Missió - UE Santboiana - Club de rugby desde 1921\nFacilitar, formar i desenvolupar jugadores /jugadors / tècnics / tècniques / directius /directives amb qualitat, continuïtat i sostenibilitat en el temps.\nSer el referent al territori català i espanyol en el foment, la pràctica i la difusió del rugby i l’esport sense cap finalitat lucrativa treballant per assolir l’excel·lència esportiva.\nProfessionalitat, respecte, integració, i compromís.


Alarma Gemini per a autocaravana Ducato - Micasaconruedas.com\nAlarma Gemini per a autocaravana Ducato\n399,00 € IVA inclòs\nAquest sistema d'alarma Gemini, amb sensors sense fil, està especialment dissenyat per a la Fiat Ducato a partir del 2011, també vàlid per a la nova Fiat Ducato 8 a partir del 09/2021.\nAmb ella assegurarà tot el perímetre de casa mòbil (portes, finestres, garatge, claraboies, ...).\nEls sensors envien un senyal de ràdio permanent a l'adaptador Can-Bus i garanteixen així un control constant del vehicle.\nL'adaptador CAN-Bus s'instal·la mitjançant el joc de cables especial subministrat al kit.\nPer a més seguretat, el sistema es pot ampliar fins a 55 sensors d'alarma.\nTots els components del kit s'adapten de manera òptima entre si.\n- 1 sensor de porta sense fil\n- 3 sensors de finestra sense fil\n- Contacte de capó\n- Adaptador CAN-Bus\n- Control remot sense fils\n- Joc de cables Ducato\n- Material d'instal·lació\n- Instruccions dús.\n- Consum de corrent amb alarma a <15mA\n- Temperatura de funcionament -30ºC - +70ºC\n- Volum de sirena: 105dB\nALTRES MARCAS D'AUTOCARAVANA, CONSULTAR\nSensor magnètic de finestra, porta i claraboia Alarma GT\nSolicita el producto Alarma Gemini per a autocaravana Ducato


RECERCA MEDITERRÀNIA. Bloc de treball dels alumnes de 4t d'ESO de l'Institut Gabriel Ferrater, de Reus\nFITXES DE TREBALL: PUNT DE PARTIDA\nPROJECTE DE RECERCA CURS 2010-2011\nLes propostes de treball, penjades a la pàgina corresponent, es van desenvolupant d'acord amb el procés establert.\nEls/les alumnes, juntament amb les tutores Fina Masdéu i Beatriz Comella, han fet avui treball de camp per la ciutat.\nAlguns documents fotogràfics il·lustren l'activitat:\nAquí hi ha totes les presentacions dels treballs duts a terme.\nLa Inés, l'Andrea i la Marian van treballar sobre els cítrics en l'art i la literatura:\nSanae, Ihsan i Hayat van treballar sobre les tradicions associades a les festivitats religioses del Marroc, d'on provenen les seves famílies:\nTambé ens van portar plats típics de la seva cultura: te amb menta, pa marroquí i un deliciós pastís anomenat "pastela", fet amb pollastre, canyella...:\nL'Angèlica, la Laura i la Desirée van treballar sobre la festa de Sant Pere de Reus:\nDesirée, Angèlica, Laura\nMarioly, Linda i Kevin van treballar sobre les festes de carnaval als seus països d'origen:\nAnna Gascón i Clàudia Martorell han treballat sobre la revetlla de Sant Joan:\nRaquel Gomis i Natàlia Garcia van investigar sobre la gastronomia mediterrània i la dieta que se'n deriva.\nIan i Lewin van fer el seu treball sobre els cítrics:\nCaterina Gomis i Clàudia Xifré van treballar sobre la Festa Major de Sant Pere de Reus:\nPaul i Daniel van ampliar els seus coneixements sobre el mercat de Reus:\nPublicado por recerca mediterània en 9:53 No hay comentarios:\nEtiquetas: alimentació, curs2010-2011, Mediterrània, mercats, recerca\nEl mercat de Reus, treball de Blanca Modrego i Cristina Miravall\nEl treball de Blanca i Cristina afegeix al realitzat per altres companys algunes fotografies de l'"Antic mercat" que va tenir lloc a la ciutat el dissabte dia 5 de juny, que revivia el mercat del Marcadal, tal com es feia abans.\nPublicado por recerca mediterània en 12:00 No hay comentarios:\nMasculí/femení, des de la història de la moda, treball d'Anna Bové i Ariadna Llort\nL'Anna i l'Ariadna han volgut estudiar els canvis que han experimentat les dones, al llarg de la història del segle XX, tot fixant-se en els canvis a l'hora de vestir-se. La indumentària no deixa de ser un reflex de les formes de vida i tradicions de la gent.