Biblioteca Les Voltes: 2010\nLa nit del 24 al 25 d'abril de 1974, suboficials de l’exèrcit portuguès inicien una revolta contra el règim de Salazar. La seva gesta passarà a la història com "la revolució dels clavells". La pel·lícula recrea la història del capità Salgueiro Maia, un dels protagonistes de l'esmentat aixecament militar que va acabar amb la dictadura salazarista.\nUs presentem aquesta novetat de la secció d’audiovisuals de la biblioteca dirigida per la Maria Medeiros l’any 1999. És un petit homenatge a la democràcia, aconseguida amb més clavells que fusells per homes que en molts casos la història ha oblidat.\nEl detectiu de policia de Nova York Jack Mosley (Bruce Willis) rep una missió aparentment senzilla. El delinqüent Eddie Bunker està citat per testificar davant un gran jurat i l'ha de traslladar de la cel.la al jutjat, a 16 carrers de distància. Quan Jack, que té seriosos problemes amb l'alcohol, fa seure Eddie al seient de darrere del seu cotxe, no s'adona que els segueix una furgoneta. Jack decideix parar davant una botiga de licors per comprar-se l'esmorzar. De cop Eddie, que és dins del cotxe, es troba amb una pistola que li apunta al cap. En un segon, el senzill viatge al centre de la ciutat es converteix en un malson per a tots dos.\nMaus és la història d'un supervivent d'Auschwitz, Vladek Spiegelman narrada al seu fill Art, l'autor del llibre. Però a més, en Maus l'autor també realitza un retrat del seu pare en l'actualitat (en el moment en què s'entrevista amb ell perquè li relati els seus records de la guerra) així com de la seva difícil i tibant relació amb ell. A Maus, Spiegelman va més enllà de l'Holocaust per a instal·lar-se a la psicologia del supervivent en un intent de desfer l'embolic de la seva relació patern-filial, de l’ombra d’una mare suïcida i del fantasma d'un germà qui mai va conèixer.\nL'autor construeix les línies del relat fent que les vinyetes d'una narració interrompin el flux de l'altra, com correspon al que en el fons és un relat oral. Aquest recurs i el fet de dibuixar als jueus amb caps de ratolí i als nazis amb caps de gat ajuden a l'autor a conservar el distanciament i la seva professionalitat com a creador de còmics.\nArt Spiegelman no jutja els fets, només els dona cos en imatges per explicar-los de la millor manera possible. Art Spiegelman només es permet expressar obertament les seves emocions en el còmic: "Presoners al planeta infern. Un cas clínic ", dibuixat per Art Spiegelman per relatar els esdeveniments posteriors al suïcidi de la seva mare, inclòs en MAUS i llegit i comentat pels personatges. En el fons hi ha dos Art Spiegelman diferents: el dibuixant professional de còmics que coneix el seu ofici, i el fill que pateix, plora i dorm al costat del seu pare al terra la nit del suïcidi\nMaus està considerat unànimement per la crítica com un dels millors còmics de la història. A més, es tracta d'un dels escassos còmics que no només transcendeix al gran públic sinó que ho va fer amb un reconeixement notable: va rebre un dels prestigiosos Premis Pulitzer el 1992, una beca de la Fundació Guggenheim i va donar lloc a una exposició al Museu d'Art Modern de Nova York.\nLa història, com totes les d'aquest tipus, és amarga i està plena de crueltats. És difícil dir el que se sent en llegir-la, difícil expressar com un passa del rebuig inicial a la més intensa compenetració amb el relat.\nEn definitiva, MAUS és una exploració fascinant d'una tragèdia, el relat d'una supervivència amb tot el que això significa per als que no van sobreviure, una crònica de petits actes de bondat que van salvant vides, registre de crueltats on la fredor encara ens esgarrifa. I, també , una obra mestra del còmic.\nA la planta baixa de la nostra biblioteca podeu trobar les novetats musicals del mes de desembre com son les següents: B.A.M!, Gainsbourg, The Gaslight Anthem, George Onslow, Colombia!, The White Striper......\nAquest llibre és una curiosa mescla de novel·la policíaca, assaig històric i informe, la primera guia del que va poder ser i no ho fou a la literatura. Amb una prosa atractiva, l'autor ens descriu amb tot tipus de detalls les fascinants obres perdudes de grans autors coneguts: Heracles, l'escenògraf d'Aristofan fou una de les comèdies perdudes del dramaturg; Treballs d'amor guanyats va ser potser una continuació de Treballs d'amor perduts, obra de Shakespeare; Nikolai Gogol va cremar la segona meitat d'Almes mortes després d'una conversió religiosa que el va convèncer de que la literatura era paganisme; alguna de les mil pàgines del manuscrit d'L'esmorzar nu de William Burroughs foren robades i venudes per uns bàndals. Aquests i molts altres escrits constitueixen sens dubte la història de la literatura d'un món paral·lel perdut.\nEl nostre homenatge al creador d'aquesta meravella:\nIsabelle Carrier, amb paraules senzilles i unes il·lustracions tendres i divertides, recrea el dia a dia d'un nen diferent: les seves dificultats, les seves qualitats, els obstacles que ha d'afrontar. El cassó del Gerard omple un buit, commou el lector, sigui de l'edat que sigui. Però el que més crida l'atenció és la senzillesa del dibuix i del concepte.\nÉs aquesta una gran recomanació d'un conte metafòric per a parlar de les diferències als més petits.\nIsabelle Carrier és francesa i va néixer el 1964 a Voiron (Isère, als Alps). Va estudiar a l'escola superior d'Art d'Estrasburg (Arts Décoratifs) abans de dedicar-se a escriure i il·lustrar llibres per a nens. Quan li falten idees per a crear un àlbum, s'inspira en les de Jérôme Ruillier, el pare de les seves dues filles, també autor i il·lustrador, i llavors fan llibres junts.\nAquí us fiquem uns quants exemples de les il·lustracions del conte:\nAquesta antologia s'adreça als lectors que vulguin iniciar-se en la poesia de Carles Riba. A més de la selecció de poemes i el material complementari pensat per a aquest públic, cada poema s'acompanya d'una paràfrasi que fa de comentari i ajuda a entrar en la comprensió del text poètic. Així mateix, l'antologia ofereix diverses propostes didàctiques per treballar a fons alguns dels poemes.\nLa poesia de Carles Riba és una de les més riques i elaborades de la nostra literatura, i també una de les que segueix una evolució més canviant. Aquesta antologia mostra una panoràmica completa de la producció poètica ribiana: des dels poemes amorosos de joventut, encara amb un punt d'ingenuïtat; passant per la poesia més complexa formalment, però de gran intensitat, d'abans de la guerra; per mostres de la producció de l'exili, com algunes de les Elegies de Bierville, fins a poemes de la maduresa i la vellesa, que combinen la temàtica religiosa amb l'exaltació més vitalista.\nL'estudi preliminar i els comentaris són de Jordi Malé, professor de literatura catalana a la Universitat de Lleida. La biografia de Carles Riba està elaborada per Carles-Jordi Guardiola, editor de l'epistolari ribià.\nUs presentem les novetats d'aquest mes de desembre, són molt interessants:\nAhir vam fer un altre programa de Voltes al Dial a Ràdio Sant Vicenç. A l'espera de que pengin al seu servidor aquest últim espai radiofònic, us fiquem l'interesant programa dut a terme el dia 16 de novembre, on sota la moderació del Dani Garcia, vam seccionar el programa en dos blocs: en el primer, l'Àngels Garcia (que la podeu trobar cada dia en la Secció de Préstecs de la Biblioteca) i el Ferran Rodríguez, ens van fer una lliçó magistral sobre el món del còmic i de les novel.les gràfiques que tenim en préstec (i fins i tot de les que no tenim!). En la segona part del programa, la Judith Arlandis ens va parlar de les revistes infantils que més èxit tenen entre els nostres "peques". I tot això, amenitzat per les recomanacions musicals de l'Àngels.\nTal i com vam parlar ahir al nostre programa de ràdio Voltes al Dial, us recordem que aquest dijous a les 17:45 hores us esperem a la Biblioteca Les Voltes per a la presentació de l'exposició de la Casa Santa Eulàlia.\nGran estampa de la realitat, diàlegs i imatges de gent autèntica, pura vida quotidiana: rutina i falta d'expectatives. En construcción de Josep Lluís Guerín es una pel.lícula-documental desalentadora i cruel en la qual el director cedeix la seva veu al poble. Situada en la construcció d'un edifici del barri del Raval per a crear un retrate fidedigne d'un estrat estigmatitzat socialment, però al qual sap treure'n la seva bellesa, crea una poesia que dota a aquesta pel.lícula d'una qualitat poc convencional.\nJosep Lluís Guerín, antic professor dels Estudis de Comunicació Audiovisual de la Universitat Pompeu Fabra, forma part actualment de l'equip docent del Màster en Documental de Creació que s'imparteix a l'Institut d'Educació Continua de la mateixa universitat. Guardonat l'any 1999 amb el Premi Nacional de Cinema concedit per la Generalitat de Catalunya, l'any 2001 fou guardonat amb el Premi Nacional de Cinematografia, concedit pel Ministeri de Cultura d'Espanya.\nAvui ens complau presentar-vos una de les moltes novetats que tenim a la vostra disposició a la Biblioteca: la pel.lícula Salvador (Puig Antich), dirigida per Manuel Huerga i basada en la novel.la Compte enrere: la història de Salvador Puig Antich, escrita pel periodista Francesc Escribano, i que també teniu disponible a la secció de biografies de la Planta 2.\nSalvador narra la crònica dels esdeveniments que van portar a la condemna a mort i a l'execució del jove anarquista Salvador Puig Antich, membre del Moviment Ibèric d'Alliberament, acusat de la mort d'un policia i com el règim franquista es negà a donar-li l'indult i l'executà a garrot vil.\nDes de la mort dels seus pares, la Sara i el seu germà adolescent s'han d'espavilar sols. Un dia, és escollida per fer de jurat en un cas d'assassinat frustrat. L'acusat és un jove artista que suposadament hauria intentat matar la senyora Delacroix, la propietària d'una galeria d'art. El jove és absolt per falta de proves, però la Sara ha quedat tan trasbalsada per les revelacions que s'han fet durant el judici que no es pot treure del cap una pregunta: què s'amaga darrere la imatge respectable de la senyora Delacroix? I decideix investigar pel seu compte.\nOriol Vergés (Barcelona, 1939). Fa més de trenta anys que es dedica a la docència i a escriure, sobretot per al públic jove. Fins ara, té més de seixanta títols publicats, i la seva obra ha rebut diversos premis, ja de bon començament: el Folch i Torres 1977 amb La ciutat sense muralles; el Joaquim Ruyra 1978 amb El superfenomen; i quatre cops el Crítica Serra d'Or de literatura infantil i juvenil pels títols L'abat Oliba (1976), El superexecutiu (1978), i les col.leccions "Les arrels. L'aventura i la història" (1985) i "Una vegada hi havia..." (1989).\n03 de desembre 2010\nA pesar de la seva brevetat i senzillesa, pocs relats han sigut tant populars al llarg de la història d'Occident com aquest conjunt de faules atribuïdes a Esop. Les faules es basen en històries simples, protagonitzades per animals amb un missatge moral clar i on l'objectiu és fomentar determinades virtuts o aconsellar com s'ha de comportar una persona en la vida quotidiana. Segur que coneixereu alguna de les faules més famoses: la cigala i la formiga, el corb i la guineu o la llebre i la tortuga. No obstant això, no tan sols és recomanable tornar-les a llegir sinó també descubrir aquelles que no coneixeu, igual o tant instructives com les altres.\nPoques dades existeixen sobre la biografia d'Isop; ja en l'època clàssica la seva figura real es va veure envoltada d'elements llegendaris i, fins i tot, s'ha posat en dubte la seva existència per alguns historiadors. Les seves rondalles s'utilitzaven com a llibre de text a les escoles i fins i tot Plató ens va dir que Sòcrates es sabia de memòria els apòlegs d'Esop. Segons una tradició molt difosa, va néixer a Frígia (on Esop és un riu), tot i que hi ha qui el fa originari de Tràcia, Samos, Egipte o Sardes. El que sí sabem del cert és que va viure a la Grècia del segle VII a.C. i que va ser un esclau el qual va viatjar molt amb el seu amo, el filòsof Jantó.\nTenim a la Planta 0 de la Biblioteca un recopilatori del cinema de Ingmar Bergman. Són cinc pel.lícules de la seva època més creativa: El Séptimo Sello, El Manantial de la Doncella, Fresas Salvajes, Gritos y Susurros y Sonata de Otoño.\nLa religió està present de forma omnipresent dins l'obra de Bergman, seguint un recorregut personalíssim, d'evolució autobiogràfica. L'autor conserva el traumatisme d'una educació rígida que aflora en algunes de les seves obres. És recurrent el fet que en la gran part de la seva filmografia els personatges caminin per senders envers a si mateixos, des de la profunditat de la seva ànima i de la pròpia consciència. Són recorreguts íntims, enigmàtics i que provoquen en els espectadors experiències inquietants, donat que el dramatisme que hi ha en les històries implica despullar la pròpia ànima. Algunes de les seves històries acaben en la bogeria o en la mort, i en d'altres els personatges accepten i comprenen la seva realitat com si fos una revelació que il.lumina i modifica el curs de les seves vides.\nSinopsi de les pel.lícules:\nEl Séptimo Sello. A la Suècia del segle XIV, un cavaller turmentat i ple de dubtes torna al seu castell després d'inútils lluites a les Creuades, però la Mort es presenta reclamant-lo. Amb l'esperança d'obtenir alguns coneixements abans de morir, el cavaller desafia la Mort a una partida d'escacs.\nFresas Salvajes. L'eminent professor de física Isak Borg, de seixanta i pocs anys, es disposa a rebre a la ciutat de Lund el títol Doctor Honoris Causa. El viatge que realitza fins a la ciutat li serveix per repassar la seva vida, donant sentit a l'experiència, meditant sobre la maduresa i el camí fins la vellesa, la incomunicació i les relacions paterno-filials.\nEl manantial de la doncella. Com cada estiu, una donzella ha de fer una ofrena de veles a l'altar de la Verge. El rei Töre envia la seva filla Karin acompanyada per la Ingrid, una jove que no simpatitza gaire amb la princesa. A mig camí, la Ingrid no vol continuar i deixa a la Karim sola enfront els perills del bosc.\nGritos y Susurros. Tres germanes amb vides molt diferents, la Karen, la Maria i l'Agnes, es reuneixen a la casa familiar per passar juntes els últims dies de la vida de l'Agnes, que pateix un càncer. Les acompanya una vella serventa, l'Anna. Les dones havien estat molt unides durant la infantesa, però amb el temps han anat perdent el contacte i la capacitat de demostrar-se tendresa.\nSonata de Otoño. Charlotte és una famosa pianista que es lliura a la seva carrera. No ha vist la seva filla des de fa set anys. Una trobada feliç i plena d'il.lusió entre mare i filla acaba convertint-se en un tens dol en el qual afloren les rancúnies acumulades al llarg de tota una vida.\nPublicat per Biblioteca Les Voltes 2 comentaris:\nTony Durán, un estrany foraster, nascut a Puerto Rico, educat com un norteamericà a Nova Jersey, fou assassinat a començaments dels anys setanta en un poble de la província de Buenos Aires. Abans de morir, en Tony ha estat el centre d'atenció de tots, l'admirat, el vigilat, el diferent però també el fascinant. A partir del crim, aquesta novel.la policíaca muta, creix, i es transforma en un relat que s'obre i es lliga en arqueologies i dinasties familiars. El centre lluminós del llibre del qual el seu títol ens porta a la caceria nocturna, és en Luca Belladona, constructor d'una fàbrica fantasmal perduda enmig del camp que persegueix amb obstinació un projecte demencial. L'aparició de l'Emilio Renzi, el tradicional personatge de Piglia, li dóna a la història una conclusió irónica i commovedora.\nRicardo Piglia (Adrogué, Buenos Aires, 1940), professor de literatura llatinoamericana a la Princeton University, està unànimement considerat un clàsic de la literatura argentina actual.\nEl llibre comença d'aquesta manera: "Tony Durán era un aventurero y un jugador profesional y vio la oportunidad de ganar la apuesta máxima cuando tropezó con las hermanas Belladona. Fue un ménage à trois que escandalizó al pueblo y ocupó la atención general durante meses. Siempre aparecía con una de ellas en el restaurante del Hotel Plaza pero nadie podía saber cuál era la que estaba con él porque las gemelas eran tan iguales que tenían idéntica hasta la letra. Tony casi nunca se hacía ver con las dos al mismo tiempo, eso lo reservaba para la intimidad, y lo que más impresionaba a todo el mundo era pensar que las mellizas dormían juntas. No tanto que compartieran al hombre sino que se compartieran a sí mismas."\nLas aventuras del valeroso soldado Schwejk, de Jaroslav Hasek pot ser l'obra més coneguda de la literatura txeca. Constitueix una sàtira mordaç i divertida envers l'absurd de les guerres. El protagonista, Schwejk, amb astut desemparament i subtil bogeria, porta a terme una guerra privada envers la maquinària militar, com un Sancho Panza durant la I Guerra Mundial. Emplenant l'estupidesa amb refinament maquiavèlic és capaç de transformar qualsevol circumstància o orde militar en un absurd desenllaç.\nAquest llibre de sis-centes pàgines d'anècdotes absurdes i trampes pròpies de la novel·la picaresca podrien fer-se pesades si l'argument no avancés, però una pàgina darrera l'altra no et deixa parar de riure. Tots els personatges es desesperen al voltant del valerós soldat Schwejk qui, polit complidor de les ordres rebudes, aconsegueix infal·liblement l'efecte contrari, és a dir, que res arribi a bon port. Una exquisida dosi d'innocència angelical on el càstig no serveix perquè empitjora les coses i fa caure en el més absolut dels ridículs als seus superiors.\nSinopsi: Estiu de 1914. A Saravejo assassinen l'hereu de la Corona. A una tasca de Praga, un ciutadà anomenat Schwejk desaprofita l'ocasió de mantenir-se callat davant d'un policia de "la secreta". Acaba a la comissaria, on sincer i xerraire, en poc temps aconsegueix que l'envïin a un manicomi (ple aquest de malalts imaginaris poc entusiasmats amb la idea de morir a major glòria de l'Emperador). Després de passar per varis calabossos i tribunals, acaba d'assistent d'un capellà castrense, encara més amic de l'alcohol que ell (és l'amo ideal per a tal criat), però el perd jugant a les cartes; el tinent guanyador no sap la joia que acaba d'aquirir. El nou assistent, a base de ficar la pota, aconsegueix que els envïin al front de la batalla. Schwejk emprén el periple armat d'una innocència infinita i amb molt de seny, qualitats que aviat l'etiqueten de babau integral i el fan relacionar amb els seus superiors de manera ideal (és molt disciplinat), siguin carcellers, oficials, policies o sàdics, corruptes i deficients. Ningú podrà amb Schwejk.\nLa combinació d'obediència cega, estupidesa aparent, sentit comú, una absoluta falta d'amor propi i una generosa bondat, és el que fa de Schwejk un personatge digne per llegir i recordar.\nUn home de trenta-set anys agafa el ferri per reunir-se amb la seva mare malalta. La casa on comparteixen uns dies intensos de tardor és la mateixa on estiuejaven abans. Amors incondicionals i somnis d'una vida millor han estat emportats pel riu dels anys; queda, forta com una resclosa, la relació entre una mare vital i el seu fill vulnerable, turmentat i seduït pel Temps.\nNascut el 1952, l'escriptor norueg Per Peterson va treballar uns quants anys com a obrer, llibreter i traductor, abans de fer el seu debut literari el 1987 amb la col.lecció de relats Cendra a la meva boca, sorra a les meves sabates. El 2003, la seva novel.la Salir a robar caballos va conquerir els lectors i els màxims guardons literaris d'arreu del món, com el Premi de Literatura de la Crítica Noruega. Les influències les trobem en el seu compatriota Knut Hamsun i en el norteamericà Raymond Carver.\nMaleeixo el riu del temps és la sisena novel.la de Per Petterson i la primera que se li tradueix al català.\n"Pep Guardiola. De Santpedor a la banqueta del Barça"\nLes parets i les portalades de la placeta de Santpedor on va néixer Pep Guardiola conserven els tocs insistents d'aquell xicot escardalenc, inquiet i encantador que cada any demanava una pilota als Reis Mags. El futbol, des dels tres anys, és el joc exclusiu de dissabtes i estius, viscuts en la llibertat dels carrers, però a l'escola en Pep és aplicat i bon minyó. S'envolta sempre de gent més gran i ho xucla tot com una esponja. Quan deixa el poble per ingressar a la Masia del Barça, s'enyora una mica però aviat empeny el món amb peus i cames.\nAmb dinou anys salta a la gespa del Camp Nou i comença una carrera de futbolista que acaba a l'altra banda de l'Atlàntic. Tossut i llest, hàbil i autodidacte, obsessiu i perfeccionista, es fica al cap que serà entrenador. Coneix i admira Martí i Pol i Lluís Llach, però l'amistat amb David Trueba és còmplice i absoluta. No se sent símbol de res, ni l'eixorden els aplaudiments, perquè ensuma que els elogis d'avui seran les clatellades de demà.\nClub de Lectura Prometeus\nDesprés de la tertúlia de divendres passat del Club de Lectura Prometeus, on vam parlar del llibre Firmin de Sam Savage, us recordem que la propera trobada la farem el 17 de desembre a la mateixa hora de sempre (a les 19.00 h.) per parlar de la novel.la La solitud dels nombres primers, del torinès Paolo Giordano, obra primera del recent llicenciat en Física Teòrica i bella metàfora de la dolorosa i commovedora història d'Alice i Mattia.\nAquí us deixem el primer paràgraf del llibre per a que en feu un tast: L'Alice Della Rocca odiava l'escola d'esquí. Odiava el despertador a dos quarts de vuit del matí fins i tot durant les vacances de Nadal i el seu pare, que l'observava mentre ella esmorzava i feia ballar nerviosament la cama sota la taula, com si digués vinga, afanya't. Odiava els leotards de llana que li feien pessics a les cuixes, les manyoples que no li deixaven moure els dits, el casc que li aixafava les galtes i se li clavava a la mandíbula, i finalment aquelles botes, sempre massa petites, que la feien caminar com un goril.la.\n"Crepúsculo. La novel.la gràfica"\nUs presentem l'última novetat del món de les novel.les gràfiques que tenim a la vostra disposició: Crepúsculo, la novela gràfica. Amb la riquesa de les ilustracions de Young Kim i la meticulosa revisió de Stephenie Meyer, Crepúsculo. La novela gráfica ofereix una original e inesperada visió de la saga, que genera nova vida en aquest atractiu fomat. Llegiu-lo, us agradarà.\n"La llarga nit feudal"\nAvui us presentem una altra novetat d'aquest mes, en aquest cas un assaig sobre l'organització i el funcionament de la societat i l'economia del territori català en els llargs temps feudals, des de la fi del món antic fins a la implantació, ja al segle XIX, d'una aparença de sistema liberal parlamentari: La llarga nit feudal de Gaspar Feliu.\nGaspar Feliu (Mollerussa, 1942) és catedràtic emèrit de la Facultat d'Economia i Empresa de la Universitat de Barcelona, president de la Societat Catalana d'Estudis Històrics i membre de la Secció Històrico-Arqueològica de l'Institut d'Estudis Catalans. La seva recerca, iniciada en l'àmbit de l'Època Contemporània, s'ha centrat en la història econòmica i molt especialment en la formació del feudalisme durant l'alta Edat Mitjana, encara que els seus estudis sobre la pagesia i el règim senyorial s'allarguen fins a l'Època Moderna.\nManifest de Violència Contra les Dones\n"Quatre carpetes marrons"\nJordi Martínez té trenta anys i és periodista, el seu lloc de treball és molt precari i el seu caràcter té una inevitable tendència a la indisciplina. La combinació d'ambdues circumstàncies fa que hagi estat acomiadat del diari on treballava com a redactor. La seva vida sentimental tampoc és gaire lluïda. Està enamorat d'una noia de casa bona, que vol casar-se amb ell i tenir fills, però ell no en té gens de ganes... D'altra banda hi ha una noia francesa que n'està enamorada sense demanar-li res a canvi, cosa que li fa tenir mala consciència. Sortosament, en Jordi rep la comanda de fer de negre d'un escriptor oficial, mandrós i consagrat, en Donzell, que ha d'escriure una biografia hagiogràfica d'un poeta català, en Pujol i Alemany, a qui determinades forces polítiques del país volen promoure a la candidatura del Premi Nobel de Literatura.\nAmbientada en una Barcelona reconeixible i a vegades una mica inquietant, les peripècies del protagonista ens condueixen per una inexpugnable xarxa de velles amistats i veritats mig ocultes que a molts lectors els resultarà inevitablement propera.\nToni Rodríguez Pujol va néixer a Barcelona el 1946, és llicenciat en Dret i en Periodisme, i actualment és soci director d'una agència de comunicació que va fundar l'any 1990. Obtingué l'any 1986 el Premi de Periodisme Ciutat de Barcelona. Actualment impulsa un ambiciós programa de gestió de la memòria.\nExposició contra el maltractament a les dones\nDes del dilluns 22 de novembre hi ha una exposició a la Biblioteca, a la Sala d'Actes, que fa refèrencia a la Violència contra la Dona, en la qual s'exposen els conflictes socials que afecten a les dones amb una sèrie de panells explicatius, així com les maneres que tenim per fer front als problemes i a la violència masclista.\nNovetats Musicals a Les Voltes\nUs convidem a escoltar les novetats musicals d'aquest mes a la Planta Baixa de la nostra Biblioteca, com el nou disc dels Chemical Brothers, una nova cantant francesa que es diu Zaz, un grup mític com The Drums, música funk africana i una gran diversitat musical que tenim a Les Voltes. Us mostrem alguns àlbums que tenim:\n"Pep Guardiola. De Santpedor a la banqueta del Bar...


