agència catalana de residus | Directa\nAquest llibre no parla de medi ambient, bé sí però no només... parla d'economia de com capgirar el model productiu que ens porta “cap a la paret” i fer-ho a través de la gestió de residus. No volem ser sostenibles, diu Joan Marc Simón a la presentació del llibre, volem anar més enllà. I si bé parteix del fet que tot està ben malament assegura que encara hi som temps de canviar el rumb (però ens hem de donar pressa), per això parla del seu llibre com una proposta optimista i realista assegurant que és possible.\n400 persones es manifesten a Forallac contra el projecte d'incineradora de ServiTransfer\nEls grups ecologistes denuncien nombroses irregularitats\n400 persones es van tornar a manifestar ahir diumenge 11 de març contra la incineradora i macroplanta de residus industrials que l'Ajuntament de Forallac i l'empresa ServiTransfer SL volen construir en aquest municipi de l'Empordà.


Gemma - Barcelona,Barcelona: Llicenciada en filologia clàssica i estudiant de Periodisme\nSuperprofClases particularesAyuda con los deberesclases de latínclases de llengua catalana i literaturaclases de griego\nSuperprofClases particularesAyuda con los deberesclases de latínclases de llengua catalana i literaturaclases de griegoLlicenciada en filologia clàssica i estudiant de PeriodismeEm dic Gemma Mozas, sóc mataronina però actualment visc a Barcelona. Tinc 27 anys i des dels 17 que sóc professora particular d'alumnes d'Educació Primària i Secundària, Batxillerat i preparació per a les proves d'accés a la universitat. Això sí, en qüestió de lletres. He estudiat Filologia clàssica (llatí i grec) i actualment estic al darrer curs del grau de Periodisme. Em considero una persona oberta, dinàmica, amb ganes de fer coses i d'ajudar en la mesura que sigui possible amb els meus coneixements.\nImparto ayuda con los deberes, latín, llengua catalana i literatura, griego. Para el/los nivel(es) primaria, ESO, bachillerato, selectividad, fp - formación profesional, estudios superiores, escuela de adultos.\nTitulación : Licenciado Filologia clàssica\n¿Buscas ayuda con los deberes cerca de casa? Te presentamos una selección de anuncios de profes que te pueden ayudar. Superprof también te puede proponer clases de latín si lo necesitas. Aprender ya no es un problema, ¡encuentra clases de llengua catalana i literatura para todos los gustos! Encontrar clases de griego nunca había sido más fácil: vas a adorar aprender.


les boges coses que faria la gent per aconseguir un any de son perfecte - Totes Les Notícies\nLes coses boges que la gent faria per aconseguir un any de son perfecte\nInici Totes les notícies Salut Les coses boges que la gent tindria per aconseguir un any de perfecte ...\nBy Good News Network - 3 de maig de 2019\nQuin preu pagaries per un any de son perfecte? Doncs bé, una de cada quatre persones esclataria els talladors i s’afaitava el cap, segons una nova enquesta.\nLa quarta part de les persones diuen que menjarien exclusivament mantega de cacauet i entrepans de gelea per dinar, i un altre 22% va dir que només es dutxaria un cop a la setmana si significava que podrien descansar 365 nits de felicitat.\nL’enquesta, realitzada per OnePoll en nom de la marca ZzzQuil de suplements per dormir, va demanar a 2.000 nord-americans què és el que suposa dormir una bona nit i fins a quin punt estarien disposats a arribar a aconseguir-la.\nEls resultats trobats en una recent revisió del matalàs Simba indiquen que la persona mitjana pagaria 307,11 dòlars per una nit perfecta per dormir. La quarta part de la gent diu que menjarien exclusivament mantega de cacauet i entrepans de gelea per dinar; i un altre 22% va dir que només es dutxaria un cop a la setmana.\nRELACIONATS: Doneu-vos un 'gener sec': dormireu millor, estalviareu diners i perdreu pes\nAparentment, el 17% dels participants estarien encantats de punxar-se el peu cada matí quan es despertessin. El 14% afirma que anirien a la presó durant una setmana.\nHi ha qui diu que estaria disposat a tallar l’alcohol (34%), la realitat de la televisió (33%) i l’esport (26%), tot pel que fa a la captació. Al voltant d’un de cada quatre fins i tot renunciaria a les xarxes socials o al cafè.\nAlguns dels sacrificis menys populars inclouen el 24% de les persones que declaren que renunciaria a la xocolata i el 18% viuria sense telèfon mòbil.\nQUINES PERSONES ENS DEIXAREN PER UN ANY DE DORMIR PERFECTE\nAlcohol - 34%\nTV de realitat - 33%\nEsports - 26%\nSocial mitjana - 26%\nCafè - 25%\nXocolata - 24%\nRoba nova: 21%\nDepilació - 18%\nMòbil - 18%\nCap d'aquests resultats és especialment sorprenent, ja que els nord-americans diuen que 'estic cansat', de mitjana 303 vegades a l'any, de mitjana.\nA més, la nord-americana mitjana només té 6,41 hores de son a la nit i es desperta cansada 120 vegades a l'any, és a dir, 9.600 en tota la vida.\nVERIFICAR: El taxista salva el seu matrimoni inventant un coixí anti-ronc que va somiar durant el son\nAdormir-se pot ser una lluita per començar, ja que dos de cada cinc no pot deixar de tirar-se i girar-se. Al voltant d’un de cada tres es desperten del ronc mentre que d’altres no poden quedar-se adormits (37%) o bé lluiten contra la síndrome de les cames inquietes (24%).\nAmb tota aquesta preocupació que envolta el son, l’enquesta també va suggerir que la gent s’intenta comprar un camí cap a una nit relaxada; un de cada cinc participants va gastar diners a provar meditació, màscares d’ulls o olis essencials, mentre que d’altres van provar locions d’aromateràpia (15%), mantes ponderades (15%), màquines de soroll blanc (16%), podcasts (14%) i làmpades de sal (12 %).\n'Els estudis han demostrat que fins a tres de cada deu nord-americans dormen menys de sis hores per nit', va dir un portaveu de ZzzQuil.\nMÉS: Voleu deixar de menjar brossa? La nova investigació diu que hauria de dormir més\n'Aquest pot ser un problema real, ja que dormir menys de set hores a la nit pot contribuir a problemes de salut, com diabetis, malalties cardíaques i accidents cerebrovasculars, i pot comportar un comportament deficient en el treball i la conducció insegura ... Una gran nit de son és definitivament el nucli. pilar per a la salut general. '\nEls participants a l’enquesta van dir que han continuat cobrint els grans diners adquirint un matalàs completament nou (28%) amb l’esperança de dormir bé durant la nit.\nFORTES COMÚS DE DORMITORI\nTossing / tornada - 42%\nNo es pot adormir - 40%\nNo es pot dormir - 37%\nRoncs - 27%\nSíndrome de cames inquietes - 24%\nTrituració dels dents - 19%\nTerrors nocturns - 17%\nApnea del son: 16%\nDormir a peu: 14%\nTrastorn del comportament en son REM: 11%\nTot i això, un llit còmode no és tot el necessari per crear el paisatge de somni ideal. La meitat dels nord-americans requereixen una temperatura de l’aire fresc per descansar. A més, calla complet (39%), foscor (38%) i mantes addicionals (26%) a la llista de les cinc primeres coses que necessita dormir bé.\nLES PERSONES S’HAN COMPRAT PER OBTENIR UNA MILLORA MOLT\nSuplements de son (melatonina, arrel valeriana, etc.) - 31%\nMatalàs nou - 28%\nCortines apagades - 26%\nMedicaments per adormir amb recepta (Ambien, Lunesta, etc.) - 25%\nProductes auxiliars per a dormir sense mostrador (ZzzQuil, Unisom, etc.) - 23%\nMeditació - 22%\nMàscara d’ulls - 21%\nOlis essencials i / o difusors d’oli - 20%\nAplicacions per dormir / mindfulness - 19%\nMàquina de soroll blanc - 16%\nLocions d’aromateràpia - 15%\nMantes ponderades: 15%\nCremes per a rostres / màscares - 13%\nLàmpada de sal - 12%\nNo deixeu que els vostres amics es posin en compte en aquesta enquesta: compartiu-la a les xarxes socials ...\nsoldats israelians ballant\nMichelle Obama s'uneix a Disney en una campanya de vida saludable\nTricicles personalitzats esclaten en llibertat per a nens amb discapacitat\nGanxets de la comunitat del ganxet per a les perruques de princesa per a nens amb càncer


Les poques novetats de les graelles han deixat una temporada televisiva amb poc ganxo\n'Tierra amarga', una de les poques novetats que han funcionat. Atresmedia\nFa dues dècades l'estiu era la temporada en què les cadenes de televisió experimentaven amb la seva programació i oferien espais, amb més o menys qualitat, pensats específicament per a l'època vacacional. La fragmentació de l'audiència a causa de les plataformes ha fet desaparèixer aquesta tradició, i ha fet que sigui cada cop més difícil trobar un èxit televisiu de l'estiu. Aquest any no ha sigut una excepció i hi ha poques propostes que estiguin sobresortint d'una programació apàtica.\nL'estiu del 2020 Antena 3 va donar la campanada estrenant en prime time Mujer, un serial turc que es va convertir en un fenomen arreu de l'Estat (a Catalunya el seu èxit no va ser tan aclaparador). Aquest any la primera cadena d'Atresmedia ha repetit l'operació amb força èxit amb Tierra amarga i Inocentes. La primera, que explica la relació d'amor entre la Züleyha i el Yilmaz, dos joves que fugen d'Istanbul després d'un assassinat, és la proposta que Antena 3 ha enfrontat a Sálvame, que no ha descansat durant aquest estiu. Tot i uns inicis discrets, Tierra amarga s'ha anat consolidant en la seva franja fins a posar en dificultats el veterà programa del cor de Telecinco. Divendres el serial va registrar a tot l'Estat la seva millor dada històrica, amb un 18,1% de quota de pantalla i 1,6 milions d'espectadors. Aquest registre li va permetre treure 2,8 punts a Sálvame.\nPel que fa a Inocentes, que se centra en els problemes psicològics de quatre germans, ha aconseguit ser l'espai més vist del prime time dels dilluns, amb quotes de pantalla per damunt del 12%. El serial otomà està fent ombra sense gaires problemes a Doc, sèrie mèdica italiana en la qual ha confiat Telecinco per a aquest estiu. Mediaset no ha tingut tanta sort amb Doc com va tenir amb The good doctor, la ficció mèdica nord-americana que es va convertir en la gran sorpresa de l'estiu del 2018.\nSi les sèries turques estan donant alegries a Antena 3, les de producció pròpia tot el contrari. És el cas de Benidorm, que després del pas per Atresplayer Premium, la seva plataforma de pagament, ha arribat al prime time de la cadena. La comèdia, creada pels responsables d'Allí abajo i que s'acomiadarà aquest dijous, va arrencar amb una quota del 12,2% però no ha parat de perdre audiència capítol rere capítol. La setmana passada va marcar un 7,3%, però ha arribat a fer shares del 6%.\nEls concursos són per a l'estiu\nEntre les novetats de la graella estiuenca destaca el retorn d'Alta tensión, mític concurs d'Antena 3 de finals dels anys 90 i que ara emet Telecinco. El programa, que ocupa l'acces prime time de la cadena de Mediaset, ha suposat el retorn de Christian Gálvez a la televisió després de la marxa de Pasapalabra a Antena 3. Sense ser un gran fenomen, el programa aconsegueix salvar els mobles a tot l'Estat i liderar la seva franja amb una quota mitjana del 12,2% i gairebé un milió d'espectadors. Un dels elements que permet a Gálvez respirar tranquil és que durant l'estiu no té competència en la franja de l'acces prime time, ja que El hormiguero està oferint reposicions. Està per veure si el concurs continuarà en aquesta franja un cop Pablo Motos torni de vacances.\nAntena 3, que durant el curs regular fa una forta aposta per l'entreteniment, ha confiat els divendres d'estiu a Family Feud, un concurs amb famosos presentat per Nuria Roca. L'espai d'entreteniment ha aconseguit una audiència mitjana per damunt del 12% de quota de pantalla, però l'atac que ha preparat Telecinco fa preveure que les dades començaran a davallar. Gairebé a punt de tocar el final de l'agost, Mediaset estrenava divendres Viva el verano, un espai que substitueix Viernes deluxe i que va arrencar amb una entrevista a José Ortega Cano. L'estratègia ha resultat encertada, ja que el programa va superar fàcilment l'espai de Roca amb una quota del 14,8%.\nSi les privades d'àmbit estatal han arriscat poc, encara ho ha fet menys La 1, que ha tingut la sort de comptar amb les retransmissions dels Jocs Olímpics durant la primera meitat de l'estiu. La gran novetat de la seva graella ha sigut ¿Y si sí?, un espai d'entreteniment presentat per Santiago Segura i dirigit per José Mota. L'estrena ha estat envoltada de polèmica perquè els últims projectes de Mota per a TVE han sigut fracassos, com la sèrie Historias de Alcafrán.\nEstiu seriòfil apàtic\nSi la televisió en obert no ha viscut grans èxits, l'oferta seriòfila de les plataformes tampoc ha tingut el seu millor any. Una de les poques ficcions d'estrena que ha aconseguit sobresortir i dominar la conversa dels aficionats a les sèries és The white lotus, de la HBO. La bona acollida que ha tingut per part dels espectadors, que aquest estiu han tingut poques opcions de qualitat per triar, li ha servit per guanyar-se una segona temporada.


