ANTONI TÀPIES / SIGNOS Y SÍMBOLOS – DXI magazine\nANTONI TÀPIES / SIGNOS Y SÍMBOLOS\nPace Gallery (Ginebra – Suiza) presenta la primera exposición de obras del artista Antoni Tàpies en su sala de Ginebra. La exposición se articula bajo el hilo conductor de las transformaciones físicas y espirituales a través de signos y símbolos.\nDurante casi siete décadas, Antoni Tàpies – artista, crítico de arte e instigador de su propia Fundación – creó una obra prolífica y singular que redefinió la pintura y el modo en que colores y formas se manifiestan. Influyó profundamente a futuras generaciones de artistas y críticos de arte. La exposición explora dos décadas de la obra del maestro, desde 1990 a 2008. Presentando tanto pinturas como dibujos, la muestra resalta su continua experimentación con todo tipo de materiales.\nview 1: From left: Boca, peu i creu, 2004, #59312; 10 papers IX, 2008, #59314; Taca ocre i grafismes, 2004, #59315; Petita sanguina III, 2000, #59311; Dibuix vermell II, 1999, #64228; Boca sobre fons de vernis, 1997, #64226; Rodona de vernis, 1997, #64222; Cara difuminada, 2005, #59317; Signes blaus, 2008, #59309; Dibuix i vernís II, 2004, #59310; Animal, 2005, #59318; Blanc sobre negre II, 1999, #64225. Photograph by: Annik Wetter\nFrom left: Boca, peu i creu, 2004, #59312; 10 papers IX, 2008, #59314; Taca ocre i grafismes, 2004, #59315; Petita sanguina III, 2000, #59311; Dibuix vermell II, 1999, #64228; Boca sobre fons de vernis, 1997, #64226; Rodona de vernis, 1997, #64222; Cara difuminada, 2005, #59317; Signes blaus, 2008, #59309; Dibuix i vernís II, 2004, #59310; Animal, 2005, #59318; Blanc sobre negre II, 1999, #64225; Cos de material, 1990, #63204. Photograph by: Annik Wetter\nFrom left: Tenalles blanques, 2002, #73194; Gest, 2006, #73196; Cossos i vemell, 2010, #59294; Terra del Montseny, 2008, #51145. Photograph by: Annik Wetter\nFrom left: Terra del Montseny, 2008, #51145; Ondulacions ocres, 2008, #59298. Photograph by: Annik Wetter\nFrom left: Ondulacions ocres, 2008, #59298; A damunt quadrícula, 1992, #70930. Photograph by: Annik Wetter\nFrom left: Ondulacions ocres, 2008, #59298; A damunt quadrícula, 1992, #70930; Colador i Tassa, 1998, #68442. Photograph by: Annik Wetter\nFrom left: Colador i Tassa, 1998, #68442; Si, 2003, #73195; Materia i frontissa, 1996, #32940; Plat blanc, 2008, #57785. Photograph by: Annik Wetter\nFrom left: Si, 2003, #73195; Materia i frontissa, 1996, #32940; Plat blanc, 2008, #57785. Photograph by: Annik Wetter\nPace Gallery – Ginebra\nHasta el 10 de enero, 2020\nPrevious PostMOS, PLASTIC EATER / COMPROMISO, CRÍTICA Y MODA\nNext PostLOS 100 MEJORES CARTELES DE ALEMANIA, AUSTRIA Y SUIZA


Bienve Moya 10-03-2019 21:02 Lectures 707\nVan passant els dies i el judici contra els líders de l'independentisme, segueix. Segueix i segueix pel camí que vam suposar -encara que vam tenir l'esperança de equivocar-nos- l'acta final dels tribunals ja està redactada. L'última trinxera que queda per a l'esperança és, en quina quantitat d'anys es quantificarà l'escarment. La situació futura, doncs, és greu, per què ¿com pensem respondre si la pena és la més alta, què significarà segrestar els polítics catalans per un llarg temps?\nL'Espanya reaccionària, instal·lada en els bancs dels tribunals està ben decidida a fer pagar car haver gosat desafiar-la. I l'Espanya progressista (que existeix, segur) ho contempla dubtosa, amb cert escrúpol perquè fins a cert punt participa de la qualitat de ofès, perquè ha contemplat la protesta d'una part important de la societat catalana com una "afrenta", en comptes de un moviment ciutadà reivindicatiu.\nPerò el que sembla que no contemplar aquesta societat progressista espanyola, és que l'escarment dels catalans pot significar l'aturada de la societat democràtica catalana, i per tant, també significarà l'aturada de la societat democràtica espanyola; cosa que a la reacció i a les oligarquies madrilenyes ja els hi va bé, la democràcia no està en el seu ADN. Catalunya i la seva societat oberta, participativa, liberal i democràtica, pot perdre molt: pot perdre en justícia social, en la cultura, en l'economia ... però tant com perdi Catalunya perdrà també, en la mateixa mesura, Espanya. ¿Ho veuen així aquests sectors democràtics espanyols, o no ho veuen així?\nPerò qui més perdrà, és clar, són les classes populars, treballadors, classe mitjana i sectors progressistes liberals. La reacció, en aquesta oportunitat que se li brinda -por inoperància, o ofuscament, de l'esquerra i la majoria dels sectors progressistes espanyols- ha vist una altra oportunitat per recuperar el poder il·limitat que li va ser restringit (només restringit) amb la reforma post franquista.\nInsisteixo, no perdran els sectors instal·lats: l'alt funcionariat i intel·lectuals menja-pans que s'alimenten de l'estat reaccionari. Perdran els que ja hem perdut altres vegades en la història d'Espanya, quan la reacció ha ocupat la direcció de l'estat, perdrem, insisteixo, les classes populars: els treballadors, la classe mitjana, professionals liberals ... i perdrà, sens dubte, la cultura com a motor de l'alliberament social i intel·lectual.


Un 11% de les inscripcions als cursets intensius de natació es van fer per Internet i un 13% a través del 010 | Consell Comarcal del Maresme\nInici La Comarca Un 11% de les inscripcions als cursets intensius de natació es van...\nUn 11% de les inscripcions als cursets intensius de natació es van fer per Internet i un 13% a través del 010\nEls usuaris de la Piscina Municipal han confiat en Internet i en el nou servei d’atenció telefònica 010 per apuntar-se als cursets intensius de natació. Després de fer un balanç de la inscripcions realitzades entre el 12 i el 17 de juny, s’ha determinat que de les 206 persones apuntades, un 11% ho va fer a través d’Internet i un 13% del 010.\nPunt d’inscripció nombre d’inscripcions percentatge\nCENTRES CÍVICS 28 11%\n010 35 13%\nOFICINA D’ATENCIÓ CIUTADANA 15 6%\nINTERNET 28 11%\nPISCINA MUNICIPAL 154 59%\nAquests dos sistemes es van estrenar al juny amb l’objectiu d’evitar les cues que es formaven habitualment durant el període d’inscripcions a la Piscina Municipal. La bona acollida dels dos sistemes fa que el Patronat Municipal d’Esports es plantegi estendre la iniciativa, a partir de les properes setmanes, a qualsevol de les activitats programades en aquesta instal·lació.\nLes inscripcions presencials continuen també sent possibles a l’Oficina d’Atenció Ciutadana (La Riera, 48), als cinc centres cívics que hi ha a la ciutat i a la mateixa piscina.\nArticle anteriorLes activitats programades a Mataró per commemorar l´11 de setembre s´allargaran durant tot el mes\nArticle següentL’Ajuntament d’Argentona demana més diners per al desenvolupament local de la Vila