El confinament nocturn d'1.00 a 6.00 s'aplicarà a l'Olleria a partir de dilluns i fins al 16 d'agost - VilaWeb\nEl Consell demana d'incloure l'Olleria entre els 77 municipis amb confinament nocturn a partir de dilluns\tEl Consell demana d'incloure l'Olleria entre els 77 municipis amb confinament nocturn a partir de dilluns\nEl confinament nocturn d’1.00 a 6.00 s’aplicarà a l’Olleria a partir de dilluns i fins al 16 d’agost\nEl TSJ valencià ha aprovat la proposta del Consell, que afecta en total 77 municipis del País Valencià\nEl Tribunal Superior de Justícia valencià ha autoritzat les mesures proposades per la Generalitat per a ampliar el confinament nocturn a un total de 77 municipis, entre els quals hi ha l’Olleria. La mesura entra en vigor la nit de diumenge a dilluns, i s’allargarà fins al 16 d’agost.\nLa setmana passada, el Consell va decidir d’endurir les restriccions per a frenar la pandèmia. El TSJ va autoritzar el tancament dels locals de vida nocturn i el retorn al confinament nocturn d’una de la nit a sis del matí en trenta-dos municipis de més de 5.000 habitants amb la incidència més elevada. A més, es van limitar les reunions socials a deu persones tant en domicilis privats com en l’espai públic.\n📢🌃El @TSJCV autoritza les mesures de la Generalitat ⤵\n🗓 Fins al 16 d’agost\n⬇🔎 Consulta ací si el toc de queda afecta el teu municipi ⬇ pic.twitter.com/qV2cB5W2ig\nDels 32 municipis afectats inicialment, el Consell n’ha tret Alaquàs, Almàssera, Catarroja, Montcada, Picanya, Quart de Poblet, Sedaví i Tavernes Blanques.