\nPublicado por recerca mediterània en 10:43 No hay comentarios:\nEl mercat de Reus, treball de Ouarda Afrouni i Hajare Babakouja\nEl treball de la Ouarda i la Hajare també s'apropa al mercat de la ciutat, i intenta entendre els hàbits de la població a l'hora d'anar a comprar. Abans, però, les dues noies estudien com era al mercat abans, a través de textos que apareixen al bloc de referència.\nPublicado por recerca mediterània en 10:38 No hay comentarios:\nEtiquetas: mercats, Reus\nEl mercat de Reus, treball de Laura Carrillo i Tània Pérez\nLa Laura i la Tània van parlar amb venedores i compradors/-es per a saber més coses del mercat.\nQuins productes compra més la gent, quan van al mercat, etc, van donar peu al seu estudi.\nEl mercat laura i tània\nPublicado por recerca mediterània en 10:26 No hay comentarios:\nEtiquetas: alimentació, mercats, Reus\nEl mercat de Reus, treball de Lisbeth Rosario i Johnny Chávez\nEl treball de Johnny i Lisbeth estudia el mercat de Reus, des de la seva història, a través del textos d'alguns escriptors reusencs, des del blog de referència, i complementa aquest estudi amb una anàlisi estadística del mercat a l'actualitat.\nPublicado por recerca mediterània en 10:16 No hay comentarios:\nEtiquetas: literatura, mercats, Reus\nLa Kala, un menú mediterrani, treball de Laura Lopez, Laura Balcells i Katerin Carrasco\nEl treball de la Laura, la Katerin i la Laura intenta mostrar com són de "mediterranis" els menús dels restarurants de Reus tot i que no es vaquedar només amb això. Ens van oferir un menú mediterrani propi, que, a més, van cuinar per nosaltres i ens el van oferir, molt adequadament vestides.\nPublicado por recerca mediterània en 9:59 No hay comentarios:\nEtiquetas: dieta mediterrània, menús, restaurants, Reus\nAquest és un bloc que fem servir per a mostrar el resultat del nostre treball-projecte de recerca al voltant de l'eix temàtic que és la Mediterrània. Cada grup hi penja el que ha fet, perquè tothom pugui accedir-hi i afegir els seus comentaris.\nL'antic mercat del Mercadal, de Reus, foto de Lo Consueta, de Reus /(http://picasaweb.google.com/Consuetudinarium)\nBloc central del projecte\nJulio Romero de Torres: Naranjas y limones (1929)


Eines pel Moviment i el ‘Partnering’ – tragantDansa\nEines pel Moviment i el ‘Partnering’\ndates: del 2 al 5 de gener, de 10 a 12:30h\nEXPERIÈNCIA: obert a diversitat d’experiències dins el camp del moviment, la dansa i altres pràctiques artístiques\nTreballarem l’escolta, la connexió, el contacte, la manipulació, els eixos, la projecció, el pes i el contra-pes, l’equilibri i el momentum.\nMaria Hernando es forma en Dansa Contemporània a Salzburg (SEAD), Nova York (Tisch School of the Arts NYU) i a Barcelona (Area, Espai de dansa i creació). S’interessa especialment per l’improvisació, la composició instantània i el moviment autèntic. Alguns dels professors destacats en aquesta descoberta del moviment i la creació són Fabiana Capriotti, Gema Diaz, Thomas Hauert, Martin Kilvady, Cecilia Colacrai i Julyen Hamilton, amb qui treballa i porta a escena “ Silver líquid, Silver thread”.\nÉs integrant de la Producció Nacional de Dansa de Catalunya, sota la direcció de Roser López Espinosa (“L’Estol”) i Thomas Noone (“Many”).\nPròximament estrenarà “Gran Bolero” de Jesús Rúbio, una coproducció entre el Mercat de les Flors i Teatros del Canal (Madrid).\nAnteriorment forma part de la companyia Divadlo Studio Tanca (Eslovàquia) on interpretà peces de coreògrafs com Julyen Hamilton, Jozef Frucek, Peter Mika i Olga Cobos, Stanislava Vlceková, Milan i Zuna Kozanek i Tomas Danielis entre d’altres. Ha treballat com a freelance a Europa per a Ivana Müller i Renan Martins d’Oliveira.\nDóna classes de dansa contemporània, dansa creativa i improvisació i de ‘partnering’ a diversos centres i conservatoris d’aquí i de l’estranger.


