Bases per a participar a inund’art 2018 | Festival inund'art\nBases per a participar a inund’art 2018\nCONVOCATÒRIA PER A PARTICIPAR AL:\n13a Mostra d’Art Contemporani\nGirona, de l’1 al 3 de juny de 2018\nInund’ART és una plataforma cultural per a la promoció de la creació, la producció i l’exhibició de propostes artístiques que se centra en les arts visuals dins l’àmbit de l’art contemporani.\nBASES DE LA CONVOCATÒRIA per a participar a inund’ART.\nEls artistes es poden presentar a les següents modalitats:\nExposicions d’arts visuals: pintura, fotografia, escultura, vídeo-art o instal·lacions audiovisuals.\nInstal·lacions interactives i participatives amb el públic:\nLes instal·lacions es podran realitzar als carrers, ponts o espais interiors.\nIntervencions a l’espai públic.\nRecorreguts on les arts escèniques, musicals i visuals s’agafen de la mà per crear experiències úniques i irrepetibles per l’espectador, que també formarà part de l’obra.\nPerformances i accions:\nEs podran realitzar tant en espais exteriors com en espais interiors. Els espais interiors seran els mateixos espais expositius de mostra (sales d’exposicions, museus…).\nLes diferents propostes han d’incloure les arts visuals.\nCal que ompliu la butlleta d’inscripció que trobareu al web (www.inundart.org). En aquesta butlleta hi haureu d’adjuntar:\nUna breu descripció de l’obra que es presenta: 2 línies en 3a persona.\nUna fotografia representativa de l’obra en alta resolució: 300pp.\nEn cas de ser seleccionat/da, aquesta informació serà la que apareixerà a la programació i al dossier pels programadors.\nDossier en format pdf.\nEn el cas de fotografia, pintura o escultura:\n-Totes les obres que es volen presentar. No se seleccionarà una obra individual, sinó com a mínim un conjunt de 6 obres relacionades entre sí, on caldrà especificar:\nEn el cas de vídeo-art o instal·lacions audiovisuals:\n-El vídeo que es vol presentar.\n-En el cas de les instal·lacions audiovisuals caldrà especificar mides i necessitats tècniques del muntatge.\n-Una fotografia representativa de la instal·lació que es vol presentar i fotografies de projectes anteriors.\n-Caldrà relacionar les mides de la instal·lació i també les necessitats tècniques del muntatge.\n-Cal incloure el pressupost, especificant honoraris i material fungible.\n-Els materials reciclats, per la filosofia del festival, tindran prioritat.\n-L’enllaç del vídeo sense editar de la performance o acció que es vol realitzar, juntament amb la durada i les necessitats tècniques.\n-Cal especificar si es pot fer en un espai interior i/o exterior.\nLa butlleta d’inscripció la trobareu a : www.inundart.org\nDATA LÍMIT D’INSCRIPCIÓ: 10 de març de 2018\n*Perquè la proposta sigui valorada per a la seva selecció caldrà entregar tota la documentació específica tal com es determina a les bases.\nCRITERIS DE SELECCIÓ: tindran prioritat els projectes que compleixin els següents requisits:\nProjectes que tinguin un gran component d’experimentació, no convencionals i arriscats.\nTindran prioritat les propostes que es puguin realitzar a l’exterior.\nTindran prioritat les propostes interactives i participatives amb el públic.\nPer les exposicions d’arts visuals, performance, accions i propostes interdisciplinàries l’organització remunerarà amb 250 € cadascun/na dels/les artistes (en cas de grups amb més de 4 participants, la remuneració es limitarà a 1.000 € en total).\nPer les instal·lacions, recorreguts sensitius i intervencions a l’espai públic s’haurà d’adjuntar el pressupost, especificant quina part correspon als honoraris d’artista i quina al material fungible.