma Roca - Vertical Montserrat\nAvui, 18 de juny, ens arribava la terrible notícia de que l’ultrafondista d’èlit, i padrina de la Vertical Montserrat 2019, perdia la vida en no superar una malaltia que l’ha tingut hospitalitzada des de feia setmanes.\nEns hem quedat sense paraules. La recordarem sempre pujant els 2.180 esglaons de la nostra cursa per partida doble, primer fent de guia a una esportista inclusiva i, pocs minuts després, tornant-la a fer per comprovar-ne la duresa al seu propi ritme. Sempre amb un somriure, sempre disposada al que calgui.\nL’Emma Roca era llicenciada en bioquímica per la UAB, doctora en Enginyeria Biomèdica per la UPC, bombera professional (GRAE) de la Generalitat, emprenedora, mare de 3 fills i ultrafondista d’èlit. Havia competit en triatlons, duatlons, maratons i ultramaratons de muntanya, esquí de muntanya, i raids des de feia més de 20 anys on va quedar campiona del món el 2010. Roca també va destacar en competicions de bicicleta tot terreny, i es va proclamar campiona de Catalunya de la disciplina, en la categoria d’ultramarató al 2014.\nA banda del seu vessant esportiu, va destacar per fer la tesi doctoral en bioquímica sobre els efectes de les curses de resistència en la salut dels corredors no professionals. Pel que fa a l’àmbit empresarial, Roca va fundar 3 empreses i havia estat nomenada recentment nova presidenta de la cooperativa d’usuaris i treballadors Incorpora’m que fomenta la integració laboral i social a la Cerdanya.\nDes d’aquí volem transmetre el nostre condol a la família, companys i amistats de l’esportista, una persona que sempre quedarà en el nostre record com a pionera dels esports de muntanya i de l’esport femení.\nGràcies per la teva tenacitat, generositat i capacitat d’esforç! T’estarem sempre agraïts per ajudar-nos a promoure l’esport inclusiu visibilitzant, alhora, aquesta cursa solidària de Bombers Amb Causa.\nPosted in Cursa vertical montserratTagged padrins


Ref. No.: 1188621-61


El president del Parc de l’Alt Pirineu ridiculitza a diputades de la CUP - La Valira\nEl president del Parc de l’Alt Pirineu ridiculitza a diputades de la CUP\nJoan Ordi, president de la Junta Rectora del PNAP\nEl president del Parc Natural de l’Alt Pirineu, el convergent, Joan Ordi, va compartir diumenge passat al seu perfil de facebook un muntatge on es ridiculitza a les diputades de la CUP al Parlament de Catalunya, Anna Gabriel i Eulàlia Reguant.\nA la imatge es compara les parlamentàries amb un grup de turistes amb poca roba i amb actitud prou somrient, la qual cosa va fer escalfar les xarxes socials a favor i en contra de la posició que mantenen les cupaires respecte al turisme que ens visita.\nOrli, va ser escollit president del Parc per la seva Junta Rectora el mes de maig de 2016. Va ser alcalde de Llavorsí i conseller comarcal del Pallars Sobirà durant la legislatura 2008-2011.\nEntre les reaccions en contra del responsable de l’entitat cal destacar la de la diputada d’aquesta formació antisistema per l’Aran, Mireia Boia, que a través del twitter demana responsabilitats al govern de la Generalitat tot lamentant el llenguatge utilitzat pel president del Parc a l’hora de compartir el missatge. El comportament d’Ordi també ha estat recriminat per l’alcalde de Soriguera, Xavier Pedemonte, també de la CUP:\nResulta paradoxal que la diputada Boya es manifesti en contra del turisme tenint en compte que, juntament amb el seu germà, és propietària d’un hotel rural valorat en 250.000 euros del municipi de Les, a la Vall d’Aran i que, per cert, és “va oblidar “de declarar com a patrimoni.\nL’establiment apareix fins ara al Registre de la Propietat com si fos “una quadra”. El 2005 els germans van realitzar una important inversió econòmica per convertir-ho en un allotjament turístic amb capacitat per a sis persones. El preu del lloguer és de 1.150 euros per setmana en temporada alta i 850 euros en temporada baixa. Disposa d’una pàgina web on s’ofereix tota mena d’informació sobre els seus serveis.


Presentada la denúncia contra ABC per associar catalans i nazis\nAquest matí els advocats de Drets hem acudit a la Fiscalia Especial per Delictes d'Odi i Discriminació, a la Ciutat de la Justícia, per presentar la denúncia contra el diari ABC i l'autor d'un article on es comparava el dret a decidir dels catalans amb el nazisme. L'article havia estat denunciat a la web drets.cat.\nEl president de Drets Sergi Blázquez i l'advocat Carles Mundó, responsable del text de la denúncia, han explicat que han basat la denúncia contra l’autor de l’article i el diari ABC en l’article 510.1 del Codi Penal, que castiga aquelles persones que “provoquen odi (...) contra grups per motius referents a la seva ideologia”.\nA la denúncia impulsada per Drets hi han donat suport les més de 70 entitats signants del "Manifest per la dignitat democràtica davant la banalització del nazisme" com la Comissió de la Dignitat, Amical Mauthausen, l'Associació Catalana d'Amics d'Israel (ACAI), l'Associació catalana de defensa dels drets humans, CCOO, UGT, Comissió de defensa de l'ICAB i Fundació Catalunya Fons, entre d’altres.\nDes de Drets esperem que la denúncia contribueixi a aturar la banalització constant del nazisme i de la comparació que es fa del nazisme amb el procés català des de diversos mitjans de comunicació i tribunes d’opinió amb seu a Madrid.