El combinat estatal busca el punt decisiu a Romania - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl combinat estatal busca el punt decisiu a Romania\nefe cluj-napoca 17.07.2016 | 00:00\nEspanya busca avui assegurar-se l'accés a l'eliminatòria d'ascens al Grup Mundial de la Copa Davis davant Romania, després que ahir Feliciano López i Marc López perdessin en el partit de dobles contra Horia Tecau i Florin Mergea per 3-6, 6-1, 1-6, 7-5 i 6-3.\nLa parella espanyola -els dos últims campions a Roland Garros- van exhibir una bona compenetració en el joc, però va ser insuficient en un duel complicat a la pista dura de Cluj. Avui, Roberto Bautista, número 15 del rànquing mundial de l'ATP, intentarà aconseguir davant Marius Copil el tercer i definitiu punt que doni a Espanya l'accés a la final.


88 kg - Més Matadepera\nDimecres, 26 de gener de 2022 | 18:14h\nLes Festes de Sant Sebastià ja han acabat, les nostres felicitacions i agraïment a la Germandat per tota la bona feina feta, fins l’any que ve.\nDes d’ERC Matadepera insistim que estem en un estat d’emergència climàtica permanent i així ho vam declarar fa dos anys, per això el nostre grup municipal ha treballat, per a que aquesta transició energètica sigui un fet amb l’ús d’energies renovables al poble.\nEl coneixement de la situació de quines son les emissions de CO2 en el conjunt dels equipaments i de les instal·lacions a càrrec de l’Ajuntament ajuda a prendre decisions de com cal actuar per a reduir-ne les emissions. És a dir, un bon pla director analitzaria i després proposaria quines son les actuacions més adequades, sense improvisar. Però estem sense pla director i ens preocupa que no s’hagi encara encarregat a ningú.\nSon diversos els sectors implicats en les emissions dins dels municipis: des de la mobilitat per carretera, als residus, l’ús de l’aigua, l’eficiència energètica de les llars, la dels equipament i edificacions públics. I és en aquest darrer punt on, gràcies a la col·laboració de l’oficina tècnica de l’Ajuntament, presentem unes primeres conclusions de quina és la situació de les emissions de competència municipal a Matadepera.\nLes dades estimades son aquestes:\nConsumidors tones de CO2 per any\nEnergia elèctrica per:\nEnllumenat carrers, rotondes i places 234,39\nEquipaments muni d'escoles i edificis 273,78\nGAS natural 160,06\nCombustible per vehicles municipals 147,29\nGas Oil per Calefacció 23,61\nTotal de tones de CO2 emeses l'any 2019 839,14\nCorrespon a uns 88 kg de C02 per habitant i any, cal reduir de forma dràstica i immediata aquesta xifra.\nTots i totes abans del 2030 hem de reduir el 50% les emissions que produïm a nivell mundial. Sabem que tots les accions en aquest sentit tenen efectes multiplicadors, l’Ajuntament te un deure ineludible i exemplificador. Som-hi!