Les persones i associacions interessades en aquests ajuts econòmics poden presentar telemàticament les seves sol·licituds fins el 13 d'octubre\nPublicat el Dissabte, 14 d'agost de 2021 11:10h\nL'Ajuntament ha aprovat la convocatòria per a l'atorgament de subvencions per a entitats i particulars que duguin a terme activitats i iniciatives culturals i festives a Cambrils que complementin o supleixin la competència municipal. Les persones i associacions interessades en aquests ajuts econòmics poden presentar les seves sol·licituds fins el dia 13 d'octubre de 2021. Les peticions s'hauran de presentar telemàticament a través de la seu electrònica de l'Ajuntament en model normalitzat i hauran d'anar acompanyades de la documentació corresponent. Es pot trobar tota la informació de la convocatòria a la pàgina web del Departament de Cultura i a l'àrea d'Ajuts i Subvencions de la Seu electrònica de l'Ajuntament, al següent enllaç: Subvencions culturals 2021 - Tauler d'anuncis.\nEls objectius de les subvencions són millorar la cohesió social de la ciutat, promovent el teixit associatiu i afavorint la cooperació entre el sector públic i el sector privat; donar suport a entitats, grups o particulars que treballen en el camp cultural i festiu potenciant serveis d'interès general per a la col·lectivitat que continguin els atribuïts a la competència local i estimular i fomentar el moviment associatiu com a dinamitzador de l'activitat cultural i festiva, donant suport als grups de ciutadans que fan una tasca cívico-cultural.\nAlhora, l'Ajuntament vol promoure la creació de noves formes de participació i d'incidència social en l'àmbit cultural i festiu, possibilitar el creixement cultural, quantitatiu i qualitatiu de la ciutat, i donar suport a les programacions estables amb tradició cultural i festiva del municipi.\nEnguany els ajuts econòmics es divideixen en 3 línies:\nLínia A. Subvencions de funcionament a les entitats culturals i festives del municipi, per al desenvolupament de les seves activitats ordinàries amb l'objectiu de promoure el teixit associatiu, l'activitat de recerca, formació i creació artística i la participació activa de la ciutadania en la cultura.\nLa gestió de la documentació s'ha de realitzar per tramitació electrònica.L'Ajuntament ha posat a disposició de la ciutadania, tant particulars com empreses i entitats, el servei gratuït d'assistència telefònica i telemàtica OAC 360º, sobre la tramitació electrònica de les sol·licituds, l'obtenció de certificats digitals i altres temes relacionats amb gestions a realitzar a través de la seu electrònica. Les persones interessades poden parlar amb un/a tècnic/a del servei trucant al telèfon 977 900 354 de 8 a 20 hores.


En aquests dies de pandèmia i confinament, s'ha disparat el consum d'entreteniment en la xarxa. Mentre es multipliquen les propostes creatives online d'artistes o organitzacions de la indústria digital, els espais tradicionals de l'art, com els museus, els cinemes, el teatre o la música en directe, experimenten l'agonia de les sales tancades i el temor d'un futur incert quant a la seva continuïtat. La tragèdia del virus ha deixat al descobert, encara més si fos possible, la fragilitat del sector de la cultura, mentre es dibuixen en l'horitzó noves maneres de consumir-la en un món postpandèmia.\nEl pànic global fruit de la crisi sanitària de la COVID-19 es redueix lentament a mesura que el comerç reobre, la gent surt al carrer i l'economia a poc a poc torna a funcionar. Però les seves conseqüències encara seran sentides per un bon temps. Una d'aquestes conseqüències és la continuació d'un procés que, potser lamentablement, però també inexorablement, ja estava ocorrent fa anys: la decadència progressiva de les sales de cinema i la seva substitució per la ‘pantalla a casa’ en streaming.\nFins i tot en un hipotètic escenari on el virus desaparegués per complet i no vingués la tan anunciada segona onada que alguns experts adverteixen, tot indica que venen temps difícils per a la pantalla gran, amb el seu caràcter social, d'espai de trobada i experiència compartida. Les persones tendiran a quedar-se més a casa, és més barat i és més segur. L’streaming guanya, el cinema perd.\nDe manera similar, en aquest nou món postpandèmia, tot apunta que guanyaran encara més terreny els videojocs, les relacions en les xarxes socials i el consum de tota mena d'entreteniment digital, mentre que perden cada vegada més popularitat formes de comunicació i entreteniment més efectivament socials, com les converses cara a cara i els esdeveniments compartits en espais públics.\nTot això va acompanyat d'una creixent desafecció del públic pels mitjans de comunicació tradicionals com a font prioritària d'informació, un altre procés que també s’està produint des de fa molt de temps, però que és més evident durant aquesta pandèmia. El devessall d'informacions moltes vegades contradictòries, la confusió fins i tot de les fonts oficials, la cerca constant de més informació, ha portat moltes persones a descreure les “versions oficials”, alhora que es propaguen cada vegada més notícies falses o versions alternatives no contrastades, rumors que van des del “5G és el veritable virus” fins a “el virus va ser creat en un laboratori xinès”, o “el virus no existeix”, “el virus va ser creat per Bill Gates”, etc. Tot això en un escenari mundial on empreses com Google o Facebook bàsicament controlen el monopoli de la comunicació a Internet i defineixen en bona mesura el que es propaga com a informació o com a fake news.\nUna altra conseqüència de l'actual pandèmia, encara més preocupant, és el creixement de l’ús de tecnologies de control –sigui per governs, empreses o institucions– com poden ser els sistemes de localització mitjançant aplicacions mòbils o l'ús de drons i robots per a controlar els moviments de la gent, entre moltes altres possibilitats. Encara que ara alguns d'aquests mecanismes hagin estat utilitzats per una qüestió de salut pública (i encara en aquest cas molts es qüestionen el possible excés d’aquestes mesures), s'obre la possibilitat al fet que puguin utilitzar-se en altres contextos i amb altres finalitats. És una caixa de Pandora que s'ha obert i no és fàcil de tornar a tancar-la.\nPotser un dels pocs aspectes positius de tota aquesta història és que sembla que s’està generant un major interès de les persones per la seva salut, des de prendre vitamines i fer esport fins a simplement rentar-se les mans amb més regularitat. La pandèmia també ha comportat un nou crit d'atenció a les conseqüències imparables de la falta de cura del medi ambient i la salut del planeta en general. Haurem de veure si tot això ajudarà a crear més consciència sobre la importància de portar una vida més sana, valorar més la cultura i saber informar-nos millor.\nCREUS, Tomás. Paradoxes de la comunicació en un món postpandèmia. COMeIN [en línia], juny 2020, núm. 100. ISSN: 1696-3296. DOI: https://doi.org/10.7238/c.n100.2046.\nentreteniment; cinema; periodisme; art; gestió de la informació;\nProfessor col·laborador de la UOC, expert en comunicació i tecnologies digitals.\nEl futur del cinema a l'era del 'streaming'