IB3 | El grup Alma Secreta torna a l’escenari per fer memòria a un dels seus impulsors, Joan Camps\nPortada > menorca > El grup Alma Secreta torna a l’escenari per fer memòria a un dels seus impulsors, Joan Camps\nEl grup Alma Secreta torna a l’escenari per fer memòria a un dels seus impulsors, Joan Camps\nEl concert serà dissabte, 21 de desembre, a les vuit del vespre a l'Auditori de Ferreries\nA Ferreries esperen amb moltes ganes el concert homenatge a Joan Camps, que serà aquest dissabte. Prova d’això és que les entrades estan exhaurides. I és que són molts els que recorden el desaparegut músic ferrerienc, un dels impulsors del grup Alma Secreta.\nL’any 2009 es complia el desè aniversari de la mort del cantant de Los Secretos, Enrique Urquijo, moment en què un grup de músics i cantants menorquins s’ajuntaven per retre homenatge a la banda icònica de pop rock madrileny. Així, ara fa deu anys, naixia el grup Alma Secreta.\nUna dècada després d’aquell concert, el grup s’ha tornat a reunir per rememorar aquells temps. Felicitat de retrobar-se, però també tristesa per la pèrdua d’un dels seus músics, Joan Camps, qui els va deixar el juliol del 2018.\nUna vocació que li ve de família i és que en Joan sempre va estar lligat a la música. Componia, cantava i tocava la guitarra. Enguany, Alma Secreta torna a pujar dalt de l’escenari de l’Auditori de Ferreries per fer-ne memòria. Sonaran cançons inèdites; partitures i temes que va compondre en Joan, però que tenia sense acabar i que el seu germà, en Bep, ha decidit enllestir i que tothom conegui. El concert serà dissabte, 21 de desembre, a les vuit del vespre.


lo carrer del riu: La Generalitat Valenciana vol tancar els repetidors de TV3 en 20 dies\nLa Generalitat Valenciana vol tancar els repetidors de TV3 en 20 dies\nL'ACPV prepara una resposta "jurídica i social" a l'amenaça de tancament. La secretaria autonòmica de Comunicació de la Generalitat ha desestimat el recurs interposat per Acció Cultural del País Valencià (ACPV) contra la resolució que ordenava el cessament de les emissions de TVC al País Valencià, i ha fixat un termini de vint dies perquè aquesta es faci efectiva.\nEl passat 27 d'abril centenars de manifestants van impedir la clausura del repetidor de la Carrasqueta.\nEnguany es compleixen 300 anys de la Batalla d'Almansa (25 d'abril del 1707). El PP, tot mirant cap a les eleccions generals de l'any que ve, vol celebrar amb aquest acte anticatalà la derrota dels territoris partidaris dels Austries.


Todas Tienda especializada en bicicleta\n+34 930 25 71 46\nOn Vélo Cycling\nRonda Barceló, 79 08302 Mataró ,Barcelona\n+34 646 14 93 40\nPraciña da Universidade 3 baixo dereita 27001 Lugo ,Lugo\nCategorías de actividad: Alquiler de bicicletas, Tienda especializada en bicicleta y Tienda Online\nAlquiler y venta de bicicletas, bicicletas eléctricas, patinetes, vehículos industriales, de movilidad reducida y accesorios.HEAD, MBM, BKL. Reparto a domicilio Leer más...\nAvinguda, 11 de Setembre 31 08500 Vic ,Barcelona\nCategorías de actividad: Asesoramiento o Biomecánica, Financiación, Taller y Tienda especializada en bicicleta\nCarrer de Roger de Flor, 5 08018 Barcelona ,Barcelona\nCategorías de actividad: Alquiler de bicicletas, Rutas en bicicleta y Tienda especializada en bicicleta\n+34 964 25 56 23\nCarrer de Catalunya, 33 12004 Castelló de la Plana ,Castellón de la Plana\nCategorías de actividad: Asesoramiento o Biomecánica, Educación o Formación continua, Taller y Tienda especializada en bicicleta\nMás de 35 años nos avalan en la venta y reparación de bicicletas. Ciclos Domingo nació en Castellón en 1983. Nuestro fundador, Domingo Solé, llegó Leer más...\n+34 615 89 95 44 (Mnauel)\nCalle Francisco Pizarro, 65 12550 Almassora ,Castellón de la Plana\nCon una dilatada experiencia en nuestro sector, nuestra Tienda te propone descubrir una amplio surtido de bicicletas, accesorios, ropa y complementos de excelente calidad. Te Leer más...\n+34 693 93 51 16\nCalle de Pedro Rubin de Celis, 11 28320 Pinto ,Madrid\n+34 910 72 83 51\nC/ de el Rocío S/N 28760 Tres Cantos ,Madrid\nCategorías de actividad: Alquiler de bicicletas, Educación o Formación continua, Rutas en bicicleta, Taller, Tienda de segundamano, Tienda especializada en bicicleta y Tienda Online


Elbows? Masks? Presents? Let this divisive EU summit begin! – WBOY.com\nPosted: Jul 17, 2020 / 09:11 AM EDT / Updated: Jul 17, 2020 / 03:30 PM EDT


Ajuntament d'Arenys de Mar - 5ª Cursa d'Orientació Sinera O-Free\n5ª Cursa d'Orientació Sinera O-Free\nLa regidoria d’esports de l’Ajuntament d’Arenys de Mar i el Club Esportiu d’Orientació Oros, van organitzar el diumenge 19 de març la 5ª Cursa d’Orientació Synera O-Free.\nL’O-Free és una modalitat d’orientació que requereix als seus\nparticipants, orientar-se en espais naturals i/o urbans.\nAmb tant sols un mapa i una brúixola cal descobrir cada control\namb la possibilitat d’escollir els itineraris per on passar i visitar\nel màxim nombre de controls distribuïts sobre el terreny.\nL’inici d’aquest acte esportiu va ser a les 9 hores del matí en el\nComplex Esportiu Municipal Fondo de les Creus i van participar\n70 esportistes de tota la província de Barcelona.\nDurant la cursa d’orientació, es va recórrer diferents indrets urbans i espais naturals d’Arenys de Mar.\nTambé podríem definir l’orientació com la possibilitat de navegar a peu entre punts en una definida cursa dibuixada en un mapa. A cada punt hi ha una banderola de color vermell i blanc. També hi ha una pinça amb la qual s’ha de marcar la tarja de control, que porta sobre cada orientador. A la fi de la cursa la tarja de control pot ser revisada pel jutge d’arribada per assegurar-se que s’han visitat tots els controls marcats en el mapa.\nVa ser un èxit de participació i esperem que en els propers anys, aquesta Cursa d’Orientació sigui tota una referència en la província de Barcelona i sigui un esdeveniment consolidat.\nPer mirar les classificacions, cliqueu aquí


L’origen del llac cal buscar-lo milions anys enrere quan la vall del Po no hi era tal i la Mediterrània llepava els Alps amb la seua llengua salada. Però la mar es tancà i l’elevada concentració salina provocà una dessecació quasi completa. En aquell moment s’originaren molts dels llacs alpins. Més tard s’obrí l’Estret de Gibraltar i les aigües de l’Atlàntic tornaren a ocupar el desert salat, ara però lluïa un poc diferent, ja no arribaria als peus dels Alps. I què passà llavors amb eixes depressions? Després de les glaciacions i quan els gels es retiraren al nord eixe espai restant fou ocupat per valls glacials que esdevingueren en els actuals llacs.\nDes de sempre el medi aquàtic ha marcat la vida dels seus habitants, de fet una de les primeres cultures que habità aquest territori construia les seues cases sobre l’aigua a manera de palafits. Diferents cultures prehistòriques i protohistòriques es van succeir gràcies al paper estratègic que tenia la regió com a nòdul de comunicacions entre el món etrusc i les valls alpines. Atrets per eixa importància arribaren primer els celtes, segle IV aC, i els romans, segles III-II aC. Els romans arribaren mentre transcorria de la Segona Guerra Púnica, sembla que els habitants de l'àrea s'havien aliat amb Hanníbal i això no era admissible.\nDes d'aleshores Como va viure una història paral·lela a la resta de la regió. Durant la crisi de l’imperi romà d’occident patí les invasions dels ostrogots, dels llombards i dels francs carolingis. A mitjans del segle X és conquerida i incorporada al Sacre Imperi Romanogermànic. Quan es creà la Lliga Llombarda de ciutats capitanejades per Milà contra l’imperi, Como s’alineà amb els emperadors alemanys i hi gaudí de molts beneficis. Hi havia una forta rivalitat entre Milà i Como i sovint ocuparan bàndols distints.\nEn el segle XV es vincula definitivament a Milà, primer amb els Visconti, seguits pels Sforza i finalment pels espanyols. Després de la Pau d’Utrecht passà dels Habsburg hispànics als austríacs, conquerida per Napoleó tornà sota el domini austríac abans de passar al Regne d’Itàlia a mitjans del segle XIX. No gaire lluny de Como, el mateix llac fou testimoni de la detenció i afusellament de Mussolini quan tractava de fugir a Suïssa l’abril de 1945.\nD’entre els personatges més destacats de la ciutat hi ha el naturalista Plini el Vell que va morir durant l'erupció del Vesuvi que destruí Pompeia i Plini, el Jove, naturalista també i que ens llegà la seua Història Natural. També hi nasqué Alexandre Volta, inventor de la pila.\nEstàtua de Plini, el Jove en Como\nA Como s’arriba fàcilment des de Milà, hi ha moltes comunicacions via tren, una altra cosa és fer-se al sistema ferroviari italià, que és un poc complicat. Malgrat que al voltant del llac hi ha vora 30 municipis jo sols en vaig poder visitar dos: Brunate i Como.\nBrunate es troba sobre una muntanya sobre el llac. S’hi pot arribar amb un funicular que ix de Como. i que com tot el que envolta el llac, no és barat. El poble de Brunate no té res d’especial més que passejar pels carrerets i gaudir de les vistes dels Alps, sobre el llac i poder veure Como a vista de pardal.\nLa catedral de Como començà a construir-se l’any 1396 en estil gòtic i és coneguda com l’última catedral gòtica d’Itàlia, assenyalant-ne la poca influència que tingué aquest estil a la península Itàlica. Contrasta així per exemple, amb la importància del gòtic al País Valencià on en el segle XVII encara estan construint-se edificis d'aquest estil. La impressionant cúpula blava se li afegí ja en el segle XVIII sota la direcció de Juvarra, un arquitecte sicilià que va treballar activament a la regió i què morí en Madrid, on abans participà de la construcció dels palaus d’Aranjuez i la Granja.\nTot just en el costat septentrional de la catedral hi ha el broletto, edifici del qual ja vaig parlar en l’entrada de Milà. La paraula d’origen celta es referia a un espai delimitat per arbres on es reunien els personatges més destacats de la comunitat per a prendre decisions i tractar diversos assumptes. Amb el pas dels temps els brolettos acabaren sent sinònims de govern municipal i esdevingueren en llotges obertes amb habitacions cobertes en la planta superior i les trobarem arreu de la vall del Po, sobretot per tota la Llombardia. El que més destaca del broletto de Como és que es troba per sota del nivell de la plaça, distància que es salva amb uns graons i que ens marca com la ciutat ha anat creixent. És un fenomen que sempre em fascina.\nA la vora del llac hi ha l’estació de tren de Como-Lago, no és la principal de la ciutat però fou construïda a finals del segle XIX i destaca per la seua arquitectura del ferro i modernista que en Itàlia rep el nom d’estil Liberty.\nEl llac Lario per descomptat que és el que em va dur a aquelles terres. Podries caminar i caminar durant hores a la seua vora, veient la gent banyant-se en les minses platges que queden en xicotets cocons, xiquets remant en canoes, hidroavions aterrant sobre l’aigua, les muntanyes elevant-se cap al cel des de la mateixa vora, com si tingueren por de morir ofegades, cases construïdes sobre límits vertiginosos, passejants i més passejants. Per cert, quina relació té el llac amb la casa de begudes Larios? Bé, cap. El nom del llac Lario sembla ser preindoeuropeu, relacionat amb la depressió del terreny mentre que els Larios del conyac foren uns vinaters malaguenys originaris de la Rioja. Tot i que sí que podria haver-hi alguna vinculació d'ambdós noms a través de l'euskera, és una hipòtesi que llance ara i que caiga per on vulga.\nLa Casa del Fascio, era la seu del partit feixista a la ciutat. L'edifici destaca per les seues formes racionalistes que trenquen l'estètica arquitectònica de l'espai del voltant. Com sabeu el feixisme no sols rebuscava en l'antiga Roma el record de velles glòries ja passades, també era un moviment futurista que pretenia alçar-se sobre eixes runes per crear un nou món més grandiós i per això l’arquitectura feixista no sempre és neoclàssica i incorpora elements de l'avantguarda del moment, com el racionalisme. És un edifici d’angles rectes, aspecte fred, sense floritures ni elements ornamentals, al mateix temps afegeix elements de la tradició italiana clàssica com eixos porxos com el pronaos d'un temple.\nVilla Olmo és una vila neoclàssica construïda a la vora del llac a finals del segle XVIII i per la qual han passat entre altres, Napoleó, Garibaldi i diversos emperadors d’Àustria. En l'actualitat és una sala d'exposicions de l'ajuntament.\nLa Basílica de Sant Fidel és una església romànica del segle XII el cor de la qual està inspirada en el de la Capella Palatina d’Aquisgrà, Tant el campanar com la façana hagueren de ser restaurats el segle passat perquè com s'ha vist últimament, els terratrèmols no són un element estrany a la península Italiana.\nI ja està, això és tot el que vaig vore de Como en menys d'un dia.