Jazz Club La Vicentina: 26/02/17 - 05/03/17\nXimo Tébar i la OJO Taller de Músics, dirigida per David Pastor al Jamboree, diumenge 26 de febrer de 2017.\nDoncs teníem moltes ganes de veure a Ximo Tébar per diversos motius, entre els quals no haver-lo vist la darrera vegada que va venir a tocar a l’Hotel Havana en un sopar concert. També que el volia conèixer i saludar després d’haver parlat amb ell de manera virtual motivat per haver-li posat el seu darrer i magnífic treball “Soleo” a Jazz Club de Nit. La ocasió era doblement important pel fet de presentar un projecte seu molt ben acompanyat per la OJO Big Band del Taller de Músics dirigida pel seu amic David Pastor i tot això al Jamboree.\nEl que havíem d’escoltar seria doncs temes del gran guitarrista valencià amb arranjaments preparats per a Big Band. Un projecte molt interessant per veure i escoltar de quina manera tant potent havia de sonar la seva música.\nAmb moltes ganes ens hi vam acostar amb el Joan Recolons, un altre admirador d’aquest gran guitarrista i que ell sí va poder veure a l’Havana. Només arribar i ja vam trobar-nos quasi tota la Big Band escalfant davant de la vitrina. Una vegada a baix i després de saludar a l’Òscar i demés amics de la nostra Cova-Cava, vaig poder veure a Ximo i cap allà que hi vaig anar per a saludar-lo. Aquest home és una persona força entranyable, sempre amb un somriure als llavis i una educació i bones maneres que l’han acompanyat tota la vida, i sinó busqueu una foto, de portada de disc o no, en la qual Ximo no se’l vegi somrient i content. Ni una. Sempre amb la mateixa expressió de franca alegria.\nDeixeu-me que us posi aquí els components de la OJO Taller de Músics.\nJaume Torné, Jordi Fontanillas, Pablo Fernández, Pere Navarro, trompetes.\nTomeu Garsias, Eva Garín, Eduard Prats, Pere Alcón, trombons.\nEva Fernández, Roser Monforte, Nestor Vinaixa, Victor Verge, Paula Carrillo, saxos. Àlex Badia, piano. Marco Boi, Contrabaix. Marco Losada, Bateria.\nConvidada al piano, Marina Alcantud.\nDirector i trompeta lead, David Pastor.\nI aquesta va ser la presentació de David Pastor a Ximo Tébar:\nJa posats i parlant del concert dir-vos que l’amic David Pastor va fer els honors de presentar al mestre valencià i amic seu, i culpable que ell també estigui ficat en això de la música, i ho va fer després que la OJO toqués el primer tema de la nit. Un somrient Ximo Tébar es va presentar a l’escenari del Jamboree tot i agraint-li a David Pastor les seves paraules tan plenes d’admiració i amor d’amic. Ja ràpidament es va posar les piles, la qual cosa vol dir penjar-se la seva magnífica guitarra, i el director de la OJO va fer els copets necessaris per arrancar ja el primer tema amb el gran guitarrista i paisà. Aquest primer tema va entrar amb la força adequada a la composició del gran Pat Metheny anomenat IT'S JUST TALK amb arranjament de Bob Curnow per a Big Band. Un tema que vaig tenir la sort de poder filmar en vídeo i que segur molts de vosaltres ja haureu vist. Magnífica interpretació de tots els membres d’aquesta magnífica Big Band del Taller de Músics, plena de molt bon músics. Tema potent farcit de Funk introduït per la OJO i que ha donat peu a la intervenció de Ximo en un magnífic i ràpid solo. Aquest mestre domina l’instrument amb una total precisió alhora que bon gust interpretatiu. Tècnica i llenguatge jazzístic donant-se la mà, la seva mà, el fan ser un dels millors en això de les 6 cordes de les nostres contrades i més enllà fronteres. Un magnífic solo força ben acompanyat amb Riffs de la secció de vents de la OJO. Després del mestre, un solo al saxo tenor del jove Néstor Vinaixa també aquest compartit amb trossos de OJO i encara una mica més escoltant aquest jove i ja molt bo saxo tenor. Amb la coneguda melodia tots plegats van encarar ja el final del tema, un tema de prop de 10 minuts que ens va situar ben bé en solfa.\nI aquest és el tema enregistrat, el primer de Ximo Tébar amb la OJO:\nEl segon tema que van tocar amb Ximo Tébar va ser una balada també de la parella anterior, Metheny / Curnow anomenada ALWAYS AND FOREVER. Tema aquest que Metheny interpreta, entre les moltes versions que haurà fet, amb guitarra acústica electrificada i a un tempo súper lent. Les versions per a Big Band que es poden veure pel Youtube són igualment lentes i sonen com la preciosa balada què és. La nostra Big Band la va brodar, tot i que la virtuosa interpretació realitzada per Ximo va ser amb un tempo moderat i un estil força més bluesy, intens i climàtic que l'original. La balada que Metheny toca amb la seva guitarra, corda a corda, melodia pura, Ximo la va fer també però harmonitzada amb acords mentre la OJO li donava tot el suport adequat i l’acaronava amb tots els instruments.\nI per més mostra un botó:\nDesprés de la calma va arribar la tempesta i aquesta va ser amb el tema OMIX BLUES, composada i arranjada per Ximo Tébar. Segons va comentar després, aquest era un tema que li feia un guinyo a l’altre mestre americà Pat Martino. Un tema emmarcat ben bé per tempo i melodies inicials en el més pur Bop, amb frases que recordaven el tema de Parker/Davis “Donna Lee”. Després de la potència de la OJO, ens vam trobar amb un gran solo del jove pianista Àlex Badia i després un altre espatarrant solo de Ximo amb referències fins i tot a Larry Coryell a moments i molts altres a sí mateix. Un grandíssim solo que va deixar-nos a tots bocabadats i que va estar recolzat per tota la OJO. Diversos riffs de metalls es veien contestats per les canyes i a l’inrevés. Ja cap al final, tots plegats van tornar-hi amb la melodia tipus “Donna Lee” per trepidant i amb una referència clara al tema dels dos grans del Jazz.\nDesprés del tema, Ximo va explicar-nos el perquè de tot plegat i ens va presentar el següent, NARDIS, composició de Miles Davis i arranjaments de Mario Roldan, el qual va rebre els nostres aplaudiments, car tampoc podia faltar a la cita del Jamboree. Un tema del qual Ximo ens diu que “aquest arranjament de Nardis -aflamencat- està tret de la versió que vaig gravar al Cd “Soleo” i Mario, per a la ocasió l'ha orquestrat per a format Big Band. En el llibret del cd hi ha un comentari de José Pruñonosa sobre el meu arranjament de Nardis”, va dir-nos el mestre valencià. Després de la coneguda melodia de Davis i que tant bé va tocar la OJO, va ser el seu director qui ens va delectar amb un curradísim solo, ell amb la seva magnífic trompeta i que va ser aplaudit per tothom. El solo del gran mestre de la guitarra també va ser impressionant, fent referències a frases d’altres temes de Jazz. Encara vam poder escoltar de nou a tota la OJO tornant a la melodia per acabar aquest tema tan emblemàtic i estimat per tots nosaltres. Després dels merescuts aplaudiments, Ximo ens va parlar del Taller de Músics i del seu director i fundador, l’amic Lluís Cabrera, present també a la Cava el qual li va agrair la seva referència. Ximo va convidar a una jove pianista del Conservatori de València, l’anomenada Marina Alcantud en el tema SUEÑO DE UN VISITANTE, composició de Ximo Tébar amb arranjaments de Jose Luis Granell, del qual ens va dir que "Jose Luis Granell és un saxofonista de jazz valencià, company i professor de jazz al Conservatori Superior de Música de València, i va ser allà pels anys noranta, qui va impulsar el moviment de les big band de jazz creant-ne la primera de la Comunitat Valenciana, la Jove Jazz Band". Aquest va ser un altre tema impressionant de tempo i una magnífica composició introduïda per la OJO i amb un posterior solo, magnífic, de la Roser Monforte al saxo alto, en un estil força modern i un tècnica impressionant. Després d’ella, Pastor hi va tornar amb un solo magnífic on va tornar a mostrar-nos tot el seu saber fent una sèrie de riffs i també escales disminuïdes arribant al més agut dels aguts i des d’allí descendent de la mateixa manera vertiginosa. Després dels merescuts aplaudiments vam assistir a un magnífic duet de guitarra / bateria, o sigui Ximo Tébar / Marco Losada, arribant tots plegats a un break on vam poder gaudir escoltant una sèrie d’acords de la mà de la jove valenciana. El silenci a la Sala era total, tothom escoltant-la i ja ben aviat, la intervenció de Ximo ens va fer aplaudir per entendre que ella ja havia acabat el seu solet d’acords. Tota la OJO es va llançar de nou a acaronar el tema i així acabar-lo dolçament.\nSense dir ni paraula, ens vam trobar immiscits en el següent tema, encara desconeixent-lo en els inicis tot i que ben aviat vam identificar-lo. Estàvem escoltant un CONCIERTO DE ARANJUEZ (ADAGIO), composició de Joaquín Rodrigo i arranjament de Ximo Tébar, i ell ens va dir que “aquesta versió és l'adaptació per a big band de l'arranjament del Concert d'Aranjuez que vaig fer allà pels noranta i que vaig gravar al cd Són Mediterrani”. Una obra majestuosa per ella mateixa que Ximo es va encarregar de magnificar a la seva manera de la mà, de totes les mans dels joves cracs de la OJO i també del seu director i solista, qui també va desenvolupar la seva interpretació del tema en el seu solo, també arribant a les cotes més agudes possibles, amb la dificultat que això comporta. El solo del mestre valencià havia d’arribar i ho va fer amb tota la seva majestuositat, també tocant les notes més “petites de totes”, a una velocitat esfereïdora i precisió mil·limètrica.\nAmb la dolça melodia vam anar arribant cap al final, d’un tema emblemàtic de la música de tots els temps. Final apoteòsic i aplaudiments finals els quals ens encararien a la presentació de la Big Band OJO Taller de Músics a càrrec del seu director i trumpet lead. El bis va arribar després de la insistència de tots plegats i també per les ganes de tots ells de tocar un altre tema i aquest va ser el conegut PINK PANTHER, composició de Henry Mancini i arranjaments de Ximo Tébar i ens va acabar dient que “aquesta versió està inspirada en la versió que vaig gravar al cd Steps”. Tema iniciat a un tempo delicat, marcat pel punteig sec de la seva guitarra. Un arranjament que a voltes ens recordava el que havíem escoltat tot i veient la sèrie dels entranyables dibuixos animats. Tot s’ha de dir però i és que l’arranjament de Ximo és molt més ric en matisos gràcies al recolzament dels vents. Moments delicats n’hi va haver, a ritme de funk, en el solo increïble de Pastor. Després vam assistir a una seqüència ascendent de mig to amb un diàleg entre trompeta i guitarra, col·laborant-ne també tota la OJO fins arribar al Riff reconeixible de la sèrie de dibuixos i ja refilant el final del tema amb un solo magnífic de l’amic Losada a la bateria, tot i recolzat per tots plegats, acabant així de cop i aconseguint que tot el Jamboree quasi s’ensorrés.\nI ja com a colofó, us poso un vídeo resum "parit" per l'amic Ximo Tébar i que ell ha penjat al seu web com a capçalera d'aquesta entrada. Gràcies amic.\nEl so va sonar perfecte gràcies a les mans de Pol i a la barra la simpatia va estar personificada de nou per l’Òscar i algun company més. Tot plegat, és una delícia la nostra cova-cava en un altre concert de la OJO acompanyada aquesta vegada pel gran Ximo Tébar. Gràcies Pere Pons per recolzar també als nostres músics.\nMichael Olivera Grup al Jamboree presentant "Ashé" el 24 de febrer de 2017\nDoncs quan vas a un concert amb coneixement de causa, la sorpresa que puguis viure vindrà donada per les sempre diferents improvisacions, car la melodia ja la coneixes. Tot i així he gaudit de magnífics retrobaments amb músiques conegudes com m’ha passat darrerament a Jamboree amb Jordi Bonell primer i després amb Carola Ortíz, per parlar dels més recents, que n’hi ha hagut altres més. Però quan vas a un concert on no tens ni idea del què escoltaràs, la sorpresa és majúscula. Això és el que ens va passar al Joan Recolons i a mi mateix aquest darrer divendres al Jamboree, veient i escoltant el projecte del baterista cubà resident a Madrid, Michael Olivera. D’aquest projecte i músic en tenia notícies pel fet d’haver vist els “posts” de Marco Mezquida al FB tot i comentant que havia fet concerts amb el Michael i grup per Madrid. O sigui que hi havíem d’anar i jo per doble motiu i voler veure i escoltar de prop a un altre gran músic cubà, l’Ariel Brínguez. Doncs amb aquestes ganes hi vam anar, amb les de veure Marco Mezquida, Ariel Brínguez, i la resta de músics amb el mateix líder i baterista al cap davant. Hi va haver canvis en els músics a darrera hora i així és que vam tenir la sort de poder escoltar la Miryam Latrece, parella del Michael i gran i seductora cantant. Així és que vam preparar-nos per l’esdeveniment, el projecte de Michael Olivera “Ashè” amb Marco Mezquida, piano; Ariel Brínguez, saxos tenor i soprano Munir Hossin, baix elèctric i guitarra. Una formació que va iniciar la nit per posteriorment afegir-s’hi l’esmentada Latrece.\nUn primer tema que ja ens va situar en un ambient quasi oriental, amb una música molt delicada, amb un ritme suau i un molt bon control del volum de tota la formació per l’Àlex Monsoliu. Un tema on la reiteració i/o repetició de motius et portava a un estat hipnòtic, primer amb la magnífica intervenció de Munir en un solo al baix cantat per ell mateix i molt ben entonat, per cert. Brínguez ens va meravellar amb el seu so del soprano i més ho va fer Marco al piano, amb un ritme i volum que anava agafant volada. Hi havia quelcom que se’ns enduia a un no sé. Si no hi havies entrat, mica a mica ho anaves fent per la reiteració de la proposta melòdica i rítmica. Era fàcil, només havies de deixar-te portar per ells, per la seva música i per la seva mestria en les intervencions solistes. Un primer tema llarg, de més de 13 minuts, que ens va situar en l’ona de projecte, el qual aniria evolucionant segons els temes però que mantindria aquest esperit oníric.\nDesprés d’aquest primer tema Michael va presentar Miryam Latrece, una jove i maca cantant amb un disc ja editat, o potser en té algun més. La veu de la cantant ens va impressionar per la seva dolçor en una cançó amb aires situats al bell mig dels espais més càlids i tribals de l’Amèrica del sud. Una interpretació delicada en un tema encara amb un tempo suau que es va anar animant a mida que Brínguez intervenia de nou amb el seu soprano. La secció rítmica de piano, baix i bateria es veien impel•lits pels sons del soprano i creixien, creixien tots plegats en tempo i volum. Se’ns emportaven de nou a un altre espai. Una espècia de “bojeria” sonora que anava en crescendo de manera irremissible de cap a un “clímax” brutal i on hi anàvem sense cap fre per part nostra i on vam arribar quan Ariel va finalitzar la seva intervenció. La veu de Miryam va tornar a sorgir de les profunditats més recòndites de la història d’una part de la humanitat que va fer viatges forçats des de l’Àfrica fins les diverses illes del carib. Un final amb un clar homenatge a John Coltrane i el seu “A Love Supreme”, on tots plegats es van conjuminar per anar finalitzant el tema mica a mica, poc a poc i acabant amb el “A Love Supreme”.\nEn finalitzar el tema, Michael va presentar els músics i va convidar Marco a iniciar el tema “Ashé” que intitula el disc. A piano solo, Mezquida ens va anar embolcallant per la dolça sonoritat de la melodia d’aquest tema, d’Olivera, com tots els que vam escoltar aquesta nit. Al cap d’una llarga i preciosa introducció, Marco va iniciar la melodia, magnífica i càlida, acompanyat també per l’Ariel, una cançó maca que podríem haver cantat fàcilment. I així van seguir, moment en el qual vaig situar-me al lateral assegut a primera fila, lloc ideal per captar tots els moviments del bateria, el qual es va mantenir en tot moment contingut i escoltant la música dels altres companys, i per tant no sobrepassant-la en cap moment amb les seves intervencions. Un altre tema que es va anar “animant” poc a poc, com si aquest fos el “leitmotiv” del projecte. Al meu costat Julio Nahinim Carbonell “flipava” com molts de nosaltres, o quasi tots. Latrece intervenia acompanyant la melodia que cantaven tots, Munir i Michael i així van acabar aquest preciós tema. D’altres moments màgics vans seguir, i els vaig enregistrar en vídeo, com el tema que Michael toca el cajón d’una manera suau i magistral i Brínguez enlluernava amb el tenor amb una altra melodia enganxosa que cantaria Munir tot i acabant el tema, i que l’Ariel es va encarregar de transmetre amb tota la glòria i calidesa interpretativa. El ritme hi era d’una manera impressionant i se’ns emportava dolçament cap a un ball sensual, un ball que ja feia Munir tot i tocant el seu baix i que ben aviat es posaria a cantar. Un solo magistral de l’Ariel que els companys s’encarregarien d’acompanyar amb la màxima complicitat. Al final la melodia, preciosa i que se’ns emportava al més enllà. Seguint amb el tema, el mateix Munir va lluir-se a la guitarra d’una manera magnífica tot i mostrant-nos la seva versatilitat, també com a cantant, tot i acompanyant-se amb la veu en les intervencions amb les sis cordes. Ritmes i melodies s’alternaven amb els solos magistrals, i sempre la rítmica del líder als bongos i cajón. Seguint el tema ens vam trobar amb el so dolç del tenor de l’Ariel i sempre el ritme persistent de Michael Olivera, i ben aviat de nou, la preciosa melodia que Munir i tots es van encarregar de fer-nos cantar. La veritat és que tot i ser una melodia senzilla, ella i el ritme se’ns emportaven hipnòticament cap un estat emotiu magnífic.\nVaig tenir la sort de situar-me a la segona fila on vaig poder enregistrar en vídeo aquests magnífics moments i viure’ls tan a prop. Ja acabant el concert, de més d’hora i mitja, ens van tornar a situar en un món oníric mitjançant una altra preciosa melodia ara amb el soprano de Brínguez, i la delicadesa rítmica dels altres companys, Mezquida, Hossin i Olivera, mentre Miryam omplia els espais sonors amb platerets i demés. Un fina magnífic de més de 13 minuts que se’ns va endur de nou a un altre “espai”, o potser ja no ens havíem bellugat d’aquí des del primer tema que ens hi va portar. Munir, cantant i acompanyant-se de baix elèctric es va situar també en un espai sonor translúcid, transparent on podies quasi veure l’ànima de tot plegat. Ben aviat ens vam veure submergits i transportats a un espai rítmic potent però no pel volum i sí per la persistència rítmica. Munir, no parava de cantar, tocar i ballar i tots “flipavem” sense cap remissió, i al final retrobament amb el so del soprano per apaivagar els ànims. La veu de Miryam, el piano, el soprano, tots plegats estàvem sotmesos a una altra melodia que se’ns enduia sense cap impediment per part nostra. Brínguez, mentrestant enlluernava amb el so del seu soprano. Ben aviat, imbuïts per Latrece, estàvem cantant de nou una altra preciosa melodia, i la resta de músics drets i picant de mans portant el ritme, magnífic final cooperatiu. Gràcies a tots els músics que van aconseguir això, al Michael Olivera per les seves composicions i per crear aquest projecte. Ell mateix va agrair estar al Jamboree i a Pere Pons per haver-ho fet possible. Increïble, per bo i diferent.\nVeiem alguns moments d'aquest magnífic concert:\nXimo Tébar i la OJO Taller de Músics, dirigida per...\nMichael Olivera Grup al Jamboree presentant "Ashé"...