Paranoies RiKanna: Pel·lícules de Hirokazu Koreeda: Caminant i De tal pare tal fil\nPel·lícules de Hirokazu Koreeda: Caminant i De tal pare tal fil\nEn aquesta ocasió us vull portar dues ressenyes alhora que tenen en comú ser del mateix director.\nTítol: Caminant (Still Walking)\nDirector/a: Hirokazu Koreeda (AKA Hirokazu Kore-eda)\nAltres pel·lícules del director/a: Nobody Knows,\nT'agradarà si: vols un drama familiar, no t'importa una pel·lícula que sigui subtil, lenta i en la qual els diàlegs tinguin molta importància.\nNi ho intentis si: vols alguna cosa amb molta acció, directe, girs argumentals...\nUns fills, crescuts i ja amb famílies, tornen a casa dels seus pares per una tradició japonesa que diu que els esperits dels morts tornen a casa un cop l'any. L'honor de la trobada és per tant del germà que va morir ja fa quinze anys. No obstant això no serà una trobada idíl·lica, sinó més aviat el contrari, perquè la mort del germà segueix pesant i els malentesos i retrets familiars també.\nVaig tenir l'oportunitat de veure aquesta pel·lícula sense saber gairebé que anava ni la relació que té amb una altra pel·lícula japonesa molt famosa. Només sabia que era un drama familiar i poc més així que anava bastant perduda, però com les opinions que vaig poder consultar eren bones suposava que seria un drama agradable. Després de veure-la he de dir que he quedat gratament sorpresa encara que convençuda que puc haver passat per alt algunes escenes i els seus significats per la gran quantitat de missatges que es poden treure. Tot i així he de dir que hi ha aspectes que no m'han convençut i m'ha donat la sensació que és una pel·lícula que algun dia llunyà hauria de tornar a veure amb més calma i intentant captar tots els detalls.\nPotser per la sinopsi em vaig fer la idea del que veuria seria alguna cosa dolça i feliç, però res més enllà de la realitat. No és que sigui una història de gran duresa, però si que és veritat que si espereu una reunió familiar on regni la felicitat i la reconciliació aquí no trobareu res d'això. No obstant això si voleu una família realista on rere una capa de diàlegs superficials hi hagi gran quantitat de retrets per accions del passat, per triar un tipus de família o de treball, pot ser que us agradi la cinta.\nA vegades al meu parer és molt subtil tot el que passa i a la mínima que et perds un diàleg no saps a què vénen certes referències o reaccions. Per això recomano veure la pel·lícula amb la màxima atenció possible (cosa que no vaig poder fer...). També aquesta subtilesa en el meu cas ha obrat negativament perquè el drama em quedava llunyà i no acabava d'arribar-me a impactar el que estava passant.\nTambé amb el final he tingut algun problema perquè encara resol bé el conflicte no em convenç del tot. Entenc que l'estructura de la pel·lícula només abastés un dia i en només aquest curt període ens arribin a mostrar totes les relacions d'una família, però potser esperava algun fet més dramàtic i radical abans que se n'anessin. Em feia la sensació que en tot moment hi havia una mena de tensió de coses que pensaven i no arribaven a dir o només s'expressaven parcialment, i jo esperava que allò explotés i no ho ha arribat a fer (sé que no m'expresso, disculpeu ).\nAixò sí, si hi ha alguna cosa que m'ha agradat de la pel·lícula especialment és la forma com està explicada. És veritat que com deia abans la història pot ser més complexa per això, però m'agrada bastant com els diàlegs de coses quotidianes i sense importància es barregen amb tot el drama de la mort del germà, el ressentiment... A més la idea de centrar l'acció en poc temps em sembla encertada encara que com deia abans crec que la tensió hauria d'haver arribat a esclatar.\nUna cosa curiosa és la música, no està malament, però s'abusa d'un tema de guitarra que no para de sonar durant tota la pel·lícula. En canvi l'ambientació del lloc m'ha semblat bella encara que la majoria de la cinta transcorri a l'interior de la casa.\nEls personatges em semblen molt curiosos per no ser gens idealitzats. Són humans, i com a tals tenen sentiments positius i negatius, i em sembla genial que el director no dubti a mostrar algunes de les coses més negatives gairebé sense censurar-les. Un cas que em va cridar molt l'atenció és el de l'àvia plena d'odi contra tots i vivint encara amb la imatge del seu fill mort al cap. Però també els fills amb les seves respectives hipocresies o l'avi amb el seu mal humor m'han semblat interessants.\nResumint, és una pel·lícula curiosa que està bé veure ni que sigui per la seva forma d'explicar la història. Això sí, és cert que cal estar atent per notar tots els detalls i que potser a mi m'ha faltat algun fet dramàtic més explícit, tot i així l'he gaudit força.\nEl millor: com està explicada la història, personatges humans.\nEl pitjor: m'ha faltat alguna cosa encara que no estic convençuda del què.\nTítol: De tal pare tal fill\nRepartiment: Masaharu Fukuyama, Yôko Maki, Jun Kunimura, Machiko Ono, Lily Frank\nT'agradarà si: t'agrada el drama, la premissa no et molesta o t'interessa, no et fa res que s'exageri una mica.\nNi ho intentis si: no suportes el drama, l'argument ja no et convenç.\nUn matrimoni feliç descobrirà que per un error seu fill no és veritablement seu i que es va produir un intercanvi de nadons. A partir d'aquí es debatran que han de fer: conservar els seus respectius nens que han cuidat durant sis anys o intercanviar-los. A més de la gran diferència entre el nivell de vida de les dues famílies que també tindrà importància en la decisió.\nAquesta és l'altra pel·lícula del mateix director i d'aquesta vaig llegir pitjors crítiques i el tema no acabava de convèncer. La veritat és que el drama de no ser fill "de sang" em sembla ridícul ja que jo sóc més de pensar en què el fill és de qui el cria així que des d'un principi no anava amb altes expectatives per aquesta cinta. El cas és que després de veure-la ha estat bé, però crec que el drama és exagerat i que dóna una mica la sensació de ser un conflicte inútil, perquè l'espectador des d'un principi pot imaginar amb facilitat quin serà el final i ha d'aguantar als protagonistes debatent-se per això.\nLa història com dic és un drama exagerat que a més aprofita per utilitzar el tòpic no per viure amb millors condicions econòmiques seràs més feliç (el gran consol de qualsevol pobre...). Diguem que s'allarga una mica a explorar el problema però no arriba a ser pesada perquè té la gran virtut de comptar amb les monades dels nens. De veritat que les gracietes dels nens eren bastant agradables així que tota aquest debat moral de si la sang o l'haver viscut amb algú durant sis anys es suportava a estones amb una mica d'humor.\nEl final com dic és molt predictible així que t'estàs tota la pel·lícula esperant com faran que s'arribi al punt que esperes més que preguntar com acabarà. No dic que estigui malament, però per caure en aquest tòpic no calia fer una pel·lícula d'un tema tan estúpid...\nPerò com crec que ja he comentat la pel·lícula és agradable, i encara que no us convenci massa què tracta si no us importa un drama senzill pot almenys entretenir. A més el drama porta a cotes emotives altes, així que si sou de llàgrima fàcil podeu plorar amb la cinta.\nDe la música també és curiós comentar la sobreutilització de les Goldberg Variations de Bach. Suposo que la música clàssica és un recurs fàcil a les pel·lícules i si són conegudes més... Encara que està clar que prefereixo això que un altre tipus de bandes sonores.\nEls personatges també són bastant estereotipats. Tenim l'home ric que només es preocupa per la feina, els resultats i que el seu fill sigui igual que ell i l'altre que és pobre, despreocupat i que es desviu pels fills. I evidentment el primer haurà d'evolucionar per entendre que no tot en la vida és l'èxit professional... A més el pitjor de tot és que les dones de tots dos queden bastant secundàries, la primera és completament submisa al que digui el marit i la segona encara que amb una mica més de força no té gairebé paper.\nResumint, és una pel·lícula que per a mi tracta un tema ridícul i acaba per ser molt estereotipada. No obstant això és una història entretinguda i encara que exagera en algunes ocasions té moments emotius bastant ben portats.\nEl millor: és entretinguda, té moments emotius ben portats\nEl pitjor: exagera, són bastant estereotipats el tema (com el tracta) i els personatges.\nPublicado por RiKanna en 13:18\nEtiquetas: caminant, detalparetalfill, hirokazukoreeda, opinió, pel·lícula


Curolletes - Pack 4 Culleres de silicona Liva Peppermint Multimix - Liewood\nquantitat de Pack 4 Culleres de silicona Liva Peppermint Multimix - Liewood\nAquest pack de 4 culleres de silicona de Liewood és ideal pels infants que comencen a menjar tots sols. La silicona suau protegeix les dents en desenvolupament del bebè i fa que la col·locació de la boca i la seva autoalimentació siguin segures.\nPack de 4 culleres\nMides cullera aprox.: 14 x 4,5 cm\nApte per microones\nSet Vaixella de bambú Leo beige beauty


Notícies | Page 335 | Voluntariat per la Llengua\nLa Remençada de Montornès del Vallès col·labora amb el Voluntariat per la llengua\n18/07/2014 - OC de Montornès del Vallès\nAquesta entitat cultural va posar en escena el passat 7 de juny l'espectacle del qual pren el nom: La Remençada de Montornès del Vallès. Un cop passada l'estrena de l'espectacle i ara que ja han iniciat la planificació de la propera edició per al juny de 2015, els responsables d'aquest esdeveniment cultural tan important del municipi han signat un acord de col·laboració amb el Voluntariat per...\nLa perruqueria i centre d'estètica L'ESSENCIAL PERRUQUERS de Montornès del Vallès s'adhereix al Voluntariat per la llengua\nAquest comerç montornesenc ha signat un acord de col·laboració amb el Consorci per la Normalització Lingüística a través de l'Oficina de Català de Montornès, per tal de formar part dels establiments col·laboradors en el programa del Voluntariat per la llengua. Amb la signatura d'aquest acord, L'essencial es compromet a donar suport al programa Voluntariat per la llengua facilitant que els...\nEl Voluntariat per la llengua de Badalona i Sant Adrià acomiada la temporada amb la IV Trobada de Valoració\n15/07/2014 - CNL de Badalona i Sant Adrià\nDesprés de donar-los la benvinguda a la sessió de treball, vam separar voluntaris i aprenents per fer una valoració personal i grupal de com es viuen les trobades amb la parella lingüística: què fan durant l'estona de trobada, de què parlen, si aprofiten per fer alguna activitat, si es nota la millora en el nivell de català de l'aprenent, què els aporta com a persones... També vam aprofitar per...\nAprenents i alumnes del Servei de Català parlen per Ràdio Sant Feliu\n15/07/2014 - SLC de Sant Feliu de Llobregat\nDurant el curs 2013-2014, un cop al mes, el programa El Mirall de Ràdio Sant Feliu ha entrevistat diversos aprenents del Voluntariat per la llengua i alumnes dels cursos de català per parlar dels seus països d’origen. En les entrevistes la presentadora de l’espai radiofònic, Sílvia Guillén, condueix converses en què es parla dels motius que els van fer venir a Catalunya, de per què van començar a...\nVoluntariat per la Llengua clou la 24a edició a Cornellà de Llobregat\n10/07/2014 - CNL de Cornellà de Llobregat\nEl passat dia 8, més de vint persones, entre voluntaris i aprenents, es van trobar a l’acte de cloenda de la vint-i-quatrena edició del VxL. En aquesta trobada els participants en el VxL van recollir els certificats de participació, entregats pel regidor de Política Lingüística, Jordi Garcia i van aprofitar per parlar de forma distesa del programa de VxL i de les activitats i trobades fetes fins...


Art. Nr. 70823\n[artnumber] => 782780\n[variantnumber] => 650215997\n[ean] => 04003440097490\n[imgurl] => https://image.hagebau.de/web_detail/mmo_12338844.jpg\nPreis vom 31.01.2018 04:07


ARRELS NÓMADES (CATALAN). / BidToBid\n10.00 10.00 ARRELS NÓMADES (CATALAN). EUR\nTOCS . És la història d'un creuament de cultures, de llengües i olors. L'evocació de personatges i d'escenes -i dels sentiments humans- està feta amb una claredat i una força magistrals. Un relat ple d'estímuls i emocions d'un gran i original escriptor que vivifica la llengua catalana. Pius Alibek va néixer al Kurdistàn Iraquià. Pertany al poble assiriocaldeu.