\nA l’import a percebre s’hi aplicaran les retencions d’IRPF, Seguretat Social i drets d’autor corresponents segons la legislació vigent.\n-L’organització no es responsabilitza de les necessitats tècniques que no es demanin al dossier que s’entrega amb la inscripció.\n-Els/les artistes són responsables de la retirada de tot rastre/residu que la seva obra pugui generar a l’entorn natural i urbà.\n-Els artistes es comprometen a deixar l’espai en les mateixes condicions en les quals se’l van trobar.\n-A l’import a percebre s’hi aplicaran les retencions d’IRPF, Seguretat Social i drets d’autor corresponents segons la legislació vigent.\n-L’ingrés de la remuneració només es farà efectiu quan inund’ART hagi rebut les subvencions atorgades.\n-Els artistes realitzaran torns de vigilància durant inund’ART.\n-L’organització no es fa càrrec del transport dels artistes ni de les obres.\n-La inscripció dóna lloc a la plena acceptació de les bases de la convocatòria.\nMENCIÓ ESPECIAL D’ART JOVE – ESPECÍFICA D’ARTS VISUALS: (Se seleccionarà l’obra d’un artista d’entre 18 i 29 anys)\nLa Coordinació Territorial de Joventut de Girona de la Generalitat de Catalunya atorgarà a un jove d’entre 18 i 29 anys nascut o resident a les comarques gironines i participant en la modalitat d’arts visuals d’inund’ART 2018, la “Menció especial d’Art Jove”.\nAquesta Menció especial oferirà a l’artista seleccionat la possibilitat de rebre assessorament tècnic en la promoció i difusió de la seva obra, així com de reservar diversos espais culturals del territori per tal d’exposar-la (Museu de la Mediterrània de Torroella de Montgrí, Sala d’Art Jove de Barcelona i Casa de la Generalitat a Perpinyà).\nA més, gaudirà de la difusió específica com a guanyador de la “Menció especial d’Art Jove” d’inund’ART 2018.\nL’adjudicació de la “Menció especial d’Art Jove” requereix que l’artista seleccionat n’accepti els termes i les condicions.


I si aprenem a desaprendre? Ara els homes porten calçotets sota el banyador i les dones llueixen tops transparents amb una banda texana que només tapa els mugrons. Ells es deixen la barba dels avis i elles s’ho depilen tot, com les nines. Ells obren les cames al metro i elles parlen d’agressió. Estem perdent el nord.\nEl llibertinatge s’ha cruspit la llibertat. Vivim en presons autoimposades. Acatem prohibicions absurdes i no lluitem per gairebé res. Sembla que ens agradi que ens lliguin, que ens sotmetin, que ens esclavitzin. No somriem gaire i no ens aboquem a massa passions, no fos cas que ens hi féssim mal. Això sí, anem de guais, som l’hòstia en patinet a les xarxes socials i fa l’efecte que vivim una anarquia permanent de cara a fora. Però no: som uns mindundis a qui els manca la llibertat. On és la sinceritat? Per què la gestió de les emocions és cada vegada més precària? Per què hi ha tant judici erroni sobre l’altre només pel seu aspecte sense ni tenir la més remota idea de com és aquella persona? Què ens està passant amb el nou paradigma comunicatiu de les relacions virtuals? Són relacions, les relacions virtuals? Creen vincles reals?\nAmb l’amiga i actriu Casandra Lungu ho dèiem l’altre dia: no estem mai contents. Ara, per exemple, trobes gent que està de vacances i es caga en la falta de temps. Com viuen durant la resta de l’any? Deu estar de moda queixar-se per tot. Per tot de foteses, vull dir. No ens indignem per temes importants. Total, no podem canviar el món a aquestes alçades... diuen els covards. Anem enrere a marxes forçades en temes bàsics com els drets humans, les llibertats individuals, l’ecologisme, els valors, la cultura i l’educació. Temes que abans que el puto reggeaton ens esclatés al damunt i ho cobrís tot amb el seu moc expansiu ja tractaven les bones cançons del moment.