Els Anonymous canvien d'estratègia\nDiuen haver detectat que els atacs a Mastercard “no espanten”\nEls responsables dels atacs a Paypal i MasterCard han canviat d'estratègia. Ara busquen “cables” de Wikileaks amb temes que els mitjans han passat per alt.\n2 min. Barcelona 11/12/2010 14:14\n260x366 Operation:Leakspin Operation:Leakspin\nEls Anonymous, el grup d'activistes que aquests dies han atacat webs d'empreses que marginaven Wikileaks, estan donant veu ara a una iniciativa diferent. “Com a mínim, els hem deixat un ull morat. El joc ha canviat”, diuen en un cartell. Passen pàgina de l' Operation:Payback que ha deixat sense servei, durant diversos dies, la web PayPal, MasterCard i PostFinance, el banc que va tancar el compte solidari amb Julian Assange. Ara els blogs del seu entorn donen suport a l' Operation:Leakspin, una campanya en el marc de la qual volen fer sortir a la llum els cables que han passat més deapercebuts.\nSuport de l' entorn Anonymous\nTot i que els comptes de Twitter que han estat donant veu a Anonymous enllacen ara l' Operation:Leakspin, Simon, una de les persones que hi ha darrera d'aquesta nova web, aclareix que no vol relacionar-los orgànicament amb la iniciativa perquè no tenen una estructura definida. "Anonymous no és un grup de gent, no són un partit polític ni cap altra agrupació social", puntualitza. "Anonymous és el sinònim d'un ampli grup de persones que tenen principalment el mateix objectiu: la defensa de les llibertats de premsa i expressió.\nNova estratègia basada en la difusió\nL'estratègia de l' Operation:Leakspin consisteix a cercar aquests cables d'entre els filtrats per Wikileaks, redactar-ne una notícia, gravar-la en un fitxer de so i crear un vídeo senzill per penjar-lo a Youtube i altres serveis similars. Per tal d'assegurar-ne una millor difusió, animen a categoritzar els vídeos amb etiquetes com “Tea Party” o “Lady Gaga”, de manera que apareguin com a vídeos relacionats quan algú cerca aquests temes, en aparença més mediàtics.\nLa pàgina web de Operation:Leakspin està oberta a la col·laboració de qualsevol persona. Només cal introduir el redactat d'una nova notícia en un “ sistema de control de qualitat”, una plataforma virtual de discussió col·laborativa que han posat en marxa amb l'objectiu de vetllar perquè tots els articles enllacen amb els cables originals corresponents i el resultat final és satisfactori. Passat aquest tràmit, el text es publica a la pàgina principal juntament amb el vídeo i altres continguts relacionats.


Red Roof Plus Pittsburgh South - Airport Hotel Pittsburgh (PA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nRed Roof Plus Pittsburgh South - Airport Hotel6404 Steubenville Pike, Municipi de Robinson, Pittsburgh (PA), Estats Units, 15205 - Veure al mapaNotable7,6Basada en 4 comentarisRed Roof Plus Pittsburgh South - Airport HotelVeure més fotosVestíbulVeure més fotosBanyVeure més fotos7,6 Molt bona valoració dels hostesVeure tots els comentaris"The night staff Phyllis was very helpful and I really enjoy..."DibbaUnited StatesADA Full Roll-In Shower Smoke-FreeVeure més fotosMolt bona ubicació 8,0Veure el mapaVeure totes les 8 fotos8,0UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionattransport hotel/aeroportservei d'habitacions\nOpcions d'habitacióVeure les fotosDeluxe 2 Full Beds Smoke-Free2 llits doblesFixa les dates per veure preusVeure les fotosADA Accessible Full Bed Smoke-Free1 llit dobleFixa les dates per veure preusVeure les fotos2 Full Beds Smoke-Free2 llits doblesFixa les dates per veure preusVeure les fotosADA Full Roll-In Shower Smoke-Free1 llit dobleFixa les dates per veure preusVeure les fotosSuperior King Smoke-Free1 llit extragranFixa les dates per veure preus\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualRed Roof Plus Pittsburgh South - Airport HotelQuality Inn University CenterAmericas Best Value Inn Pittsburgh AirportHampton Inn Pittsburgh GreentreeValoració dels clientsNotable 7,6 (4 comentaris)Notable 7,7 (28 comentaris)Bé 6,5 (4 comentaris)Notable 7,9 (5 comentaris)BarriMunicipi de RobinsonCentre de PittsburghAeroport Internacional de PittsburghKennedy / CraftonWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Esmorzar disponible Esmorzar disponible Esmorzar disponible Esmorzar disponibleSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nSobre l'allotjamentDescripcióRenovat l'any 2012, el Red Roof Plus Pittsburgh South - Airport Hotel garanteix els seus hostes una estada plaentera a Pittsburgh (PA) tant per negocis com per oci. A només 5.2 miles, aquest hotel de 1-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a The Mall at Robinson, R.D.K. Painting co. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Red Roof Plus Pittsburgh South - Airport Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes. L'hotel compta amb 120 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, calefacció, escriptori. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Red Roof Plus Pittsburgh South - Airport Hotel.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxesservei de llançadoratransport hotel/aeroportÀpats, begudes i refrigerimàquina venedoraservei d'habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accésinstal.lacions per a minusvàl.lidsrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyiaDisponible a totes les habitacionsaire condicionatconnexió sense fils a internet (cortesia)televisió de pantalla planaCaixa forta a l'habitaciódespertador calefaccióempolles d'aigua de cortesia Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 2 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 3 a 12 any [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents.Els hostes de 13 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilEntrada/SortidaHorari d'entrada des de: 03:00 pmHorari de sortida fins a: 11:00 amL'allotjamentNombre de plantes: 2Nombre d'habitacions: 120Renovació de l'hotel més recent: 2012Mostrar més\nKristenM, Estats Units\nGood location, fair rate. Comentat el 15 de juliol 2016\nShuttle, green trees outside, No sound control between rooms in back building second floor. Could hear when neighbors turned on water. Dropped something.