Cursos en Màrqueting digital València | Emagister\nCursos Màrqueting digital València\nCursos en Màrqueting digital a València\nPoblació Valencia 5 Alfara Del Patriarca 2 Catarroja 1\n...Coneix i conquesta al nou consumidor digital. Les marques es mouen cada dia més en un entorn digital amb audiències milionàries i consumidors...\n...els primers anys de carrera. A més, les instal·lacions et van a permetre reproduir les situacions més habituals en l'exercici professional. El temari dels...\n...Aplicació Pràctica i Iniciació Professional Màrqueting Mòbil (Mobile Màrqueting) Comercialització i Vendes en l'Entorn Digital Aplicació Pràctica i Iniciació...\n...con su debido enfoque estratégico El PDD en Marketing, Comunicación y Redes Sociales está especialmente pensado para directivos o personas que ocupen puestos...


UA - Maravillas Sansano, nova entrenadora de l'equip de Futbol Sala Femení UA\nMaravillas Sansano, nova entrenadora de l'equip de Futbol Sala Femení UA\n14-10-2020 | UA | &nbspVisitas:244\nSansano torna dirigir l’equip de la UA juntament amb M. Carmen Martínez, com a segona entrenadora i delegada\nL’equip Futbol Sala Femení de la Universitat d’Alacant renova la direcció tècnica amb la incorporació de Maravillas Sansano com a nova entrenadora i M. Carmen Martínez, com a segona entrenadora i delegada de l’equip.\nEl vicerector de Cultura, Esports i Llengües, Carles Cortés, i el director del Secretariat de Promoció Esportiva, Dari Escandell, van presentar ahir de vesprada el nou cos tècnic a les jugadores de l’equip de Primera Divisió Femenina de Futbol Sala per a la temporada 2020/ 2021, al Pavelló d’Esports de la UA.\nSansano estava exercint com a entrenadora de la Selecció Valenciana femenina sub-19, i ja va ser entrenadora de l’equip de la UA la temporada 2017/2018. Martínez, s’uneix al projecte esportiu per a donar suport tècnic com a segona entrenadora, després d’haver competit quinze anys com a jugadora en la màxima categoria en diferents clubs del panorama nacional: Femesala Elche, Drácena Melilla o UCAM de Múrcia. Amb Femesala i UCAM va disputar diversos campionats de Lliga i Copa, a més de la Supercopa i la Copa Ibèrica. Els últims nou anys ha dirigit com a entrenadora diferents equips autonòmics de la província d’Alacant.\nLa renovació del cos tècnic de l’equip de Fútbol Sala Femení UA, es produeix després de l’eixida, per motius personals, de Carlos Navarro, anterior entrenador, i Ana Costa, com a delegada.\nJugadores temporada 2020/2021\nLara Terrés; Mónica Castillo; Raquel Martinez; Paola Cartagena; Ana María Pino; María de los Ángeles Pino; Elena Garcia; Sara Navalon; Rocío Gómez; Elena González de Pablos ;Ana Belén Romero; Miriam Martínez; Bianca Navarro; Angela Mingot.\nMaravillas Sansano. Currículum esportiu\n2009-2012. Club Femesala Elx, categoria Divisió d’Honor Femenina.\nCàrrec: Entrenadora Futbol Sala. Funció: Direcció esportiva del primer equip i filials.\n2012-2013. Club Femesala Elx, categoria Autonòmica Femenina\n2013-2014. Elche CF categoria Autonòmica Femenina\nCàrrec: Entrenadora Futbol Sala. Funció: Direcció esportiva de l’equip.\n2014-2015. Elche CF categoria Segona Nacional Femenina\nCàrrec: Entrenadora Futbol Sala .Funció: Direcció esportiva de l’equip.\n2015-2016. Elche CF categoria Primera Nacional Femenina\n2016-2017. Elche CF categoria Segona Nacional Femenina\nCàrrec: Coordinadora Seccions esportives femenines de futbol sala. Funció: Segona Entrenadora. Coordinació dels equips femenins.\n2017-2018. Universitat Alacant. Categoria Primera Nacional Femenina.\n2019-2020. Federació Valenciana. Categoria Sub19 Femenina.\nCàrrec: Seleccionadora sub-19 Femenina. Futbol Sala. Funció: Direcció esportiva de la selecció valenciana.


La construcció d'habitatges tampoc va aixecar el cap durant el 2018 a Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa construcció d'habitatges tampoc va aixecar el cap durant el 2018 a Manresa\nNomés es va demanar llicència per construir 32 immobles, una xifra encara molt allunyada d'una situació de normalitat\nfrancesc galindo manresa 11.09.2019 | 23:10\nManresa té més de 75.000 habitants i l'any passat només es van concedir llicències per fer trenta-dos habitatges. Mireia Arso\nManresa té més de 75.000 habitants i l'any passat només es van concedir llicències per fer trenta-dos habitatges.\nMalgrat els símptomes de recuperació de l'activitat del sector de la construcció a Manresa, les dades mostren que l'any 2018 tampoc va aixecar el cap. L'any passat es van sol·licitar llicències per fer 32 habitatges, es tracta d'una xifra superior a les dels set anys precedents, però continua molt lluny de l'activitat que hi havia no només durant la bombolla de la construcció sinó en una situació de normalitat.\nAmb el 2018 ja són deu anys amb xifres molt minses. El punt àlgid de la bombolla immobiliària a Manresa van ser els pràcticament dos mil pisos per als quals es va demanar llicència l'any 2006. A partir d'aquí les xifres van anar a la baixa, el 2007 934 habitatges i 311 el 2008, però encara eren importants.\nEls deu anys següents els pisos no van arribar al centenar. Les dades del seguiment any a any que porta a terme Regió7 mostren un descens continuat fins a tocar fons el 2013 i un canvi de tendència a l'alça en què la construcció agafa embranzida però molt i molt lentament.\nEl descens iniciat el 2007 es va plasmar l'any 2009 amb llicències per a 89 habitatges, el 2010 per a 51, el 2011 per a 6, el 2012 per a 15 i el 2013 per a 3.\nToca fons amb 3 habitatges\nTres pisos en un any en una ciutat de més de 75.000 habitants va ser el reflex més cru de l'ensorrament d'una activitat que havia donat feina a un nombre important de treballadors i haiva generat ingressos milionaris.\nDesprés de tocar fons el 2013, l'any 2014 van ser 8 habitatges, el 2015 10, el 2016 6, el 2017 22 i els ja esmentats 32 del 2018.\nAixí que, efectivament, hi ha una recuperació, però encara no és significativa. Una altra cosa és que aquest 2019 l'Ajuntament ha incrementat el 15,66% el pressupost d'ingressos en concepte d'impost de construccions i obres (ICIO).\nPoques intervencions de reforma i rehabilitació. Manresa


La formació del regionalisme catòlic a Mallorca (1840-1915) – Lleonard Muntaner Editor\nVist en perspectiva, l’existència d’un regionalisme catòlic ha estat un element fonamental per a la pervivència del fet diferencial mallorquí. L’historiador Rafel Horrach ha fet una gran feina cercant l’origen i el primer desenvolupament d’aquest regionalisme, amb fites com el Certamen Literari de l’Acadèmia de la Joventut Catòlica (1885), l’arribada a la mitra mallorquina de Pere Joan Campins (juliol de 1898), el nou pla d’estudis del seminari de Mallorca (setembre de 1898), el suport a l’obra del diccionari de mossèn Antoni Maria Alcover (a partir del 1900), o la participació en la lluita contra la imposició del catecisme en castellà (1902). Rafel Horrach, com no pot esser d’altra manera, vincula aquest regionalisme mallorquí catòlic tant als orígens aclaparadorament catòlics de la Renaixença literària mallorquina (Tomàs Aguiló, Josep Maria Quadrado, Marià Aguiló, Tomàs Forteza) com al model representat pel catalanisme catòlic, amb personalitats com el bisbe Josep Torres i Bages i mossèn Jaume Collell i l’exemple del monestir de Montserrat. (Del pròleg del Dr. Antoni Marimon)\nLa formació del regionalisme catòlic a Mallorca (1840-1915) quantity\nPròleg d’Antoni Marimon Riutort\nLlibres de la Nostra Terra / 104\n(22/01/2018) Agenda - Presentació del llibre “La formació del regionalisme catòlic a Mallorca (1840-1915)”\n(18/01/2018) Agenda - Presentació del llibre “La formació del regionalisme catòlic a Mallorca (1840-1915)”


El bisbe Novell diu que amb l'eutanàsia s'eliminaran els que han «perdut l'oremus» - Regió7\nEl bisbe Novell diu que amb l'eutanàsia s'eliminaran els que han «perdut l'oremus»\nEl màxim representant del bisbat critica l'aprovació de la llei de regularització d'aquesta pràctica sanitària en la seva glossa de Cap d'Any\narnau valverde. lugar\nEl bisbe de Solsona, Xavier Novell, s'ha tornat a posicionar de forma contrària a l'aprovació de la llei de regularització de l'eutanàsia a Espanya assegurant que aquesta pràctica «serà la via a través de la qual s'eliminaran, contra la seva voluntat, totes aquelles persones que han perdut l'oremus i que no siguin defensats pels seus». Ho ha fet en la seva glossa de cap d'any, on també ha fet un repàs dels efectes de la pandèmia de la covid-19 a la població i en l'amor com a recepta per superar-los.\n«Només faltava acabar l'any amb l'aprovació de la llei de regularització de l'eutanàsia», diu el Bisbe en el seu escrit després de fer un repàs als estralls de la covid-19. Novell fa referència a l'experiència en altres països on també està permesa l'eutanàsia.\nA més de posicionar-se novament respecte a l'eutanàsia, Novell fa esment en la seva carta a les persones que més han patit els efectes de la pandèmia de la covid-19, ja sigui per la pèrdua d'un ésser estimat o per conseqüències econòmiques, posant èmfasi en les persones que ja havien estat afectades per la crisi econòmica del 2008.\nPer superar aquests entrebancs, el Bisbe de Solsona diu que la recepta de l'Església és l'amor i anima a participar en «aquells actes de la caritat que impulsen a crear institucions més sanes, regulacions més justes i estructures més solidàries».


Xavier Brun - Informació sobre Xavier Brun\nPosicionamiento Primera PosicióN\nDistribuidor De Xadrez Gigante\nPotenciar Mi PáGina Web\nXavier Brun a Audio en Català\nXavier Brun, Economista\nCoordinador Màster en Finances de la UPF\nEl Suplement Amb Montse Andrés, advocada i delegada d'Ausbanc a Catalunya; Marta Alòs, experta en banca i assessorament financer i Xavier Brun, doctor en Ciències Econòmiques. Coordinador Màster en Finances de la UPF i responsable de gestió Solventis. No hi ha afirmació sense rèplica. Aquests són els nostres debats amb plus - 2013-03-31\nAmb Montse Andrés, advocada i delegada d'Ausbanc a Catalunya; Marta Alòs, experta en banca i assessorament financer i Xavier Brun, doctor en Ciències Econòmiques. Coordinador Màster en Finances de la UPF i responsable de gestió Solventis. No hi ha afirmació sense rèplica. Aquests són els nostres debats amb plus - 2013-03-30\nAmb Montse Andrés, advocada i delegada d'Ausbanc a Catalunya; Marta Alòs, experta en banca i assessorament financer i Xavier Brun, doctor en Ciències Econòmiques. Coordinador Màster en Finances de la UPF i responsable de gestió Solventis. No hi ha afirmació sense rèplica. Aquests són els nostres debats amb plus - 2013-03-24\nMontse Andrés Marta Alòs Xavier Brun


El grup Maced�nia presenta 'Escandalici�s' - Petit Terrassa - L'agenda infantil i familiar de Terrassa\nEl grup Maced�nia presenta 'Escandalici�s'\n18:00h, Centre Cultural Terrassa\nEl grup vallesà Macedònia torna a demostrar amb el seu nou disc Escandaliciós que després de quinze anys liderant la nova fornada de grups familiars del país, continua en plena forma. En aquest concert gaudireu de noves cançons i de les melodies més vibrants del seu repertori. Rere l’enigmàtic títol del seu nou disc, que està inspirant en l’article L’Instant previ de la malaguanyada i enyorada periodista Tatiana Sisquella, s’amaguen onze cançons, cadascuna amb un univers i una història particular.\nBlue Blue, el primer senzill, és una cançó que fa sàtira en to divertit del poder de les xarxes socials i de com influencien a la societat actual… En aquest nou disc també hi ha cançons com Senyor groc, on partint d’una metàfora de la paleta de colors, s’explica els diferents significats d’aquest color. Escandaliciós, cançó que dóna títol a l’àlbum, parla de l’instant previ, aquell moment que a vegades acaba essent millor que el fet que el precedeix, que sol ser aquella cosa tan especial que s’està esperant amb candeletes.\nPreu: De 10,00 a 15,00�\nXerrada sobre 'Acupuntura pediàtrica japonesa'\ndiumenge, 31 maig, A casa\nTallers (online) del Centre de Documentació i Museu Tèxtil de Terrassa\ndijous, 28 maig, A casa