Etapa 23: Pantà de Camarasa - Àger | Pirineus\nEns endinsem a la bonica i extensa vall d'Àger, a la cara sud de la serra del Montsec\nDurant aquesta vint-i-tresena etapa del sender Transversal GR 1 descobrim una vall meravellosa i plena d'història: la vall d'Àger. Aquesta vall prepirinenca està situada a la comarca lleidatana de la Noguera i queda limitada per dos congosts -el de Terradets, a l'est, i el de Mont-rebei, a l'oest- i per dues serres -el Montsec, al nord, i el Montclús, al sud-. Comencem l’etapa vorejant l'embassament de Camarasa i caminem pel costat de la carretera i de les vies del tren. A l'altura de la Caseta de l'Estació agafem un camí que puja fins a l'Ametlla del Montsec. Des d'aquest punt l'itinerari passa per diverses masies abans d'acabar l'etapa a la històrica població d'Àger.\nCaminar pel bell mig de la vall d'Àger i gaudir de vistes meravelloses del vessant sud del Montsec d'Ares.\nSi el dia és calorós, refrescar-nos amb les aigües del pantà de Camarasa i del riu Noguera Pallaresa.\nL'arribada a Àger caminant per entre camps de cultiu i amb la silueta del poble i el recinte emmurallat de fons.\nLa vall d'Àger és una zona ideal per a gaudir de la natura i realitzar diferents modalitats d'esports d'aventura? Cada cop són més els aficionats que visiten Àger per volar amb ala delta o parapent, navegar en caiac per les aigües del riu Noguera Ribagorçana o fer-hi senderisme. Al seu torn, el Parc Astronòmic del Montsec (PAM) és un espai únic a tot Europa per a l'observació del cel, gràcies a les bones condiciones meteorològiques, la poca contaminació lumínica i l'alta qualitat de les imatges que s'hi poden obtenir.\nUn cop finalitzada l'etapa, fer un tomb pel casc antic d'Àger i passejar tranquil·lament pels seus carrers. A la part més alta del poble podem descobrir-hi les restes del conjunt monumental de Sant Pere d'Àger amb la seva col·legiata i el castell. Es tracta d'un conjunt històric declarat Bé Cultural d'Interès Nacional.\nComencem la vint-i-tresena etapa de la travessa GR 1 al (1) pantà de Camarasa (0:00h - 349m), just a la confluència de les carreteres C-12 i C-13. Agafem la carretera C-12 en direcció a Àger (SO) i travessem el pont que creua l'embassament. Caminem en tot moment pel voral de la carretera, parant atenció al trànsit de vehicles, fins que arribem a (2) l'estació d'Àger (0:30h - 350m). A partir d'aquest punt els canvis de camí i els creuaments són constants, cal que estiguem ben atents als senyals blancs i vermells del GR 1.\nA l'estació d'Àger deixem la carretera C-12 i agafem l'antiga carretera que creua les vies del tren (pont). Després d'uns 250m deixem aquesta carretera, que continua cap a l'esquerra, i prenem un corriol que s'enfila pel vessant dret del barranc dels Cols. Enllacem amb una pista i continuem pujant, ara pel vessant esquerre del barranc. Fem diverses ziga-zagues i assolim el llom de la muntanya. Passem pel costat de diversos camps de conreu fins que arribem a un pla, on enllacem amb una altra pista, que agafem cap a l'esquerra (O). Aviat arribem a un (3) creuament de pistes (1:05h - 525m), nosaltres agafem la pista de la dreta, que puja pel llom d'un turonet. Voregem un camp i enllacem amb una altra pista. Travessem una petita vall -Clot d'en Pere i barranc del Pintor- i continuem pujant per l'altre vessant. Arribem a una petita collada (570m). Deixem enrere diverses pistes a dreta i esquerra i passem pel costat de Casa Retjo.\nAnem baixant suaument per un terreny molt agradable. Creuem el barranc de Canaril i no triguem en arribar a (4) l'Ametlla del Montsec (1:25h - 555m), concretament al veïnat de Lo Raval. Entrem al poble i caminem fins a la plaça de l'Església. Passem pel costat de la piscina municipal i ens dirigim per la carretera fins al veïnat que hi ha a la part alta de l'Ametlla del Montsec, que es coneix com el Tossal. A la mateixa plaça que hi ha en aquest veïnat, agafem la pista que surt cap a l'esquerra (O). Arribem al fons del barranc de Marcó i el creuem. Deixem enrere a l'esquerra el Corral de Ciso i seguidament agafem una pista que surt a l'esquerra (SO). A continuació abordem un tram on -altre cop- anem trobant-nos i deixant enrere diverses pistes i trencalls a banda i banda. Cal estar atents a la senyalització vermella i blanca del GR 1. Creuem el barranc de Tirintí i arribem a la (5) masia de Barlà (2:25h - 644m), que està situada a l'esquerra del camí.\nContinuem per la pista (O) i no triguem en arribar a la (6) masia Conill (2:40h - 672m). Des d'aquest mas baixem fins al barranc de Colobor, que creuem. Remuntem el barranc pel seu costat occidental en clara direcció S, fins que arribem a les rodalies de la masia de Carxeu. Abordem ara l'últim tram de l'etapa. Anem flanquejant la muntanya en direcció O i en lleugera baixada. Creuem alguns barrancs i arribem a la històrica població (7) d'Àger (3:35h - 600m). Entrem el poble pel costat del camp de futbol i de la piscina. El casc antic d'Àger -amb el castell d'Àger i la Col·legiata de Sant Pere- ens queda just a davant nostre (SO). Ens trobem en un indret preciós, al bell mig de la vall d'Àger i als peus de les sensacionals parets de la serra del Montsec.\nDurant l'etapa és difícil aprovisionar-nos d'aigua. Podem omplir les cantimplores a l'Ametlla del Montsec i a Àger (final d'etapa). Cal tenir-ho en compte a l'hora de planificar l'etapa.\nEstabliments a Àger:\nA Àger tots els serveis estan coberts (botigues, supermercats, bars i restaurants, allotjaments,...).


The Saab Link Forums - View Single Post - '87 Saab 900 no start. Alternator?\nThread: '87 Saab 900 no start. Alternator?\n09-05-2017, 05:18 PM #5\nLast edited by Trionic3000; 09-05-2017 at 05:40 PM.\nSend a private message to Trionic3000\nFind More Posts by Trionic3000


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Els dos nens que quedaven sense escolaritzar a Esponellà finalment podran anar a l'escola\nDijous, 04 Octubre 2012 14:07\nEls dos nens que quedaven sense escolaritzar a Esponellà finalment podran anar a l'escola\nEls dos nens que no podien anar a l'escola a Esponellà degut a la supressió del transport escolar, finalment han estat escolaritzats. Els menors, que tenen cinc anys i viuen als nuclis disseminats de Centenys i Vilert, finalment podran assistir a l'escola aquest curs 2012-2013.\nEl Departament d'Ensenyament, que en un primer moment no havia donat cap solució per aquests dos nens que encara no tenen l'edat d'escolarització obligatòria, ha dictat que el nen de Centenys assisteixi al centre Alzina Reclamadora de Fontcoberta, que li queda més a prop de casa. Pel que fa al nen de Vilert, han estat els seus pares qui han trobat la manera de portar el seu fill al col·legi Carles Fortuny d'Esponellà. Així doncs, els nens només hauran perdut tres setmanes de classe.\nRecordem que el problema va sorgir amb la supressió de la línia de transport escolar que portava els nens de fora del municipi fins a l'escola d'Esponellà. L'eliminació de l'autobús va ser necessària després de les retallades del Govern de la Generalitat en matèria d'ensenyament. El Consell Comarcal va haver de repassar les rutes i algunes han deixat de ser gratuïtes i s'ha aplicat un copagament, mentre que d'altres s'han suprimit del tot per manca d'usuaris, com en el cas d'Esponellà, on només nou famílies eren les que més ho necessitaven. D'aquestes nou, només els dos nens de Centenys i Vilert han tingut problemes greus per arribar a l'escola degut a la incompatibilitat dels horaris laborals dels seus pares amb els de l'escola.\nLlegir 1320 vegades Darrera modificació el Dijous, 04 Octubre 2012 19:58\nMés en aquesta categoria: « L'Ajuntament de Banyoles manté les beques de transport per als joves de 16 a 20 anys que s'hagin de desplaçar fora del Pla de l'Estany per seguir estudiant Gairebé un miler d'alumnes de la comarca visiten, aquests dies, els gegants i capgrossos de Banyoles »