Inici » l'agència » FAQ\nPREGUNTES FREQÜENTS SOBRE BCNecologia\nBCNecologia realitza projectes només a Barcelona?\nNo, BNCecologia realitza projectes en ciutats de qualsevol país. Els projectes realitzats contribueixen a orientar les ciutats cap a processos de sostenibilitat, i el model de ciutat de BCNecologia posseeix unes característiques que el fa fàcilment transferible a altres ciutats.\nMés informació a PROJECTES\nQUINES SÓN LES BASES FONAMENTALS DE BCNECOLOGIA?\nBCNecologia aporta solucions de caràcter tècnic i estratègic per als entorns urbans. En aquest treball es considera la ciutat com un ecosistema, és a dir, com un sistema que necessita extreure recursos materials d'altres sistemes per tal de mantenir-se viu. Actualment hi ha una gran pressió sobre l'entorn, que esgota els seus recursos i pateix una gran quantitat de residus. Aquesta pressió, però, és regulable mitjançant polítiques correctament orientades i accions com les que BCNecología proposa en els seus projectes, marcant les pautes que s'haurien de seguir en el procés cap a la sostenibilitat.\nMés informació a MODEL CONCEPTUAL\nEn què consisteix EL MODEL DE CIUTAT DE BCNECOLOGIA?\nL'actual model de desenvolupament, basat quasi exclusivament en el consum de recursos, es mostra clarament insostenible. Cal anar cap a un altre model que doni resposta a les disfuncions que les ciutats presenten, abordi els reptes de la societat actual: els relacionats amb la sostenibilitat i l'entrada en la societat de la informació i el coneixement. El model de ciutat compacta i diversa és el que millor es posiciona en aquest procés cap a la sostenibilitat a l'era de la informació.\nEl model que es proposa s'estructura a quatre eixos:\n• La compacitat: Una ciutat compacta permet desenvolupar activitats sense efectuar llargs desplaçaments. Aquest concepte es contraposa a la dispersió.\n• La complexitat: Una ciutat complexa inclou la diversitat necessària per poder accedir a qualsevol tipus d'organització urbana.\n• L'eficiència: Una ciutat eficient té un metabolisme urbà que optimitza el consum d'energia i redueix al màxim la contaminació i els residus.\n• L'estabilitat i cohesió social: Una ciutat estable i cohesionada socialment manté la complexitat descrita amb una ciutadania integrada en l'entorn urbà. Aquesta mixticitat-gent diversa-ha de tenir resoltes les necessitats bàsiques (treball, habitatge, educació, cultura, sanitat, seguretat, etc.).\nQUINES SÓN LES ÀREES EN LES QUALS BCNECOLOGIA ÉS ESPECIALISTA?\nEn aquelles que afecten la ciutat i l'ecologia urbana: residus i materials, energia, aigua, contaminació atmosférica i soroll, biodiversitat, mobilitat, cohesió social, urbanisme i espai públic, indicadors, àrea jurídca i comunicació, participació i noves tecnologies.\nSi la ciutat és un ecosistema, és lògic que l'aproximació als problemes urbans sigui sistèmica. Per això, BCNecología compta amb un equip transdisciplinar, dirigit per Salvador Rueda, de professionals format per advocats, ambientòlegs, arquitectes, biòlegs, documentalistes, físics, geògrafs, informàtics, enginyers (industrials, de camins i agrònoms), periodistes, psicòlegs i químics .\nMés informació a EQUIP i ÀREES DE CONEIXEMENT\nQUINS CONCEPTES HA DESENVOLUPAT BCNECOLOGIA?\nDes de la seva constitució l'any 2.000, BCNecologia ha dissenyat i implementat els següents conceptes:\n• Urbanisme de tres nivells\n• Urbanisme Ecològic\n• Xarxa d'autobusos ortogonal\n• Guia de certificació d'urbanisme sostenible\n• Funció Guía de la Sostenibilitat\nMés informació a LES NOSTRES IDEES\nQUINES SÓN LES EINES BÀSIQUES DE BCNECOLOGIA?\nUna de les eines bàsiques de treball, que representa la transdisciplinarietat, és el Sistema d'Informació Geogràfica (SIG). El SIG permet combinar informació gràfica amb informació alfanumèrica per tal de visualitzar diferents escenaris i ajudar d'aquesta manera a la presa de decisions sobre els elements urbans en sentit ampli (la contaminació, el verd, la tipologia de carrers i edificis, etc.)\nUna altra eina fonamental la constitueixen els simuladors. Una simulació és la experimentació d'una hipòtesi o conjunt d'hipòtesis amb un model i pot abastar àmbits com el trànsit privat (incloent la contaminació atmosfèrica i acústica) el transport públic o l'espai públic i les dades que li corresponen. Les simulacions permeten avaluar l'evolució de diferents variables. Això possibilita incidir, si cal, en la modificació per aconseguir una ciutat més habitable.\nMés informació en SIG i SIMULADORS\nCOM PUC SABER MÉS D'ECOLOGIA URBANA?\nEn aquesta web hi ha un gran nombre de PUBLICACIONS, a més de l'explicació del MODEL CONCEPTUAL de ciutat més sostenible, la seva aplicació en diversos PROJECTES, la seva avaluació a través d'INDICADORS i, finalment, ARTICLES I NOTÍCIES relacionats.