\nNo estem mai contents. Fins i tot trobes gent que està de vacances i es caga en la falta de temps\nEns incomoda l’èxit dels altres i els mossegaríem fins a fer-los sang. Els set pecats capitals són les noves normes de conducta: golafreria econòmica, enveja insana, avarícia radical, supèrbia superlativa, ira desmesurada, mandra somatitzada i luxúria desaforada. Uns vicis que es van llistar per educar la moralitat i que ara, en ple segle XXI, són els punts del programa a seguir en el nostre dia a dia. El resultat: un planeta embotit de persones compulsives hipermedicades i en realitat buides i sense caràcter. Es manipula des del poder, els mitjans de comunicació i les relacions entre persones. Sembla que ens enorgullim de les ferides emocionals i en fem ús per esclafar l’altre amb els propis camps del trauma. Maquinem estratègies absurdes i deambulem com adolescents eterns. De tantes pantalles que mirem, en som una més, la més complexa i contradictòria. I contraindicada. Ens omplim la boca amb la felicitat i no la trobem per falta de temps i per excés de cabòries. La felicitat no és comprar la maleïda bossa de Balenciaga ni sumar conquestes com qui col·lecciona segells. La felicitat és tenir sentit crític, saber pensar i que et convidin a trepitjar una platja secreta i et diguin que pensen cada dia en tu. Si us sona cursi, feu-vos-ho mirar.\nOpinió Criatures: reggeaton caca! Anna Carreras\nOpinió El sexe, al cervell Anna Carreras\nAixò només li passa a la gent culta. Als qui els agrada el Raeggetton (a qui tu empresones -t'empresones- sota l'adjectiu puto) no es plantegen res d'això, només ballen.\nTotalment en desacord. Article superficial?de reacció/ràbia?molt típic d'aquells q es senten tant frustrats pq el mon no és com vodrien, q acaben explotant contra la tot, sense veure tota la riquesa q hi ha en els detalls d'allò q critiquen i sense ser conscients q la especie humana q tenim pel voltant també feia tot això...tot i q només es parla dels q lluitaven pels drets etc... No sabria com definir-ho..Molt català, molt curt de mires, molt irreal, molt de final d'adolescència o mol\nSimplement brillant. Bravo sra. Carreras.\nAixò de fer servir «ser l' "hòstia"», «caga» i «puto» en aquest article, ¿a quin pecat capital promogut a guia per al comportament correspon?\nAnima't dona, estàs exagerant una mica. Bé, vull dir, el diagnòstic és correcte, però no tothom és tant superficial. La gent que ho és, és tal com dius, es queixen per tot. Mai per res important, sempre collonades. Irònicament, sempre em queixo de què la gent es queixa per tot. Sempre hi ha esperança, la hiperconnectivitat està sobrevalorada, sobretot si t'agrada viure amb tranquilitat. En el fons, només ens fixem en els extrems, el que no són a Internet són invisibles, però e