Opinio18: Què afegiríeu a l'oferta ...\nOpinió 6 by Dipsalut\nL'equip de dipsalut: Sílvia Olivera...\nEl Butlletí de Dipsalut. Maig-Agost...\nUn any més, us presento el Programa de formació de Dipsalut, que recull l’oferta de cursos que\ns’ofereixen des de l’Organisme als tècnics i treballadors municipals i a totes aquelles persones\ninteressades en els àmbits de la protecció i la promoció de la salut pública.\nAquest programa respon a les necessitats del món local en matèria de salut pública. Des de\nDipsalut volem seguir la mateixa línia de formació que hem desenvolupat fins al dia d’avui sense\nperdre de vista l’actualització i la millora en la transmissió de coneixements, habilitats i actituds.\nAquest any, a més, posem a la disposició dels professionals de les administracions locals un\nnou curs de contaminació acústica que vol facilitar els coneixements de totes les qüestions\nrelacionades amb la problemàtica ambiental generada per la contaminació acústica, els efectes\nque té sobre la salut i els dispositius tècnics i instruments legislatius per al seu control.\nUs agraeixo el vostre interès, i desitjo que la nostra oferta formativa s’adeqüi a les vostres\nVicepresident primer de Dipsalut\nPrograma de formació / Primer semestre del 2014\nÍndex\tFORMACIÓ DE PROTECCIÓ\nF101 - Curs de gestió i control d’instal·lacions de baix i alt risc de transmissió de la\n31 de març, 2, 4, 7, 9 i 11 d’abril\nF102 - Curs per al personal manipulador de les xarxes d’aigües d’abastament de\nconsum humà .............................................................................................................\nF103 - Curs per a operadors i mantenidors de piscines d’ús públic ............................\nF105 - Curs bàsic de prevenció de la legionel·losi en instal·lacions sanitàries d’alt i baix risc\nF107 - Curs de capacitació per a l’obtenció del carnet d’aplicador de tractaments DDD\n(plaguicides d’ús ambiental i de la indústria alimentària) ...............................................\n3, 5, 7, 10 i 12 de març\nF108 - Curs bàsic de formació per a manipuladors d’aliments del comerç minorista i la\nF109 - Curs de control de contaminació acústica .......................................................\n17, 19 i 21 de març\nFORMACIÓ DE PROMOCIÓ\nF201 - Curs de primers auxilis psicològics per a gestors dels equips d’intervenció ............\n2, 4, 6 i 9 de juny\nF202 - Curs de primers auxilis psicològics per a integrants dels equips d’intervenció .........\n24, 26 i 28 de març\nF203 - Curs per a dinamitzadors dels Parcs Urbans i les Xarxes d’Itineraris Saludables .....\n5, 7, 9, 12, 14, 16, 19 i 21 de maig\nF107e Curs de capacitació per a l’obtenció del carnet d’aplicador de tractaments DDD (plaguicides\nd’ús ambiental i de la indústria alimentària).\nF105n Curs bàsic de prevenció de la legionel·losi en instal·lacions sanitàries d’alt i baix risc.\nF109a Curs de control de contaminació acústica.\nF202k Curs de primers auxilis psicològics per a integrants dels equips d’intervenció.\nF108h Curs bàsic de formació per a manipuladors d’aliments del comerç minorista i la restauració.\nCurs de gestió i control d’instal·lacions de baix i alt risc de transmissió de la legionel·losi.\nCurs per al personal manipulador de les xarxes d’aigües d’abastament de consum humà.\nCurs per a operadors i mantenidors de piscines d’ús públic.\nCurs per a dinamitzadors dels Parcs Urbans i les Xarxes d’Itineraris Saludables.\nF103s Curs per a operadors i mantenidors de piscines d’ús públic.\nF201e Curs de primers auxilis psicològics per a gestors dels equips d’intervenció.\nF105o Curs bàsic de prevenció de la legionel·losi en instal·lacions sanitàries d’alt i baix risc.\nEl període d’inscripcions comença el 17 de febrer de 2014 i es tanca una setmana abans de\ncomençar el curs o fins a cobrir les places.\nLes inscripcions es realitzen a través de la web de Dipsalut,\nUna vegada cobertes les places disponibles es tanquen les inscripcions automàticament. Per tal\nde poder accedir a la llista d’espera, cal enviar un correu electrònic a formacio@dipsalut.cat, en\nquè s’indiqui el nom i cognoms de l’alumne/a, un telèfon de contacte, i el nom i codi del curs.\nCurs de Suport Vital Bàsic i Desfibril·lació Externa Automàtica DEA | F56\nEls cursos són totalment gratuïts per als alumnes. Això no obstant, tenen un cost per a Dipsalut\nque inclou tant el professorat com tot el material necessari per a cada curs.\nPer aquest motiu, és molt important que, en el cas d’haver fet la inscripció a un curs i no poderhi assistir, ens ho comuniqueu com més aviat millor a formacio@dipsalut.cat per tal de poder\ncobrir la plaça.\nLa majoria dels cursos es realitzaran a l’aula de formació de Dipsalut:\nCurs de gestió i control d’instal·lacions de baix i alt risc de\ntransmissió de la legionel·losi | F101\nCurs de gestió i control\nd’instal·lacions de baix i alt\nde la legionel·losi\nCurs autoritzat per la Direcció General de Planificació i Recerca de\nLlicenciada en ciències biològiques i bioquímica. Doctora en química, coordinadora tècnica de\nl’Àrea de Química i Medi Ambient de CECAM.\nJordi Franch Soler\nEnginyer tècnic industrial, cap de l’Àrea d’Instal·lacions de CECAM.\nImma Pibernat Valés\nLlicenciada en ciències biològiques, cap de l’Àrea de Microbiologia de CECAM.\nMontserrat Braut Calveras\nLlicenciada en ciències químiques. Màster en gestió integral de l’aigua. Directora tècnica de\nl’empresa Braut Eix Ambiental, dedicada a l’aplicació de tractament d’aigua.\nLlicenciada en ciències biològiques, cap de l’Àrea de Salut Pública de CECAM. Àmplia experiència en la implantació de plans d’autocontrol i control analític de legionel·la.\nDurada del curs: 25 hores\nHorari: de 10.00 a 14.00 h. El dia 11 d’abril, de 9.00 a 14.00 h\nCurs orientat al personal dedicat a efectuar operacions dirigides a la prevenció i control de la\nlegionel·losi en les instal·lacions recollides a la legislació vigent.\nDisposar dels coneixements suficients per realitzar una prevenció efectiva dels riscs per a la salut\nderivats de la legionel·losi.\nDisposar de les habilitats necessàries per efectuar operacions de manteniment higienicosanitari\ni de prevenció del risc de transmissió de la legionel·losi en instal·lacions regulades pel Decret\n352/2004, de 27 de juliol.\n×× Conèixer les principals característiques de la legionel·la i la legionel·losi, així com la seva\nepidemiologia i sistemes de vigilància.\n×× Conèixer la normativa marc sobre la legionel·losi.\n×× Conèixer les instal·lacions de risc incloses en el Decret 352/2004, de 27 de juliol.\n×× Conèixer i aplicar les principals actuacions de manteniment, neteja i desinfecció de les\n×× Conèixer i aplicar programes d’autocontrol i completar els fulls de registre corresponents.\n×× Conèixer la perillositat i el risc en la utilització dels productes químics per a la neteja i\n×× Conèixer i aplicar les mesures de seguretat adequades.\nAssistència al 100 % de les sessions.\nEl curs és gratuït per a tots els alumnes. Us informem que el cost d’aquest curs per a Dipsalut\nés de 150 euros per alumne/a.\nCurs per al personal manipulador de les xarxes d’aigües\nd’abastament de consum humà | F102\nCurs per al personal\nmanipulador de les xarxes\nd’aigües d’abastament de\nLlicenciada en ciències biològiques i en farmàcia.\nCap d’Analítica i Tractament d’Aigües de Girona, Salt i Sarrià de Ter, SA.\nImparteix: Aigües de Girona, Salt i Sarrià de Ter, SA\nPersonal manipulador de xarxes d’aigües d’abastament de consum humà.\nFacilitar als assistents les habilitats i els coneixements necessaris per reduir els riscs derivats de\nl’aigua de consum humà.\n×× Conèixer les propietats i característiques fisicoquímiques de l’aigua, els riscs físics, químics i\nmicrobiològics de l’aigua de consum.\n×× Reconèixer els principals components de les xarxes d’abastament d’aigua.\n×× Conèixer la normativa marc sobre l’aigua.\n×× Identificar i aplicar els sistemes de prevenció i control dels riscs: manteniment, neteja i\ndesinfecció de xarxes d’abastament d’aigua, bones pràctiques de manipulació i plans\nAssistència a la sessió.\nProva pràctica sobre el contingut del curs.\nés de 65 euros per alumne/a.\nCurs per a dinamitzadors dels parcs urbans i les xarxes\nd’itineraris saludables | F203e\nCurs per a operadors i mantenidors de piscines d’ús públic | F103\nCurs per a operadors i\nmantenidors de piscines\nLlicenciat en educació física, postgrau en gestió i direcció de piscines. Director de la piscina\nmunicipal de Roses.\nRosa Domènech Bertran\nLlicenciada en farmàcia. Responsable de l’Àrea de Salut del Centre de Recursos per a la Protecció de la Salut i el Medi.\nDurada del curs: 10,5 hores\nC/ Joan Pere Fontanella, 3\nResponsables i operadors de manteniment de piscines i/o instal·lacions aquàtiques recreatives\nAdquirir els coneixements i les habilitats necessàries per realitzar unes pràctiques correctes\nd’higiene i manteniment de les instal·lacions, tot contribuint a mantenir la salut i la seguretat dels\nusuaris, segons la legislació vigent.\nEl Decret 95/2000, pel qual s’estableixen les normes sanitàries aplicables a les piscines d’ús\npúblic, i el Decret 165/2001, de 12 de juny, que els complementa, estableixen que el personal\nd’operació i manteniment de les piscines d’ús públic tingui la formació necessària per poder\ngarantir la salubritat, el funcionament i el manteniment de la instal·lació.\nEl passat 11 d’octubre es va publicar el Reial Decret 742/2013, pel qual s’estableixen els criteris\ntècnics i sanitaris de les piscines amb l’objectiu d’unificar criteris en l’àmbit de tot l’Estat. Un dels\ncanvis remarcables d’aquesta normativa és que fixa nous valors paramètrics, tant de la qualitat\nde l’aigua com de l’aire a les piscines cobertes, i la seva freqüència de mostreig.\n* Amb la col·laboració de la Fundació d’Estudis Superiors d’Olot.\nonèixer la normativa vigent aplicable.\nConèixer les propietats i característiques fisicoquímiques de l’aigua.\nonèixer les característiques generals d’una piscina i el seu funcionament i manteniment.\nConèixer els riscs sanitaris que poden sorgir en una piscina.\nConèixer i aplicar els diferents programes de gestió i autocontrol.\nConèixer i aplicar els principis bàsics de salut laboral aplicables a piscines.\nés de 180 euros per alumne/a.\nCurs bàsic de prevenció de legionel·losi en instal·lacions sanitàries\nd’alt i baix risc | F105e\nCurs bàsic de prevenció de legionel·losi\nen instal·lacions sanitàries d’alt i baix risc | F105\nCurs bàsic de prevenció de\nlegionel·losi en instal·lacions\nsanitàries d’alt i baix risc\nLlicenciada en ciències biològiques, cap de l’Àrea de Salut Publica de CECAM. Àmplia experiència en la implantació de plans d’autocontrol i control analític de legionel·la.\nCurs destinat al personal dedicat a efectuar les operacions de manteniment dirigides a la prevenció i control de la legionel·losi recollides a la legislació vigent.\nDisposar dels coneixements suficients per realitzar una prevenció efectiva dels riscos per a la\nsalut derivats de la legionel·losi.\nAdquirir les habilitats necessàries per dur a terme les actuacions de control i les operacions\nde manteniment higienicosanitari de prevenció del risc de transmissió de la legionel·losi en\naquelles instal·lacions de risc regulades pels Decrets 352/2004 de 27 de juliol.\n×× Conèixer les principals característiques de la legionel·la, així com la normativa marc sobre la\n×× onèixer i aplicar programes d’autocontrol, i completar els fulls de registre corresponents.\nd’alt i baix risc | F105f\nCurs de capacitació per a l’obtenció del carnet d’aplicador de tractaments\nDDD (plaguicides d’ús ambiental i de la indústria alimentària) | F107\nF107\tCurs de capacitació per a\nl’obtenció del carnet d’aplicador\nde tractaments ddd (plaguicides\nd’ús ambiental i de la indústria alimentària)\nCurs homologat pel Departament de Salut (Generalitat de\nCatalunya) / Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad\nEnginyer tècnic agrícola. Higiene ambiental Consulting, SL\nJosep M. Riba Flinch\nDoctor en biologia. Facultat de Biologia. Universitat de Barcelona.\nNúria Jiménez Simón\nLlicenciada en farmàcia. Tècnica de prevenció de riscs laborals a l’Institut Nacional de Seguretat\ni Higiene en el Treball.\nEugeni Navas Ventosa\nLlicenciat en geologia i màster en enginyeria i gestió ambiental. Servei de Control de Mosquits\ndel Delta del Llobregat, Consell Comarcal del Baix Llobregat.\nImparteix: ADEPAP / PIMEC-SEFES\n3 març de 9.00 a 13.00 h\n5 de març de 9.00 a 14.00 h\n7 de març de 9.00 a 15.00 h\n10 de març de 9.00 a 15.00 h\n11 de març de 10.00 a 11.00 h\nCurs destinat exclusivament a personal de les administracions locals de la demarcació de Girona,\nencarregat dels serveis de tractaments DDD (plaguicides d’ús ambiental i de la indústria alimentària).\nDisposar dels coneixements suficients per realitzar tractaments d’aplicació de plaguicides i\nestar en disposició d’obtenir el nivell bàsic del carnet d’aplicador de tractament DDD necessari,\n×× onèixer els plaguicides d’ús ambiental i de la indústria alimentària, les tècniques i\nmaquinària per a la seva aplicació.\n×× Conèixer els riscs per a les persones derivats de la utilització de plaguicides, i les mesures\nde seguretat i higiene en la seva manipulació.\n×× Disposar de les habilitats necessàries per a la prevenció, diagnòstic i primers auxilis en el\ncas d’intoxicació per plaguicides.\n×× Conèixer les plagues ambientals i de la indústria alimentària i els protocols bàsics d’actuació\n×× Reconèixer els problemes que plantegen els plaguicides en el medi ambient.\nCarnet d’aplicador de tractaments DDD (plaguicides d’ús ambiental i de la indústria alimentària).\nés de 390 euros per alumne.\nCurs bàsic de formació per a manipuladors d’aliments\ndel comerç minorista i la restauració | F108\nCurs bàsic de formació per\na manipuladors d’aliments\ndel comerç minorista i la\nLlicenciada en veterinària per la Universitat Autònoma de Barcelona amb un postgrau en\ncontrol de qualitat alimentària i un màster en gestió integrada de qualitat, medi ambient i\nprevenció de riscos laborals. Treballa des del 2007 a l’Agència de Salut Pública de Catalunya.\nImparteix: Col·legi de Veterinaris Girona\nCurs orientat als treballadors de comerç minorista d’alimentació i la restauració que es trobin\ndins d’equipaments municipals.\nIdentificar els perills relacionats amb els aliments i les conductes i els hàbits en higiene personal.\nConèixer l’àmbit dels prerequisits que regula la legislació per a aquest sector i que han de\ncomplir les empreses relacionades amb l’alimentació, inclosos els aspectes relacionats amb la\n×× Conèixer el significat dels conceptes bàsics de manipulació i manipulador d’aliments:\nhigiene alimentària i seguretat alimentària.\n×× Distingir els diferents tipus de perills associats als aliments.\n×× Conèixer què són les toxiinfeccions alimentàries.\n×× Aplicar les mesures preventives relacionades amb la manipulació dels aliments.\n×× Conèixer i aplicar l’anàlisi de perills i punts de control crítics (APPCC).\nés de 60 euros per alumne/a.\nCurs de control de contaminació acústica | F109\nF109\tCurs de control de\nPaola Vidal González\nTitulada en enginyeria tècnica de telecomunicacions, especialitat imatge i so. Directora tècnica\nd’Axioma Consultors Acústics.\nFormat en enginyeria tècnica de telecomunicacions especialitzat imatge i so. Gerent i director de\nQualitat d’Axioma Consultors Acústics.\nImparteix: Axioma Consultors Acústics\nCurs orientat als serveis tècnics de les administracions locals de la demarcació que han de fer front,\ntant a dubtes per part de la població, com dur a terme actuacions d’ofici i ser capaços d’interpretar\ni detectar deficiències en estudis d’impacte, d’activitats o projectes de correcció acústica.\nDotar els serveis tècnics de l’administració dels coneixements bàsics necessaris per dur a\nterme accions relacionades amb la contaminació acústica. En el curs es pretén que els alumnes\nassoleixin una primera base tècnica en matèria acústica i en la instrumentació, així com el\nconeixement de la legislació acústica vigent en relació amb la gestió ambiental municipal.\n×× ssolir els coneixements bàsics d’introducció a l’acústica i conèixer els conceptes necessaris\nper poder quantificar i operar (càlculs amb decibels) correctament els senyals sonors.\n×× iferenciar els conceptes de so i soroll, concepte de molèstia i factors que la determinen.\n×× Iniciació a les mesures acústiques mitjançant el coneixement de la instrumentació, els\nprotocols i condicions mínimes de mesura.\n×× Conèixer la normativa relacionada amb la gestió ambiental del soroll (Llei 16/2002 de\nprotecció contra la contaminació acústica) i els mapes de capacitat acústica i els principals\nés de 115 euros per alumne/a.\nCurs de gestió i control d’instal·lacions de baix i alt risc per a la transmissió de la legionel·losi | F101f\nCurs de primers auxilis psicològics per a gestors\ndels equips d’intervenció | F201\nF201\tCurs de primers auxilis\npsicològics per a gestors\ndels equips d’intervenció\nPsicòleg, responsable de la Unitat de Crisis i Emergències d’Axios, suport psicològic a\nResponsables de gestionar i comandar els equips de primera resposta en situacions de crisi.\nConèixer, a més de la formació bàsica en primers auxilis psicològics i en tècniques d’autoprotecció\npsicològica, els riscs psicològics associats a la tasca i les principals tècniques de destraumatització,\naixí com la correcta gestió de la interacció amb els altres equips d’intervenció en situacions crítiques.\n×× dquirir coneixements, estratègies i habilitats per facilitar suport psicològic bàsic i immediat\nen un esdeveniment crític de qualsevol índole.\n×× judar les víctimes d’aquests esdeveniments a enfortir les seves estratègies d’enfrontament\ndavant les situacions crítiques.\n×× Aconseguir minorar l’afectació psicològica i social de les víctimes, disminuint així la seva\n×× Reduir la probabilitat d’adquisició o cronificació de psicopatologies consegüents a\n×× Detectar possibles afectacions psicològiques associades a la tasca en els membres dels\nmateixos equips d’intervenció.\n×× Facilitar la presa de decisions en situacions crítiques, a partir del coneixement dels\n×× Interactuar de forma eficient amb els altres equips que intervenen en l’esdeveniment.\nés de 140 euros per alumne.\nCurs de primers auxilis psicològics per a integrants\ndels equips d’intervenció | F202\nF202\tCurs de primers auxilis\npsicològics per a integrants\ndels equips d’intervenció Docent\nPsicòleg, responsable de la Unitat de Crisis i Emergències d’Axios suport psicològic a\nIntegrants dels equips de primera resposta davant situacions de crisi: policies, bombers,\nsanitaris, protecció civil, serveis socials, etc.\nEl curs ofereix formació bàsica en primers auxilis psicològics i en tècniques d’autoprotecció\npsicològica dirigides específicament als membres dels equips d’intervenció en situacions de crisi.\n×× Adquirir coneixements, estratègies i habilitats per facilitar suport psicològic bàsic i immediat\n×× Ajudar les víctimes d’aquests esdeveniments a enfortir les seves estratègies d’enfrontament\n×× Aconseguir minorar l’afectació psicològica i social de les víctimes, per disminuir així la seva\n×× Reduir la probabilitat d’adquisició o cronificació de psicopatologies generades com a\nconseqüència de l’esdeveniment crític.\nés de 100 euros per alumne/a.\nCurs per a dinamitzadors dels Parcs Urbans\ni les Xarxes d’Itineraris Saludables | F203\nF203\tCurs per a dinamitzadors\ndels Parcs Urbans i les\nXarxes d’Itineraris Saludables\nCurs autoritzat per l’Institut d’Estudis de la Salut\nCurs d’especialització en col·laboració amb la Fundació Universitat\nde Girona: Innovació i Formació (FUdGIF)\nMetge especialista en medicina de l’educació física i l’esport. Responsable del Centre de\nMedicina de l’Esport de Girona del Consell Català de l’Esport.\nPedagoga social. Professora associada de pedagogia de la UdG.\nLlicenciada en ciències de l’activitat física i l’esport. Coordinadora territorial del Pla d’Activitat\nFísica, Esport i Salut (PAFES) de la Generalitat de Catalunya.\nCurs destinat al personal tècnic municipal i professionals del camp de la salut, l’esport i el\nlleure que estiguin interessats a dinamitzar els Parcs Urbans i les Xarxes d’Itineraris Saludables\ninstal·lats per Dipsalut a la demarcació de Girona.\nFormar professionals capaços de realitzar sessions dirigides als Parcs Urbans i les Xarxes d’Itineraris\nSaludables per facilitar que els usuaris coneguin i valorin els beneficis de l’activitat i l’exercici físic\nper a la salut i els incorporin a la seva vida.\n×× Adquirir coneixements, estratègies i habilitats socials per ser capaços de convertir els\nParcs Urbans i les Xarxes d’Itineraris Saludables en espais de socialització que permetin\nals usuaris crear, ampliar i/o reforçar les seves xarxes socials i incrementar-los el grau de\nmotivació respecte a l’activitat física.\n×× Afavorir que les dinamitzacions als Parcs Urbans i a les Xarxes d’Itineraris Saludables\nesdevinguin una experiència satisfactòria per als usuaris i utilitzin els equipaments de forma\n×× Donar a conèixer les característiques tècniques i les possibilitats de funcionament dels\nParcs Urbans i de les Xarxes d’Itineraris Saludables.\nés de 190 euros per alumne.\nC/ Pic de Peguera,15 · 17003 Girona\nTel. 972 414 720 / Fax 972 414 730\nAdreça electrònica: formacio@dipsalut.cat\nOpinio18: Què afegiríeu a l'oferta de serveis de Dipsalut? Dipsalut\nOpinió 6 Dipsalut\nL'equip de dipsalut: Sílvia Oliveras i Casadellà\nL'opinió del municipi Dipsalut\nPrograma de formació: 2nd Semestre del 2016\nEntrevista a Pol Carreras, Auxiliar administratiu a l'Àrea de Protecció de la...