Hotel Madhuban Dehradun Dehradun Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n97-Rajpur Road, Dehradun, Hathibarkala Salwala, Dehradun, Índia, 248001 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Madhuban Dehradun?\nBarri Hathibarkala Salwala Hathibarkala Salwala Malsi Khurbura Mohalla Kaonli Paltan Bazaar\nMés informació sobre Hotel Madhuban Dehradun\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Hotel Madhuban Dehradun es troba a la zona de Lakkhi Bagh de la ciutat de Dehradun. A 1 Km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 4-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Pacific Mall, Bhatta Falls, The Kalinga War Memorial donen a aquest hotel un encant especial.\nHotel Madhuban Dehradun ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nEls clients poden triar d'entre 79 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, sauna, spa, massatge, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Dehradun, el Hotel Madhuban Dehradun és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (11)Viatger de Negocis (5)Parelles (1)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (3)Grups (1)


Seguiu en directe el partit entre el CF Reus i la Cultural Leonesa a LANOVA Ràdio | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\n'LANOVA En joc' transmet el matx als webs de l'emissora, de Reusdigital.cat i a través de l'aplicació per a dispositius mòbils d'aquest mitjà\nEls integrants de 'LANOVA En joc' són: Jordi Benavent, Marc Busquets, Jordi Garcia i Joan Gomis\n'LANOVA En joc' transmetrà una temporada més els partits que el CF Reus disputi al futbol professional de l'Estat. Aquest dissabte, des de tres quarts de 6 de la tarda i a través del web de LANOVA Ràdio i de l'aplicació per dispositius mòbils de Reusdigital.cat, els oients podran seguir la narració de l'encontre entre els roig-i-negres i la Cultural Leonesa amb l'equip que formen els periodistes Jordi Garcia, Jordi Benavent, Joan Gomis i Marc Busquets.\n'LANOVA En joc' és una coproducció de Reusdigital.cat i LANOVA Ràdio, dirigida per Marià Arbonès i David Fernàndez i que compta amb el patrocini de Nikko Center i la col·laboració de Fruites i verdures Cal Pere, La Manigua i La Rosa dels Vents. Al vespre podreu llegir la crònica del partit a càrrec de la redacció d'esports de Reusdigital.cat.\nSeguiu la narració del matx en aquest apartat:\njosep risueño granda 07 d'Octubre de 2017\ncAL PARLAR DE POLITICA EN LES RETRANSMISIONS DE FUTBOL?\n-----Es tal la gosadía que, no m'estranya quasi res!!!!\nApa minyons.....la bimba en joc i el peix al cova ....escoltant LA NOVA