Abril – 2013 – Compromís per Crevillent\nUna resposta demagògica del regidor d’Educació\nCompromís per Crevillent considera que els arguments del regidor d’Educació Miguel Ángel Sánchez per a justificar la no col·laboració de l’Ajuntament en “La Trobada d´Escoles en Valencià” són ridículs i sense fonament algun. El grup municipal de Compromís per Crevillent,…\nVolem la nostra ambulància!\nCompromís per Crevillent considera una temeritat les retallades que està duent a terme la Conselleria de Sanitat en matèria d’emergències en els Suports d’Atenció Mèdica Urgent (SAMU), i al servei del Suport Vital Bàsic (SVB). Compromís fa una crida a…\nDonen l’esquena a la nostra llengua\nEl Grup Municipal de Compromís per Crevillent considera l’actitud del Govern Municipal i de la Generalitat un acte de sectarisme i un menyspreu per l’educació, la cultura i el valencià inacceptable, ja que ha negat el suport a la Trobada…\nUn dia per a recordar la II República\nCompromís per Crevillent ha celebrat un acte en commemoració de l’aniversari de la II República, en el qual es va retre homenatge a les Dones Republicanes crevillentines. L’acte va arrancar amb una conferència a càrrec d’Ignaci Candela Serna Portaveu Comarcal…\nEl paro vuelve a subir en el mes de marzo\nCompromís per Crevillent valora como extremadamente negativos los datos del paro registrado del último mes que supone un incremento de 73 personas en las listas de desempleo de la localidad y un porcentaje de incremento de 1,39% Compromís considera que…


Antònia Font ratifica el seu retorn amb la promesa d'un nou disc | Enderrock.cat\nAntònia Font, de nou als escenaris\nRedacció | 21/06/2021 a les 12:30h\nArxivat a: Enderrock, actualitat, Antònia Font\nDesprés de quasi una dècada de separació, la banda mallorquina va sorprendre ara fa un mes anunciant el seu retorn als escenaris pel festival Primavera Sound 2022. Avui, el grup desvela que aquest concert no serà l’únic que preveu per l’any vinent, sinó que se n’hi sumaran dos, al poliesportiu Mateu Cañellas d’Inca (Mallorca), el 18 de juny, i al Palau Sant Jordi de Barcelona, el 15 d’octubre. La notícia, a més, s’acompanya d’una, si cap, encara de més sorprenent: el quintet promet el llançament de tot un nou disc per a principis del 2022.\nLa banda ha fet pública la informació, confirmant que la reunió de Joan Miquel Oliver, Pau Debon, Jaume Manresa, Joan Roca i Pere Debon és un fet, amb un petit vídeo en què, en clau d’humor, toquen i destrossen un piano.


Orientació educativa | Compromesos amb l'educació\nInici Orientació educativa\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 04/05/2021 - 12:09\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 15/04/2021 - 09:08\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 24/03/2021 - 14:28\nEnguany l’objectiu del projecte és l'orientació, la formació professionalitzadora i la inserció laboral del veïnat del barri Congost. Hi haurà gran varietat de cursos i possibilitat de fer pràctiques professionals en empreses. Es tracta d’un projecte d’inserció sociolaboral del programa "Treball als barris". [+]\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 17/03/2021 - 11:03\nBadalona celebra la 9a Fira de l’Ensenyament amb un seguit d’activitats telemàtiques per orientar al jovent en els seus estudis postobligatoris. Entre els dies 15 i 21 de març, la pàgina web firaensenyament.badalona.cat oferirà xerrades, exposicions, taules rodones i tallers en línia per difondre les diferents opcions que té l’alumnat. [+]\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 17/03/2021 - 11:00\nLes JOAP estan organitzades pels departaments d'Educació i Joventut de l'Ajuntament del Prat en col·laboració amb els instituts de batxillerat i diferents centres de formació professional. Enguany s’han desenvolupat telemàticament incloent-hi una conferència inaugural, diferents ponències en línia i una taula rodona sobre “el 2025 ja és aquí”. [+]\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 17/03/2021 - 10:51\nL’e-Fira Connecta’t a l’FP estarà disponible a través d’una plataforma accessible des de qualsevol dispositius . La fira arriba els dies 19, 20, 22 i 23 de març amb novetats, entre les que destaca l’escape room “L’aventura de triar”, una activitat d’orientació gamificada que ajuda a construir el projecte de vida i professional de qui hi participa. [+]\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 16/03/2021 - 14:49\nTria Futur és una Fira dedicada a l’Ocupació i la Formació que aquest any es durà a terme en format virtual del 22 al 24 de març. Aquesta fira va néixer com a espai de trobada on les persones, joves i adultes, que necessiten orientar el seu futur formatiu i professional puguin conèixer, de primera mà, l’ampli ventall de l’oferta educativa que actualment es pot trobar a Terrassa. Això inclou des de la formació professional inicial i batxillerats fins a l’educació superior, així com els estudis artístics i la formació professional per a l’ocupació. [+]\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 16/03/2021 - 14:38\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 16/03/2021 - 14:36\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 02/03/2021 - 13:50


penedès | CE Noia Freixenet\nGolejada amb caràcter per sumar els primers tres...\nBy CE Noia • On 11 d'Octubre de 2020 • In Ok Lliga\nIGUALADA RIGAT HC |3-7| CE NOIA FREIXENET El Noia Freixenet ha capgirat un 2-1 a l’últim sospir de la primera part i ha rematat l’Igualada Rigat a la segona. Els de Sant Sadurní s’han endut els tres punts en un Derbi...\nSergi Llorca: “Ha estat un orgull poder...\nBy CE Noia • On 25 de Maig de 2020 25 de Maig de 2020 • In Ok Lliga\nDesprés de tres temporades, Llorca finalitza la seva etapa a la Capital del Cava Admet que “han estat tres anys, a nivell esportiu, increïbles” Sergi Llorca posa fi a una etapa de tres anys al Club Esportiu Noia Freixenet. I ho fa reconeixent...\nTornar a guanyar després d’un mes\nBy CE Noia • On 23 de Novembre de 2018 23 de Novembre de 2018 • In Ok Lliga\nEl Noia Freixenet rep aquest dissabte 24 de novembre (19.30 h.) la visita del Vendrell, en un duel que es preveu intens per la necessitat imperiosa de guanyar de tots dos equips. Pels de Sant Sadurní, per retrobar-se amb el triomf després de...\nDerbi penedesenc a la part noble de la taula\nBy CE Noia • On 9 d'Abril de 2017 9 d'Abril de 2017 • In Ok Lliga\nAcabat el ‘Tourmalet‘, el Noia Freixenet encara el tram final de temporada amb la visita a la pista del Vendrell, i amb l’objectiu d’acostar-se una mica més a la sisena plaça\nMasses ‘extres’ per un derbi molt...\nBy CE Noia • On 13 de Novembre de 2016 13 de Novembre de 2016 • In Ok Lliga\n|NOIA FREIXENET 1-2 MORITZ VENDRELL|\nBy CE Noia • On 2 de Novembre de 2016 2 de Novembre de 2016 • In Europa, Ok Lliga\nDos anys després, el Noia Freixenet torna a Europa\nDerbi Penedesenc per la part alta de l’Ok...\nBy CE Noia • On 15 d'Abril de 2016 15 d'Abril de 2016 • In Ok Lliga\nEl Noia Freixenet es desplaça a la pista del Moritz Vendrell en busca de punts que els permetin seguir


de miratges i altres atzucacs: De guanyar i perdre\n...Si te les pots veure amb el Triomf i el Desastre\ni tractar per igual aqueixos dos farsants...\ndel poema IF de Rudyard Kipling (tret de la pàgina http://www.albaiges.com/poesia/poesiaestimulante)\nTots coneixem gent que no sap perdre. Jo mateix, sense anar més lluny, no jugo pràcticament a res, pel mal de cos que se'm queda cada volta que perdo, cosa que sol passar massa a sovint pel meu gust, si més no.\nPossiblement per aquesta circumstància personal, tendeixo a disculpar les reaccions extemporànies que tant abunden entre els polítics després d'unes eleccions. Després de tot, a qualsevol elecció, hi ha un guanyador i un munt de perdedors que no ho solen reconèixer, perdedors que, inevitablement es presenten com a guanyadors.\nPerò aquestes passades eleccions tan aclaparadorament clares en favor del PP estan proporcionant-me més d'una sorpresa: Un PSOE immediatament reconeixedor que no només ha guanyat el PP sinó que ells han perdut sense cap excusa, i un PP que, podent mostrar-se magnànim i senyorial, intenta anorrear l'enemic sense adonar-se que, de seguir fent el que fa, acabarà sent la millor raó per a deixar de votar-los.\nEl comportament del PP de Castilla la Mancha, previsiblement guiats per la secretària general i futura presidenta de la comunitat, Dolores de Cospedal, és tan indigne com, per posar un exemple d'aquests dies, l'acusació, ja desmuntada, de que els cogombres espanyols tenien la culpa dels infectats per e.coli a Alemanya.\nClar que, la Cospedal ja ens té ben acostumats a aquestes acusacions no suficientment contrastades. Confio que algun dia, aquesta mala praxi els hi passi factura.\nPublicat per julio navarro peris a 0:07


Barceló il·lumina el final de ‘Faust’ (Catalina Serra)\nL’artista mallorquí presenta la segona part de la l’obra de Goethe i ja prepara nous títols\n5 min. Barcelona 30/11/2019 19:20\n651x366 Miquel Barceló dijous passat a Barcelona poc abans de la presentació del llibre. / CÈLIA ATSET GALAXIA GUTENBERG Miquel Barceló dijous passat a Barcelona poc abans de la presentació del llibre. / CÈLIA ATSET GALAXIA GUTENBERG\n“Mefistòfels c’est moi ”, diu somrient Miquel Barceló mentre explica que encara que Goethe ho dissimula, en realitat al seu Faust qui guanya és Mefistòfels, un personatge que a cops ha dibuixat amb els seus trets. Aquesta identificació no és nova, també la va fer una mica quan va il·lustrar la Divina Comèdia, de Dante, on en un dibuix d’un diable un amic hi va veure el seu pare quan en realitat, diu, era ell mateix. I, de fet, els autoretrats són una constant en la seva obra, tant si es tracta d’un Crist com del dimoni, que potser són una mica el mateix per a aquest artista brillant i excessiu que pinta i pensa amb la mateixa ambició.\nAquesta setmana ha presentat a Barcelona la segona part de Fausto, de Goethe, que ha editat Galaxia Gutenberg (una edició de luxe bilingüe castellà i alemany, de 360 pàgines i a un preu de 125 euros) amb 74 de les seves aquarel·les, que, tal com va explicar, no són ben bé il·lustracions, ja que en cap cas la seva intenció és recrear el que diu el text. En certa manera, el que fa és “il·luminar” el llibre, a la vella manera, desvelant i acompanyant el text amb els seus dibuixos.\nLa primera part la va presentar l’any passat, i aquesta, diu, és més lluminosa. “Són dos llibres molt diferents, ha passat un any entre l’un i l’altre i això es nota. Però vaja, Goethe va deixar passar trenta anys entre la primera part i la segona -recorda-. El primer llibre és més shakesperià, és una tragèdia, una història de redempció per amor. La segona, en canvi, és més com la Bíblia, té un punt alquímic, misteriós. Aquí Faust viatja en el temps, es casa amb Helena de Troia, inventa els diners... Goethe va voler ficar-ho tot a dintre, i en aquest sentit és una mica com la darrera pel·lícula del Tarantino, una mescla d’històries, de veus, de fonts. En aquest sentit, Goethe és molt postmodern”.\nIgual que la primera part, que va comptar amb 72 il·lustracions, els dibuixos els ha fet entre l’Índia, Tailàndia i el seu estudi de París. Tanmateix, són dos llibres diferents. En el primer va fer les il·lustracions i després es va maquetar el llibre. En aquesta segona part ha treballat sobre papers de la mida de les pàgines que tindria el llibre, a doble i a una pàgina, i ha volgut fer-ho sobre diverses textures de paper perquè el dibuix reflectís també la diversitat d’històries de l’obra de Goethe. “ Faust sempre s’ha representant molt gris”, comenta Barceló, que recordava que quan va arribar a París el 1982 de les primeres coses que va fer va ser comprar dues làmines del Faust il·lustrat per Delacroix que encara conserva i que en la primera part el van inspirar. “Jo li he volgut donar llum, posar-hi palmeres en lloc de carrers foscos. Els colors són molt vius, però no estan comprats a l’Índia, sinó que són d’un fabricant alemany que fa aquests pigments tan brillants. Potser els dibuixos són tan forts perquè allà tot és tan intens que per estar al nivell un necessita apujar el to”.\nExplica que des que la zona on té casa seva a Mali està ocupada per grups jihadistes -“Abans estava aïllat i cridar per telèfon era una odissea, i ara puc veure casa meva per Google Maps i parlar contínuament amb els amics d’allà, però en canvi no puc anar-hi”, es lamenta- s’escapa tot sovint a l’Àsia, tant a Tailàndia, en una platja que jura que està deserta, com a les carenes de l’Himàlaia, on fa llargs passejos per la muntanya. Viu, però, entre Mallorca i París.\nLa “il·luminació” de llibres -només amb Galaxia Gutenberg ja en porta una desena, tots ells autèntiques obres d’art- l’enganxa. Ara està a punt de publicar-se a França Sexistence, un llibre que ha fet en col·laboració amb el filòsof francès Jean-Luc Nancy sobre la resistència del sexe amb l’edat -“La meva obra sempre ha estat molt sexual”, reconeix-, i també ha treballat amb La metamorfosi,de Kafka, que publicarà amb Gallimard. “El vaig llegir quan tenia 13 anys i va ser el primer llibre que realment em va sacsejar -comenta-. Sempre necessito tenir un llibre en marxa”. Ara en busca algun per emportar-se al pròxim viatge. “Per fer Proust és encara una mica prest, però algun dia el faré”, reflexiona. I afegeix: “Llegeixo molt i dormo poc”. Li arribarà el seu temps.\nDel Japó a Màlaga i Nova York passant (potser) per Bellpuig\nMiquel Barceló fa molt de temps que no exposa a Barcelona ni a Palma, però la seva activitat és constant. Ara té en marxa una exposició al Japó per itinerar per quatre museus, començant per Osaka i acabant a Tòquio, i al juny de l’any vinent presentarà una exposició al Museu Picasso de Màlaga en què mostrarà pintures i ceràmiques. També a la primavera del 2020 presentarà nova exposició a Nova York, a l’Acquavella Gallery, que el representa a Amèrica del Nord, i continuarà amb els seus projectes editorials. Tanmateix, el que ara té en ment Miquel Barceló és un projecte que no queda clar del tot que pugui portar a bon port. Es tracta d’una intervenció al monestir de Bellpuig, a Artà, una església de reconstrucció del segle XIII que ara és propietat del Consell de Mallorca i que es troba en un estat de conservació deficient. El projecte es va presentar a finals del mandat passat i sembla que ara s’està mirant de reactivar. Però l’estat de l’edifici i del seu entorn requereix molts estudis i intervencions prèvies que no fan preveure que es pugui avançar gaire enguany.