» El Trovam cierra la octava edición con una apuesta por la cultura en espacios seguros\nEl Trovam cierra la octava edición con una apuesta por la cultura en espacios seguros\nMás de doscientos profesionales se han reunido para analizar el estado de la industria la Fira Valenciana de la Música\nLa Fira Valenciana de la Música Trovam – Pro Weekend ha cerrado su octava edición tras cuatro jornadas de actuaciones musicales y actividades profesionales. Las entidades organizadoras del evento, la Valencian Music Association (VAM!) y el Institut Valencià de Cultura (IVC), así como el Ayuntamiento de Castelló de la Plana y la Diputación de Castelló, han hecho un gran esfuerzo para superar los obstáculos derivados de la situación sanitaria y mantener la programación de la Feria en un entorno seguro desde el miércoles 11 al sábado 14 de noviembre.\nEl TrovamFira Valenciana de la MúsicaInstitut Valencià de CulturaPalacio de Congresos de Castelló\nLa novena edición de la Fira Valenciana de la Música se cierra con el compromiso de los agentes para reactivar el sector\nActualidad\tThe Music Republic junto a Licampa 1617 S.L., resp…\nActualidad\tNace el festival Madrid Brillante


Salut aposta pel cribatge per eliminar l’hepatitis C abans del 2030\nPersonal mèdic treballant\nUnes 65.000 persones tenen anticossos positius\nPersonal mèdic treballant | ACN\nEl Departament de Salut ha destacat la importància del cribatge com a clau per eliminar l’hepatitis C com a problema de salut pública abans del 2030. Salut ha destacat la importància de la detecció en el Dia Mundial de les Hepatitis Víriques, que es commemora el 28 de juliol. A Catalunya s’estima que hi ha al voltant de 65.000 persones amb anticossos positius de l’hepatitis C i d’aquestes, gairebé la meitat, un 0,47%, presenta infecció activa. Un 20% de la població infectada ho desconeixi la taxa de mortalitat situa aquesta malaltia entre les 15 primeres causes de mortalitat en la població catalana. El Pla de prevenció i Control de l’Hepatitis C té com a principal objectiu disminuir la incidència d’aquesta infecció, i millorar l’atenció als afectats. Per això, un dels objectius claus del pla és el diagnòstic precoç i la vinculació dels casos d’infecció al tractament, que és senzill, sense efectes secundaris i molt efectiu, amb taxes de curació properes al 97% a les 12 setmanes.\nL’elevat percentatge de gent que desconeix la seva infecció fa que es prioritzin les actuacions de cerca activa de les infeccions ocultes. En aquest sentit, Catalunya ha desenvolupat estratègies innovadores per fer cribratge tant en població general, a través de l’Atenció Primària, com en poblacions clau que poden córrer un alt risc d’infecció i que, generalment, no estan tan vinculades al sistema sanitari. Aquestes poblacions clau són especialment vulnerables per les situacions de risc d’infecció en les que es troben o per l’elevada exposició a la malaltia, com poden ser les persones que s’injecten drogues, les persones immigrants procedents de països amb altes prevalences del VHC, les que tenen pràctiques sexuals de risc sense protecció, especialment els homes que tenen sexe amb altres homes (HSH), les persones coinfectades pel VIH-VHC i les internes en centres penitenciaris, entre d’altres.\nEl col·lectiu que presenta les prevalences més altes és el de persones que s’injecten drogues. Segons un estudi del 2019 a la xarxa REDAN, el 74% d’aquest col·lectiu presenta anticossos pel virus de l’hepatitis C i que el 18,5% desconeixen el seu estat serològic. Així mateix, un altre estudi (HepCDetect II) també ha trobat altes prevalences de la malaltia entre aquest col·lectiu, amb un 79,8% de seroprevalença i un 69,9% amb infecció activa. Per atacar aquesta situació, s’ha elaborat el ‘Protocol de diagnòstic i tractament del VHC per persones drogodependent’, per poder testar, atendre i tractar de manera sistemàtica a les persones usuàries dels Centres d’Atenció i Seguiment a les Drogodependències de tot Catalunya.