Aigua a Mart i el màrqueting de la vida - Revista Mètode\nL'existència d'aigua líquida a Mart i el sensacionalisme dels mitjans de comunicació\nUna de les notícies que recurrentment ixen dels gabinets de premsa de la NASA (i en menor grau, de l’ESA, l’Agència Espacial Europea), i que més atracció provoca en els mitjans és la que diu que s’han trobat noves proves de l’existència (passada en alguns casos, present en altres) d’aigua líquida a Mart. L’afegit que acompanya habitualment totes aquestes notícies sol ser quelcom de l’estil de «la qual cosa representa un indici que apunta a la possibilitat de vida a Mart».\nCortesia MRO/NASA. Seqüència de quatre imatges que mostren un líquid fluint vessant avall per les parets del cràter Newton a Mart. Ara com ara l’única explicació per a aquestes imatges és que es tracte d’aigua salada.\nI és que la NASA ha aconseguit induir en l’opinió pública la idea que «aigua líquida» (o fins i tot simplement aigua, més que siga en forma de gel) equival a «vida». Per què? És certa aquesta equivalència? Evidentment no. El fet que en un món hi haja aigua líquida no té per què implicar que s’hi forme necessàriament la vida. Per què llavors s’estableix aquesta identitat? Perquè en l’únic cas conegut d’aparició de la vida, el nostre planeta, tot apunta que la presència d’aigua líquida estable va ser determinant.\nEls nombres parlen per ells mateixos: fa uns 3.800 milions d’anys acaba el denominat Gran Bombardeig Meteorític, una època en què era habitual que gegantines roques celestes s’estavellaren contra els planetes. Durant aquella època no podia haver-hi oceans estables en la Terra pel fet que els grans meteorits, en caure, feien bullir els possibles oceans que hi poguera haver. Com deia, aquella època va acabar fa uns 3.800 milions d’anys, i just d’aquell període daten les roques sedimentàries més antigues de la Terra; la seua presència demostra la formació dels primers mars al poc de temps d’acabar el Gran Bombardeig. Els indicis fòssils semblen indicar que, només uns 40 milions d’anys després, la vida unicel·lular ja omplia els mars. Un breu lapse a escala geològica (o com diria el tango, «40 millones de años no son nada»).\nAixò indueix a considerar (a mi també, no us penseu) que, si tens aigua líquida, és fàcil que es forme la vida. No obstant això, essent estricte, la implicació en realitat és a l’inrevés: sense aigua (o sense un líquid que faça un paper equivalent) sembla impossible la vida; la seua presència permet que es puga formar. Però això no comporta que necessàriament es forme. Tenim un enorme biaix observacional, atès que nosaltres, els observadors d’aquest únic cas conegut de formació de la vida, som també producte seu.\n«La NASA i l’ESA saben que el tema de la vida atrau l’opinió pública i la premsa. Per això, sempre que és possible relacionen els descobriments sobre Mart amb l’aigua líquida i la possibilitat de vida»\nTant la NASA com l’ESA ho saben, però també saben que el tema de la vida atrau l’opinió pública i la premsa. Per això (per pur màrqueting), sempre que és possible es relacionen els descobriments sobre aquest planeta amb l’aigua líquida i, de pas, amb la idea de la possibilitat de vida a Mart, com aquest exemple (totalment representatiu) publicat per la NASA el 31 d’octubre de 2010: «La presència de sílice en un volcà de Mart ens parla d’un passat humit i acollidor […]. La calor i l’aigua requerits per a la creació d’aquest dipòsit possiblement van fer habitable aquesta zona.» Trobe sílice; inferesc aigua; concloc vida.\nI què és més excitant que la possibilitat de vida en el passat remot de Mart? La possibilitat que avui dia hi haja marcians. Potser per això n’hi ha tantes, de notícies publicades per aquestes agències espacials centrades en els indicis de possible aigua líquida actual (subterrània; recordem que la presència d’aigua líquida en la superfície del Mart actual és impossible per la baixíssima pressió de la seua atmosfera, 160 vegades menor que la de la Terra), notícies que mantenen viva la flama d’un Mart habitat a hores d’ara.\nCortesia Phoenix/NASA. Detall d’una de les potes de la sonda Phoenix, en l’àrtic marcià. Mostra el que semblen gotes d’aigua.\nPerò cap d’aquests indicis acaba resultant plenament convincent, irrefutable. Vegem els dos casos més cridaners: La sonda Phoenix, que va aterrar prop del pol nord marcià, va confirmar la presència de gel d’aigua a flor de sòl mesclat amb perclorat, una substància que es comporta com un anticongelant, per la qual cosa no seria desgavellat pensar en la presència d’aigua líquida en el sòl d’aquestes latituds. De fet, la càmera d’aquesta sonda va trobar entre les seues potes el que semblaven gotes d’aigua líquida! que li haurien esguitat durant l’aterratge; però podrien ser també terrossos de gel… D’altra banda, les anomenades torrenteres marcianes (martian gullies) s’assemblen sorprenentment a les erosions que els torrents produeixen en la Terra. Algunes han estat vistes fins i tot en acció: s’hi veia brollar algun tipus de substància. La seua existència es podria explicar molt bé per emanacions d’aigua líquida subterrània; però també per solsides d’arena fina…\n«de tanta notícia frustrant es produeix una certa saturació o fartada entre aquells que seguim amb ànsia el tema de la possible existència d’aigua líquida a Mart»\nI arribem així a la bomba d’aquest estiu. Davant de tanta notícia frustrant es produeix una certa saturació o fartada entre aquells que seguim amb ànsia el tema de la possible existència d’aigua líquida a Mart. Comencem a filtrar-les. Per això, quasi va passar per a mi desapercebut aquest estiu l’anunci d’un nou descobriment, que (aquesta vegada sí?) no sembla tenir cap altra explicació que no implique l’emanació d’aigua líquida. La sonda de la NASA Mars Reconnaissance Orbiter, amb la seua càmera d’alta resolució, va descobrir que en diverses zones de Mart, durant l’estiu local, apareixien milers d’emanacions d’un fluid que enfosquia el terreny en baixar, en uns quants vessants il·luminats pel Sol. Aquestes emanacions sorgeixen de múltiples punts simultàniament i a més són cícliques, estacionals, es repeteixen d’any en any.\nLes imatges parlen per elles mateixes, i no hi ha dubte que això que descendeix vessant avall és un líquid. Les temperatures locals són massa altes perquè siga diòxid de carboni líquid o un altre gas liquat. Són baixes, però, perquè siga aigua pura. Però no per a l’aigua salada (la sal també funciona com a anticongelant), i de fet algun tipus de salmorra és el millor candidat (i fins al moment únic) per a explicar aquestes imatges tan fascinants.\nContràriament a allò que es pensava abans, que el planeta roig era un món avorrit, Mart ha demostrat ser un veí molt salat. Falta ara saber si és un viu.\nArticle L'hort de Roselló Nau espacial 'Mètode' Caiguda lliure