Sagàs | enciclopèdia.cat\nL'església de Santa Margarida de Sagàs\nMunicipi del Berguedà, estès entre la riera de Merlès (en part límit oriental) i la de Pontarró (en part límit occidental).\nAmbdues rieres desguassen, més avall, al Llobregat. El terme s’estén de NE a SW des del pont de les Goles de les Heures (a l’extrem nord-est) fins a l’antic lloc de Gamissans, prop de la Colònia Prat de Puig-reig, terme amb el qual limita pel S. També limiten amb Sagàs els municipis d’Olvan (W), la Quar (N) i Santa Maria de Merlès (E). A la part central del municipi hi ha la serra de Biure, que separa la vall de la riera de Merlès de la del Llobregat.\nLes principals entitats de població són els pobles de Sagàs, el cap municipal, i la Guàrdia i les caseries de Valloriola (també anomenada Valldoriola) i Biure (ambdues caseries es consideren compreses dins l’entitat de població de la Guàrdia; la segona també és denominada Sant Martí de Biure. La població és disseminada, llevat del petit grup de cases del cap de municipi. El terme és travessat per la carretera C-154 de Prats de Lluçanès a Gironella.\nLa població del terme de Sagàs, amb 39 famílies el 1370, ha sofert, els segles XIX i XX, les oscil·lacions característiques de molts indrets rurals: el 1718 tenia 270 h, xifra que augmentà durant un segle i mig fins a situar-se en els 730 h l’any 1857. Des d’aleshores s’inicià una davallada (430 h el 1920, 389 h el 1960, 294 h el 1970, 272 h el 1981, 194 el 1991, 153 h el 2001 i 140 h el 2005).\nEncara que l’altitud mitjana del terme és de 737 m, hi ha força terrenys planers conreats. L’agricultura és l’activitat principal; hi predominen els cereals (ordi, blat) i el farratge, i en alguns indrets dels voltants de les rieres hi ha hortalisses per a l’autoconsum. Pel que fa a la ramaderia, destaca la cria de bestiar boví i porcí. L’altra gran riquesa de Sagàs són els boscos, on predominen les pinedes de pi roig i les rouredes.\nDetall del poble de Sagàs\nEl poble de Sagàs (738 m i 61 h el 2007) és un grup de poques cases que es formà a l’entorn de l’església parroquial de Sant Andreu. Aquest poble s’uneix a la carretera de Berga per un petit branc. La vida és més activa a l’entorn d’aquesta carretera, al llarg de la qual hi ha algunes casetes modernes i la casa del comú.\nEl poble és esmentat per primer cop en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell, l’any 839 (Sagasse). Uns quants anys més tard, el 903, hom bastí un temple que fou consagrat pel bisbe Nantigís d’Urgell, i del qual no resten vestigis. L’església actual o parròquia de Sant Andreu de Sagàs és esmentada l’any 1065 en el document de la donació d’un alou del terme de Sagàs al cenobi de Sant Pere de Frontanyà, o de la Portella. Quan més tard es formà la baronia de la Portella, cap al segle XIV, Sagàs n'esdevingué una de les batllies, a la qual fou agregat posteriorment el castell de Merlès, amb la parròquia de Sant Martí de Merlès, i Santa Maria de Merlès.\nAspecte de l'església de Sant Andreu de Sagàs\nL’edifici actual de l’església parroquial, per bé que ha estat molt modificat, encara correspon bàsicament al bastit al segle XI. De la primitiva església preromànica només s’han pogut trobar vestigis d’un temple que era molt probablement de tres naus i, al costat, dins l’àmbit de la capçalera romànica, una necròpoli dels segles IX-X. El temple romànic fou aixecat a la primera meitat del segle XI. És un edifici de planta basilical, de tres naus capçades per tres absis semicirculars i separades per arcs formers sobre pilastres. Originàriament era cobert amb encavallades de fusta, i un seguit de finestres situades al costat de la nau central, més alta que no les laterals, n'il·luminaven l’interior. Aquesta construcció, comuna al N d’Itàlia però infreqüent a Catalunya, fa de Sant Andreu de Sagàs un exemple molt singular en l’arquitectura catalana del segle XI. Posteriorment, al final del segle XI o principi del XII, la coberta de fusta fou substituïda per les voltes, de canó a la nau central i de quart de cercle a les laterals. La decoració exterior, amb arcuacions cegues i lesenes, es limita al frontis i a l’absis central. Aquesta estructura fou molt alterada a partir del segle XVII. Les naus laterals foren compartimentades i convertides en capelles, que més tard serien cobertes amb volta d’aresta, i s’obrí un portal al mur de migdia. L’interior fou modificat amb una decoració neoclàssica al segle XVIII, i al segle XIX es bastí el campanar de torre, a l’angle sud-oest. Després de la guerra civil de 1936-39, l’església fou novament restaurada (1942-50), i s’hi adossà la rectoria. Durant la dècada dels vuitanta es féu una nova restauració de l’església que consistí bàsicament a recuperar l’espai de l’edifici del segle XI i a consolidar les estructures més malmeses. D’aquesta església procedeix, molt probablement, un frontal d’altar romànic del final del segle XII o el principi del XIII conservat al Museu Episcopal de Vic, i sembla que també corresponen a aquest frontal dues taules laterals que es conserven al Museu Diocesà i Comarcal de Solsona.\nLa caseria del Carrer de Bonaire, amb edificis a banda i banda de la carretera de Gironella a Prats de Lluçanès, cap a l’W, davant del ramal que des d’aquesta carretera mena a Sant Maurici (del terme de la Quar), es considera compresa dins de l’entitat de població de Sagàs.\nA Sagàs hi ha un grup excursionista que promou una caminada popular (l’anomenada Ruta Romànica) el segon diumenge de maig. La festa major se celebra el 30 de novembre, per Sant Andreu, i el 23 d’abril es fa un aplec a l’ermita de Sant Jordi.\nEl poble de la Guàrdia és en un cim de la serra de Biure (630 m), i el 2005 tenia 65 h. La població, com la de tot el terme, és disseminada, i celebra la festa major el primer diumenge d’octubre. La parròquia se centrava en l’antic santuari de la Mare de Déu de la Guàrdia i fou establerta l’any 1698 (en depenien Biure i Valloriola). L’església actual del santuari, on s’accedeix per un trencall de la carretera de Puig-reig a Prats de Lluçanès, fou erigida al segle XVIII damunt les restes d’esglésies anteriors. En iniciar-se la guerra civil de 1936-39 va ser malmesa, però la imatge que s’hi venerava, de la Mare de Déu de la Guàrdia, va ser salvada i col·locada al santuari l’any 1941. És una talla de fusta policromada, que data del final del segle XIII o del principi del XIV.\nLa caseria i antiga parròquia i quadra de Valloriola, al S del terme, és situada al cim d’un ser rat que domina el Llobregat. La seva antiga església parroquial, dedicada a Sant Esteve, és actualment sufragània de Santa Maria de la Guàrdia. Prop de Sant Esteve, més cap al S, hi ha l’actual masia de Gamissans, que el 1312 tenia parròquia pròpia dedicada a Sant Andreu, la qual era regida pel mateix capellà de Santa Maria de la Guàrdia i de Sant Esteve de Valloriola.\nL’antiga quadra i parròquia de Sant Martí de Biure (o Biure de Berguedà), que, com Valloriola, també es considera compresa dins l’entitat de població de la Guàrdia, és a prop de la riera del Pontarró i del rec de Passavant. L’església de Sant Martí ja és mencionada l’any 839 en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell; alguns anys més tard, el 903, apareixen esmentats els habitants de l’indret, anomenat Bene Vivere (“bon viure”), els quals, juntament amb el noble Guadamir, feren consagrar l’església pel bisbe d’Urgell, Nantigís. Una gran part del territori de Biure depenia del monestir de Ripoll. L’any 1044 fou consagrada la nova església de Sant Martí, que és l’edifici actual, ben conservat tot i les successives reformes.\nSembla que Biure fou residència de l’orde dels templers des de la segona meitat del segle XII fins que fou extingit, a la primera meitat del segle XIV. L’època de les grans pestes, el segle XIV, provocà un despoblament que motivà l’agregació de Sant Martí de Biure a la parròquia de Sant Andreu de Sagàs. L’església, que és un exemplar romànic d’arquitectura senzilla, té una única nau, coberta per una volta de mig punt i acabada amb un absis semicircular. Al segle XVIII foren afegides a l’església una capella lateral i la sagristia.\nAl N del cap municipal hi ha l’església de Santa Margarida de Sagàs. L’edifici presenta, al costat d’elements indubtablement romànics, d’altres que molt probablement són anteriors. Aquesta petita capella preromànica, documentada des del 988, és un edifici de nau única, de planta rectangular, més aviat trapezoidal, sense absis, bastida amb carreus tallats toscament i disposats de manera irregular. Les cantonades apareixen reforçades amb blocs de dimensions més grans. Les parets de l’església són primes i això fa pensar que devien suportar una coberta de fusta, que posteriorment fou substituïda per una volta de canó apuntada, raó per la qual s’engruixiren els murs, excepte el de ponent. En aquest mur s’obre precisament el portal d’accés, d’època posterior a la construcció de l’església, i que és format per grans dovelles. L’interior és il·luminat per una finestra en forma d’espitllera, oberta al mur de llevant, i conserva un altar primitiu. L’edifici ha sofert petites modificacions visibles en el parament de la nau.\nSeguint la carretera C-154 cap a l’E, prop del límit amb el terme de Santa Maria de Merlès, hi ha l’hostal de la Roca Encantada, que deu el nom a un gran penyal de pedra calcària que li serveix de base, i, a la banda meridional, prop de Sant Esteve de Valloriola, hi ha la masia de Gamissans. És una casa grandiosa que durant la darrera guerra carlina hostatjà uns 300 homes de les forces carlines. Hi tingué lloc una reunió important de llurs capitostos a la qual assistiren els infants don Alfons i dona Blanca. Dintre el terme de Sagàs hi ha, a més, diverses masies, com les de Can Gavarrós, els Plans, Canelles, els Casals, els Salvans (de Dalt i de Baix), Cerdanyola, Vilardaga, la Batllia, Armengol, Gonfaus, etc. La de Vilardaga és una casa pairal que data del 1560. La Batllia és una casa d’origen medieval i reformada al segle XVIII. L’entrada, porxada i avui ensorrada, conserva encara tres arcs en perfecte estat. Moltes d’aquestes masies són deshabitades, principalment les que pertanyien a masovers.


UN PAÍS EN GRIS I NEGRE : MEMÒRIA HISTÒRICA I REPRESSIÓ FRANQUISTA A CASTELLÓ. Porcar Orihuela, Juan Luis. 9788480218559 Librería COMPAS Universidad\nUN PAÍS EN GRIS I NEGRE : MEMÒRIA HISTÒRICA I REPRESSIÓ FRANQUISTA A CASTELLÓ\nVista previa: UN PAÍS EN GRIS I NEGRE : MEMÒRIA HISTÒRICA I REPRESSIÓ FRANQUISTA A CASTELLÓ


Dolços de carnestoltes: Frittelle di mela (bunyols de poma) ~ La ragazza col mattarello\nPer Mia Mattarello 27 Febrer 2014\nHome»Receptes»Postres»Dolços de carnestoltes: Frittelle di mela (bunyols de poma)\nAvui us proposo una recepta de carnestoltes molt popular en terres italianes: Fritelle de poma: Talls prims de poma, arrebossats amb una pasta de gust similar a la dels bunyols de vent. Com podeu veure és una recepta molt senzilla i molt econòmica, però el duet poma-canyella no necessiten gairebé res més per triomfar.\nL’any passat us vaig ja parlar una mica en aquest article, sobre el carnestoltes a Roma i alguns dels dolços tradicionals amb els que celebren l’inici de la quaresma. Aquest any volia penjar-vos la recepta de le castagnole, però com que venen a ser el mateix que els nostres bunyols simples de quaresma, he pensat que segurament us faria més gràcia quelcom un xic més “exòtic”, encara que es tracti igualment d’un dolç fregit, elaborat amb ingredients que qualsevol té molt a mà.\nEspero que us agradin tant com a nosaltres! Molt bon carnestoltes!\nOli de cacahuet o girasol\nSepareu la clara del rovell de l'ou.\nBateu la farina, el rovell d'ou i la llet tot junt, fins a obtenir una pasta homogènia.\nDeixeu reposar la mescla a la nevera per mitja hora.\nPeleu les pomes, traieu-ne les llavors i la part dura central i talleu-la a rotllanes d'un cm. aprox. cada una.\nBanyeu les pomes amb el suc de mitja llimona i espolseu-hi també una mica de sucre pel damunt.\nBateu la clara a punt de neu i incorporeu-la delicadament a la pasta que heu deixat reposar a la nevera.\nPasseu les rotllanes de poma per la pasta i fregiu-les en oli abundant.\nDeixeu-les reposar un moment damunt un parell de fulls de paper de cuina, per tal que perdin l'oli en excés.\nPoseu-hi una mica de sucre i canyella molta pel damunt.


Crazy Shortcut Quilts: Quilt as You Go and Finish in Half the Time! » openclass.ru - ТВОЯ БИБЛИОТЕКА\nДобавил: Ellija / 28-08-2016, 09:33 /\nАвтор: Marguerita McManus, Sarah Raffuse\nНазвание: Crazy Shortcut Quilts: Quilt as You Go and Finish in Half the Time!\nFoolproof Crazy Quilting Crazy Quilts Quilts! Quilts!! Quilts!!!: The Complete Guide to Quiltmaking, 3rd Edition Modern Art Quilts: Design, Fuse & Quilt-As-You-Go Crazy Quilts by Machine Quiltmaker – July/August 2018 The Ultimate Half Log Cabin Quilt Book 1000 Quilt Inspirations: Colorful and Creative Designs for Traditional, Modern, and Art Quilts\nharun5414 февраля 2021 12:24


- de març 28, 2008\nLa seva mort em va enganxar a Mèrida. Vaig veure la noticia a TVCi a l'hotel -noticia, existeix a algun hotel on, a banda dels canals alemanys i anglesos, la sintonitzen-. I vaig veure que ara què és mort ja no és incòmode, ja se'n pot parlar. Fins i tot sembla que se'n pot fer propaganda, mentre l'havíem amagat sistemàticament en vida. Però ja anava amb ell, clandestí durant la guerra – catòlic militant, per tant sospitós -. De la lleva del biberó, com tants d'altres. No sé si foren tenaços per la lluna o pel que els va tocar viure. Universitari revel de veritat quan se la jugava, sempre demòcrata. Algun dia haurem d'atrevir-nos a pensar si tots els antifranquistes foren demòcrates. Però sobretot català. La referència fou Catalunya, no com d'altres, dels que en fem documentals, que de referència tingueren Espanya i, a estones de fonts no gaire sanes. Serveixi això d'homenatge i nota tardana. Descansi en pau.\nEstava repassant articles antics, per anar corregint, reescrivint, ordenant i posant en solfa aquest bloc. D'entrada ja sabia que la informació que hi ha a internet és fugissera, no té coherència en el temps. Això no és problema, ara per ara no he esborrat cap article, per si algú l'ha enllaçat. Tampoc he canviat el contingut de cap article, les coses són el que són en cada moment. De moment m'he limitat a corregir les faltes d'ortografia que he detectat (segurament n'hi ha moltes més, a més encara no he acabat de mirar-m'ho tot). Però m'he trobat amb un problema que no m'esperava: hi ha enllaços significatius a pàgines que ja no existeixen i no sé que fer. Us deixo una enquesta per si podeu ajudar-me.\n- de març 18, 2008\nDiuen que el món s'acaba... bé que s'acaba el petroli, que si fa no fot és el mateix. Això passa cada set o vuit anys amb puntualitat britànica. A més a més sembla que ens estem quedant arruïnats perquè les nostres propietats ja no valen res... o ho faran d'aquí dos o tres mesos. L'economia financera sembla terriblement a una partida de botifarra : si no contres mai no guanyes i si contres a deshora t'arruïnes. Però no tothom té humor per jugar. No tothom sap que jugar, al que sigui, requereix de sentit de l'humor. Hieràtic naturalment. Els temps de crisi generen escrits apocalíptics. Els gaudim i els desitgem. Sí, per aquest ordre. Sí, els escrits. Naturalment guardats amb set segells. Després vaig veure a la mà dreta del qui seia al tron un document escrit per davant i per darrere i tancat amb set segells. Els d'esquerra (les esquerres) parlen de moral. Som dolents i ens estem carregant la terra. Salve Gaia. Els de dreta lloen Darwin... Només parlant d'\n- de març 12, 2008\nPoc a poc van traspassant els mestres lliures d'abans. Lliure per compromís amb el país, amb la gent i amb la seva fe. Lliure perquè la seva trajectòria li va permetre parlar clar i enfrontar-se amb bonhomia de monjo a l'estructura de pensament sovint arnada i més sovint desubicada dels jerarques de l'església. Va saber mantenir el sentit de santuari d'un monestir, el sentit de refugi. Va saber posar pau i acollir a qui corresponia i va saber seguir sent símbol. El pessebre-parc-temàtic de la muntanya no són seus però també són signe del temps. Més enllà del compromís amb el país i la pau (fou un dels pocs personatges públics d'aquest país que van poder i saber donar suport a en Carod després del numeret de Perpinyà) ha sabut lluitar perquè el dret i la llibertat de les persones fràgils siguin reals i efectives. N'ha fet una fundació perfectament prosaica. Tant de bo tots plegats en sabéssim una mica més. Amén.\n- de març 11, 2008\nNo recordo on vaig sentir anomenar-lo així per primer cop, però qui va fer l'analogia la va clavar. Com el personatge d'en Guimerà el nostre Manelic també ha baixat a ciutat. Però ell, sense quedar-se estancat a la nostra ciutat menor, va emprendre el camí del cel i va fer-se escriure una hagiografia en forma de libel. Després va posar-se a cuidar les ovelles de l'amo bo, no fos cas que l'altre pastor acabés sent més malgrat no sabés cuidar les ovelles pròpies (l'altre, que ell cuida les ovelles pròpies i té molta força a la camada). Ara hem fet eleccions pels parlaments del regne. Nosaltres, des del comtat productiu i pagà (en sentit literal i figurat) vam decidir que la seva camada no ens protegirà del llop. El que vam decidir mereix un altre article. L'apunto a la llista d'articles promesos mai escrits. Ara sembla que ha decidit que la seva feina no és cuidar les ovelles, que el que cal és matar el llop. Però per matar el llop, primer cal matar el cap d