No aniré a veure La Bella y la Bestia | IN FERNEM LAND\nNo aniré a veure La Bella y la Bestia\nM’agraden els musicals, ja ho sabeu, però no vull anar a veure La Bella y la Bestia, bàsicament perquè vaig veure-la a Londres fa molts anys i no vull tornar-hi.\nLa música i les cançons excel•lents d’Alan Menken, no són suficient atractiu per un espectacle que en el seu moment, em va semblar d’un mal gust estètic, que vorejava la “horterada” més barata (el muntatge a Barcelona costa 6.000.000 d’€uros) que he vist mai sobre un escenari.\nL’error d’aquest musical és voler imitar la reconeguda i premiada pel•lícula de dibuixos animats de la Disney i traslladar el món del còmic ensucrat a un escenari. M’atipa i enfarfega de tal manera que no m’interessa gens.\nÉs un espectacle per a tota la família, que ha d’agradar als nens, per això aquesta estètica tan colorista i bigarrada, amb aquests vestuaris impossibles per imitar la tetera, el rellotge de paret o el canelobre i a la vegada ha d’atrapar als adults amb la història de la bella i la bestia i que si la bellesa està al interior i bla, bla, bla.\nAgradar a tothom és complicat i pots caure en el perill de no agradar a ningú. En aquest cas no és així, ha agradat molt i a tot el món, o sigui que el problema, un cop més, és meu.\nNo hi aniré, però a més a més, amb el que costa una entrada puc fer tantes coses que m’agraden molt més, que he decidit que no. Els caps de setmana les entrades van de 120€ (butaca oro) a 34,90 l’entrada de amfiteatre (deu ser “butaca de madera”). Durant la setmana, les “butacas oro” es cotitzen al mateix preu, però els amfiteatres baixen fins a 24,90 i els divendres a 29,90.\nTenint en compte que és un espectacle per a tota la família, i que les famílies de casa nostre poden estar formades per un matrimoni i una criatura (de dos és bastant difícil, però encara possible), feu números i veureu com anar a veure aquest musical costa una fortuna. I ni mencionaré que el país està en crisi.\nEm direu que l’òpera també val molts diners i jo us diré que si, que teniu raó, però em permeto diferenciar molt i molt el cache d’un cantant d’òpera i de la Sra. Potts en aquest espectacle. Dubto molt que li paguin el que li paguen a un secundari del Liceu, per cada funció. O no anem a comparar les orquestres i el cor, i la infraestructura d’un teatre d’òpera amb tota una temporada, etc., etc., etc.\nEn fi, sense treure-li cap valor, us repeteixo que no hi han suficients atractius com per fer-me aixecar de la cadira, rascar-me la butxaca i anar a veure un musical que pel que he vist en els reportatges de la TV, ha envellit molt o potser sóc jo el que he envellit?\nJa m’ho explicareu, si algú de vosaltres hi va.\nEls productors han decidit que a Barcelona l’espectacle s’ha de fer en castellà, doncs això del català no es prou rendible (també ho han fet els “catalanets” del Tricicle i el Spamalot com ja vaig comentar) i jo em pregunto:\nSi està dirigit al públic de Catalunya, qui hi ha que no ‘entengui el català?\nSi volen que també hi vagin els turistes que visiten la ciutat, m’agradaria saber quants saben castellà com per anar a veure aquest musical?. Per tant, si no han d’entendre un esborrall, tant li fa que ho cantin en castellà, com en català.\nSi ho fan pel possible turisme intern espanyol que vingui a la ciutat, voldria saber quin percentatge pot suposar en front del públic català.\nUna vegada que estava fent un curset a Amsterdam, varem anar amb la Bea, a veure un musical, força maco, sobre Rembrandt. Evidentment cantaven en holandès, parlaven en holandès i els programes de sala eren en holandès. Això no ens va fer tirar-nos enrere. El teatre i al música són universals i segur que no varem entendre moltes de les coses que es deien, però quan varem sortir del teatre, recordo que ho varem fer molt satisfets.\nSi La Bella i la Bestia, que és una història que no és precisament un Ibsen o un Chéjov, no és vol presentar en català a Catalunya, és perquè no els hi dona la gana. Qui està disposat a gastar-se el calerons, ho faria igual. No ho creieu així?\nAu, us deixo amb la Lansbury cantant la cançó de la Sra. Potts\nEl musical franquiciat no m’interessa gens, precisament perquè el que vaig veure a Londres és casi idèntic al que es fa a Barcelona i si allà ja no em va agradar….\nper Joaquim a 28 de febrer de 2009\nCategories: MUSICALS • Tags: Alan Menken, Angela Lansbury, La Bella i la Bestia\n← La portentosa fida ninfa de Vivaldi\nLes bandes sonores del concurs de Febrer →\nUn exemple canònic, per si en faltessin, per demostrar que la bellesa rarament es troba en la perfecció.\n28 de febrer de 2009 a les 1:48\nJo vaig veure la pel·lícula doblada al castellà. Té una bona paritura i guardo un bon record de la Marta Martorell, dobladora habitual de la gran Lansbury.\nÉs cert que s’ignora la llengua catalana d’una manera feridora i molts catalans, ergo els del tricicle són cooperants d’aquesta destrucció vertiginosa que, per alegria de molts, està patint el nostre idioma.\nHolanda, i això ho sabeu tots, tè un estat que defensa la llengua. I el tenen tots els paisos: Suècia, Noruega, Dinamarca on parlen idiomes que solament tenen sentit en el seu propi territori. Com el català.\nAquí en tenim dos d’estats, un a Madrid i un a Barcelona i, ja veieu, ni el d’allà ni el d’aquí ajuden a que romangui una cultura. Ans al contrari, ajuden al seu desgast.\nJo tampoc aniré a veure La bella y la bestia. Només acceptaria veure-la en castellà fora de Catalunya. I de moment no tinc plans de sortir.\n28 de febrer de 2009 a les 2:37\nHola! Jo també recordo Rembrant, va ser divertit, aquella fila de gent per entrar tant organitzada dels holandesos, difícil de veure a casa nostra, quan vas a la porta del teatre i tothom està apinyat a la porta!\nJo no he vist la Bella i la Bèstia, i el que tira enrere és el preu …, no sóc de películes Disney, la veritat, però hi aniria si més no per poder opinar!\nEl tema del català ho trobo indignant, el fet de no voler invertir en adaptar-ho s’està tornant normal, però qué podem esperar, si el problema ja el tenim a casa quan els mateixos del Tricicle fan el mateix!\n28 de febrer de 2009 a les 10:09\nFaig meva l’opinió dels que m’han precedit. Es vergonyós com s’intenta eliminar una llengua que parlen uns quants millionsde persones i l’entenen perfectament uns quants més. Ja m’agradaria poder comparar-me en aquests temes a paisos com Holanda, Noruega o Dinamarca, però en aquest país no tenim defensors de la nostra llengua, només tenim “politics”, es a dir ningú.\n28 de febrer de 2009 a les 19:26\nL’argentina Julia Gómez Cora, directora de Stage Entertainment de España, la productora del musical “La bella y la bestia”, que, per cert, en molts mitjans de comunicació s’anuncia com “La bella i la bèstia” -i això és fer trampa, senyors!!!-, amb la seguretat pròpia quan parlen els gran executis, ha deixat dit a través d’algunes entrevistes que he sentit que li han fet a la ràdio o que he llegit a la premsa que a la seva productora NI TAN SOLS S’HAN PLANTEJAT MAI –així, amb aquestes mateixes paraules- produir cap espectacle en català. És una empresa privada, argueix la senyora Gómez , i el que els interessa es vendre entrades, un argument, però, que no és vàlid reblant-lo, tal com ho fa ella, amb afirmacions com ara la bestiesa de dir que les produccions han de fer-se en un idioma que s’hi adaptin bé (???!!!)\nLa ignorància d’aquesta senyora, carregada de “màsters” i –això ja ho dic jo- de prepotència a l’hora de parlar d’un tema com és el de les versions que s’han fet al català de musicals, de cançons, i no parlem ja de traduccions literàries és, doncs, i sempre segons el meu criteri, SUPINA (així, en majúscules).\nNo crec que, ni que fos en català, anés a veure un espectacle que duu la marca Disney, ja que l’estètica d’aquesta factoria no s’addiu gens ni mica amb el meu tarannà, però em nego en rodó –amb els meus diners (pocs) faig el que vull- a assistir a cap espectacle d’una productora, la Stage Entertainment de España, amb unes directrius que menyspreen una llengua, en aquest cas la meva, i m’ofèn que des de l’Ajuntament de Barcelona es doni suport a aquesta empresa privada a l’hora d’intentar oferir-los un espai perquè, amb aquests criteris totalment excloents lingüístics envers la llengua pròpia del país, puguin vendre, a la ciutat que n’hauria de ser el cap i casal, força més entrades.\nAh!, i no deixa de ser curiós que la Stage aquesta sigui una empresa holandesa.\n28 de febrer de 2009 a les 20:57\nCom que sembla que ningú dels infernemlandaires hi anirà, us puc fer arribar el testimoni de la meva filla (escuet, això si) que hi va anar convidada: diu que els cantants eran realment de pena, tret del Lumière (Armando Pita) i la Sra. Potts (la magnífica Mercè Martínez). Tant muntatge per acabar oferint un producte francament defectuós !\nCon este criterio entonces nadie irá a ver el montaje que se estrena a final de mes de “Sweeny Tood” dirigido por Mario Gas, en castellano. No sé, creo que es entrar en una polémica un tanto absurda. Me parece que sí se podía discutir y criticar que un grupo catalán como El Tricicle creara aquí en Catalunya un espectáculo en castellano, seguramente con la vista puesta en presentarlo en Madrid. Me hubiera parecido flagrante delito que Dagoll-Dagom presentara “Aloma” o “Boscos endins” en castellano, pero éste es un espectáculo creado en Madrid que viene a Barcelona. Que participe o no capital holandés creo que es lo de menos. ¿Alguien se ha planteado este problema con “Un dios salvaje” o “Las manos blancas no ofenden”? Lo que sí me parece un despropósito son los precios, ¿no es que estábamos en crisis? Yo no iré a verla porque hace años, como Joaquín, que ya la he visto, y bueno, es una franquicia Disney, y más o menos ya sabes lo que vas a ver. Por supuesto es muy superior la otra franquicia Disney “The Lion King”, pero si conservas un resto de niñez por ahí guardado, disfrutarás…. si no, más vale que no vayas a verla.\n1 de Març de 2009 a les 9:37\nCuando la vimos en Londres me pareció uno de los rollos más grandres que ha dado el género. Había ocasiones en que en el escenario estaban todos los colores del Arco Iris y además repetidos; todo de muy buen gusto…\nEn la película la música suena muy agradable, especialmentes en las canciones del candelabro y de la Sra. Potts (Angela Lansbury); en el teatro me dejó indiferente y no la volvería a ver ni yendo invitado.\nLo del precio de las entradas un robo manifiesto, pero si hay alguien que quiere dejarse robar está en su derecho.\nLo de ignorar la lengua catalana una auténtica vergüenza. Este espectáculo merecería una deserción masiva del público, por este motivo.\nNo obstante, los crios se sentirán atraídos por el tema y arrastrarán a los padres, los cuales tendrán que tragarse esta mayúscula horterada aunque puede que incluso les agrade.\n1 de Març de 2009 a les 15:18\nEsto se pone interesante…….\nNo soy un gran amante de las comedias musicales. stop.\nLas prefiero ver en catalá. stop\nNo la he visto en Londres. stop\nVoy a verla este sábado y os lo explicaré. stop\nAy Dios mío…Stop\n2 de Març de 2009 a les 13:41\nJo la vaig veure a Madrid, fa uns anys, amb una esplèndida Xènia Reguant i una molt bona posada en escena.\nAhir, passada l’eufòria inicial i fent ús d’ofertes 3×1 del club ServiCaixa, vaig repetir a Barcelona amb la família.\nPer les poques possibilitats del BTM, anava amb por de la posada en escena. Doncs dèu n’hi do: ens va agradar molt!\nLa direcció musical, ahir d’en Sergi Cuenca, genial.\nLa Mercè Martínez, genial i fantàstica com sempre.\nA més ahir, un esplèndid Sergi Albert fent el paper de la Bèstia.\nHorterades de musicals n’hi han i n’he vist (i s’han de veure per jutjar)\nQualificar aquesta Bella y Bestia de BCN amb el mateix adjectiu, no s’ho mereix.\n25 de Mai de 2009 a les 20:55\nHola Xavier em sap greu insistir. Vaig veure l’original a Londres i no hi tornaré.\nPuc entendre les teves eufòries, però aquest espectacle no m’interessa i estèticament continuo pensant que és una “horterada”, ho sento.\nAra, si aquí haguessin pogut fer una versió diferent…però no, s’ha de fer tot exactament igual al original, per això aquesta modalitat de les franquícies, que deixa sense cap possibilitat de creació, als professionals autòctons, no em mereix el mínim interès. Potser si l’original m’hagués agradat…\n26 de Mai de 2009 a les 1:05