“El exilio de Dios” – Capvespre\n“El exilio de Dios”\nPosted By: Jaume 7 juliol, 2017\nEl bisbe de Barcelona, Joan Josep Omella, en la missa celebrada a la parròquia de Sant Joan Baptista del Fondo, en els 50 anys de la inauguració del temple\nHe llegit el darrer llibre de Lluís Duch, monjo de Montserrat, El exilio de Dios (Fragmenta editorial 2017), de petit format i amb només 90 pàgines, i confesso que m’ha atrapat. És el títol, el que primer m’ha atret (venint de l’autor del qual uns mesos enrere vaig llegir Un extraño en nuestra casa –referint-se a Déu–), que tant em va impressionar, sobre tot pels capítols dedicats als teòlegs jueus de després de l’holocaust. El llibret que acabo de llegir té tres apartats. El primer –La crisis de Dios en nuestros días– , és el que més m’ha colpit, perquè respon a la pregunta que molt sovint em faig: per què persones de formació cristiana i d’una vida de creients quan eren joves, avui no diré que no tinguin una certa fe “en alguna cosa”, però s’han allunyat de Déu, del Déu “catòlic” o “personal?” Els altres dos capítols –El retorno de la gnosis i Lo imprescriptible cristiano– m’han impactat menys, l’últim no perquè el tema no m’interessi moltíssim, sinó perquè m’ha semblat que el tracta massa teòricament.\nLa primera idea forta del llibre és la de l’esfondrament que ha experimentat el món religiós. “Con el advenimiento de la ‘modernidad psicológica’ se acentuó el desmoronamiento del edificio religioso monárquico-tradicional, cuya demolición ya habían iniciado, sobretodo en Francia e Inglatrra, los ilustrados del siglo XVIII”. La conseqüència d’aquest fenomen és “la presencia cada vez más manifiesta de una religión a la carta” (adaptada a les necessitats i al gust de cadascú). Les persones en les que penso creuen “en alguna cosa”, en una certa transcendència, una fe vaporosa en la que el Déu personal s’ha esvaït. Més enllà de la vida prosaica, admiren en certa manera i reten culte a la bellesa, a la bondat ; elsmés sensibles a dalt de tot hi posen l’amor i la solidaritat. Mantenint-se l’Església en la tradició i en el llenguatge i maneres de sempre “sufre un gravísimo y empobrecedor proceso de ‘exculturación’, que suele afectar casi con la misma fuerza al clero y a los laicos”. Lluís Duch escriu que l’Església “ha distorsionado gravemente, casi pervertido de raíz, el mensaje evangélico”, convertint la religió en unes fredes normes morals i en unes “veritats” que tenen poc a veure amb el que preocupa a la gent d’avui.\n“En el curso de estos últimos sesenta o setenta años ha tenido lugar un giro copernicano en el seno de nuestras culturas: el Dios ‘oficial’ por supuesto se ha convertido en un Dios extraño, ajeno, distante y, para muchos, incluso inexsistente”. Caldria afegir que “aquest” Déu per a moltes persones és vist com el responsable del mal que hi ha al món. Un panorama ben dur perquè Déu hi habiti.\n¿L’hem matat o ha marxat?\nSigues el primer en comentar on "“El exilio de Dios”"


Bolsas y Mercados Españoles - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSocietat Ànonima (BMAD BME)\nPlataformes de Negociació de renda variable, renda fixa dels mercats, intercanvi d'informació, dades de mercat i la tecnologia\nAntonio Zoido (President and CEO)\nBolsas y Mercados Españoles (BME,BMAD BME) és una societat que integra tots els mercats de valors i sistemes financers a Espanya.\n1 Estructura Societària\n2 Forta inversió estrangera\n3 Sortida a Borsa\nLes principals societats que componen Borses i Mercats Espanyols són:\nSociedad de Bolsas, que gestiona i opera el Sistema d'Interconnexió Borsària Espanyol (SIBE).\nMEFF AIAF SENAF Holding de Mercados Financieros, S.A, un holding que comprèn:\nMercat Oficial de Futurs i Opcions Financers a Espanya (MEFF)\nMercat espanyol de Deute Corporatiu (AIAF)\nPlataforma electrònica de negociació de Deute Públic (SENAF).\nBME Consulting, la divisió de consultoria de la companyia.\nForta inversió estrangera[modifica]\nEl percentatge de participació dels inversors estrangers en la borsa espanyola va arribar el 2006 al 56,8% del volum de contractació total del mercat, equivalent a 616.000 milions d'euros, segons dades de l'últim número de la revista "Bolsa", editada per l'empresa.\nSortida a Borsa[modifica]\nEl 14 de juliol de 2006 Bolsas y Mercados Españoles va realitzar una Oferta Pública de Venda d'accions i va començar a cotitzar en borsa.\nAntonio Zoido és el president el gener de 2007.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 «Annual Report 2008». Bolsas y Mercados Españoles. [Consulta: 11 maig 2009].[Enllaç no actiu]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bolsas_y_Mercados_Españoles&oldid=26872217»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 abr 2021 a les 15:31.