del al 11/12/2018\nProcés de selecció pel sistema de concurs amb proves, en torn lliure, d’una convocatòria per ocupar un lloc de treball temporal a jornada parcial, d’un/a Tècnic/a Mitjà/ana Joventut. Fitxa 42\nConvocatòria d'1Tècnic/a Mitjà/ana Joventut a temps parcial. Fitxa 42\ndel al 02/10/2018\nConvocatòria per a la contractació laboral temporal per cobrir un lloc vacant per situació d’IT de la persona que ocupa la plaça de manera interina corresponent a Tècnic/a mitjà/ana EAIA 5\nConvocatòria d'1Tècnic/a Mitjà/ana Educador/a Social EAIA 5\nConvocatòria per a la contractació laboral temporal, a temps complet, interinitat, d'1 tècnic/a superior responsable de dinamització agroterritorial d'aquest consell comarcal\nConvocatòria d'1 Tècnic/a Superior responsable de dinamització agroterritorial\ndel al 03/10/2018\nConvocatòria per a la selecció d’1 aplicador/a de plaguicides adscrit/a al servei de Control de Mosquits del Consell Comarcal del Baix Llobregat, per a la companya de desinsectació d’aquest any 2018\nPersonal Aplicador de plaguicides SCM campanya de desinsectació 2018\ndel al 19/09/2018\ndel al 10/08/2018\ndel al 02/08/2018\nConvocatòria per a la selecció i posterior nomenament temporal, d'un/a auxiliar d'informàtica\nConvocatòria per a la selecció i posterior nomenament temporal, d'un/a auxiliar d'informàtica vinculat al programa complementari per a la garantia del Benestar Social de la Diputació de Barcelona 2018, adscrit/a als serveis d’informàtica\ndel al 28/05/2018\nConvocatòria per a personal Aplicador de plaguicides SCM campanya de desinsectació 2018\ndel al 30/04/2018\nBorsa de treball de personal prospector auxiliar del SCM\ndel al 22/05/2018\nConvocatòria per a la selecció i posterior nomenament temporal del personal administratiu de suport als equips bàsics d'atenció social en el marc de la fitxa 1 de serveis socials bàsics\nConvocatòria per a la selecció i posterior nomenament temporal personal administratiu suport als equibs bàsics d'atenció social\ndel al 26/04/2018\nConvocatòria d'1 plaça vacant de la plantilla de personal laboral, Administratiu/va de l’Àrea d’Igualtat de Gènere i Polítiques Socials – Dep. d’Educació\nConvocatòria 1 plaça Administratiu/va Dep. Educació\ndel al 09/04/2018\nconvocatòria d'1 plaça vacant de la plantilla de personal laboral, de Tècnic/a Mitjà/ana Treballador/a Social SIFE\nTècnic/a Mitjà/ana Treballador/a Social SIFE\ndel al 03/04/2018\nConvocatòria d’un/a tècnic/a mitjà/ana, a jornada completa, com a suport tècnic a l’Àrea d’Igualtat de Gènere i Polítiques Socials d’aquest Consell Comarcal\nConvocatòria d’un/a tècnic/a mitjà/ana, adscrit/a a l’Àrea d’Igualtat de Gènere i Polítiques Socials d’aquest Consell Comarcal\ndel al 15/03/2018\nConvocatòria Tècnic/a Superior a temps parcial per al suport tècnic programa ENFEINA'T\ndel al 01/02/2018\ndel al 25/01/2018\nConvocatòria per a la contractació laboral temporal modalitat interinitat per a substitució treballadora adscrita al departament de Joventut\ndel al 08/01/2018\ndel al 30/11/2017


Andorra intervé per primera vegada davant l'Organització Meteorològica Mundial\nPublicat 3/6/2019 18:09:31CET\nANDORRA LA VELLA (ANDORRA), 3 Juny (EUROPA PRESS) -\nUna delegació andorrana participa des d'aquest dilluns en el 18è Congrés de l'Organització Meteorològica Mundial (OMM) que se celebra a Ginebra (Suïssa), i ho fa per primera vegada des que al novembre es va convertir en l'Estat membre número 192, informa el Govern en un comunicat.\nEl director de l'Oficina de l'energia i el canvi climàtic d'Andorra, Carles Miquel, ha liderat aquesta primera intervenció andorrana amb un discurs on ha defensat el compromís del país per acabar amb l'escalfament global i per seguir les directrius de la Convenció Marc de les Nacions Unides sobre canvi climàtic, així com les del Grup Intergovernamental d'Experts sobre Canvi Climàtic.\nMiquel ha instat "la col·laboració internacional" perquè la problemàtica evoluciona constantment, i ha ressaltat el paper clau que juga l'OMM per frenar-la.\nAndorra va iniciar el 2015 el procés per entrar a l'OMM, en la Conferència de les Parts de la Convenció Marco, en les quals va tenir representació.\nLa seva adhesió es va completar després de l'aprovació de la Llei d'impuls a la transició energètica i del canvi climàtic i la conseqüent creació del Servei Meteorològic Nacional, que és la via de contacte amb l'OMM per proveir-la d'informació sobre climatologia d'Andorra, evolució de les estovalles nival i avisos meteorològics.\nAquesta informació permet treballar per a la seguretat de les persones, reduir les pèrdues de béns materials per episodis meteorològics, i contribueix a lluitar en general contra el canvi climàtic.\nL'OMM és un organisme especialitzat de les Nacions Unides (ONU) amb 193 Estats membres (després que Andorra s'ha adherís a la República de Nauru), creada el 1950.\nCelebra el seu Congrés cada quatre anys: aquest és el número 18 i té lloc del 3 al 14 de juny.


AJUDES PER A L'OBTENCIÓ DE LA TARGETA DE TRANSPORT AMB METRO DE FERROCARRILS DE LA GENERALITAT VALENCIANA (BONOMETRO) DESTINADES A PENSIONISTES I PERSONES MAJORS DE 65 ANYS COBREN O NO PENSIÓ PER A L'EXERCICI 2021-2022 | Ajuntament d'Almàssera\n2.2 INDICADORES DE INGRESOS, GASTOS Y DEUDA\nRelevància jurídica i patrimonial\n4.7 PLAN DE IGUALDAD\nSUBVENCIONS I PROGRAMES\nAJUDES PER A L'OBTENCIÓ DE LA TARGETA DE TRANSPORT AMB METRO DE FERROCARRILS DE LA GENERALITAT VALENCIANA (BONOMETRO) DESTINADES A PENSIONISTES I PERSONES MAJORS DE 65 ANYS COBREN O NO PENSIÓ PER A L'EXERCICI 2021-2022\nL'Ajuntament d'Almàssera publica les bases que regiran la concessió d'ajudes per a l'obtenció de la targeta de transport amb metro de ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (bonometro) destinades a pensionistes i persones majors de 65 anys cobren o no pensió per a l'exercici 2021-2022.\nDe conformitat amb el que es preveu en els articles 17.3.b i 20.8.a de la Llei 38/2003, de 17 de novembre, General de Subvencions, es publica l'extracte de la convocatòria el text complet de la qual pot consultar-se en la Base de dades Nacional de Subvencions.\n1. Objecte: L'objecte d'aquesta convocatòria és la regulació del procediment que regirà l'atorgament en règim de concurrència competitiva de les ajudes dirigides a sufragar parcialment les despeses d'adquisició de la targeta Bonometro d'FGV per a les persones pensionistes i persones majors de 65 anys. La seua finalitat és promoure l'autonomia dels pensionistes i majors de 65 anys empadronats a Almàssera, facilitant l'adquisició del bonometro des de la Regidoria de Benestar Social.\n2. Persones beneficiaries: Tindran la consideració de beneficiaris de les subvencions a les quals es refereixen les presents bases, les persones que reunisquen els següents requisits:\nEstar empadronats en el municipi d'Almàssera en el moment de la sol·licitud, i amb un període mínim de dotze mesos anteriors a aquesta.\nTindre 65 anys complits en el període fixat de presentació de sol·licituds, siguen o no perceptors de pensió.\nTindre una edat inferior als 65 anys, però que justifiquen ser pensionistes pels següents conceptes: Jubilació, Viduïtat, Orfandat, Invalidesa i Prestació Familiar per Fill Discapacitat a Càrrec igual o superior al 65% que assistisquen a un Centre Especialitzat.\n3. Bases reguladores: Les bases reguladores han sigut aprovades per Decret de l'Alcaldia de 27 de setembre de 2021 i estan publicades en aquest contingut web.\n4. Finançament i quantia de l'ajuda:\n4.1. Les presents ajudes es finançaran amb càrrec a la partida 231/480.00 del pressupost municipal, amb el límit global de 15.000 euros.\n4.2. Quantia de l'ajuda:\nPensionista fins a 900 €:\nRenovació i nova expedició: 26,07 €\nPensionista de més de 900 €:\nRenovació i nova expedició: 4,35 €\nMajor de 65 anys sense pensió:\nRenovació i nova expedició: 68,93 € i cònjuge amb pensió fins a 900 €\nMajors de 65 anys sense pensió:\nRenovació i nova expedició: 48,93 i cònjuge amb pensió de més de 900 €\nPersones que visquen soles amb pensions inferiors a 500 € mensuals:\nRenovació: 88,93 € i nova expedició: 90,93 €\nPerceptors de la Prestació Familiar per Fill Discapacitat a Càrrec amb una discapacitat igual o superior al 65% que assisteixen a un Centre Especialitzat:\n5. Termini de presentació de sol·licituds: El termini de presentació d'ajudes serà de 15 dies hàbils, a comptar del dia següents al de la publicació de l'extracte de la convocatòria en el BOP de València i en el tauler d'anuncis electrònic de l'Ajuntament de Almàssera (del 14 d'octubre de 2021 fins el 04 de novembre de 2021) [TERMINI FINALITZAT]\n6. Altres dades: Juntament amb la sol·licitud els interessats aportaran la documentació detallada en la base quarta de les reguladores de la convocatòria.\n7. Resolució i notificació: La resolució definitiva posarà fi a la via administrativa i contra ella podrà interposar-se recurs potestatiu de reposició de conformitat amb la llei 39/2015 o recurs contenciós administratiu en el termini de dos mesos davant el corresponent Jutjat, de conformitat amb la Llei 29/1998.\nPublicació Anunci de l'Ajuntament d'Almàssera sobre les bases que regeixen la concessió de les ajudes: es publica l'extracte de la convocatòria el text complet de la qual pot consultar-se en la Base de Dades Nacional de Subvencions\nBASES BONOMETRO 2021-2022\nANUNCI BOP BASES CONCESSIÓ AJUDES BONOMETRO - PUBLICACIÓ