Colomines, Agustí - Search Results - Traces : Catalan language and literature database\nHome > Search Results: Colomines, Agustí\n*** any public collection ***Montserrat AbellóMiquel AdlertJoan AgutJosep M. Ainaud de LasarteAnna AkhmàtovaVíctor AlbaEdward AlbeeJordi AlbertíEsteve AlbertJoan AlegretJosep Maria AloyLluís AlperaJoan AmadesJoaquim Amat-PiniellaRamon Amigó i AnglèsPere AngueraGuillaume ApollinaireAharon AppelfeldNarcís-Jordi AragóRamon Aramon i SerraJordi ArbonèsJoan ArgentéArgumentaRosa Maria ArquimbauArseni Pacheco-RansanzEduard ArtellsAntoni ArtiguesAvel·lí Artís-GenerAgustí VehíJosep-Ramon BachAlfred BadiaAntoni M. Badia i MargaritJoan Badia i PujolEnrique BadosaManuel BalaschJosep M. BallarínAlexandre BallesterMaria BarbalMiquel Barceló PerellóRamon BarnilsPere-Enric BarredaJoan BarrilFrancesca BartrinaJoan BastardasMiquel BatlloriJosé BatllóCharles BaudelaireJosep-Lluís BaussetBearn o la sala de les ninesSaul BellowJoan Beltran i CavallerLa Ben PlantadaJosep M. Benet i JornetJosep BenetMaria BeneytoMathilde BensoussanBerenàveu a les fosquesAurora BertranaPrudenci BertranaSergi BeserBibliographiesRicard BlascoHarold BloomJaume Bofill i FerroPere BohigasOriol BohigasMaur M. BoixHermann BonnínRay BradburyRay BradburyMoisès BroggiJaume BrossaJoan BrossaDino BuzzatiJust CabotPilar CabotJaume CabréMax CahnerRoberto CalassoLluís CaldererPere CaldersPaco CamarasaAndrea CamilleriJoan Baptista CamposAlbert CamusFrancesc CandelFerran CanyameresCarles CapdevilaJosep M. CapdevilaMaria Aurèlia CapmanyBernat CapóJordi CarbonellOsvald CardonaJosep CarnerM. Elena CarnéJoan Carreras MartíJordi CarrióMontserrat CarullaLa casa sota la sorraMontserrat CasalsMuriel CasalsOriol CasassasAnna CasassasEnric Casasses FigueresRaimon CasellasXavier CaspJordi CastellanosJosep M. CastelletVíctor CatalàCatalòniaCavall FortPaul CelanCentenariesCentre Català del PENEnrique Cerdán TatoJordi-Pere CerdàCicle de Teatre per a Nois i N...Felip CidBernat Cifre50 anys de l'aparició50 years of the deathCivilitzats, tanmateixLa clau que obri tots els pany...Josep Closa i FarrésJosep Anton CodinaJosep Colet i GiraltRosa ColomerJoan ColominesGermà ColónXavier ComaComediantsCommentariesIsidor ConsulBernat CormandMiquel Costa i LloberaManuel Costa-PauMiquel CreusRicard CreusTheatre columnJosep M. CruzetLa Cua de PallaJordi CussàManuel CuyàsD'Ací i d'AllàRoald DahlAntoni Dalmau Ribaltadalmau_josepDante AlighieriJordi DauderDel passat quan era present10 anys de l'aparició10 years of the deathDiari de SabadellAurora Díaz-PlajaDiccionari català-valencià-bal...Edgar Lawrence DoctorowDocument typeMiquel DolçLes dones i els diesFiodor DostoievskiMarguerite DurasUmberto EcoText editionsEdicions 62Editorial MollT.S. EliotInterviewsEudald PuigAgustí EsclasansEscola d'Art Dramàtic Adrià Gu...EspecialSalvador EspriuSebastià EstradéStudiesPompeu FabraCarles Fages de ClimentJosep FaulíWilliam FaulknerLluís Ferran de PolJaume FerranGabriel FerraterJoan FerraterTeresa Ferrer MallolFestival de Teatre de SitgesBartomeu FiolJoshua A. FishmanNúria FolchRamon Folch i CamarasaJoaquim Folch i TorresXavier FolchJoaquim FolgueraMiquel FontJosep FontanaFrancesc FontanellaJoan FontcubertaAnton FontManuel ForasterLluïsa ForrelladDario FoMontserrat FranquesaAlbina FransitorraBrian FrielFundació Bernat MetgeFelícia FusterFelícia FusterJoan FusterPatricia GabanchoEduardo GaleanoGabriel GalmésGabriel García MárquezJordi Garcia-SolerFrancesc Garriga BarataMiquel GayàGazielPompeu GenerSalvador GinerGloire incertaineNadine GordimerNoah GordonJep GouzyJuan GoytisoloGünter GrassGrup de SabadellAdrià GualCarles Hac MorPeter HandkeVáclav HavelHerberto HelderPatricia HighsmithJ.N. HillgarthHistòria de la literatura cata...L'home de la maletaJoaquim HortaBohumil HrabalJosep M. HuertasMaria IbarsSalvador Iborra MallolJosep IborraJosep IgualInformationsEugène IonescoL'irradiador del port i les ga...Kazuo IshiguroLluís IzquierdoJosep JanésJo confessoJoc brut, Manuel de PedroloEls JoglarsLa vida i la mort d'en Jordi F...Joan Julià-MunéTeresa JuvéPhilip KerrImre KertészK.L. ReichLa fàbricaJoan F. de LasaJohn Le CarréHarper LeeJoan LeitaBernat LesfarguesDoris LessingRosa LeveroniLiteratura catalana contemporà...Jesús LizanoAnna LizaranLlibre de meravellesLlibres del MallJosep Llobera i RamonRodolf Llorens i JordanaTeodor LlorenteMiquel LlorLluís Salvador d'Àustria-Tosca...Ramon LlullJosep M. LoperenaLluís López del CastilloCésar López RosellNéstor LujánMoisès MaicasLa MainadaConcepció G. MaluquerAlbert ManentAlbert ManentHenning MankellJoan MaragallJoaquim MarcoJoan MargaritManel MaríLluís MarquetJuan MarséMiquel Martí i PolErnest Martínez FerrandoCasimir MartíJoan Ramon MasoliverLes aventures extraordinàries ...Jesús MassipJosep Massot i MuntanerJosep Massot i MuntanerVicent de MelchorJaume MelendresJordi MesallesJosep M. Mestres QuadrenyJosep M. Millàs-RaurellArthur MillerJoan MínguezJosep M. Miquel i VergésCarme MiquelCarles MirallesYukio MishimaPatrick ModianoAna María MoixTerenci MoixJoaquim MolasNatàlia MoleroAina MollMolta roba i poc sabóEl món de Joan FerrerJesús MoncadaMonitorDolors MonserdàJoan Montanyès (Monti)Manuel de MontoliuQuim MonzóVíctor MoraEnric Moreu-ReyPere MoreyToni MorrisonAnscari M. MundóAlice MunroJoaquim MuntanyolaAnna MuriàNegra y CriminalLluís Nicolau d'OlwerRafael-Lluís NinyolesLars NorénNormes ortogràfiquesNosaltres, els valenciansNewsRosa NovellVíctor NublaDa nuces puerisIsabel NúñezArmand ObiolsObra del Cançoner Popular de C...Martí OlayaoliverMaria Antònia OliverMiquel del Sants OliverJoan Oller i RabassaMaria Àngels OlléL'ombra de l'atzavaraÒmnium CulturalOriflamaAmos OzBoris PahorMiquel PairolíJosep M. Palau i CampsJosep Palau i FabreMiquel de PalolTeresa PàmiesLa paraula en el ventDorothy ParkerParking ShakespeareEls PastoretsRafael PatxotJosep PedreiraManuel de PedroloLa pell de brauManuel Pérez BonfillIago PericotJosep PernauJoan PeruchoMarta PessarrodonaCarles Pi i SunyerJosep PijoanRosa M. PiñolHarold PinterLa plaça del diamantMaurici PlaEsteve PollsJaume PomarJosep Sebastià PonsJoan Pons i MarquèsBaltasar PorcelRenada-Laura PortetEzra PoundJoan Prats i SobrepereModest PratsPremi Born de TeatrePremi Ciutat d'Alcoi de teatrePremi Honor de les Lletres Cat...Premi Prudenci BertranaPremi Sant Jordi de novel·laPresènciaPrimavera, estiu, etcètera ProloguesIsidre PrunésJosep M. PuigjanerArnau PuigJosep M. PujolFrancesc PujolsQuim/QuimaLluís RacioneroHilari RaguerMaria Josep RaguéRaimonRamona, adéuJoana RaspallModest ReixachReviewsRevistes per revisarFrederic RibasPau RibaAntoni RiberaAdrienne RichJaume Riera i SansSantiago Riera i TuèbolsGemma RigauMartí de RiquerAlexandre de RiquerJosep Roca-PonsGianni RodariMontserrat RoigJosep Romeu i FiguerasJosep RomeuBartomeu Rosselló-PòrcelPhilip RothTeresa RoviraCarlos Ruiz-ZafónLa ruta blavaOliver SacksJosep M. de SagarraRobert SaladrigasJoan SalesJ.D. SalingerJames SalterAlbert SalvadóRicard SalvatMàrius SampereManuel Sanchis GuarnerCarles SantosRosa M. SardàAlfred SargatalJordi SarsanedasManuel de SeabraCarles SentísEva Serra i PuigSegimon SerrallongaSetmana SantaTom SharpeIsabel-Clara SimóJosep Lluís SireraJaume SisternaSlawomir MrozekAmadeu J. Soberanas i LleóJosep Miquel SobrerJoan SolàCarles SoldevilaFerran SoldevilaStephen SondheimSebastià SorribasGeorge SteinerAugust StrindbergMiquel StrubellPep SubirósJoan SunyolAntonio TabucchiRafael TasisGiuseppe TavaniEmili TeixidorJoan TeixidorJordi TeixidorJosep TermesArthur TerryTestament a PragaJordi TiñenaTzvetan TodorovLleó TolstoiMàrius TorresEstanislau TorresTraces : Catalan language and ...AuthoritiesTraces. CatalogueCatalogued publicationsReferencesThesaurusJoan TriadúIvan TubauM. Teresa TurellJesús TusonEsther TusquetsMark TwainEduard Valentí i FiolEduard Valentí i FiolJaume Vallcorba i RocosaJaume Vallcorba PlanaManuel VallésJoan Valls i JordàFrancesc VallverdúEnric ValorManuel VeigaUna vella coneguda olorJoan VenyPere VerdaguerJosep VergésJoan VergésGerard VergésFrederic Pau VerriéBoris VianJaume Vicens VivesAntònia VicensBernat Vidal i TomàsVideo TutorialsEnric Vila CasasGuillem ViladotMarià Villangómez LlobetJoan VinyoliPere Vives i ClavéCurt WittlinTom WolfeRamon XirauMargarida XirguRamon XurigueraAdam Zagajewski\nSalve, Hilari / Colomines, Agustí\nL'autor, professor titular a la Universitat de Barcelona i director de la Càtedra Josep Termes, recorda la figura de l'historiador i eclesiàstic Hilari Raguer amb motiu de la seva mort el passat u d'octubre.\nEl Temps, Núm. 1895 (6 octubre 2020), p. 50-52 (Mirador. Obituari)\nAixò sí que és un drama / Colomines i Companys, Agustí\nA propòsit de la polèmica generada per 'Drama', la nova sèrie bilingüe de Tv3.\nAvui, 3 juliol 2020, p. 4 (Tribuna)\nHomenatge de l'Ateneu Barcelonès a Josep Termes / Fontana, Josep ; Abelló, Teresa ; Casassas i Ymbert, Jordi (Presentació de l'acte) ; Colomines i Companys, Agustí (Presentació de l'acte) ; Ateneu Barcelonès ; Càtedra Josep Termes d'Història, Identitats i Humanitats Digitals. Universitat de Barcelona ; Universitat de Barcelona\nEnregistrament de l'acte "Homenatge de l'Ateneu Barcelonès a Josep Termes", celebrat a l'Ateneu Barcelonès el 28 de maig del 2015. De la presentació del vídeo: "Amb el títol que dóna nom a la miscel·lània sobre la seva obra, 'Catalanisme, obrerisme, civisme', es recordarà la tasca d'un dels historiadors catalans més rellevants dels darrers temps, especialitzat en el moviment obrer de la Catalunya dels segles XIX i XX, home compromès i de gran vàlua però, tanmateix, no prou reconegut". [...]\nBarcelona : Ateneu Barcelonès, 2015\nEn record de Josep Termes i Ardèvol / Alcoberro, Agustí ; Olivé i Serret, Enric ; Abelló, Teresa ; Casassas i Ymbert, Jordi ; Colomines i Companys, Agustí (Presentació de l'acte) ; Ateneu Barcelonès\nEnregistrament de l'acte "En record de Josep Termes i Ardèvol", celebrat a l'Ateneu Barcelonès el 27 de febrer del 2012. De l'Arxiu de la Paraula: "Homenatge al mestre Josep Termes i Ardèvol (Barcelona, 27 de juliol de 1936-Barcelona, 9 de setembre de 2011). [...]\nBarcelona : Ateneu Barcelonès, 2012\nGarcés i Cots / Colomines i Companys, Agustí\nUn dels impulsors de la llibreria Documenta, Josep Cots, publica ara 'Autoretrat de Jordi Garcés', un llibre que neix de les seves converses amb l'arquitecte. S'hi apleguen els records i les reflexions de Jordi Garcés, narrats en primera persona.\nAvui, 20 abril 2018, p. 5 (Punt de vista. Tribuna)\nCamp de cendres / Colomines i Companys, Agustí\nEs publica un poema a propòsit de la mort de Muriel Casals.\nAvui, 19 febrer 2016, p. 5 (Punt de vista. Tribuna)\nNatàlia Molero / Colomines i Companys, Agustí\nAvui, 30 juliol 2015, p. 16 (Punt de vista)\nJosep Benet, 'La Catalunya de la Renaixença. Entre el vuit-cents i el nou-cents' / Colomines i Companys, Agustí\nL'obra citada és un compendi de tretze textos de Josep Benet a propòsit de la Renaixença i el pas del catalanisme del segle XIX al XX.\nRevista de Catalunya, núm. 289 (Gener-Febrer-Març 2015), p. 192-197 (Revista dels llibres. Espai de lectura)\nLa lleugera mandra que ens envolta / Colomines i Companys, Agustí\nA partir d'una frase de Valentí Puig, l'autor reflexiona sobre la situació actual de la cultura i la literatura catalanes i sobre el paper del nacionalisme a l'hora de projectar les obres a l'estranger.\nCaràcters. Segona època, Núm. 68 (Estiu 2014), p. 31\nMax Cahner, polític / Colomines i Companys, Agustí\nL'article comenta els inicis polítics de Max Cahner, el seu paper com a conseller de cultura entre els anys 1980 i 1984 i els projectes que impulsà a fi d'aconseguir normalitzar la cultura catalana.\nAvui, 15 octubre 2013, p. 29 (Cultura i espectacles. Mirador)\nColomines, Agustí in Amazon\nColomines, Agustí in Google Books\nColomines, Agustí in Google Scholar\nColomines, Agustí in Google Web Colomines, Agustí in INSPIRE\nColomines, Agustí in NEBIS\nColomines, Agustí in Scirus