L'Oficina de Català de Vallirana es confina però no s'atura | Notícies | CNL Ca n'Ametller | Xarxa territorial | Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL | Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nL'Oficina de Català de Vallirana es confina però no s'atura\nLa vocació de servei del Consorci per a la Normalització Lingüística fa que el personal directiu i tècnic del CNL Ca n'Ametller es bolqui a trobar solucions des del treball voluntari\nL'Oficina de Català (OC) de Vallirana, del Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL), ha reprès parcialment l'activitat des del compromís i el treball voluntari, ja que el seu personal té un permís retribuït per deure inexcusable. D'aquesta manera es busca la manera de minimitzar l'impacte ocasionat sobre els usuaris per les mesures preventives de confinament, que mantenen l'activitat presencial suspesa des del 12 de març.\nS'oferirà a l'alumnat de continuar l'itinerari formatiu en línia, és a dir, de manera virtual, mitjançat la plataforma Parla.cat (www.parla.cat), tant en la modalitat lliure (que és gratuïta) com en la modalitat amb tutor (amb cursos oficials amb examen presencial final).\nEls cursos 100% en línia Parla.cat no són cursos per correu electrònic, sinó cursos en línia. Encara no hi ha data prevista per a l'inici del tercer trimestre en la modalitat virtual.\nEs reprèn el servei d'assessorament lingüístic de textos breus amb les característiques habituals adreçant un document Word de fins a 4 pàgines a l'a/e vallirana@cpnl.cat.\nEs reprèn la formació de noves parelles lingüístiques en modalitat virtual, interrompuda des del decret d'estat d'alarma. D'aquesta manera, totes les persones interessades es podran inscriure com a voluntàries o aprenentes seleccionant la preferència "Virtual" a https://www.vxl.cat/participa-hi.\nOficina de Català de Vallirana


Efemèrides – Pàgina 2 – La Sénia Digital\nAprenem fent, Efemèrides maig 31, 2017\n3I de maig, Dia Mundial Sense Tabac\nRedacció / 31 de maig Es renova el taulell del corredor del primer pis per recordar-nos que el 3I de maig se celebra el Dia Mundial Sense Tabac. Una sèrie de cartells amb eslògans ens…\nVisitem l’exposició: “Isabel de Villena (1430-1490), la primera escriptora en valencià”\nGlòria Llàcer / 14 de març “Isabel de Villena (1430-1490), la primera escriptora en valencià” Â està organitzada per l’Acadèmia Valenciana de la Llengua i pretén recuperar la figura d’aquesta escriptora. És divendres 9 de març…


Nova entitat a l’Ampolla per a promoure la cultura local | Diari de Tarragona\nLa Societat Unió Cultural Ampolla no té ànim de lucre i ja ha preparat diverses activitats\n21/06/2021 11:35 | Actualizado a 21/06/2021 11:35\nLes dones remeieres, que durant la presentació van explicar contes i llegendes als infants assistents. FOTO: Cedida\nDissabte es va presentar la Societat Unió Cultural Ampolla (SUCA). Prenent com a punt de partida l’associació centenària homònima i la necessitat d’una entitat que promogui la cultura i identitat local, un grup de veïns ha tirat endavant aquesta iniciativa sense ànim de lucre que es proposa impulsar i dinamitzar activitats que divulguin i protegeixin el patrimoni històric i cultural de la localitat. Amb valors d’igualtat, solidaritat, sostenibilitat i transparència, des de la SUCA també es buscarà la creació de sinergies amb altres entitats del poble per treballar per les inquietuds socioculturals dels habitants.\nLa presentació del dia 19 al port pesquer de l’Ampolla, va ser una declaració d’intencions. L’esdeveniment va comptar amb l’actuació del grup local «Los Sirgadors», i amb un concert de Gemma Arques. També amb l’arribada al poble de «Pepet de les Herbes» i amb els contes i llegendes de les dones remeieres. Un dels moments destacats de la presentació va ser quan es va mostrar una maqueta d’un far, símbol de la SUCA que representa la cultura com a llum que guia el camí.\nDes de l’organització valoren l’acte de presentació com un triomf tot i la pluja que afortunadament no va aconseguir cancel·lar l’esdeveniment. Calculen que l’assistència va ser d’unes 200 persones que, lamenten, podrien haver estat més si no hagués estat pel temps. «Totes les cadires estaven ocupades. No hi havia tanta gent com si hi hagués hagut bon temps, però el públic, era entregat. Ho valorem com un èxit i més pel temps que va fer», explica Guillem Comí, membre de l’associació.\nFins al moment, des de l’entitat, s’han dut a terme activitats com una exposició col·lectiva d’art que es podrà visitar fins a finals de mes i ja hi ha preparades altres activitats com conferències, presentacions de llibres, debats o tallers, a més d’una programació per Sant Joan per a recuperar la foguera. Des del dia 20 fins al 23, a la Platja de les Avellanes, els veïns hi podran deixar mobles vells i altres objectes per a cremar i la nit de la revetlla es recollirà la flama del Canigó per encendre el foc. Pel que fa a activitats infantils, està prevista una activitat en què els nens i nenes acompanyaran un dolçainer des de l’Ajuntament fins a la platja, on hi haurà contacontes amb històries ebrenques i berenar.\nA llarg termini, la societat també s’ha proposat recuperar i catalogar l’arxiu audiovisual històric de L’Ampolla per posar-lo a disposició dels veïns i veïnes i, a la vegada, tenir material per crear altres esdeveniments culturals i socials. D’aquesta manera també dotarien de material al futur museu etnològic del poble.\nLa SUCA a més de tenir previstes activitats per a infants i adults de diferents tipologies, també busca impulsar la creació de nous equipaments culturals com la Casa de Cultura de l’Ampolla, el Museu Etnològic del port del Fangar o un Auditori per tal de donar cabuda a la creixent activitat cultural del municipi del Baix Ebre.