Legislació | PIMELAB – Centro Tecnológico\nInicio / Legislació\nPIMELAB ofereix a les empreses la posibilitat d’estar informats dia a dia dels últims requisits legislatius específics per a la seva activitat i productes en quant a:\nDiari Oficial Comunitat Europea (DOCE)\nButlletí Oficial de l’Estat (BOE)\nNormes UNE, FIL, etc…\nSi la seva empresa esta interesada en rebre informació sobre els serveis de legislació, contacti amb nosaltres.\nR.D. 140/2003, de 7 de febrer, per la que s’estableixen els criteris sanitaris de la qualitat de l’aigua de consum humà.\nDecret 53/2012, de 6 de juliol, sobre vigilancia sanitaria de les aigües de consum humà de les Illes Balears.\nOrdre SAS/1915/2009, de 8 de juliol, sobre substàncies pel tractament de l’aigua destinada a la producció d’aigua de consum humà. (Deroga la Ordre SCO/3719/2005, de 21 de novembre, sobre substàncies pel tractament de l’aigua destinada a la producció d’aigua de consum humà)\nOrdre MAM/3207/2006, de 25 de setembre, per la que s’aprova la instrucció tècnica complementaria MMA-EECC-1/06, determinacions químiques i microbiològiques per l’anàlisi d’aigües.\nR.D 1074/2002, de 18 d’octubre, pel que es regula el procés d’elaboració, circulació i comerç d’aigües de beguda envasades.\nR.D 1744/2003, de 19 de desembre, pel que es modifica el R.D 1074/2002 que regula el proces d’elaboració, circulació i comerç d’aigües de begudes envasades.\nR.D. 1341/2007, d’11 d’octubre, sobre la gestió de la qualitat de les aigües de bany.\nR.D. 742/2013, de 27 de setembre, pel que s’estableixen els criteris tècnico-sanitaris de les piscines.\nDecret 53/1995 de les Illes Balears. Piscines – aprova les condicions higiènico-sanitarias pels establiments d’allotjaments turístics i les d’ús col·lectiu.\nDecret 91/1988 de les Illes Balears. Parcs Aquàtics – aprova el reglament de Parcs Aquàtics de la comunitat autònoma.\nR.D. 1620/2007, de 7 de desembre, pel que s’estableix el regim jurídic de la reutilització de les aigües depurades.\nOrdre MAM/85/2008, de 16 de gener, per la que s’estableixen els criteris tècnics per la valoració dels danys al domini hidràulic i les normes sobre la presa de mostres i anàlisi d’abocaments d’aigües residuals.\nOrdenança municipal sobre l’ús de la xarxa de clavegueram sanitari de l’Ajuntament de Ciutadella de Menorca (BOIB nº 107 de 2003).\nOrdenança municipal sobre l’ús de la xarxa de clavegueram sanitari de l’Ajuntament de Es Mercadal (BOIB nº 63 de 2006).\nOrdenança municipal sobre l’ús de la xarxa de clavegueram sanitari de l’Ajuntament de Maó (BOIB nº 62 de 1998).\nOrdenança municipal sobre l’ús de la xarxa de clavegueram sanitari de l’Ajuntament de Ferreries (BOIB nº 137 de 2001).\nR.D. 60/2011, de 21 de gener, sobre les normes de qualitat ambiental en l’àmbit de la política d’aigües.\nR.D. 865/2003, de 4 de julio, pel que s’estableixen els criteris higiènico-sanitaris per la prevenció i control de la legionelosis.\nR.D. 824/2005, de 8 de julio, sobre productes fertilizants.\nR.D.1310/1990, de 29 d’octubre, pel que es regula la utilització de llots de depuració en el sector agrari.\nOrdre AAA/1072/2013, de 7 de juny, sobre la utilització de llots de depuració en el sector agrari.\nLlets i derivats làctics\nReglament (CE) 852/2004, de 29 d’Abril de 2004, del Parlament Europeu i del Consell, relatiu a la higiene dels productes alimentaris.\nReglament (CE) 853/2004, de 29 d’Abril de 2004, del Parlament Europeu i del Consell, pel que s’estableixen normes específiques d’higiene dels aliments d’orige animal.\nReglament (CE) 854/2004, de 29 d’Abril de 2004, del Parlament Europeu i del Consell, pel que s’estableixen normes específiques per l’organització de controls oficials dels productes d’origen animal destinats al consum humà.\nReglament (CE) 2073/2005, de 15 de Novembre de 2005, relatiu als criteris microbiològics aplicables als productes alimentaris.\nR.D 1338/2011, de 3 d’octubre, pel que s’estableixen mesures singulars d’aplicació de les disposicions comunitaries en materia d’higiene de la producció i comercialització dels productes alimentaris.\nR.D. 405/2010, de 31 de març, pel que es regula l’ús del logotip “Lletra Q” en l’etiquetat de la llet i els productes làctics.\nR.D. 640/2006, de 26 de maig, pel que es regulen determinades condicions d’aplicació de les disposicions comunitaries en materia d’higiene, de la producció i comercialització dels productes alimentaris.\nR.D. 1728/2007, de 21 de desembre, pel que s’estableix la normativa bàsica de control que han de cumplir els operadors del sector làctic i es modifica el R.D. 217/2004, de 6 de febrer, pel que es regulen la identificació i registre dels agents, establiments i contenidors que intervenen en el sector làctic, i el registre dels moviments de llet.\nR.D. 1600/2011, de 4 de novembre, pel que es modifica el R.D. 217/2004, de 6 de febrer, pel que es regulen la identificació i registre dels agents, establiments i contenidors que intervenen en el sector làctic, i el registre dels moviments de la llet, i el R.D. 1728/2007, de 21 de desembre, pel que s’estableix la normativa bàsica de control que han de cumplir els operadors del sector làctic.\nR.D. 752/2011, de 27 de maig, pel que s’estableix la normativa bàsica de control que han de cumplir els agents del sector de llet crua d’ovella i cabra.\nPastisseria, Bolleria, Confiteria i Resposteria\nR.D. 496/2010, de 30 d’abril, pel que s’aprova la norma de qualitat pels productes de confitería, pastisseria, bollería i repostería.\nR.D. 1124/1982, de 30 d’abril de 1982, pel que s’aprova la Reglamentació Tècnico-Sanitaria per l’elaboració, fabricació, circulació i comerç de galetes. (Modificat pel R.D. 2812/1983, i el R.D. 135/2010, pel que quden derogades disposicions relatives als criteris microbiològics dels productes alimentaris).\nR.D. 1137/1984, de 28 de Març de 1984, pel que s’aprova la Reglamentació Tècnico-Sanitaria per la fabricació, circulació i comerç del Pa i Pans Especials. (Modificat pel R.D. 2627/1985, pel R.D. 285/1999, pel R.D. 1202/2002 i pel R.D. 1975/2004).\nMenjars Preparats / Restauració\nR.D. 3484/2000, de 29 de Desembre de 2000, pel que s’estableixen les normes d’higiene per l’elaboració, distribució i comerç de menjars preparats. (Modificat pel R.D. 135/2010, de 12 de febrer, pel que queden derogades les disposicions relatives als criteris microbiològics dels productes alimentaris)\nR.D. 1254/1991, de 2 d’Agost de 1991, pel que es dicten normes per la preparació i conservació de la maionesa d’elaboració propia i altres aliments de consum inmediat en els que figuri l’ou com a ingredient.\nReglament 853/2004, de 29 d’Abril de 2004, del Parlament Europeu i del Consell, pel que s’estableixen normes específiques d’higiene dels aliments d’orige animal.\nReglament 854/2004, de 29 d’Abril de 2004, del Parlament Europeu i del Consell, pel que s’estableixen normes específiques per la organització de controls oficials dels productes d’origen animal destinats al consum humà.\nReglament 852/2004, de 29 de Maig de 2003, del Parlament Europeu i del Consell, relatiu a la higiene dels productes alimentaris.\nR.D. 1338/2011, de 3 d’octubre, pel que s’estableixen diferents mesures singulars d’aplicació de les disposicions comunitàries en materia d’higiene de la producció i comercialització dels productes alimentaris.\nR.D. 1376/2003, de 7 de Novembre de 2003, pel que s’estableixen les condicions sanitaries de producció, emmagatzematge i comercialització de les carns fresques i derivats en els establiments de comerç al por menor. (Modificat pel R.D. 728/2011, de 20 de maig).\nR.D. 1334/1999, de 31 de juliol, pel que s’aprova la Norma General d’Etiquetatge, Presentació i Publicitat dels Productes Alimentaris.\n– Modificat pel R.D. 238/2000, de 18 de febrer\n– Modificat pel R.D. 1324/2002, de 13 de desembre\n– Modificat pel R.D. 2220/2004, de 26 de novembre\n– Modificat pel R.D. 892/2005, de 22 de juliol\n– Modificat pel R.D. 1164/2005, de 30 de setembre\n– Modificat pel R.D. 226/2006, de 24 de febrer\n– Modificat pel R.D. 36/2008, de 18 de gener\n– Modificat pel R.D. 1245/2008, de 18 de juliol\n– Modificat pel R.D. 890/2011, de 24 de juny\nR.D. 410/2010, de 31 de març, pel que es desenvolupen els requisits exigibles a les entitats de control de qualitat de l’edificació i als laboratoris d’assaig pel control de qualitat de l’edificació, per l’exercici de l’activitat.\nR.D. 1247/2008, de 18 de julio, pel que s’aprova la Instrucció de Formigó Estructural (EHE-08)\nCorrecció d’errates del R.D. 1247/2008, de 18 de juliol, pel que s’aprova la Instrucció de Formigó Estructural (EHE-08)\nR.D. 314/2006, pel que s’aprova el Codi Tècnic de la Edificació. Texte refòs amb modificacions del R.D. 1371/2007, de 19 d’octubre, i correccions d’errates del BOE de 25 de gener de 2008.\nReglament Europeu 305/2011, de 9 de març, pel que s’estableixen condicions harmonitzades per la comercialització de productes de construcció i es deroga la Directiva 89/106/CE.


Peludas Tubes | Page 1 | Tube Porn Mix | Free streaming porn videos\nPeludas Tube Porn Movies\nFabuloso y grandote coð“â±ote peludo de mi mujer. 6.\nBucetinha Rosa E Peluda Masturbando Com Vonta\nmadura peluda con joven\nCOROA MORENA PELUDA TARADA\nestudiantes dilettante folladas peludas 1\nPeluda en primer plano\nESPOSA PELUDA E RABUDA TORCENDO PELO BRASIL.\nCogiendo de perrito a culona peluda 3lp plotsklot hotmail com\npeluda ensartada Diration: 07:25\nPELUDA Diration: 03:19\nBraga Sucia y Vagina Peluda Diration: 01:32\n9.-1- MI PELUDA Y NALGONA ESPOSA\nRicas Nalgas tan peludas.\nTetas, peluda, comelona, perra. peludita, tetona, culona\n17-15- mujer peluda y culona\nEstudiantes amateur folladas peludas


Alaior garanteix el subministrament d'electricitat a les families sense recursos - EsDiari.com\nAlaior garanteix el subministrament d’electricitat a les families sense recursos\nL’alcaldesa Misericòrdia Sugrañés i el Director General d’ENDESA a les Illes Balears, Ernesto Bonnín, han signat un conveni de col.laboració en virtut del qual l’Ajuntament d’Alaior garanteix, mitjançant els seus serveis socials, el subministrament d’electricitat i gas natural a les persones que no disposen de recursos econòmics per pagar les corresponents factures.\nAquesta iniciativa permetrà evitar que es talli el subministrament d’electricitat i gas natural a les vivendes on hi viuen principalment persones grans i/o amb dependència que no disposen de recursos econòmics suficients.\nEl conveni signat avui matí posa de manifest una de les prioritats de l’actual equip de govern municipal en la gestió dels serveis socials de qualitat per a les persones en el marc de la garantia pública, treballar pel benestar integral de les persones i vetllar pel seu desenvolupament, autonomia i integració social atenent, entre d’altres i molt especialment, les necessitats de les persones grans i les persones amb dependència.\nEn l’àmbit dels serveis socials cal destacar també que dia 20 de gener va finalitzar el Taller Grupal per a pares i mares de fillets/es de primària organitzat per l’Ajuntament d’Alaior, amb la col·laboració de la Direcció General de Família i Menors de la Conselleria de Família i Serveis Socials del Govern Balear, i en el que hi han participat un total de 17 persones.\nL’Equip Municipal d’Intervenció Familiar de l’Ajuntament d’Alaior organitza des de ja fa uns anys aquest servei d’atenció a les famílies de manera individualitzada en temes de relació i comunicació, assessorant i donant suport per afrontar dificultats relacionals, situacions de crisi i/o millorar les seves competències educatives. Després d’aquesta experiència, l’EMIF es planteja poder organitzar més tallers durant aquest any 2015.