El bloc de les activitats de l'IPHES | La Pedrera acull, per primera vegada a Espanya, una exposició amb els fòssils originals més representatius d’Atapuerca\nAhir,a primera hora de la tarda, vaig entrar a la "cova de la Pedrera". Hi vaig anar molt d'hora per estar-m'hi sola...quasibé ho vaig aconseguir. No volia-digueu-me egoista- que res ni ningú em distraguessin. Us voldria dir que moltíssimes gràcies...encara estic emocionada. Distants i propers, minúsculs i insignificants, grandiosos i potents..venim de molt molt lluny i vés a saber on anem. El cert és que aquí i ara, intensament còmplice amb la nostra espècie,dono gràcies per tots els qui feu possible aquesta experiència.\nPublicat per Pepa Puigdevall 09 Mai 2009, 11:22


I ara què faig amb el lloguer del meu negoci? | Ser on siguis\nI ara què faig amb el lloguer del meu negoci?\nL’aturada d’activitat ha portat a moltes empreses a que es plantegin com afrontar el pagament dels lloguers dels locals. La negociació amb l’arrendador és una de les solucions\nEl confinament provocat pel coronavirus (la covid-19) ha donat la volta a l’economia i, per descomptat, al mercat immobiliari. Grans marques com H&M i Primark han anunciat que renegociaran els lloguers dels seus locals al Regne Unit. Kiko Milano i Rituals estan demanant una moratòria en el pagament dels seus lloguers a Espanya. També dues cadenes espanyoles hoteleres, NH Hoteles i Meliá Hotels, amb 230 i 116 hotels en edificis de lloguer, respectivament.\nFa poc, set patronals del sector (la Federació Espanyola de Comerciants d’Electrodomèstics FECE, la Confederació Espanyola de Comerç CEC, l’Associació Espanyola de Centrals de Compra ANCECO i les associacions de cadenes de retail, serveis i restauració AMICCA, ACOTEX, COMERTIA i EURELIA) han enviat un manifest al Govern en el que acusen la seva incapacitat per fer front a despeses com el pagament dels lloguers dels locals comercials i reclamen accions per pal·liar els efectes de l’aturada en els seus negocis. La pandèmia suposa la pràctica desaparició dels seus ingressos, mentre que el lloguer es presenta com un elevat cost fix al qual és impossible fer front.\nPerò a més de les grans companyies, l’aturada d’activitat suposa un gran problema per als petits comerços que han de fer front als seus lloguers sense uns ingressos que els protegeixin. Restaurants, cafeteries, ferreteries, fruiteres, etc. Negocis a peu de carrer que no disposen d’una gran capacitat d’aguant si es manté el confinament. Si no es produeix un endarreriment en els pagaments, una renegociació a la baixa dels seus lloguers o la condonació dels pagaments durant el tancament, molts es veuran obligats a tancar definitivament les seves portes.\nCom he de procedir en cas de negociació amb el meu arrendador?\nEn les mesures adoptades pel Govern de Pedro Sánchez han quedat fora els llogaters, siguin grans empreses o petits autònoms, que formen el gruix del lloguer de locals comercials.\nSí que tindran avantatges els arrendadores de locals ja que podran sol·licitar l’ajornament dels pagaments de les hipoteques dels seus negocis sempre que hagin patit una pèrdua substancial dels seus ingressos o una caiguda en la seva facturació almenys del 40%.\nAlguns juristes creuen que els afectats podrien recórrer a un article en el Codi Civil, en concret el 1.105, on s’exonera del pagament de les rendes davant d’una situació de força major. Òbviament, durant el temps que duri l’estat d’alarma. Textualment, l’article diu: “Fora dels casos expressament esmentats a la llei, i dels casos en que així ho declari l’obligació, ningú respondrà d’aquells successos que no s’haguessin pogut preveure, o que, previstos, fossin inevitables”.\nLa lletrada Pilar del Olmo explica que aquest article seria vàlid per als lloguers de temporada (per exemple, locals llogats a l’estiu) que es regeixen pel Codi Civil, mentre que seria molt discutible en els contractes superiors a un any ja que s’hi aplica la Llei d’Arrendaments Urbans.\nLuis Corral es mostra contrari a utilitzar la via judicial. La negociació entre el llogater i l’arrendador és molt més àgil que enfrontar-se a llargs processos judicials i, a més, s’evitarà que moltes empreses es vegin obligades a tancar. La decisió hauria de quedar entre les parts afectades.