Els primers records. On s'amaguen?\nFotos i relats permeten reviure'ls\nFem un exercici. Mirem enrere i preguntem-nos quin és el primer record que tenim de la nostra infància. Algun es remuntarà als nou anys, quan vam participar en el festival de l'escola o quan vam passar el primer cap de setmana fora de casa. Un altre, amb sort, arribarà als sis, quan va aprendre a anar en bicicleta amb ajuda dels seus pares o quan el monitor de natació el va llançar a la piscina perquè aprengués a nedar. Però ningú no situarà el seu record més primerenc en els seus tres primers anys de vida.\nQui s'enrecorda del dia en què va aprendre a caminar o a parlar? ¿Hi ha algú que recordi quan va deixar de portar bolquer o xumet? Ningú. I si ho fa, possiblement no seran records propis sinó fabricats, d'imatges que arriben a la nostra memòria a través de les narracions familiars, de fotografies o vídeos de la infància que nosaltres reproduïm, anys més tard, en forma de record.\nSobre per què no recordem els primers anys de vida hi ha encara moltes incògnites però, també, moltes teories que busquen donar resposta al que alguns neuròlegs, psicòlegs i psicoterapeutes denominen amnèsia infantil . La que guanya força per sobre de la resta és la que apunta a un sistema neurològic, el del nen, encara sense desenvolupar i, per tant, sense les eines necessàries per poder codificar les experiències viscudes durant els primers anys de vida.\nQuè vol dir això? Doncs, com explica la neuropsicòloga adjunta del departament de neurologia de l'Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona, la doctora Anna López, que l'amnèsia infantil no es refereix tant a l'oblit d'episodis de la infància més primerenca com a la dificultat per registrar i emmagatzemar aquests records. "Jo no crec que oblidem, sinó que no codifiquem, bàsicament perquè el cervell no està preparat per codificar. Així com un nen de tres mesos no pot posar-se a caminar o un nen d'un any i mig no pot pedalar perquè les seves cames i les xarxes neuronals que han de coordinar el moviment no estan preparades per fer-ho, un nen d'un any no pot recordar perquè la seva estructura cerebral encara no està madura", explica aquesta especialista, que aclareix, a més, que "la maduració del cervell no es produeix de cop, sinó de manera progressiva".\nLlenguatge i intel·lecte\nUna explicació que comparteix el neuropediatre i professor agregat de pediatria a la Facultat de Medicina de Navarra, Juan Narbona, i que amplia amb tres conceptes nous: desenvolupament del llenguatge, de l'intel·lecte i organització de la realitat. I és que, per aquest professional que compatibilitza la tasca docent amb la de consultor de neuropediatria a la Clínica Universitària de Navarra, aquestes habilitats -encara incipients en l'infant- són necessàries per gravar i registrar records, és a dir, perquè puguem entendre el que passa al nostre voltant, perquè ho assimilem i perquè ho expressem en forma de discurs o pensament.\n"Un nen de tres anys no té prou maduresa ni desenvolupament intel·lectual per registrar records -indica Narbona-; els elements que intervenen en el cervell a aquesta edat estan actius, treballant, però el seu desenvolupament és encara incipient i, com que la memòria per si sola no existeix sinó que depèn de la intel·ligència, del llenguatge i de la capacitat d'organitzar la realitat, cal esperar que madurin aquestes capacitats i, amb elles, la memòria". Quan aquest expert parla de records, ho fa de memòria declarativa. I és que, segons explica Narbona i corrobora Anna López, hi ha diversos tipus de memòria i cadascun es registra en diferents zones del cervell. Tenim, entre moltes d'altres, la memòria procedimental, que fa referència a les habilitats motores i cognitives necessàries per fer una tasca com pot ser nedar o anar en bici. Una vegada s'aprèn, s'interioritza i es realitza de manera no necessàriament conscient. O la declarativa, que emmagatzema coneixements i significats (memòria semàntica) i vivències personals (memòria episòdica) i que necessita la nostra consciència per ser recuperada.\nQui també distingeix entre els diferents tipus de memòria per abordar l'amnèsia infantil és el catedràtic del departament de personalitat, avaluació i tractaments psicològics de la Facultat de Psicologia de la Universitat de Barcelona Guillem Feixas Viaplana. Explica, com Narbona i López, que la memòria declarativa i, més concretament, l'episòdica estan íntimament lligades al desenvolupament cognitiu de l'individu.