Memòria de la partició\na recent commemoració del 65è aniversari de la independència d’Índia i de Pakistan (15 d’agost) podria semblar un ritual sense interès més enllà de les rutines diplomàtiques. Vista la celebració de Nova Delhi estant, la perspectiva canvia radicalment. El visitant interessat per la vasta i complexa transformació que està protagonitzant aquell subcontinent no pot deixar de preguntar-se per l’impacte de la descolonització en la configuració de l’actual mapa polític, humà i religiós de l’antiga colònia britànica. I una de les evidències més punyents associada a la celebració de la independència és la dificultat de superar la primera i fatal conseqüència: la sagnant partició del país. Una partició que ha deixat ferides profundes arreu de les dues geografies.\nA Catalunya i a Europa en general s’ignora la magnitud de la tragèdia humana que originà la precipitada decisió de Londres a principis del 1947 d’accelerar el procés de concessió de la independència a l’Índia. Tot just acabada la II Guerra Mundial, el govern laborista no es veia capaç de gestionar la conflictivitat sorgida a tot el subcontinent a conseqüència de la força creixent del moviment independentista, liderat per Gandhi, i dels fronts nacionalistes de marcat signe religiós, sobretot hindú i musulmà. Contra la voluntat del mateix Gandhi i altres dirigents del Partit del Congrés, els líders nacionalistes forçaren la creació d’un nou domini segons el Pla Mountbatten (nom del governador general), que s’anomenà Pakistan (amb dues regions separades, l’occidental i l’oriental de Bengala) amb majoria musulmana. La següent missió era l’establiment de la línia concreta de la frontera. Aquesta operació quirúrgica tan delicada i decisiva s’encarregà a una petita comissió formada per dos membres hindús i dos musulmans, presidida per l’advocat Sir Cyril Radcliffe. D’ell depengué en molts casos la partició concreta de territoris (per exemple del Punjab, dividit avui entre Paquistan i Índia), o de l’atribució de ciutats a una o altra banda (per exemple, Lahore a Paquistan i Amritsar a Índia).\nEn els mesos següents a l’establiment de la “línia Radcliffe”, la frontera entre els dos estats, milions i milions d’habitants dels territoris afectats es desplaçaren a l’altra banda buscant refugi i seguretat. Es desencadenà un clima d’intolerància i de violència entre grups religiosos com mai no s’havia vist. Hindús i sikhs fugien del Pakistan cap a les diferents regions d’Índia, i els musulmans feien via en sentit contrari. Segons un cens de 1951, els desplaçaments de població afectaren a un total de 14,5 milions de persones, de les quals la meitat eren musulmans i l’altra meitat hindús i sikhs. Una tercera part d’aquest desplaçaments es realitzaren només al Punjab. Es calcula que van morir entorn d’un milió de persones a causa de la violència d’uns i altres, la malnutrició i diverses malalties.\nLa literatura i el cinema han reflectit aquest drama únic d’”intercanvi de població” per motius religiosos. Train to Pakistan (1956), de l’escriptor i periodista sikh Khushwant Singh, és l’obra de referència (duta al cinema per Pamela Rooks), que situa l’acció en un poblet de la frontera del Punjab indi per on passen tots els trens entre Pakistan i Índia, molts d’ells carregats de cadàvers. En una edició del 2006 d’aquest clàssic (New Delhi, Roli Books), el text és acompanyat d’una àmplia profusió de fotografies impactants de la gran fotoperiodista nord-americana Margaret Bourke-White, que cobria aquella tragèdia per a la revista Life. Novel.la, film i col.lecció de fotos conformen un retaule impressionant encara avui del naixement extremament dolorós de dues grans nacions en el cor de l’Àsia moderna. Un naixement a la independència però també a la difícil convivència entre uns estats marcats a sang i foc per dues religions difícilment reconciliables.\n(El Punt Avui, 27-8-2011)


En un món que sembla que es torna boig, a continuació s’explica com mantenir-se sa - Ment\nSempre hi ha alguna cosa al món que se sent aclaparadora i estressant.\nTant si està passant a la porta com si en llegiu a les notícies, és probable que hi hagi alguna cosa força intensa en algun lloc.\nTot i que no podem controlar el que passa al món en general, podem prendre mesures per gestionar la nostra reacció.\nHi ha algunes excel·lents estratègies d’afrontament i maneres de moderar els vostres sentiments perquè no us deixeu aclaparar tan fàcilment.\nHem enumerat alguns passos brillants que podeu fer per tenir cura de vosaltres mateixos i mantenir-vos en senyal quan el món es torna boig.\n1. Abraça el temps sol.\nDe vegades, per molt que els estimem, les persones que ens envolten poden exacerbar els nostres sentiments negatius.\nÉs possible que estiguem inquiets per alguna cosa, però si la gent que ens envolta s’estressa verbalment, ho recollirem i és probable que ens hi unim.\nÉs possible que comencin a compartir històries horribles o estadístiques de por que hagin llegit en línia, i us absorbireu i començareu a entrar en pànic amb elles.\nCombateu-ho prenent una estona de tant en tant. Passar temps sol és una manera fantàstica de tornar a connectar amb tu mateix i calmar-te realment.\nTeniu el control del que llegiu i no teniu altres persones que espanten ni us llancin les seves opinions.\nEn lloc d’això, només podeu abraçar la tranquil·litat d’estar sols i la tranquil·litat de poder relaxar-vos realment i fer el que vulgueu. Sense aportacions, sense expectatives, sense pressió ...\n2. Limiteu la ingesta de notícies i deixeu de desplaçar-vos sense pensar-ho.\nQuan hi ha alguna cosa important, cal aprendre a limitar-se.\nDeixeu de revisar les notícies sobre si hi ha actualitzacions que us espanten; mai no les millorarà.\nEls mitjans de comunicació, literalment, guanyen diners aconseguint que la gent vegi les notícies, comprovi si hi ha actualitzacions en línia, segueix notícies a les xarxes socials, per això sovint fan que les coses sonin encara més extremes del que realment són.\nAl cap i a la fi, a què és més probable que feu clic: 'les coses estan realment bé, no us preocupeu' o 'el món està en flames, llegiu aquest article o és possible que us moriu'.\ncoses per fer per l'aniversari del teu xicot\nPodria semblar que el món es torna boig ... com si la gent es tornés boja ... però aquesta impressió només empitjora amb la cobertura de les anomenades notícies i les opinions de la gent.\nEn limitar el consum d’aquestes coses, ja no estareu exposat al factor de por i a la càrrega emocional que comporten.\nÉs més, hi ha molta desinformació. Viquipèdia, Instagram, Facebook: tots aquests canals poden ser actualitzats per qualsevol persona que no pugui comprovar el que publica, cosa que significa que hi ha moltes ‘notícies’ totalment fabricades no regulades que volen al voltant de les quals moltes persones confonen que són certes.\nDesactiveu les notificacions de notícies d'última hora, silencieu les persones a Instagram que continuïn difonent tonteries i, en canvi, permeteu-vos consultar activament les notícies només una o dues vegades al dia.\n3. Passar temps amb els éssers estimats i establir un sistema de suport.\nQuan les coses es facin massa, recorre a les persones que estimes.\nEstar al voltant de persones que ens donen suport i ens agraeixen és tan important en tot moment, però encara més quan se sent que el món està tornant boig i cal estar sa.\nÉs bo per a la vostra salut mental i autoestima, que són dues coses que sovint poden caure molt quan ens sentim molt desbordats pels esdeveniments del món.\nTambé és més probable que us sentiu més feliços i relaxats quan esteu al voltant de les persones que estimeu. Això pot fer una gran diferència en general, ja que realment necessiteu aquest temps per relaxar-vos i oblidar-vos del món en general.\nPrenent una mica de temps i deixant-se atendre i cuidant-se, es recorda a si mateix (encara que sigui inconscientment) que encara hi ha coses grans i felices al món i que no tot és tan dolent i ombrívol com els mitjans de comunicació fer-ho semblar.\nSempre és reconfortant saber que disposeu d’aquest sistema de suport si el necessiteu durant un pegat molt difícil. Molts de nosaltres podem donar per casualitat als nostres éssers estimats o oblidar la sort que tenim de tenir un grup tan gran de persones al nostre voltant.\nQuan el món es torna boig, és tranquil·litzant saber que el vostre sistema de suport està establert i està preparat per a dutxar-vos d’amor, abraçades i tasses de te infinites.\n4. Sortiu a fora i gaudiu de la natura.\nPassar temps a l’aire lliure és una manera fantàstica de tenir cura de tu mateix quan el món es fa una mica més.\nEstar a l’aire lliure és fantàstic per al nostre sistema nerviós i pot ajudar a calmar la resposta de ‘lluita o fugida’ que sovint experimentem quan estem estressats o desbordats.\nSortir a la natura també pot calmar-nos perquè ens sentim còmodes i ensorrats: mirem les flors i les plantes, respirem aire net i albirem la vida salvatge local.\nL’aire lliure se sent agradable i saludable i reconfortant, que és exactament el que tots necessitem en moments difícils.\nEstar a l’aire lliure també pot semblar una escapada física: quan som a casa, és tan fàcil desplaçar-se pels nostres telèfons o mirar la televisió sense pensar-ho i absorbir inconscientment el drama i la negativitat.\nEstar fora de la natura gairebé ens obliga a desconnectar i ser justos ser - No comproveu les notícies ni participeu al debat de xat de grup sobre com s’acaba el món. Només podem existir, respirar i centrar-nos en submergir-nos en una mica de fugida.\n5. Mantingueu-vos (o poseu-vos) actius.\nPer a alguns de nosaltres, la idea d’anar al gimnàs quan estem estressats ens sembla ridícula: estem preocupats i ansiosos i necessitem un bon menjar, una copa de vi i unes quantes hores de televisió a la brossa.\nVolem apagar-nos i fingir que tot està bé. Aquest pot ser un mecanisme d’afrontament eficaç d’alguna manera, però també pot convertir-se en un hàbit poc saludable.\nEn lloc d’això, intenteu fer exercici quan us estigueu estressat; no cal que sigui dur ni una sessió de dues hores, no us preocupeu.\nSi encara no esteu actius, no us aclapareu ni feu molta pressió perquè sigueu genials i super ajustats. Relaxeu-vos amb una mica de cardio o peses, aneu amb un amic que us pugui mostrar les cordes o comenceu amb una classe en línia a la intimitat de casa vostra.\nDe fet, fins i tot anar a passejar, fer estiraments abans d’anar a dormir o ballar a l’habitació per unes quantes cançons farà la diferència.\nAixò és fantàstic per un parell de raons. Com a nota física, l’exercici allibera endorfines, que són productes químics que ens ajuden a estimular el nostre estat d’ànim.\nTreballar també ens recorda que ens cuidem a nosaltres mateixos: ens sentim bé perquè estem fent de manera proactiva quelcom bo per a la nostra ment i el nostre cos, que se sent molt bé. És una forma d’amor propi i demostra que ens respectem i volem tenir cura de la nostra salut i benestar.\nSi ja treballeu molt, fer exercici probablement us semblarà una versió familiar. És reconfortant i a què podem recórrer per obtenir una certa estabilitat i normalitat quan les coses que ens envolten se senten confuses i aterridores.\n6. L’autocura és fonamental, així com la cura del cos.\nL’autocura no només consisteix en mimar-se en un bany de bombolles càlid, sinó molt més enllà. Es tracta d’assegurar-vos que feu el que necessiteu per sentir-vos bé i satisfer les vostres necessitats, tant emocionalment com físicament.\nÉs clar, de vegades pot ser una llarga remullada calenta al bany, però també es tracta d’assegurar-se que menja aliments nutritius, que es manté hidratat i que descansa quan cal.\nEncara que la majoria dels àpats siguin begudes de color beix que heu creat enmig d’un bany de salut mental, proveu de menjar una peça de fruita o fer una amanida lateral algunes vegades a la setmana.\nEstà bé si un dia ploreu al llit i us sentiu massa aclaparat per entrenar-vos! Però intenteu mantenir-vos hidratat i cuidar-vos mentre descanseu.\nEs tracta d’equilibrar i adaptar les pràctiques d’autocura en funció del que està passant.\nNingú no s’aixeca a les 5 de la matinada cada dia, va a córrer 10 quilòmetres i després se’n va a impartir classe de Zumba, emetent amb positivitat i mai no es molesta mai.\nFeu un descans i reconegueu que qualsevol esforç que feu per cuidar-vos és increïble.\nAmb el pas del temps, podeu augmentar aquests actes d’autocura cada cop més perquè esdevinguin un hàbit, però, de moment, sempre que doneu a la vostra ment i al vostre cos el que necessiten tant com penseu que podeu, Estic fent una gran feina.\nquan no pots dir a algú com et sents\nDe vegades el món està boig, així que vetlla per tu mateix i fes tot el possible per mantenir-te sa, malgrat els moments difícils.\n7. Mantingueu-vos forts i recordeu que no esteu sols.\nEl món pot ser terrorífic i les notícies sempre poden semblar horribles, però hi ha persones que se senten igual que tu.\nOferiu assistència, rebeu assistència, sigueu honestos sobre les vostres preocupacions amb els vostres éssers estimats i feu el que necessiteu.\nEstablir bones pràctiques d’autocura durant els moments en què no se senti tan desbordat, ja que és el moment més fàcil per fer-ho.\nContacteu quan necessiteu ajuda, ja sigui per a un amic o un professional format.\nDoneu al vostre cos prou menjar i aigua, doneu-li una mica de llum solar i aire fresc i recordeu que bàsicament sou una planta amb emocions més complicades!\nPodeu passar-ho bé: hi som tots junts ...\nCom utilitzar la tècnica de connexió a terra 5-4-3-2-1 per facilitar els pensaments inquiets\nno sé què vull a la vida\nquins 3 adjectius us descriuen millor