\nCorral dona uns consells molt útils per a la negociació: “Ha de quedar documentat i explicat el perquè d’aquesta excepció. És molt important per evitar reclamacions posteriors d’impagaments i també per a la declaració de la Renda. Per exemple, l’arrendador està obligat a declarar les rendes. No obstant això, si s’ha ajornat o reduït, només es declara allò que estigui reflectit en el pacte”.\nAltres despeses fixes importants a les quals han de fer front els negocis depenen de les Administracions públiques: Impost de Béns Immobles (IBI), impostos per terrasses en cafeteries, impostos d’escombraries, impostos de vehicles, etc. Què passa amb aquest tipus de despeses?\nL’Ajuntament de Barcelona, per exemple, ha decidit ajornar el pagament de l’IBI fins al mes de juliol. Normalment, aquest tribut té la data límit del 4 de maig. També aquesta corporació ha anunciat que està estudiant fórmules per descomptar en l’impost de les terrasses els mesos d’inactivitat. Això sí, el propietari hauria de sol·licitar a posteriori la devolució de part de la taxa.\nSón nombroses les poblacions de diverses mides en les quals s’està anunciant una demora en el pagament d’impostos o, definitivament, suprimir-los durant l’estat d’alarma. Guadalajara, Valdemoro i Pinto (Madrid), Àvila, Lleó i Logroño, entre altres, han decidit ajornar els impostos. Altea (Alacant) o Lanjarón (Granada) suspenen el pagament d’impostos mentre duri el confinament de la població.\nPer la seva part, l’Ajuntament de Madrid ha decidit bonificar amb un 25% de la quota íntegra de l’IBI als immobles dedicats a usos comercials, d’oci i hostaleria sempre que mantinguin la mitjana de la plantilla durant el període de pagament d’impostos. En l’Impost d’Activitats Econòmiques (IAE) també tindran dret a descompte del 25% els subjectes passius que tributin per oci i restauració, agències de viatge, comercial i grans superfícies. Per últim, s’ha ajornat un mes el període de pagament voluntari de l’Impost de Vehicles de Tracció Mecànica (IVTM), taxa per Passos de Vehicles (TPV) i taxa de Caixers Automàtics, que començava l’1 d’abril.\nCOM SERÀ EL MERCAT DE LLOGUER DESPRÉS DEL CONFINAMENT?\nS’estan coneixent iniciatives per aconseguir un mercat normalitzat en el lloguer dels locals. Pablo Beltrán, conseller delegat de Truebroker, empresa immobiliària especialitzada en retail a Madrid, ha anunciat un pla per als lloguers dels seus clients a la capital d’Espanya que parteix d’un ampli estudi de les principals zones comercials per als seus potencials consumidors. Es tracta de posar d’acord al llogater i a l’arrendador sobre el preu del lloguer amb una base el més objectiva possible, o sigui, un estudi propi per saber a quin preu s’hauria de llogar un local segons la zona i la nova realitat de l’economia.\nAixí, la companyia ha creat un model matemàtic, obtingut de mesurar el valor comercial immobiliari dels principals carrers comercials de Madrid durant 12 hores al dia des de 2013, per saber amb exactitud el comportament dels consumidors i diferenciar-los dels transeünts. “Amb aquesta informació aplicada a un lloguer concret, es podrà conèixer quina compensació seria justa amb la renda en el temps de tancament i també sobre què passarà amb els lloguers després de reobrir al públic si el consum baixa i com evitar una ruptura de mercat generalitzada”, explica.\n“Al poder mesurar, mes a mes després de la reobertura, com evoluciona la realitat i el valor de mercat de cada local, podrem ajustar-hi al màxim el pagament dels lloguers, evitant les ruptures de mercat que perjudiquen a ambdues parts, i els permetrà prendre decisions amb confiança de quin és el millor escenari per a ells”, diu Beltrán.\nFotografía de Craig Whitehead en Unsplash\nEconomia Totes les fases de negoci Tots els tipus de negoci\nLa cultura i l’esport, preparats per a tornar a obrir les portes\nDels concerts a través d’Instagram a les «canyes» per Zoom. El coronavirus