\n"Els episodis més primerencs que podem recordar són aquells que hem pogut explicar perquè, quan expliquem un record, afavorim la seva fixació en el cervell i, cada vegada que el relatem, el nostre cervell està més desenvolupat que en el moment en què va passar i, per tant, la capacitat de fixar-lo i connectar-lo amb significats és més gran", argumenta aquest expert que, malgrat recomanar parlar dels records per fixar-los en la memòria, ens adverteix de la seva poca fiabilitat.\nI és que, segons Feixas, els records estan subjectes a múltiples interpretacions, tant de l'individu que narra aquests episodis del passat com de les persones que participen de la narració. "El record, quan és relatat, entra en un circuit interpersonal. Les persones comenten, rectifiquen, expliquen i, totes aquestes accions, poden influir en com el fet és recordat". Un fenomen, el de la reinterpretació d'experiències passades, que es dóna en l'edat adulta però molt especialment en la infantesa, on no només influeixen les aportacions que fan pares i familiars sobre un record, sinó també la falta de coneixements que té el nen sobre la realitat que l'envolta. D'aquest tema també en parla Narbona. Explica que la memòria no reprodueix les escenes del passat com si es tractés d'un ordinador, sinó que les passa pel filtre de les vivències, coneixements i interessos de cadascú i, per tant, les reinterpreta.\nLes emocions queden\nDesprés de revisar les declaracions de neuròlegs i psicòlegs que apunten a l'amnèsia infantil com un fet inevitable i a la poca fiabilitat dels records, ens pot sorgir un dubte: si no recordem els primers anys de la nostra vida, per què el que vivim en aquest període és tan important per al nostre desenvolupament posterior? A aquesta pregunta hi té resposta la psicòloga i psicoterapeuta valenciana Isabel Agustí. "Encara que no puguem parlar dels nostres primers anys perquè no hem desenvolupat el llenguatge i no podem organitzar i emmagatzemar els nostres records, les sensacions i emocions que tenen lloc en aquesta època queden, i són importantíssimes per organitzar la nostra experiència vital", comenta.\nQuan parla de la rellevància dels primers anys de vida d'un nen, ho fa també de la importància del "vincle primari", és a dir, el que s'estableix entre aquest infant i els progenitors -especialment la mare- i que determina, en gran manera, la personalitat del menor. "La seguretat, la capacitat d'exploració o les relacions afectives que tindrà el nen en el futur dependran de la sensibilitat que hagi tingut el progenitor per satisfer les seves necessitats", conclou Isabel Agustí.


El sentit natural de la música de Ferran Savall\nMònica Pagès. Temporada Alta. Barcelona.\nFerran Savall torna a aparèixer a l’escena catalana de Girona i de Barcelona fent ballar a la Shantala Shivalingappa. El Ferran proposa una experiència artística que no es basa en una creació concebuda prèviament i que es reinterpreta en cada espectacle, sinó que la fa sorgir espontàniament entre músics i ballarina jugant amb l’atzar d’una essència compartida que es manifestarà amb tota llibertat a l’escenari del Teatre de Salt a Temporada Alta (7 de desembre) i al de Mercat de les Flors (del 12 al 14 de desembre).\nFerran Savall actua l’11 i 12 de desembre al Mercat de les Flors\nL’últim disc del Ferran, que ha sortit al mercat fa pocs mesos, es titul·la justament “Impro”, improvisacions. Ell mateix ens diu que “Impro neix quan vaig començar a cantar, als vint anys. Va ser la meva eina de joc i de treball amb la veu. Després d’un procés que ha ocupat tot aquest temps i que s’ha acabat englobant en un disc.” Amb la veu i la guitarra, Ferran Savall recorre molts paisatges musicals, els de la mare Mediterrània però també els que ha traçat la cultura africana, àrab o hindú pels camins infinits de l’home. I per fer-ho, res millor que el joc de la improvisació, el que està a l’origen de totes les cultures. Per a Ferran, “quan vaig començar, ho vaig descobrir com un joc. Tenia vint anys i ja tocava la guitarra clàssica; vaig començar a utilitzar la veu i llavors vaig conectar les dues coses. Per a mi, era un joc d’expressivitat, d’emocions, d’una certa estètica melòdica que està condicionada pels estils que m’agraden, pel meu gust i la música que escolto.”\nNo es tracta d’improvisacions com el jazz, tot i que, per al Ferran, Ella Fitzgerald ha estat sempre una de les seves fonts. “Com que no em sortia res amb lletra, era lògic que havia de fer algun so i jugar amb la meva boca i amb totes les sonoritats que pot crear. És cert que al principi potser intentava imitar coses que feien cantants com Ella Fitzgerald, però després he anat evolucionant. He anat incorporant altres elements de joc. De vegades intento imitar un idioma, l’anglès, el francès, el rus, l’àrab… fins i tot el català, però aquest és més difícil perquè és la llengua amb què penso i és complicat evitar que surtin paraules.”