Pelham (Geòrgia) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n31° 07′ 36″ N, 84° 09′ 10″ O / 31.1267°N,84.1528°O / 31.1267; -84.1528\nComtat Mitchell County (en)\nPelham és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia una població de 4.126 habitants.\nSegons el cens del 2000, Pelham tenia 4.126 habitants, 1.467 habitatges, i 999 famílies. La densitat de població era de 393,3 habitants/km².\nDels 1.467 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,2% hi vivien parelles casades, en un 28,4% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 32,1% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 20.040 $ i la renda mediana per família de 24.968 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.476 $ mentre que les dones 17.161 $. La renda per capita de la població era de 10.703 $. Entorn del 29,6% de les famílies i el 33,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nBaconton (28 km)\nCairo (28 km)\nCamilla (13 km)\nFunston (28 km)\nMeigs (8 km)\nNewton (28 km)\nOchlocknee (19 km)\nSale City (20 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pelham_(Geòrgia)&oldid=25152651»


Bershka | Finestrelles\nHome Tienda Bershka\n938 589 410\nBershka és una reconeguda marca de roba de tendència pertanyent al grup Inditex que embeni articles de moda per a un públic jove. Des de la seva obertura oficial fa més de 20 anys, Bershka no ha deixat de créixer i ara mateix és una de les botigues referència en el sector de la moda. Juntament amb moltes més botigues de la Planta Primera de Finestrelles, a Bershka podràs trobar una gran varietat d’estils de roba per a dona i home jove.\nEls joves que compren en Bershka són atrevits, van a l’última i estan a l’última en el món de les tecnologies. Això es veu reflectit en l’estil de roba de Bershka, fresc i innovador a un preu molt assequible per als joves.\nAquest establiment en el Finestrelles Shoppping Centre ofereix tota mena d’articles de moda: jaquetes, abrics, samarretes, dessuadores, pantalons, texans, tops, bodies, vestits i molt més. Sigui per a vestir més formal o més casual, Bershka és la teva botiga ideal.\nSi no et vols perdre les últimes tendències en moda, no dubtis a venir a Bershka de Finestrelles Shopping Center Esplugues de Llobregat.


Convertir imatges a vector - Geofumadas\nConvertir imatges a vector\nagost, 2009 Cadastre, Microstation-Bentley\nFa algun temps, les taules digitalitzadores eren la sortida per vectoritzar mapes impresos, després va arribar l'escàner, encara que la tasca no només s'aplica a mapes escanejats sinó altres que van ser convertits a imatge o PDF i que no comptem amb el format vector.\nEl procediment que vaig a mostrar és usant Microstation Descartes, però el mateix es pot fer qualsevol altre programa: AutoDesk Raster Design (Abans CAD Overlay), ArcScan, manifold GIS (Business Tools), recordo que per molt temps ho vaig fer amb Corel Draw.\nHi ha alguns factors que influeixen perquè sigui possible la vectorització sense menors mals de cap. Entre aquests el format d'imatge, un png o tiff donarà millors resultats, mentre que un jpg és gairebé impossible; també influeix resolució a la que va ser exportada, ja que si va ser convertida des del mòdul d'impressió o exportació, normalment tindria una escala associada a la mida de paper, entre major la mida del paper es podria esperar una millor resolució o almenys millors condicions que un simple print screen.\nL'exemple que vaig a utilitzar és un mapa cadastral 1: 1,000 que va ser exportat des del mòdul d'impressió de Microstation, a un full 24 "x36", en format tiff.\n2. la georeferència\nUn mapa com aquest és fàcil de georeferenciar, ja que té coordenades en el marge. He dibuixat els punts utilitzant la comanda "place point", I ingressant en el keyin la coordenada en la forma "xi = coordenadaX, coordenadaY", Aquests són els punts en blau de la imatge inferior.\nDesprés he anomenat la imatge de referència, col·locant una mica fora d'aquests punts. Després he col·locat els mateixos punts en diferent color, intersecando mitjançant les línies verdes, sempre usant un gruix exagerat perquè siguin visibles. I finalment usant "edit, warp" des del raster manager, he aplicat els quatre punts de control tal com es veu a la figura. Ara hauria de poder vectorizar a escala.\nEncara Microstation V8i suporta anomenar un arxiu pdf com a imatge i aquest pot georeferenciarse amb el procediment anterior, el procés de vectorització no aplica ja que requereix que tingui drets d'escriptura. Caldrà carregar-lo, i guardar-lo com imatge (botó dret, guardar com...).\n3. la vectorització\nEstic utilitzant Microstation Descartes V8i. Encara que això funciona igual amb versions anteriors.\nActivar les eines de Descartes. Per això fem "tools, raster, descarts raster edit"I això ens desplega una barra que conté les eines bàsiques per a tractament d'imatges.\nAnem a fer l'exercici a l'illa 15 per explicar els gargots que cal fer:\nSeleccionar la màscara. El primer icona permet crear màscares, a partir de criteris, en aquest cas faré servir els colors, indicant que desitjo afegir el taronja a la màscara. Cal acostar-se al centre de la línia, i seleccionar un quadre a la zona que el color es veu pla. Per configurar el color que es desitja visualitzar la màscara, es fa amb l'opció "color mask dialog"En el meu cas he triat color verd. També és possible crear diverses màscares i guardar la configuració amb format .msk\nImmediatament el seleccionat en la màscara canvia al color indicat (verd). També es poden afegir més colors a la mateixa màscara, o sostreure'ls.\nvectorizar cercles. Construirem els cercles que es veuen en la numeració de pomes, per això ens demana un radi i després només cal tocar la línia de cada un dels cercles. Super simple, he fet servir un color magenta i gruix suficient per a assumptes visuals. Cal especificar un màxim d'ample de línia, això es fa mesurant una distància que superi l'ample de línia en la imatge. Per millor control és adequat indicar-li que vagi esborrant el vectoritzat de la imatge.\nLa Normalització. Per evitar que es facin més vèrtexs per causa de l' pixeleado, S'assigna un factor de normalització. L'exemple és un no normalitzat, vegin com les línies es veuen afectades pel pixeleado.\nVectorizar límits amb topologia. Ara vull digitalitzar els límits, si fes per separat una màscara per límits de poma tindria el problema que no tindrien neteja topològica en els nodes de límits interns. Per a això afegeixo a la màscara el color taronja i el color negre, després toco els vectors per separat. El senyal és que tots es col·locaran en el color de la màscara, després només es toquen amb l'opció "convert lines"\nSimple, ja està. Vegin el detall ampliat, que els nodes han estat reconeguts mantenint coincidència topològica en els vèrtexs, els nodes es poden emmagatzemar com a arxiu de ofrmato .nod. Es pot triar el canvi de color o nivell quan es desitgi, és el que he fet per separar el límit d'illa de l'predi tot treballant amb una sola màscara.\nConverteix text. Per a això hi ha altres eines, que permeten triar text horitzontal, girat, múltiple, entre d'altres, aplicant OCR. Allà mateix està per convertir blocs (cells).\nAltres opcions de vector. Un cop aplicada una màscara, entre les tasques que es poden aplicar són:\n4. Converteix línies individualment\n5. Convertir tota una zona emmarcada en un quadre\n6. Convertir tots els objectes connectats al mapa\n7. Construir corbes de nivell (contour), requereix estar en una arxiu de llavor 3D.\n8. construir cercles\n9. Simplificar vectors, això és per a cadenes de línies que tenen massa segments\nla precisió. He mesurat la distància del front de la finca nombre 2, i m'ha donat 28.9611 metres, l'original era de 29.00, vectorizarlo a peu hagués estat igual, però més lent, amb taula digitalitzadora hagués estat pitjor. En això de la precisió cal considerar diversos factors, com la càlida\nd de l'escaneig, si el full no estava deteriorada, l'escala del mapa, la qualitat del pixeleado i sobretot la georeferenciació de l'incís 2 d'aquest post.\nSi es tingués una imatge a dos colors, o es té alguna cosa de pressa és possible fer vectorització massiva, encara que per a això cal tenir alguns aspectes en compte:\nSi el mapa conté només límits, un cop fet proves de normalització podria realitzar-se de forma simple.\nSi el mapa té textos, l'ideal és convertir primer aquests, després amb les eines de neteja d'imatge eliminar els bruts sobrants\nSi és un escaneig a colors, amb un escaneig acceptable, com un full cartogràfica 1: 50,000, és possible fer-ho per colors, i fent màscares amb noms útils (corbes de nivell, edificis, carreteres, quadrícula, etc) per poder aplicar-lo de manera uniforme a diferents imatges.\nQuan es té fulles contínues, és preferible anomenar-totes dues, fer ajustaments possibles per que s'empalmin i vectorizar tenint els diferents fulls seleccionades.\nÉs recomanable fer supervisió posterior, sobretot en els entroncaments i zones de molta proximitat de línies.\nmissatge anterior«Anterior gvSIG: Inconvenients d'aquest i altres oficis\nsegüent post Ingeosolum llança butlletísegüent »\nOne Reply to "Converteix imatges a vector"\nta bo espero que em funcioni amb el 8.5 per que si seria de molta importància.


15 ena Marxa de Resistència 24h del Cap de Creus- Llançà\nConsulta tota la info de la Marxa CDC 2019\n20 i 21 abril - Dissabte de Setmana Santa\nS’acosta el 20 d'abril , data d’un dels dies més significatius de l’any a Llançà, és dissabte sant i és el dia de la Marxa de Resistència 24h del Cap de Creus. Enguany celebra ja la seva quinzena edició i és consolida com una de les Marxes més clàssiques de Catalunya.\nFins al dia d’avui les inscripcions van a bon ritme i en principi, si tot va bé, s’arribarà a les 500 places permeses per l’organització i, el Parc Natural de Cap de Creus.\nUs imagineu fer el litoral màgic de Cap de Ras, conèixer algunes ermites precioses de l'Albera, tocar el majestuós monestir de Sant Pere de Rodes, coronar el punt més alt del Cap de Creus fent una carena espectacular, visualitzar Cap Norfeu des de 500 metres, passar pels carrers de Cadaqués, deixar de costat de la Casa Museu de Salvador Dalí, vorejar les cales del Far del Cap de Creus, creuar el Parc Natural de Cap de Creus i fer totes les cales i platges entre Llançà i el Port de la Selva en menys de 24 hores???? Aquí teniu la resposta: 15ena Marxa de Resistència 24 hores del Cap de Creus de Llançà!\nUn altre valor afegit i que, sens dubte és desmarca de la normalitat, és l’excel·lent ambient de cursa impulsat pel centenar de voluntaris de l’UELL Llançà. A cada control hi ha una gran representació de voluntaris que treballen per què la cursa sigui molt més agraïda pels participants.\nI finalment, els que no us atreviu a fer 87kms, l’UELL també us proposa dues opcions: una de 60km i una de 27km.\nPer més informació: www.unioexcursionistallancanenca.com\nCONSULTA LES OFERTES D'ALLLOTJAMENT I PASSA LA SETMANA SANTA A LLANÇÀ AQUÍ\nDESCARREGA'T EL DOSSIER INFORMATIU AQUÍ