El Congrés sobre Dret Concursal i Societari es consolida com una trobada de referència en l’àmbit nacional | Notícies Dígitals\nEl Congrés sobre Dret Concursal i Societari es consolida com una trobada de referència en l’àmbit nacional\n23/09/2021 congres, dret concursal i societari\nImpulsat pel Col·legi d’Economistes de Castelló, Trademat Europe i el Patronat Provincial de Turisme de Castelló, el III Congrés de Dret Concursal i Societari s’ha inaugurat a Benicàssim amb més d’un centenar d’assistents en una edició presencial que ha centrat el debat en l’anàlisi del recent Avantprojecte de llei de reforma del text refós de la llei concursal.\nL’alcaldessa de Benicàssim, Susana Marqués; el degà-president del Col·legi d’Economistes de Castelló i director del congrés, Jaime Querol, i la gerent de la Fundació Universitat Jaume I-Empresa, Gloria Serra, han sigut els encarregats d’inaugurar el congrés.\nL’alcaldessa de Benicàssim ha valorat la labor duta a terme per la Universitat Jaume I i la Fundació Universitat Jaume I-Empresa, «per l’organització d’aquest congrés, però, sobretot, pel seu ferm compromís amb l’excel·lència i la seua aposta per la formació contínua com a eina fonamental per a millorar la competitivitat dels nostres professionals. I per descomptat, el meu agraïment per pensar, per confiar, novament en Benicàssim per a ser seu d’aquest congrés».\n«La justificació d’aquesta edició ve donada, en primer lloc, per complir-se un any des de l’entrada en vigor del Text refós de la llei concursal, la qual cosa permetrà debatre en profunditat sobre aquest primer aniversari de vigència de la norma, al mateix temps que servirà per a analitzar la regulació concursal i societària “d’emergència”, dictada a conseqüència de la COVID-19», ha indicat Jaime Querol, degà-president del Col·legi d’Economistes de Castelló.\nPer part seua, Gloria Serra, gerent de la FUE-UJI, ha apuntat que «estar celebrant ja una tercera edició del Congrés de Dret Concursal i Societari és una mostra del gran interès que desperta aquesta branca del dret mercantil i una prova que s’ha convertit en una trobada consolidada, un referent en els fòrums sobre aquesta temàtica en l’àmbit nacional».\nEn la primera de les taules redones, magistrats del mercantil i professionals del dret i l’economia han tingut ocasió de debatre sobre un text que ha causat una enorme preocupació entre els sectors afectats, atès que preveu un nou procediment concursal «especial» per a petites empreses, que es tramitaria sense intervenció d’advocat, procurador ni administració concursal. Al llarg de les pròximes sessions de treball també s’abordaran qüestions d’actualitat com són les vies per a agilitar la venda d’unitats productives dins i fora del concurs (prepack), juntament amb altres temes «clàssics», però que continuen conservant molt d’interès pràctic, com és la manera de liquidar eficaçment (i en un temps raonable) els procediments concursals o la problemàtica que generen els crèdits contra la massa en un escenari de «massa limitada», com és, per definició, el concursal.\nAquesta trobada compta amb la col·laboració del Consell General d’Economistes i de l’Ajuntament de Benicàssim, localitat que acull el fòrum des de la primera edició.\nExperts juristes i magistrats jutges de jutjats mercantils de diversos punts d’Espanya participen com a ponents al llarg de les dues pròximes jornades.\nLa Fundació Universitat Jaume I-Empresa s’encarrega de l’organització del congrés, que té com a seu l’Hotel Termas Marinas El Palasiet.\nMés informació en la web: http://www.fue.uji.es/derechoconcursal\n← Compromís reclama noves instal·lacions culturals a la ciutat de Castelló\nL’Alcúdia de Crespins rep 158.000 euros de la Generalitat per al foment de l’ocupació →


David Ben Gurion – bosc de lletres\nEtiqueta: David Ben Gurion\nQüestions de concepte\nNo és veritat que l’objectiu de la creació de l’Estat d’Israel fos «salvar milions de vides de les urpes d’Europa». Lamentablement, aquests milions de vides Europa ja se’ls havia cruspit, quan el 1947 l’ONU va acordar la partició de Palestina que havia de fer possible l’existència de l’Estat d’Israel, proclamat –de manera unilateral, que es diu ara– el 1948 per l’Agència Jueva.\nEn la qüestió jueva hi ha una tendència molt elevada a caure en la demagògia, com l’article de Gustavo D. Perednik «La judeofòbia espanyola» permet apreciar amb claredat, i la millor arma contra la demagògia és la informació. La bibliografia i filmografia sobre el tema són interminables, però les meves limitacions m’aconsellen recomanar només un article de Hannah Mermelstein –gens sospitosa d’antisemitisme–, «Overdue Books: Returning Palestine’s “Abandoned Property” of 1948», i el documental The Great Book Robbery, que vaig veure fa un cert temps: m’hi ha fet pensar la frase de Perednik sobre l’analfabetisme imposat pels xeics a la població àrab.\nI parlo de demagògia perquè, en efecte, és un lloc comú de la posició proisraeliana sense matisos –justificada per la llarga història de persecucions soferta pels jueus– dir que si es critica l’actuació de l’Estat d’Israel en relació amb la població palestina s’està oblidant el rebuig àrab a la instauració d’aquest Estat i la guerra oberta que els països del voltant li van declarar des del primer moment. Per més que aquest rebuig sigui cert i hagi sigut una font de greus problemes al Pròxim Orient, això no explica ni resol el principal conflicte, derivat de la voluntat expressa de desposseir els palestins de la terra on vivien fins a l’establiment de l’Estat d’Israel.\nEn aquest sentit, és molt il•lustratiu llegir, per exemple, la carta que el líder sionista David Ben Gurion, pare de la pàtria i primer primer ministre del modern Estat d’Israel, li va escriure al seu fill Amos el 1937. Ben Gurion hi explica la seva posició i la seva estratègia respecte a la creació d’Israel: «Per descomptat que la partició del país no em complau. Però el país […] ara mateix no és nostre; és dels àrabs i dels anglesos. El que ara mateix és nostre és una part petita, més petita que la que […] estan proposant per a un Estat jueu. Si jo fos àrab estaria molt indignat. Però amb la partició que es proposa aconseguirem més del que ja tenim, tot i que, naturalment, molt menys del que mereixem i volem. […] El que volem és que tot el país sigui jueu. […] Un estat jueu només en una part del país no és el final, sinó el començament. […] Hem d’expulsar els àrabs i agafar el seu lloc.»\nAixí, tot i que la controvertida Declaració Balfour especificava clarament que el nou Estat no podria comportar «cap acció que pugui perjudicar els drets civils i religiosos de les comunitats no jueves existents a Palestina», era ben clar des del començament que l’Estat jueu no tenia cap intenció de respectar els drets de la població autòctona i que els seus promotors no consideraven que provocar la migració massiva de més d’un milió de persones els hagués de representar cap greuge: «La nostra terra ha de tornar a les nostres mans. […] Si allà hi ha altres habitants, han de ser traslladats a un altre lloc» (Menahem Ussishkin, 1930, citat a http://www.israellawresourcecenter.org/websitematerials/mapsg/mapsg16zionistquotes.html; a la mateixa web, el «Disclaimer against claims of anti-semitism» aclareix la diferència entre antisemitisme i crítica al govern d’Israel).\nUna cosa és l’astorament còsmic pel cinisme de la tradició europea respecte als jueus, reflectida en una llarga història d’expulsions, pogroms i conversions forçades, amb el cas Dreyfus com a paradigma i punt de no retorn; una cosa és la comprensió –si se’n pot dir així– que la política d’extermini del Tercer Reich tenia el suport de bona part de la població europea i derivava de teories racistes europees que no es van inventar Hitler i els seus sicaris, i una altra de molt diferent dir que la història justifica el que passa actualment, des del 1948, a Palestina. Una cosa és fer créixer taronges al desert i una altra dedicar-se a arrencar les oliveres.\nPublicat el 1 nov. 2013 11 febr. 2014 Autor habitant del boscCategories General, SocietatEtiquetes David Ben Gurion, Declaració Balfour, demagògia, Estat d'Israel, Europa, Gustavo Perednik, Hannah Mermelstein, Holocaust, jueus, nazisme, Núvol, persecució, qüestió palestina, segrest llibres palestins, Tercer ReichDeixa un comentari a Qüestions de concepte