ESO I BAT | Institut Andreu Nin | Pàgina 23\nAquest dilluns dia 17 la trentena d’alumnes que participen als grups Endavant dels 3 instituts del Vendrell han fet la seva presentació de fi de trimestre. Un per un han anat presentant als seus companys la feina realitzada tant a l’aula com en el seu… Llegeix més»\nA mitjans del mes de novembre l’alumnat de Batxillerat va gaudir de la sortida de senderisme organitzada pel Departament d’Educació Física. La ruta circular amb inici i final al Pavelló del Vendrell es va bellugar entre pistes i senders de muntanya propers al centre. L’experiència… Llegeix més»\nEl divendres 16 de novembre, aprofitant les dues hores de la sessió d’Educació Física, els grups de 3r D1 i 3r D2 van deixar el centre per realitzar una sortida de senderisme pel terme municipal del Vendrell i St. Vicenç de Calders. La ruta circular… Llegeix més»\nUNA GRULLA 1 EURO\nDes de fa 3 anys la Fundació Mútua General de Catalunya organitza cada Nadal la campanya solidària 1 origami 1 euro, amb l’objectiu de destinar 50.000€ entre tres organitzacions solidàries que treballen en el camp de la salut. Enguany, una de les entitats escollides és la… Llegeix més»\nEls alumnes de 3r d’ESO ja han arribat a Llandudno (Gal•les). Durant 5 dies faran activitats per familiaritzar-se amb l’anglès i conèixer aquesta bonica ciutat.\nEn primer lloc vam assistir a un taller sobre Ortotipografia,… Llegeix més»


Villa Mango Seminyak Bali Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJl. Raya Seminyak Gang Keraton, Seminyak, Bali, Indonèsia, 80361 - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa Mango Seminyak\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bali, no busqui més enllà de Villa Mango Seminyak. El centre de la ciutat és només a 05.00 Km i l'aeroport és només a 25 minuts. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Espai d'Art Biasa, Inner Glow Bali Spa, Consolat de Brasil són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Villa Mango Seminyak asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nL'hotel compta amb 3 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, piscina privada, connexió sense fils a internet (cortesia), banyera hidromassatge, aire condicionat. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com massatge, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Villa Mango Seminyak no troba competidors en cap categoria.


Del jo al nosaltres - Blog de CJ\nInici Geografía Àfrica Del jo al nosaltres\nJosep F. Mària. [La Vanguardia] En Hayford, un jove del poble de Kenyasi (Ghana), buscava davant de la meva gravadora les paraules justes per explicar una experiència que l’entusiasmava.Parlàvem del funcionament del Comitè de Desenvolupament Sostenible (CDS) del seu poble: una assemblea on es presenten, discuteixen i prioritzen projectes comunitaris. Els projectes prioritzats seran finançats per una ONG depenent d’una empresa minera que opera al territori.\nEn Hayford constatava queen algunes reunions del CDS, una persona havia presentat el seu projecte i, tot i que no se l’hi havia prioritzat, n’havia sortit contenta i adherint a unaltre projecte. El seu projecte no havia estat desqualificat d’entrada i la comunitat havia intentat incorporar el seu interès en el projecte que es prioritzava. Perquè tothom havia estat escoltat de veritat, el projecte finalment escollit seria de la comunitat i serviria al desenvolupament de la comunitat. No seria un “elefant blanc” que només uns pocs s’ha fet seu, i que ningú no acaba fent servir.\nAixí doncs, de vegades ales assemblees del CDS de Kenyasihi entren una colla de “jo”amb projectes particulars i en surt un “nosaltres” amb un projecte comunitari.\nAquesta transició “del jo al nosaltres” (Ramon Valls Plana) s’ha teoritzat de moltes maneres. A l’Europa moderna sembla haver triomfat pràcticament el relat de la mà invisible: la societat és la juxtaposició d’individus amb interessos particulars; però la mà invisible del mercat competitiu combina aquests interessos per produir el màxim benestar col·lectiu. Amb el pas dels anys, aquest relat ha funcionat més o menys bé en l’esfera econòmica. Però ens ha fet oblidar que en la realitat de l’economia també hi ha cooperació, i que seria millor que n’hi hagués més. El problema afegit és que la mentalitat individualista continguda en aquest relat es contagia en altres esferes de la vida social (comunitat o política), on processos diversos de construcció del “nosaltres”són necessaris: per exemple, processos que inclouen la transformació –i no la combinació- dels interessos individuals.\nL’experiència dels CDS de Ghana ens porta, doncs, a preguntar-nosquins espais de deliberació poblen el nostre teixit econòmic, polític i ciutadà; i si s’hi esdevenen processos similars de construcció del “nosaltres”: on el jo i els seus projectes particulars són escoltats i acollits; i on gràcies al diàleg, els interessos individuals es transformen en projecte joiosament compartit.\nArticle anteriorDues imatges de la veritat\nArticle següentDe què es va parlar en la 1a Jornada de Pensament Fe-Justícia?