\nHan passat uns anys des del seu primer disc “Mireu el nostre mar” (2008) i, des de llavors, Ferran Savall ha anat trobant la seva natura artística, que ha donat aquest fruit més recent: “Impro”. “Ha estat un procés d’acceptació. Abans era inseguretat pura i dura i m’imaginava l’opinió dels altres. La meva mare em va ajudar molt perquè era molt vital i m’animava a què em llancés a cantar i a improvisar. Em donava un recolzament emocional brutal. La seva mort i tota l’experiència d’acompanyar-la en el camí final em va ajudar molt a fer aquest pas. De fet, l’única cançó d’aquest disc que té lletra és ‘Somewhere over the rainbow’, que era la cançó que vam estar cantant junts els últims dies de la seva vida.”\n“Impro” fa pensar en un autoretrat pels títols amb què Ferran Savall ha batejat aquestes improvisacions (Plaça del Sol, De gira, Cardona blues, Amb el Pedro i els canaris, Comiat d’una mare, etc.) “Jo no hagués posat títols. Prefereixo deixar les portes obertes, no concretar això ni per a mi ni per a qui ho escolti, que pugui imaginar-se el que li doni la gana. Però finalment, tant pel consell del meu pare com pel que em deia altra gent, vaig decidir posar-ne.” En Ferran comparteix una improvisació amb el seu pare, Jordi Savall en la “impro” que es titul·la “Jaroslaw”, perquè va sorgir en un concert que van fer junts en un festival de música de Polònia.\nFerran Savall ha mamat la música tota la seva vida, potser fins i tot abans de néixer a Basilea, on els seus pares residien a finals dels setantes, quan encara estaven al peu dels cims que escalarien amb la música antiga. Potser haver nascut fill de dos músics i d’haver crescut en aquesta ascensió tan dura i alhora tan gratificant que han arribat a fer, ha motivat que en Ferran vegi el món de la música amb uns ulls molt particulars, amb horitzons molt amplis. “Tots els camins o les formes de sentir la música són vàlids, sempre he buscat desenvolupar la meva personalitat. La rebelió és això, busques altres camins diferents. I els he anat trobant gràcies a la gent que m’ha envoltat, als amics, als professors. Per a mi, la música està conectada amb una certa naturalitat, és més animal, en el fons. Perquè a la fi som animals, hem creat coses i ens pensem que som especials, però la música també és fruit de la natura i hi ha molts conceptes creats al seu voltant, com els concerts, amb els que no em sento tan identificat. Per a mi, són herències de la música de la cort, de les distàncies que s’han creat amb el públic, per a mi és antinatural. Jo la música l’entenc com el que devia passar al neolític, com una festa, com una experiència més interactiva i que és molt més rica a nivell humà. A mi m’aporta més viure-la d’aquesta manera. Jo prefereixo tocar amb la gent més a prop, m’inspiro més, m’hi sento més còmode. Les grans distàncies i totes aquestes barreres no m’ajuden gens.”\nSense barreres de cap mena, Ferran Savall i la seva amiga Shantala Shivalingappa -que Pina Bausch ja havia fet ballar amb música del Ferran l’any 2007-, oferiran una “Impro Sharana”, una improvització al déu Shiva i per a tots els presents que tinguin ganes de deixar-se portar pel diàleg espontani entre aquests artistes. Un espectacle de música, veu i dansa que serà sempre diferent, tant a Girona com a Barcelona, i que també comptarà amb el contrabaixista Jordi Gaspar, la percussió de David Mayoral, la flauta kaval de Nedyalko Nedyalkov i el llaüd (oud) de Driss El Maloumi.\nFerran Savall Mercat de les Flors Mònica Pagès Shantala Shivalingappa Teatre de Salt a Temporada Alta


Joan Antoni Salas | COMERÇ, FAMÍLIA I URBANISME\nEn el darrer plenari de l'Ajuntament de Palma vaig escoltar a Alvaro Gijón que defensava l'obertura dels comerços a Palma, entre els mesos d'abril i octubre, com a instrument per reactivar l'economia, i concretava que aquesta mesura no anava adreçada als ciutadans de Palma, sinó que solament al turistes, que no podien entendre com una ciutat com Palma els dies festius estava deserta.