Líder global en infraestructures, aigua i energies renovables.\nACCIONA és una de les principals corporacions empresarials espanyoles, líder en la promoció i gestió d'infraestructures, energies renovables, aigua i serveis.\nAmb un segle de trajectòria, i formada per més de 30.000 professionals, està present en més de trenta països dels cinc continents. ACCIONA cotitza en el selectiu índex borsari Ibex-35, i és un valor de referència en el mercat\nEl seu posicionament com a pioners en desenvolupament i sostenibilitat expressa la seva capacitat per donar resposta al repte d'aconseguir un desenvolupament sostenible, a través de totes les seves àrees d'activitat. Un dels seus compromisos concrets és reduir paulatinament la seva petjada climàtica i liderar la transició cap a una economia baixa en carboni. Així, les activitats i negocis d'ACCIONA eviten tots els anys l'emissió de milions de tones de CO2 a l'atmosfera. El Pla Director de Sostenibilitat desenvolupa l'estratègia de Sostenibilitat de la companyia.\nL'aposta d'ACCIONA per la innovació s'ha consolidat amb més inversions, projectes, programes i recursos humans, que avalen la intenció de la Companyia de mantenir el seu lideratge en el desenvolupament de solucions i alternatives més sostenibles.\nUn veler zero emissions\nEn ACCIONA hem creat un "veler zero emissions" impulsat per energies 100% renovables, capaç de competir al novembre passat 2012 a la Vendée Globe 2012, la regata més dura del planeta. Una volta al món en solitari i sense escales. Concebut com un vaixell sostenible des de la primera peça, el vaixell ACCIONA és tan competitiu com els seus oponents, però si la necessitat d'utilitzar cap combustible fòssil. Després de dos anys de treball en R + D + ii gràcies al treball d'un equip multidisciplinari de 70 persones, hem aconseguit dissenyar, per una banda, els equips que garanteixin el subministrament d'energia a partir dels recursos del sol, vent i el aigua, i per un altre, maximitzar la hidrodinàmica del veler amb dissenys i materials de nova generació.\nVídeo ACCIONA 100% EcoPowered en la Vendée Globe 2012\nACCIONA Windpowered Antártica\nEl primer trineu zero emissions\n100 anys després de l'arribada de Amundsen i Scott al Pol Sud, ACCIONA impulsa una expedició en un trineu 100% ecoeficient: l'ACCIONA Windpowered Antàrtica. Es tracta de la primera expedició de caràcter científic que demostra l'eficàcia d'un vehicle zero emissions, impulsat únicament amb la força del vent amb l'ajuda d'estels de més de 80 m2 de superfície.\nL'ACCIONA Windpowered Antàrtica, a més de ser un laboratori mòbil, es constitueix en una solució ideal per al proveïment i transport de les diferents bases científiques de les regions polars. D'aquesta manera, ACCIONA fa un pas més enllà en la seva preocupació per l'eficiència energètica, tornant a ser pioners en la recerca de solucions basades exclusivament en energies renovables. Perquè els grans reptes també poden ser ecoeficients.\nVídeo ACCIONA Windpowered Antártica\nSostenibilitat per a tots\nInforma't, aprèn i comparteix sostenibilitat\nPer conèixer més sobre la nostra política de sostenibilitat, consulta la nostra web http://sostenibilidadparatodos.acciona.es/


Uri Vila fa líder al Granollers - FutbolCatalunya\nPublicat per: redaccio 28 d'octubre de 2014\nAls seus 35 anys és el referent del Granollers i de la seva mà el conjunt vallesà desitja retornar a la Tercera Divisió. Aquest diumenge passat va decidir el triomf del seu equip i li va col·locar líder en el primer grup de la Primera Catalana\nEl conjunt de Raúl Matito ja és lider / FOTO: WEB GRANOLLERS\nOriol Vila és la gran ‘debilitat’ del seleccionador català, Gerard López. Íntims amics de la infància, sempre que pot destaca el paper d'aquest futbolista, la classe del qual i qualitat ha quedat demostrada al llarg de molts anys. És més, en l'actualitat, l'aportació del migcampista vallesà està resultant fonamental en el conjunt de Raúl Matito.\nAquest passat diumenge va decidir els tres punts per als locals en el xoc que els va enfrontar al Mollet en el Camp Municipal. Corria el minut 89 quan Oriol va llançar una falta, el segell de la qual és personal i intransferible, i es va colar en la porteria de Pol.\nTriomf importantíssim pel Granollers que agafa la primera plaça del grup amb un punt per davant del Júpiter qui va caure a Lloret i va perdre la seva imbatibilitat. Els gris-grana tenen la gran oportunitat per tornar a donar la volta a la situació ja que aquest diumenge esperaran en La Verneda als vallesans. Igualats en el capítol de gols favorables (15) només un gol els separa ja que els de Juanjo García han encaixat 6 en els 7 partits disputats (pendent la 4ª jornada contra l'Avià) mentre que els de Matito acumulen 7 en vuit xocs.