Petits grans plaers: cafè amb vistes – Il Tartufo Bianco\nCafès, Catalunya, Girona, Temptacions, Tendències\nPetits grans plaers: cafè amb vistes\nTot comença amb un bon cafè.\nFeia temps que tenia moltes ganes de centrar-me en el que per a mi és un dels millors o fins i tot el millor moment del dia.\nObrir els ulls a poc a poc, despertar lentament. Assaborir el primer minut d’una nova jornada, quan encara estàs quiet, immòbil. Amb la ment abstreta de tot pensament pràctic. Abocada als sentits. De mica en mica, tot tu vas abandonant els somnis per palpar la realitat. Ja és de dia i reclames que l’energia t’acompanyi. T’actives.\nM’agraden els despertars lents. Tinc la sort de poder-ho dur a la pràctica gairebé cada dia, perquè em llevo unes tres hores abans d’entrar a treballar. Però la meva lentitud viu un èmfasi major quan estic de vacances. Aleshores l’esmorzar es converteix en un ritual i una estona més tard, el gust amarg del primer cafè del dia fa que totes les notes concordin, completa el trencaclosques del que seria un matí perfecte. I si estàs a l’Escala- aquí ja us explicava que ser-hi em posa malalta de felicitat- i t’apropes a Empúries a fer aquest primer cafè, a la terrassa assolellada de l’hotel, el despertar no pot ser més dolç. I el dia no pot ser més prometedor.\nLa terrassa de l’Hotel Empúries\nCappuccino al sol\nEn el dia a dia, el cafè és una necessitat, em desperta i dóna energia, em manté alerta i en justa tensió. De vacances, es converteix en un regal, un obsequi que s’assaboreix a poc a poc, al ritme, en aquest cas, de les onades del mar que tens al davant. Un moment únic, amb la vista fixada en un paisatge que sempre et relaxa. Un petit gran plaer. D’aquells que no valen pel que costen, sinó pel que et fan sentir. El valor afegit de la simplicitat.\nAvui, complementaré l’entrada amb una cançó que sempre vinculo a aquests moments d’abstracció, de tranquil·litat, de felicitat per als sentits: Dreams. Perquè he parlat de despertars i de somnis. I perquè aquesta cançó m’ha acompanyat durant molts anys, en moments de crua realitat, i també en d’altres on s’han materialitzat alguns somnis. I m’inspira moltes coses més.\nAbril 7, 2013 Abril 7, 2013 Deixa un comentari\nAnterior Previous post: El nostre somni fet formatge\nSegüent Next post: La Recuiteria de Figueres


cuinem: PASTIS DE XOCOLATA (AMB TARONJA)\nPASTIS DE XOCOLATA (AMB TARONJA)\n- 150 gr. de mantega.\n- 30 gr. d’ametlla molta\n- 8 cullerades de sucre roig\n- ½ cullerada de canyella en pols\n- 350 gr. de xocolata fondant\n- 3,5 dl. De nata líquida\nBarrejar la farina, l’ametlla molta, el cacau, la mantega tallada a daus, el sucre i una mica de sal. Afegir els ous batuts i treballar la barreja fins a obtenir una massa homogènia. Embolicar-la en film transparent i deixar reposar 12 hores a la nevera.\nTreure la pasta de la nevera 1 hora abans de coure-la. Posar una mica de farina sobre el marbre, col•locar la pasta a sobre i estirar-la amb el corró. Folrar un motlle amb la pasta, cobrir-la amb paper sulfuritzat i posar-hi llegums secs. Coure al forn a 200 º durant 15 minuts. Retirar els llegums i el paper, i tornar a coure 5 minuts més. Deixar refredar i desmotllar.\nPortar la nata a ebullició , trossejar la xocolata i afegir-la a la nata. Retirar del foc i deixar reposar 10 minuts. Barrejar be, abocar dins del pastis i deixar reposar una hora a la nevera.\nFondre 50 gr. de mantega i el sucre moreno en una paella i afegir el grills de les taronges. Coure 3 minuts per cada banda i esquitxar amb canyella.(també es pot comprar taronja confitada a plaça). Decorar la superfície del pastis amb la taronja caramel•litzada.\nPublicat per Isabel Romano a 21:02


El Bonaerense. Hot's scenes - KeezMovies.com\nEl Bonaerense. Hot's scenes\n
El Bonaerense. Hot's scenes brought to you by KeezMovies.com\nTags: couple, mature, milf, car, police, anal, oral, vaginal


La Chaumely Saint-Cirgues-en-Montagne França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSaint Cirgues En Montagne, Saint-Cirgues-en-Montagne, França - Veure al mapa\nMés informació sobre La Chaumely\nDissenyat tant per oci com per negoci, La Chaumely està situat idealment a Saint Cirgues En Montagne; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, La Chaumely és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com instal.lacions de barbacoa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara piscina privada, calefacció, insonorització, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, La Chaumely és una selecció idònia per a la vostra estada a Saint-Cirgues-en-Montagne.


Mitjana de vedella tallada B.G. | TACISA\nHome » Boví » Vedella » Mitjana de vedella B.G.\nMitjana de vedella B.G.\nCategories: Boví, Vedella Etiqueta: HORECA\n1,2 – 1,5Kg.\n3 – 4 talls\nSigueu els primers a ressenyar “Mitjana de vedella B.G.” Cancel·la les respostes\nChurrasco de vedella B.G.