Росія пустить прямі потяги між Кримом і Краснодарським краєм\nРосія пустить прямі потяги між Кримом і Краснодарським краєм...\nУ столиці молода пара розбилася на спортивному мотоциклі\nВід сильного зіткнення водій байку відлетів на кілька метрів. ...\nКоллектив национального производителя - Общества с ограниченной ответственностью «Специализированное предприятие «Голография» - обратился с открытым письмом к украинским чиновникам, в котором утверждает, что Украина должна в обязательном порядке восстановить защиту своих товаров при помощи голографии, так как на сегодняшн...\nСтранный инцидент произошёл в одном из дворов киевского района Оболонь. Неадекватный мужчина забросал камнями восемь автомобилей. С виду нападавший не был похож на человека, находящегося в изменённом состоянии сознания. Он спокойно разгуливал по двору, поднимал камни и деловито бил ими по окнам. Приблизительно через 15 минут хулигана заде...\nОснователь Facebook Марк Цукерберг объявил о том, что в рамках проекта Internet.org будет создана лаборатория связи, которая займется "разработкой новых платформ подключения в Интернету на земле, в воздухе и на орбите". В проекте будут задействованы специалисты из NASA и астрономической обсерватории США....\nМарк Цукерберг планирует подключить к итернету всю планету\nГенпрокуратура возбудила дело из-за остановки метро в Киеве\nПодземка не работала 18-20 февраля...\nСегодня суд избрал подозреваемым меру пресечения - содержание под домашним арестом...\nМедаль Нобелевской премии мира продана на аукционе\nМедаль Нобелевской премии мира продана на аукционе более чем за $1 миллион. Награда была вручена главе МИД Аргентины Карлосу Сааведре Ламасу в 1936 г. за его роль в окончании Чакской войны между Парагваем и Боливией. В 1993 г. медаль продали в один из ломбардов в Южной Америке за девять долларов, после чего в течение 20 лет она переходила ...\nВійськові з родинами не мають транспорту виїхати з півострова....\n| ...<< | 1750573-1750582 | 1750583-1750592 | 1750593-1750602 | 1750603-1750612 | 1750613-1750622 | 1750623-1750632 | 1750633-1750642 | 1750643-1750652 | 1750653-1750662 | 1750663-1750672 | 1750673-1750682 | 1750683-1750692 | 1750693-1750702 | 1750703-1750712 | 1750713-1750722 | 1750723-1750732 | 1750733-1750742 | 1750743-1750752 | 1750753-1750762 | 1750763-1750772 | 1750773-1750782 | 1750783-1750792 | 1750793-1750802 | 1750803-1750812 | 1750813-1750822 | 1750823-1750832 | 1750833-1750842 | 1750843-1750852 | 1750853-1750862 | 1750863-1750872 | 1750873-1750882 | 1750883-1750892 | 1750893-1750902 | 1750903-1750912 | 1750913-1750922 | 1750923-1750932 | 1750933-1750942 | 1750943-1750952 | 1750953-1750962 | 1750963-1750972 | 1750973-1750982 | 1750983-1750992 | 1750993-1751002 | 1751003-1751012 | 1751013-1751022 | 1751023-1751032 | 1751033-1751042 | 1751043-1751052 | 1751053-1751062 | 1751063-1751072 | 1751073-1751082 | 1751083-1751092 | 1751093-1751102 | 1751103-1751112 | 1751113-1751122 | 1751123-1751132 | 1751133-1751142 | 1751143-1751152 | 1751153-1751162 | 1751163-1751172 | 1751173-1751182 | 1751183-1751192 | 1751193-1751202 | 1751203-1751212 | 1751213-1751222 | 1751223-1751232 | 1751233-1751242 | >>... | 1943181 |


“Teatre Kaddish 40 anys 1975-2015”\na càrrec de: Vicenç Tierra, president de tintablava; Lluís Tejedor Ballesteros, Alcalde del Prat de Llobregat; i Josep Costa, fundador i director del Teatre Kaddish.\nDIJOUS 16 D’aBRIL DEL 2015\nPoc abans de començar, la sala d’actes de la Biblioteca Municipal “Antonio Martín” del Cèntric ja estava plena de gom a gom. Salutacions entre els assistents i els conferenciants i sense badar van prenent seient. Fotògraf de tintablava, fotògraf oficial del Prat i elprat.tv, tots els mitjans preparats per captar l’essència d’aquest acte commemoratiu del quarantè aniversari del Teatre Kaddish.\nUn any més, en Vicenç Tierra, president de l’associació d’escriptors tintablava, ens presenta l’edició d’un llibre vinculat amb El Prat i la seva història: Teatre Kaddish 40 anys 1975-2015, promogut per tintablava, editat per Rúbrica Editorial i amb la col·laboració de l’Ajuntament del Prat de Llobregat. I és que aquest llibre és molt més que un recull de textos, fotografies i obres representades pels actors que en formen part, ja que és un llibre que ens trasllada les vivències dels actors pratencs, els seus inicis formatius, la seva evolució, la seva passió pel teatre i, sobretot, la percepció que tots formen part d’una família entorn el seu fundador i director, en Josep Costa.\nI fent un homenatge a dues persones que van tindre relació amb el Kaddish, en Josep Costa comença a recitar el poema d’Ovidi Montllor Carta a casa seguit del poema de Jaime Gil No volveré a ser Joven, entonant i vocalitzant tan intensament que ens imaginem el poeta i l’actor recitant dalt de l’escenari junts.\nUn cop fetes les presentacions, arriba el torn de les intervencions per part d’alguns intregrants del Kaddish: amb l’Àngela Jové recitant molt expressiva un fragment de "Gertrude Stein i una senyoreta de companyia", contagiant-nos amb el seu riure maliciós i dirigint-se directament al públic; amb la Isabel Núñez Castro recitant amb una veu potent un fragment del “Pleito matrimonial del cuerpo y del alma” de Calderón de la Barca, una al·legoria de l’home que vincula la part carnal a l’espiritual amb missatge religiós i polític; amb l’Arnau Puig Els miracles de Francesc Pujols", coneixent-se el text de memòria, dirigint-se al públic com si realment ell fos el filòsof Francesc Pujols i estigués reflexionant amb nosaltres i narrant-nos la seva història; i finalment amb la Sheila Fernández i Fernando Domínguez presentant-nos un petit diàleg de l’obra “Yerma” de Federico Garcia Lorca que representaran el proper més de maig.\nI amb els aplaudiments dels assistents, el llibre Teatre Kaddish 40 anys 1975-2015, s’afegeix a latintablava: Poemes del delta de Pau Vallhonrat (2011), Viatge pel terrat de Jaume Codina i Vilà (2012), El prat en versos i colors d’autors diversos (2013) i Història i curiositats de les masies del Prat de Jordi Ramos (2014).\n* Tots els llibres editats per tintablava es poden comprar a les principals llibreries del Prat.\nPublicat per Mariano a 0:15


Frenar la depressió a base d’orgull\nRubi i Borja Iglesias tornen a Cornellà-El Prat en el moment més crític del curs i amb un Espanyol amb l’absoluta obligació de sumar els primers tres punts a casa\nEl futur passa per dies com els d’avui. L’Espanyol s’ha de treure la cuirassa d’una vegada per totes i ensenyar les dents. Només així, aixecant-se d’un passat devastador, els blanc-i-blaus aconseguiran revertir un futur que, a dia d’avui, els aboca a segona divisió. I ho fa, bàsicament, perquè ni Gallego ni Machín han semblat ser capaços de donar els suficients al·licients a l’equip per sortir del pou. Amb la desídia com a raó de ser, però, l’Espanyol no pot tornar a fallar i davant el Betis només es contempla una opció: guanyar (16.00 hores / Movistar +). Fer-ho significarà un pas endavant d’un equip que reivindicarà que no està mort; mentre que empatar o perdre generarà de nou un estat de màxima frustració entre una afició desencantada i que ja perd els nervis de manera habitual.\nRubi i Borja, i els capricis del destí\nEls capricis del destí, però, han fet que Rubi torni a Cornellà-El Prat en el moment més convuls. En plena voràgine i immersos en la que segurament és la pitjor crisi d’identitat del curs, l’Espanyol es jugarà molt més que tres punts davant un Betis que aquest estiu ha estat l’autèntic malson dels blanc-i-blaus.\nEl conjunt sevillà va passar com un huracà per sobre de l’RCDE Stadium com, d’una tacada perllongada al llarg de dos mesos, va robar-li a l’Espanyol els artífex d’una temporada històrica: Rubi i Borja Iglesias. En el què serà una rebuda de ben segur polèmica –sobretot pel què fa al tècnic català-, els blanc-i-blaus hauran d’intentar abstenir-se de tots els condicionats externs per a intentar sumar tres punts vitals.\nL’hora de Calleri\nL’argentí necessita despertar. La seva reacció serà la de l’equip. L’Espanyol de Machín només se salvarà si Jonathan Calleri és capaç de rebel·lar-se contra els seus fantasmes i començar a fer tot allò que se li demana a un killer d’àrea. La seva sort, i també la de Ferreyra, serà també la d’un Espanyol que necessita fer un acte de fe i confiar en els seus davanters. Sinó, i ja va dir-ho Pablo Machín fa una setmana en roda de premsa, serà impossible que tots aquells reforços que vinguin a l’hivern puguin fer quelcom beneficiós per a l’equip.\nPossible alineació: Diego López; Víctor Gómez, Calero, Bernardo, David López, Pedrosa; Víctor Sánchez, Marc Roca, Darder; Wu Lei i Jonathan Calleri.


Jordi Torres aposta pels comerços de proximitat amb identitat pròpia\nTorres aposta pels comerços de proximitat davant de l'eix central\nEl cònsol major reconeix que “és molt complicat lluitar” contra les avingudes Carlemany i Meritxell, i apunta cap a l’especialització comercial\nDinamitzar una zona propera a l’eix comercial d’Andorra la Vella i Escaldes-Engordany és un dels problemes amb els quals s’ha trobat l’administració d’Encamp durant aquesta legislatura. Així ho va reconèixer el cònsol major, Jordi Torres, que va destacar les dificultat de competir amb les avingudes Meritxell i Carlemany.\n“El problema que tenim és que ens és molt complicat lluitar contra l’eix comercial per excel·lència d’Andorra”, va afirmar. En concret, Torres va explicar que el comerç “similar” al que domina l’eix central i que vol instal·lar-se a Encamp “realment té dificultats per sobreviure”.\nPrecisament per aquest motiu, el mandatari encampadà va argumentar que\nEncamp no ha estat mai un poble amb comerços. Encamp viu del Pas de la Casa. Jo recordo Cala Rosita, cal parrot, ca la Maribel, el Malibern, el tito's, el Damian, el motor's, i ja està. Avui dia més o menys el mateix, amb menys encant.\nA mi m'agrada viure a Encamp, estem tranquils. A comprar podem anar al Pas o a Sant Julià si cal, que son 20 minuts.\nY el més bàsic ho tenim.\n#4 Per Jordi Torres\nDoncs ja sap Senyor Torres, subvencions per als comerços .....! Crèdits tous i subvencions directes, com fan vostès amb els concessionaris oficials d'automòbils ......!!!! Què li sembla la idea ....? Ehhhhh .......?\nEs una vergonya com està el poble d'encamp, sense vida, sense comerç, gris, sense activitat. En canvi la Massana fa goig. Que ens passa a encamp??? Com erem abans i com som ara. Per plorar.\nA veure quan el Sr Torres obrira algun comerç arricant diners de la seva butxaca per crear llocs de treball i riquesa.\nA Encamp, no podem comprar sabates, calçotets, pantalons, camises, vestits, electrònica, etc...... totes les botiguetes que intenten obrir, tanquen per falta de clients ! Els problemes venen de l'atractiu del poble ! És lleig i deixat ! Perdoneu, però és un fet ! Un turiste a Encamp, s'avoreix ! Doncs, posar botigues de proximitat, si, però amb gent per comprar !


No 1 | REVISTA VALENCIANA DE FILOLOGIA\nRevista Valenciana de Filologia és una publicació eminentment filològica. Així i tot, donarà cabuda a temes i interessos de caire historicoculturals, sempre que ho considere enriquidor per a les relacions interdisciplinars entre matèries pròximes del camp de les Humanitats.\nPresentació RVF 1\nUna antologia marquiana a la Barcelona del tercer quart del segle xv\nEl «canvi i caiguda de preposicions» en el ‘Tirant lo Blanch’\nEl model lingüístic educatiu a Catalunya el segle XXI. De l’estabilitat a la resistència\nRessenya a Dominique de Courcelles, Viatge per la història i la literatura de les terres catalanes, Alacant, Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana, 2017\nRessenya a Joaquim Martí Mestre, Diccionari de fraseologia (segles XVII-XXI), València, Publicacions de la Universitat de València, 2017


Manual per a Viquipèdies noves i petites - Meta\nManual per a Viquipèdies noves i petites\nThis page is a translated version of the page Manual for small and new Wikipedias and the translation is 19% complete.\nIs this manual for you? Yes, if you are a contributor to a small Wikipedia, or want to start a new language edition. It may also have useful ideas for contributors to other Wikimedia projects, and for big Wikipedias as well.\n1.1 Hauria d’iniciar un projecte nou?\n2 Les regles són importants\n3 Problemes lingüístics\n4 Qüestions relatives al contingut\n4.1 La mida importa?\n4.3 Com aconseguir més lectors i més rellevància\n4.4 Concentreu-vos en les vostres fortaleses\n5 Obtenció d’assistència\n5.1 Creeu una organització o uniu-vos a una\n5.2 Idees d’altres Viquipèdies\n5.3 Institucions i associacions lingüístiques\n6 Relacions públiques\n6.1 Contactes de mitjans de comunicació\n6.5 Manual de la Viquipèdia\nHauria d’iniciar un projecte nou?\nLes regles són importants\nRecordeu que tots escrivim viquipèdies per a disseminar informació, no només per oci. Sense importar el que trieu per a les vostres normes, cercioreu-vos que no us compliqueu més enllà del que la vostra comunitat pot gestionar raonablement per a disseminar la informació als lectors finals. Altrament, tot el que aconseguireu serà un petit club d’adeptes, no una enciclopèdia.\nQüestions relatives al contingut\nCom aconseguir més lectors i més rellevància\nConcentreu-vos en les vostres fortaleses\nCreeu una organització o uniu-vos a una\nIdees d’altres Viquipèdies\nInstitucions i associacions lingüístiques\nContactes de mitjans de comunicació\nManual de la Viquipèdia\n↑ Llibre d’estil.\nRetrieved from "https://meta.wikimedia.org/w/index.php?title=Manual_for_small_and_new_Wikipedias/ca&oldid=20115983"