\nLes paraules d'aquest regidor m'han fet pensar molt, atès que és veritat que la ciutat de Palma està buida els dies que estan tancats els centres laborals, com també hi són la resta de centres urbans de Mallorca. Però aquesta realitat té també una raó d'ésser, propiciada sobretot per la dreta especulativa de desplaçar els ciutadans fora dels nuclis urbans potenciant des dels anys seixanta tota quanta urbanització es podia construir. La política de urbanística primer ha tret rendiment especulant amb el territori i després ha desenvolupat un estil de vida de manera que es facilitàs la compra de segones residències, despoblant els nuclis urbans com és el cas de Palma. Per tant, si Palma està buida i deserta, i per tant sense atractiu turístic, és deu a la política urbanística de la dreta, que ara ens vol fer creure que recuperarà obrint els diumenges.\nL'altre caire que m'ha cridat l'atenció és l'efecte d'aquesta mesura sobre les famílies treballadores i empresaries del comerç que es quedaran sense descansar el diumenge, perquè ara ells han de salvar l'economia. Però no són els del PP que bandereta espanyola en mà van a correcuita darrera el Sant Pare defensant la família pels carrers de Madrid i València?, però és que les famílies del comerç no tenen dret a descansar en diumenge?, si deu i tot, conten que ho va fer. No veuen que aquesta mesura el que segur que farà es separar fills i pares, on és la cociliació familiar, on és la preocupació del PP per la família?\nLa veritat és que la dreta esdevé una màquina de crear problemes, ho fa amb la llengua, ho fa amb l'economia, ho fa ara amb les famílies, i llavors ens venen amb les seves solucions d'allò que primer s'han dedicat a espenyar. El millor que pot fer aquest govern és no fer res, cada vegada que fan alguna cosa només és per crear problemes.\nCategoria: PSM-Entesa Nacionalista. Comentaris: (4). Retroenllaços:(0). Enllaç permanent\n1. Kenan Doğulu Bal Gibi Şarkı Sözü | 01-05-2012 a les 20:39\n2. Yalın Kasma Şarkı Sözü | 12-07-2012 a les 14:47\n3. Burcu Güneş Aşk Gribi Şarkı Sözü | 12-07-2012 a les 14:49\n4. Ziynet Sali Sevenler Ağlarmış Şarkı Sözü | 12-07-2012 a les 14:50


Puigdemont i Torra fan avui la conferència conjunta a Brussel·les - VilaWeb\nPuigdemont i Torra fan avui la conferència conjunta a Brussel·les malgrat la censura de Tajani\nTambé visitaran el Parlament de Flandes, on es reuniran amb el president de la cambra, Jan Peumans\nLa conferència conjunta dels presidents Carles Puigdemont i Quim Torra es farà avui a Brussel·les, en un lloc encara per determinar. El president del Parlament Europeu, Antonio Tajani, va prohibir divendres que es fes a l’eurocambra. La direcció general de seguretat va decidir de suspendre l’acte adduint que hi havia un ‘elevat risc’ que impliqués una ‘amenaça per a mantenir l’ordre públic a les dependències del parlament’. PP, PSOE i Ciutadans havien demanat que es prohibís la conferència, organitzada pel principal partit belga, N-VA.\nBorrell a favor de la prohibició\nD’altra banda, el ministre d’Afers Estrangers, Josep Borrell, ha donat suport a la decisió de Tajani de prohibir la conferència. En declaracions als mitjans, ha dit que si tornés a ser president del Parlament Europeu, ho fou entre el 2004 i 2007, també hauria retirat l’autorització a Torra i Puigdemont. Segons Borrell, la decisió de vetar l’acte al·legant motius de seguretat és ‘raonada i raonable’.


de casa al club: ús discrecional\nDesarticulado un grupo que vendía droga oculta en libros huecos en un bar de Móstoles\nAgentes de la Policía Nacional han detenido a cuatro personas como presuntos autores de un delito contra la salud pública que se dedicaban al "menudeo" de cocaína, hachís y marihuana en un bar de la madrileña localidad de Móstoles y ocultaban el estupefaciente en "falsos" libros a los que habían recortado el interior formando huecos ocultos bajo las tapas o cubiertas.\nEtiquetes: crònica de successos, foment de la lectura, llibres\nhyde 19/5/13 16:19\n"falsos" ? ningú dubta que els de Perez Reverte siguin llibres, i en canvi són més falsos - i menys útils - que aquests\nmatilde urbach 20/5/13 8:35\nLa investigació va començar arran de la denúncia d'un veí, alarmat davant la sobtada proliferació de llibres en el local. Aquí sólo entra el Marca, va declarar.\nmatilde urbach 20/5/13 8:54\nNo us penseu que el veí en qüestió desconeix les darreres recomanacions de la Real Academia de la lengua española sobre la conveniència de no acccentuar (diacríticament) l'adverbi sólo. Les té molt presents, però fa com vol.\nhyde 20/5/13 13:13\ni la notícia no parla de quins llibres eren ? pel gruix deuen ser, com a ´mínim, "la broma infinita" o alguna altra bíblia postmoderna\nmatilde urbach 20/5/13 16:03\nNo sé si la policia ha fet pública la bibliografia completa. Continuarem informant.