Spirou explora el Congo de Tintín - Levante-EMV\nSpirou explora el Congo de Tintín\nEls dos clàssics de la historieta es fonen en «El grum de verd caqui» i «La dona lleopard», aventures del personatge creat per Rob-Vel dibuixades per Olivier Schwartz amb guió de Yann\njavier cuervo | valència 17.04.2018 | 00:48\nTota la tradició del còmic belga clàssic es condensa i renova en El grum de verd caqui i La dona lleopard, en el qual Spirou visita el Congo de Tintín en àlbums gojosos que signen el guionista Yann i el dibuixant Olivier Schwartz, dos francesos en la cort del rei Leopoldo II.\nTintín i Spirou són dos personatges que encarnen dues tradicions molt diferents en el còmic belga, fins a 1970 el més important d´Europa.\nTintín va nàixer en un periòdic (LeVingtième Siècle) en 1929 i és l´obra completa d´Hergé (encara que va fundar un estudi per a refer les primeres aventures i fer les següents). Després de la II Guerra Mundial va tenir una revista i a la mort del seu autor, en 1983, es va clausurar la sèrie, sense que les ofertes d´artistes consagrats, els tintines apócrifos i el fam i la set de noves aventures que pateixen els tintinófilos hagen commogut a la implacable vídua de l´artista, que basa el valor del seu llegat en l´escassetat i la exquisitez.\nSpirou va aparèixer en un còmic, Li Journal de Spirou, en 1938, creat per Rob-Vel, que ho va vendre anys després a l´editor Jean Dupuis i des de llavors ha tingut una desena de dibuixants, el millor Franquin, que en 20 toms va configurar el personatge i el seu món. Dupuis encara trau el còmic, en el qual van debutar Lucky Luke (1946), Jerry Springs (1954), Gaston Lagaffe (1957) Els barrufets (1959), Joko Tsuno (1970) i XIII (1984), entre uns altres. Dupuis ha mantingut hidratats i alimentats als seguidors de Spirou.\nUna de les línies d´aquest personatge són els àlbums en els quals es deixa llibertat a autors de renom perquè ho interpreten i en ella estan El grum de verd caqui i La dona lleopard, que situa a Spirou en el temps i en l´espai. És més bruselense que mai i està sotmès al temps de la guerra i la postguerra mundial amb les seues ocupacions alemanya i nord-americana. El sempre avantguardista Spirou queda sotmès al passat, ambientat en mil detalls d´un temps i mogut amb anacronismes interessats dins d´una aventura de hechura clàssica, dibuix modern, maneig contemporani dels personatges, homenatges per a lectors veterans i retazos d´actualitat.\nO siga, que es veuen escenaris bruselenses, a Spirou alcoholizado, a Fantasio ficant-se al llit amb xiques; carrers parisencs on Jean-Paul Sartre misoginea en el cafè de Flore davant Simone de Beauvoir que rumia escriure alguna cosa sobre les dones, farta que li les considere, eureka, «el segon sexe» i la selva d´un Congo amb els mateixos animals que exterminava Tintín en la seua segona aventura i un país sota les intrigues d´una caricatura de Mobutu Sese Seko, primer president de Zaire (actual República Democràtica del Congo) al que avança 20 anys en la història.\nEn aquesta trilogia de Schwartz i Yann apareixen referències al diari col·laboracionista Le Soir, on es publicava El tresor de Rackham el roig, en el rastre dels Marolles es troba a Hergé i a Edgar P. Jacobs (Blake i Mortimer), corretean els carrers bruselenses Quique i Flupi, els xavals que escapen del gendarme gros, són figurantes Jo i Zette, els xiquets creats per a la revista catòlica francesa Coeurs Vaillants i fan un cameo un parell de dolents de les aventures del reporter del tupè: J. W. Müller i el contramaestre Allan. Hi ha més llaminadures per a tintinófilos. Schwartz fa homenatges a Yves Chaland, el més important renovador de la línia clara en els vuitanta, i saca als personatges de Willy Vandersteen Bob i Bobette, els més coneguts del còmic flamenc.\nCom cada temps té la seua modernitat, Fantasio, l´amic periodista de Spirou, és un zazou (fan del swing) que té en la seua cambra un fonògraf, quadres de Kandinsky i Miró i llig als existencialistes sota un cartell de Boris Vian. En el còmic sonen jazz i cançons de Jacques Trenet (La mer), Louis Gasté (Feelings), es nomenen la Geuze i la Lambic, les dues cerveses belgues i diversos menjars del país.\nEl protagonisme d´aqueixa dona lleopard porta als aniotas, homes lleopard d´una societat secreta africana que va tenir molta activitat en el Congo belga i que ja eixien en Tintín, abans dels seus anys de major activitat. Com a detall d´actualitat, la maledicció encara real dels negres albinos. Schwartz i Yann recuperen d´Hergé al missioner belga amb la seua sotana blanca creuat amb un personatge històric, Albert van Haelst, un capellà que en els anys cinquanta va produir per a Àfrica les pel·lícules de Matamata i Pilipili, els Lairel i Hardy africans.\nAmb les seues mil referències i nivells de lectura, els adults poden gaudir d´aquest combinat del millor còmic belga jalonat per sorpreses i picades d´ullet i, en una lectura rasa i juvenil, aquestes aventures també són molt divertides.


L'auditori Pedro Vaello de El Campello ofereix aquest cap de setmana tres interessants concerts instrumentals - LOBLANC\n“Els Mambo Jambo”, “Ray Collins Hopt-Club”, i la banda jove de L’Avanç protagonitzen un autèntic cocktail cultural a l’auditori Pedro Vaello del Campello aquest cap de setmana.\nEls primers a entrar en escena seran “Els Mambo Jambo”, una banda instrumental creadora del “so jambofónico”, una mescla salvatge de rock&roll, rhythm&blues, surf i swing interpretada sota una perspectiva contemporània.\nEl quartet va nàixer a la fi de 2009 a Barcelona, i hui ja té publicats dos àlbums i quatre 7, un d’ells en col·laboració amb el cantant estatunidenc Barrence Withfield.\nEl dissabte 2 d’octubre li tocarà el torn a “Ray Collins Hot-*Cluin”, un autèntic espectacle. Una big band que maneja totes les variacions del rhythm n´blues amb una energia descomunal.\nEn aquests dos casos, l’espectacle començarà les 20.30 hores, i l’entrada té un cost de 5 euros. La venda es gestiona a través de www.instanticket.es i presencialment en la consergeria de la Casa de Cultura de dilluns a divendres de 10 a 13 hores i de 18 a 21 hores. Els dissabtes de 10 a 13 hores, i fins a hora i mitja abans de l’actuació.\nLa jornada del diumenge es reserva per als músics de la Banda Jove de L’Avanç, que interpretaran peces de compositors americans que ens transportaran a diferents universos. Aquest concert, que començarà a les 19.30 hores, és gratuït prèvia invitació, i s’emmarca en el XVII campanya de concerts d’intercanvis 2021.


suez canal – Mesploto\nAt Least The Boat Didn’t Kill Anyone\nPublicado el abril 3, 2021 por Categorías:covid-19, funny memes, Memes, suez canal\nDeja un comentario en At Least The Boat Didn’t Kill Anyone\nFresh & Funny Tweets That Just Hit Right\nPublicado el abril 1, 2021 por Categorías:fresh tweets, funny, funny tweets, humor, lol, mitch hedberg, suez canal, tweets, Twitter\nThat annoying 280 character limit is really no match for these internet poets. It’s incredible how easy it is for some people to pack a clever joke or an astute observation into such a small space. And while we’re far from adept at this, we sure do love to read the works of people who …\nSeguir leyendo Fresh & Funny Tweets That Just Hit Right\nDeja un comentario en Fresh & Funny Tweets That Just Hit Right\nPublicado el marzo 31, 2021 por Categorías:container ship, dank memes, ever given, evergreen, funny memes, hobbits, lol, Lord of the Rings, Memes, suez canal, suez canal jam, valinor\nDeja un comentario en Gone But Not Forgotten\nThe Memes That Saved The Week\nPublicado el marzo 28, 2021 por Categorías:dank memes, egypt, funny memes, grim reaper, lol, Memes, suez canal\nDeja un comentario en The Memes That Saved The Week


L’Arxiu Municipal se suma al projecte Xarxes per recuperar la història local i comarcal\nL’Arxiu Municipal de Martorell s’ha adherit al projecte Xarxes, que pretén recuperar el patrimoni comarcal a partir de la digitalització de documents antics, per construir una xarxa social històrica. A la primera fase s’han digitalitzat els padrons municipals previs a la informatització de l’administració per obtenir informació demogràfica i social del passat. A la segona, l’Arxiu cercarà la col·laboració de persones voluntàries, interessades en història local, per fer les transcripcions dels padrons a través d’una plataforma col·laborativa per Internet, coneguda en anglès com a crowdsourcing.\nEl projecte utilitza les tecnologies de visió per ordinador que permeten desenvolupar programes de reconeixement massiu de caràcters de lletra manuscrita i mecanoscrita per fer possible una transcripció automàtica o semiautomàtica dels documents digitalitzats. En el cas del Xarxes, el punt de mira són els padrons municipals antics. Així, des de fa tres mesos, l’Arxiu Municipal s’ha adherit a aquest projecte i ja ha digitalitzat tots els padrons municipals compresos entre l’any 1842 i el 1955.\nL’arxivera municipal, Andrea Rovira, explica que aquesta tasca ha fet possible obtenir una informació molt valuosa per a reconstruir la història local: “Ens ha permès saber noms i cognoms de la gent en cada moment, i on vivien exactament els nuclis familiars. Ens indica si hi havia famílies amb molts o pocs fills, les edats dels seus membres, els oficis, els moviments migratoris i, fins i tot, les defuncions entre un padró i el següent”. Un compendi d’informació que, assegura l’arxivera, “ajuda molt a l’hora de poder notificar la defunció i fer la cerca en arxius parroquials”.\nUn cop digitalitzats des de l’Arxiu tots els padrons municipals de Martorell amb l’ajuda d’una computadora, arriba la segona fase. L’Andrea explica que “ara fem la part més important: una crida a voluntaris per a que treballin aquesta informació digitalitzada”. La previsió és, per Rovira, fer una convocatòria mitjançant un acte públic, previst per a principis d’octubre, en la que s’explicarà als voluntaris de quina manera poden col·laborar i se’ls proporcionaran les eines necessàries:\nRovira explica que és molt assequible col·laborar amb el Xarxes i ajudar així a conèixer la història de Martorell. Els voluntaris hauran de comprovar si els textos, siguin manuscrits o mecanografiats, estan correctes i no hi ha cap error un cop digitalitzats. Després, es treballarà tota aquesta informació per posar-la a disposició de tothom. L’arxivera comenta que “qualsevol persona pot ser voluntària partint de zero, és molt fàcil participar del projecte i es pot seguir a través d’internet”.\nEl projecte Xarxes l’ha desenvolupat la Universitat Autònoma de Barcelona i hi treballen diverses institucions, com ara el Centre de Visió per Computador, el Centre d’Estudis Demogràfics i l’Arxiu Comarcal del Baix Llobregat. Per l’Arxiu Municipal de Martorell, participar-hi suposa “una gran oportunitat i un orgull”, ja que, explica l’Andrea Rovira, aquesta institució martorellenca és encara avui “molt desconeguda per a la majoria de la població, i busquem un projecte que ens faci visibles, alhora que aportem tot el que podem al nostre municipi, que és patrimoni de tots”.La presentació del Xarxes per captar voluntaris podria tenir lloc durant la primera setmana d’octubre. De moment, ja hi ha una entitat interessada a participar en el Xarxes: es tracta del Centre d’Estudis Martorellencs.


Receptes menorquines - IdòSi Artesans\nInici Menorca Receptes de cuina menorquina\nReceptes menorquines\tSECCIÓ DE RECEPTES MENORQUINES\nVolem fer d'aquesta una secció participativa, on aportar i cercar receptes de la cuina tradicional menorquina; una cuina que després de passar uns temps difícils, torna amb més força que mai per a aportar una visió molt particular de la cuina mediterrània, feta amb els elements comuns i amb d'altres de propis, com la sobrassada, el brossat i tots aquells que es podien trobar en els rebosts de totes les cases menorquines. Com en d'altres cultures mediterrànies, la cuina menorquina també endinsa les seves arrels en les aportacions fetes pels diferents habitants de l'illa durant la història, els quals han deixat la seva emprenta, també, en la cuina, i és per això que trobarem elements romans, àrabs o anglesos, a més dels trets distintius de la cuina de la Meditarrànea occidental. És per tot això que, una vegada més, us convidem a aportar les vostres receptes, ja siguin les tradicionals tal i com s'han fet tota la vida, com les noves interpretacions.\nAvui proposem una altra recepta que es fa a Menorca, encara que tal vegada forma part del receptari de la Mediterrània occidental. Per internet l’he vist feta amb formatge maó, però a casa ho fèiem d’una manera més senzilla... Ingredients: 4 calamars grossets, però no exagerats, idò farem un per hom. I un de petit (açò és una variant meva...) 400grs de carn picada, dues dents d’all, una ceba mitjana, un ou, pa ratllat (farina de galeta en dèiem a casa), un poc de molla de pa, un rajolí de llet, julivert, dos tomàquets madurs triturats, brou de peix suau i escuradents ( “palillus” per a entendre’ns.\nPreparació: Fem nets els calamars, tallant les ales i les potes, però amb compte que les potes quedin senceres. El calamar més petit el fem tot a bocinets. Posem la molla de pa en un bol amb la llet, per mesclar-la després amb la carn, les ales i el calamar petit, els alls picats, el julivert, l’ou i el pa ratllat i un polsim de sal, fent que quedi tot ben lligat. Aquesta massa la passarem per la paella amb un poc d’oli, procurant que es cogui tot per igual, però tampoc no importa que es cogui molt, ja que després s’acabaran de fer. Ho retirem i ho deixem refredar una estoneta, per a continuació omplir els calamars, de forma que quedin plens però amb compte que després es podrien rompre al coure’ls. Una vegada plens, posem les potes que havíem reservat, en la seva posició natural, i ho tanquem amb els escuradents com si fos un imperdible. A continuació els enfarinem lleugerament i els hi fem quatre punxades per a que no rebentin, i, en una cassola (de terra si pot ser) amb un poc d’oli els fregim que quedin dauradets, però una vegada més no importa fer-los molt, ja s’acabaran de fer més tard. Una vegada fets els retirem. Amb aquest oli, passat per l’adreçador si han quedat restes de farina o calamar per a evitar que es cremin, fem el sofregit amb la ceba ratllada i el tomàquet (aquí a jo m’agrada afegir un rajolí de vi blanc, més que res per a tenir l’excusa per a fer una copeta mentre estic cuinant) i quan estigui fet hi afegim els calamars i el brou de peix que els cobreixi just fins a la meitat. Ho deixem fent a foc baixet que redueixi el brou, fins que quedi al nostre gust.... i a xalar! .\nLa recepta que posem avui a www.idosiartesans.com no se si és estrictament menorquina, però com que a Menorca es molt habitual el panet de sípia amb fesols (o sèpia amb pèsols, però tots ens entenem, no?) idò aquí teniu sa recepta: Ingredients: 1 sèpia grossa ja neta, 1/2 cabeça d’alls, 1 ceba, tomàquit madur (1 gros o dos petits), llorer, 500cc de brou de peix, fesols cuits (tants com t’agradin, jo hi pos uns 400grs ja que s’avia comptava en lliures) una patata mitjana i oli d’oliva. Preparació: En un tià de terra posar un bon raig d’oli, la sèpia talladeta a daus, la ceba, que a jo m’agrada trobar-me la després, però si es el cas, es pot ratllar, l’all (separant i aixafant un poc les dents, per a que amollint més el gust, però que després es puguin retirar) el llorer i un poc de sal i pebre vermell. Quan tot agafi color dauradet, afegir el tomàquit ratllat i deixar sofregir uns minuts. Posar la patata pelada i capolada, no tallada, per a que deixi anar el midó, que espessirà el suc i fer quatre voltes. Afegir el brou i deixar que bulli fins que faltin uns minuts per a que les patates estiguin fetes, llavors afegir els fesols i acabar de coure a foc ben baixet, fins que agafi la textura que més ens agradi (més o menys eixut, més o menys espès). Variacions sobre el mateix plat: A casa l’he vist fet també amb altres ingredients, que no vol dir tots a l’hora: Carxofes, ou dur i espàrrecs verds. .\n. Ingredients: - 300grs. de blat capolat especialment. - Dues tires de xua de panxa - 400grs. De cansalada - 4 Ossos de espinada de porc. - 4 tomàquits madurs. - 2 fulles de llorer. - 1 cabeça d’alls. - 1 ceba grossa - 2 patates. - 2 moniatos. - 1 botifarró negre o camot. - Sal. Preparació: En una olla amb dos litres d’aigua es posen el blat, la xua de panxa, els ossos, la cansalada, el llorer, l’all sencer, la ceba i el tomàquit tallat a daus i sal. Es deixa bullir uns 15-20 minuts, afegint-hi les patates i moniatos pelats i a daus i el botifarró a quarts, deixant que bulli 5 minuts més. Es retira de dins l’olla i es posa dins un tià de terra i ho posem al forn fins que es begui el suc. Retirar i deixar refredar per a servir-ho tebi. .\nAvui presentem una de les moltes receptes per a fer l'ensaïmada, i és que com passa sovint amb els menjars típics, gairebé a cada casa hi ha una recepte per a fer-los. Nosaltres en sabem la següent; Ingredients: 500 grs de farina, 100grs de sucre, 50grs. de mantega, 50 de sèu de porc, 2 o 3 ous segons mida, una patata petita bullida(100grs +/-) i 50grs de llevat. Preparació: Primer preparem el llevat diluint en un got d’aigua el llevat, una cullerada de farina, un poc de sucre i un ou, i ho deixem tovar uns 15 minuts. A continuació posem la resta de farina, els ous i la patata bullida ben aixafada, i anem amassant, afegint poc a poc el sèu i la mantega. Quan aconseguim una massa uniforma i compacta, la tapem amb un pedaç i la deixem tovar fins a que dobli el volum (unes 4 hores, segons temperatura ambient). Una vegada a tovat prou, anem fent una “serp” amb la massa, d’uns 4-5 cms. de diàmetre, que anirem enrollant per a donar la forma típica. Quan tinguem feta la forma, la deixem tovar unes dues o tres hores més tapada amb un pedaç procurant que aquest no toqui la massa. Passades les dues o tres hores, ho posem al forn a 180º uns 45 minuts, fins que estigui ben cuita per fora i eixuta per dins. Quan estigui freda li posem el sucre glass. Ah! I a dins podeu posar el que més us agradi! .\nPastissets de festes\nIngredients: 1kg farina, 500g sucre, 500g sèu de porc, 6 rovells d'ou i llimona ratllada (sol ser mitja llimona, però sempre va "a gust del consumidor"). Preparació: Mesclar tots els ingredients fins que la pasta ja no lliga més. Veuràs que costa ajuntar-la per fer bolles, però les haurem de fer, i allisar-les, per després poder retallar el pastisset amb el motlle. I així vas agafant la pasta que et sobra del motlle, i la de la mescla, fins que ja no en pots fer cap més. Passar pel forn a vista, fins que estiguin un poc "morenos", però sense passar-se. Quan hagin refredat, cobrir amb sucre glass a gust. Hem pensat començar amb una de senzilla i ben tradicional.\nFormatges (9) Embotits (5) Vins (8) Altres (10) Servim a Menorca!\nServei a qualsevol punt de Menorca en 24h.\nSi vius a Menorca i fas la teva comanda, per només 2€ te la portem a casa.\nServei gratuït per comandes superiors a 50 euros.\tCopyright © 2013 IdòSi Artesans. Tots els drets són reservats. Designed by Albert Claret / JAMBO WEB.


L'Obra del Espectador | Quizz dels Teatre Condal | Grup Focus\nEl QUIZZ del Teatre Condal\nQui no ha tingut mai dubtes sobre quina obra anar a veure? Tranquil/a et portem la solució: El test de l'Obra de l'Espectador. Un quizz on descobriràs a través dels valors teatrals i les emocions quin és el teu espectacle! Si em dius què t'agrada, et diré quina és la teva obra! No esperis més i posa't a prova!\nCompleta la frase: Quan vaig al teatre, gaudeixo... … plorant de riure cada dos per tres ... amb clàssics reimaginats ... amb misteris per resoldre … cantant cançons de tota la vida\nQuin tipus d’espectacle et crida més l’atenció? Una comèdia informal, alegre i acolorida Un clàssic cinematogràfic adaptat en un espectacle teatral innovador Una obra literària interpretada per un repartiment de luxe Un espectacle amb moltíssima música\nEn quina vida t’agradaria viure? Hèrcules Poirot, detectiu belga de gust refinat Francesc Ramon Pujols-Pinyol, mestre galeter i artífex de la marca global de les Galetes Pujols-Pinyol Dorothy, una nena que amb el seu gos Totò viu en un món de fantasia Una? Jo vull viure moltes vides 😍\nDesprés del teatre, que t’agrada fer? Mirar la pel·lícula en què està inspirada l’obra Seguir cantant les cançons de l’espectacle Llegir la novel·la en què està inspirat l’espectacle Repetir les frases més divertides amb els meus amics\nCom és l’última obra que has vist? Divertida Dolça Musical Misteriosa\nEscriu el teu nom i email, per a poder continuar amb el Quizz.\nEmail * El teu correu electrònic\nNom * El teu nom.\nCognoms Els teus cognoms\nSí, estic d'acord amb la Política de Privacitat del Grup Focus.\nSUBSCRIU-TE ALS NOSTRES TEATRES\nActualitat · Promocions exclusives · Activitats complementàries\nT’informem que les dades personals que facilitis en aquest formulari passaran a formar part d’un fitxer responsabilitat de SERVEIS DE L’ESPECTACLE FOCUS, SA, com a matriu del Grup Focus, i que seran tractades de conformitat amb el que disposen les normatives vigents en protecció de dades personals, el Reglament (UE) 2016/679 de 27 d’abril de 2016 (GDPR), per la qual cosa et facilitem la següent informació del tractament: aquest tractament té per finalitat l’enviament de newsletters informatives amb la possibilitat de fer segmentació de perfil per aquest propòsit. Pots exercir els drets d’accés, rectificació, portabilitat i supressió de les teves dades i de la limitació o oposició al seu tractament a l’e-mail dataprotection@grupfocus.cat o al domicili situat a C/ Àvila, 149-155, 08018 de Barcelona. També tens el dret a presentar una reclamació davant l’Autoritat de control (agpd.es) si consideres que el tractament no s’ajusta a la normativa vigent. No es comunicaran dades a tercers que no siguin empreses del Grup Focus excepte per obligació legal.\nMés informació: www.teatreromea.cat | www.lavillarroel.cat | www.teatregoya.cat | www.teatrecondal.cat\n© 2019 Focus, S.A. info@grupfocus.cat | Tel. 93.309.75.38 | Política de privacitat


» Però, què estan fent? El mussol i la lluna\nEl mussol i la lluna\nPerò, què estan fent?\nPosted by: cani | desembre 12, 2010 | 2 Comments |\nAra ha sorgit el “problema” dels controladors. Al principi em vaig sentir com si algú tingués molt més poder del que em pensava, però després he reflexionat i he arribat a la “conclusió” que és un pas més en aquest desmesurat afany de voler matar la gallina dels ous d’or.\nAquest estat sempre ha estat marcat per la “picaresca” que tan bé van descriure escriptors de fa 4 segles.\nEl turisme, la principal industria, que és la responsable de molta ocupació i la responsable de molta desocupació, ningú li ha marcat uns límits i una forma sana d’actuar. Mireu si no els preus de un cafè, un aigua, no diguem un entrepà, en un lloc turístic o en els aeroports. La qualitat de les begudes (els celebres sangries infectes a preu de vi de reserva). Tot son petits cops de martell a la gallina, que al final, per desídia d’uns i desmesurat afany de guanys ràpids d’altres, petarà aviat. Llavors serà una crisi dintre de la crisi general i tots a l’atur, menys uns quants que hauran de treballar fins els 80, com a mínim.\nEntretant les comunicacions ràpides i fàcils amb Europa, via tren per exemple, aparcades per un luxe asiàtic de comunicació amb la capital del regne, no fos cas. Les facilitats per estudiar, investigar, etc. en mans de qui?.\nPer tan, lo dels controlador només és un punt més en la carrera de la mort de la gallina.\nLa sort serà que, fins que no tanquin, els hotels ens faran unes ofertes sensacionals. El fotut serà que no tindrem un duro, perdó, ni un euro per aprofitar-les.\nunder: El dia a dia del mussol\n« De toros i impresentables\nhome, doncs no et falta raó no… tot i que discrepo que un tren pugui suplir mai un avió. El problema dels avions són els controls desmesurats (perquè cal passar tants controls per volar i tan pocs per agafar un tren internacional?) i els monopolis de gestió.\nPer la resta, crec que és cert que ens hem basat en la totxana i el turisme. És a dir, en la mediocritat i el fracàs a llarg plaç 🙂\nBy: greips on desembre 13, 2010\nUna economia basada en la totxana i el ciment i en el turisme massiu de paella, sangria i pollastre a l’ast no té gaire futur, certament.\nBy: Francesc on desembre 13, 2010\nCultureta del mussol\nEl calaix del Mussol\nEl dia a dia del mussol\nEl Mussol Tasta olletes\nLa Ciutat de la lluna


De déus i homes :: Pel·lícules :: Cinema per a estudiants\nDe déus i homes (Des hommes et des dieux)\nIntèrpretació: Lambert Wilson, Michael Lonsdale, Jacques Herlin, Philippe Laudenbach, Xavier Maly, Loïc Pichon\nGèneres: Drama / Històric /\nUn monestir a les muntanyes d'Algeria als anys noranta. Vuit monjos cistercencs viuen en perfecta harmonia amb la població musulmana. Un grup de fonamentalistes islàmics assassina un equip de treballadors estrangers i el pànic s'apodera de la regió. L'exèrcit ofereix protecció als monjos, però aquests la rebutgen. Què han de fer? Anar-se'n, quedar-se? Malgrat la creixent amenaça, comencen a adonar-se que no tenen elecció i s'han de quedar, passi el que passi. La pel·lícula es basa a grans trets en la vida dels monjos cistercencs del Tibhirine, a Algèria, des de l'any 1993 fins el seu segrest el 1996.\nNivells d'ensenyament: ##COMA####COMA####COMA####COMA####COMA####COMA##Batxillerat##COMA####COMA##C. F. d'Adults##COMA##Estudis superiors##COMA##\nÀrees: Llengua catalana i literatura / Religió / Educació ètica cívica / Llengua francesa / Món contemporani / Història /\nTemes: cultura de la pau, violència, conflictes polítics i armats / diversitat cultural, immigració, emigració / biografies, autobiografies / relacions humanes, psicologia, sociologia / drets humans / política, sistemes polítics /


Art. No. 21715501