El rei presideix a València l'obertura del curs de les universitats espanyoles\n"Tenim molts motius per a estar orgullosos de l'educació superior encara que sempre hem de treballar", destaca.\nEl rei presideix a València l'obertura del curs de les universitats espanyoles CASA REAL\nEl rei Felip VI ha inaugurat aquest dimarts a València el curs universitari 2018-2019 en un acte en el qual ha destacat el paper educatiu, social i econòmic de les universitats. "Tenim molts motius per a estar orgullosos de l'educació superior a Espanya, encara que sempre hem de treballar perquè millore, perquè no perda impuls i per a la seua permanent adequació als temps. El seu prestigi és també el prestigi d'Espanya", ha asseverat.\nAixí ho ha afirmat el monarca en el solemne acte, en el qual ha estat acompanyat pel ministre de Ciència i Universitats, Pedro Duque; el president de la Generalitat, Ximo Puig; el president de la CRUE, Roberto Fernández Díaz, i el rector de la UPV, Francisco Mora, a més de diferents rectors d'altres universitats.\nFelip VI ha començat el seu discurs en valencià assegurant que li complau estar de nou en una comunitat "sempre dinàmica, emprenedora i solidària" i en la UPV, que compleix 50 anys, "un referent en educació superior".\nEl rei ha ressaltat la transcendència de la formació universitària "en l'evolució de qualsevol país, la seua projecció internacional i en la cohesió entre els seus ciutadans; i, en definitiva, en el seu futur".\nHa recordat que enguany es compleix el 40 aniversari de la Constitució i el sistema universitari ha sigut un element "clau" per a afermar el progrés econòmic i l'avanç cultural i social: "La universitat ha complit amb la seua missió, que és la de formar ciutadans, generar coneixements i investigar".\nHui dia, ha prosseguit, eixa connexió amb la societat i l'adequació als temps "és mes necessària que mai" perquè ningú pot entendre una universitat tancada entre els seus propis murs ni una societat que ignore la funció d'una universitat en el segle XXI".\n"Espanya no pot permetre's que la seua educació superior es quede arrere. Molt al contrari, la universitat ha d'anar sempre per davant oferint camins i vies de progrés a la societat a la qual serveix", ha defès el rei, que ha agregat: "Un país amb una universitat sòlida té guanyada bona part del seu futur".\nD'altra banda, també ha posat en valor la universalitat de la universitat espanyola, "especialment en un món creixentment interconnectat i globalitzat" i ha celebrat que "cada vegada hi ha menys barreres o fronteres que puguen frenar la difusió del coneixement", instant a treballar per a derrocar les que encara persisteixen.\nTambé s'ha referit al seu impacte econòmic, sobretot quan entra en connexió amb l'activitat empresarial, i ha fet l'ullet a la UPV recordant que l'any 1995 va visitar l'Institut de Biologia Molecular: "Com bé sabeu ací en la UPV, si eixa connexió està bé dissenyada i travada, serà font segura de riquesa i d'ocupació, de resultats bàsics i necessaris per a aconseguir majors nivells de cohesió social".\nPer tot açò, ha advocat per situar la universitat "en el lloc prioritari que li correspon en el plànol social i polític" perquè a més d'haver aconseguit "graus evidents d'excel·lència" és també "una de les més accessibles" i pot contribuir a reduir les desigualtats socials.\nImportància de la investigció\nEn l'última part de la seua intervenció, ha posat el focus en la innovació i investigació universitària i ha destacat que el 60% de la producció científica a Espanya es realitza en les universitats o en col·laboració amb elles, la qual cosa mostra la necessitat d'"afavorir sempre una investigació vinculada a la docència", amb sinergies, per a aconseguir una societat "basada en el coneixement i la innovació".\nTambé ha fet notar la importància de les investigacions en àrees com les Ciències Socials i Jurídiques i les Arts i Humanitats perquè "aquestes disciplines estan imbricades en els valors fonamentals que sustenten les societats democràtiques".\nAixí mateix, ha agraït l'activitat diària, "moltes vegades callada i no sempre reconeguda", de tots els professionals de la universitat, des dels docents i quadres directius fins al personal d'administració i servicis.\n"Anime a tots a sumar forces i voluntats perquè el nostre sistema universitari seguisca contribuint al progrés d'Espanya amb solidesa, amb estabilitat i amb la capacitat de, sense perdre les nostres arrels, estar sempre a l'avantguarda".