Una majoria de minories (Josep Ramoneda)\nUna majoria de minories\nJOSEP RAMONEDA 11/11/2012 00:00\nAls Estats Units, els estudis electorals diuen que el 93% dels electors afroamericans, el 74% dels asiàtics, el 69% dels hispans i el 70 % dels jueus van votar Obama. A més, Obama va tenir el 56% del vot femení, factor de canvi fonamental en el món actual. Al voltant del president, les minories ja són majoria política: metàfora d'un món on els grups socials acostumats a monopolitzar el poder social van a la baixa. El rerefons de la societat s'està movent.\nA l'altre costat, el 60% del vot rural, el 56% del vot protestant i el 52% del vot masculí van configurar el nucli electoral de Mitt Romney, com si fos un mapa antic dels Estats Units. Els tradicionals dipositaris del poder social ja no sumen prou per fer majoria política. No és estrany que la distribució del vot per estats afavorís clarament Obama. La dreta republicana -amb els seus valors de redempció personal, religiositat com a lenitiu i menyspreu dels perdedors- està perdent el pols del seu país. El país ja no és com ella voldria que fos.\nLa victòria d'Obama ens ha alliberat de la bafarada reaccionària que hauria recorregut Europa, on les dretes aprofiten la conjuntura negativa per rellançar una restauració conservadora embolicada amb el discurs de la por. Però, sobretot, envia dos missatges molt importants en un moment en què la crisi econòmica fa estralls socials. Primer, que la força d'un país recau en la capacitat d'incorporar les minories i de construir amb elles majories de canvi social. I la lliçó val per a un procés d'independència, el català, que es quedarà curt si només rau en els catalans benpensants. Segon, que la supèrbia i la insolència d'un discurs que fa del diner la mesura de totes les coses, que veu la política com un destorb i que desconeix fins i tot la compassió, està mobilitzant molts ciutadans en contra seva, com prova l'alta participació en les eleccions americanes. Com diu Todorov, "l'objectiu de la política no és la rendibilitat, sinó el benestar de la població". Potser per això a alguns els fa nosa.


ELS ANIMALS DE NIT. HÉDELIN, PASCALE. 9788491015994 Librería COMPAS Universidad\nUn documental sobre els animals que surten a la nit. Llibre amb textures per tocar i informació a l'abast dels nens i les nenes. Una aproximació tàctil i activa per encoratjar-los en les seves primeres descobertes.\nVista previa: ELS ANIMALS DE NIT


Mireia Serra: 2009\nMostra d'un story de la sèrie Papawa, per a BRB Internacional. Storyboard for the series "Papawa" (BRB International)\nMuestra storyboard para la serie Tom, de Cromosoma.Storyboard for the series "Tom", for Cromosoma.\nPracticant amb la wacom.\nUn dibuixet que he fet amb la tableta gràfica. Dibujín con la tableta gráfica.\nStoryboard publi Budweiser\nUn storyboard que em va encarregar Cromosoma, per un anunci de Budweiser, el vaig entregar a llapis i ara estic fent proves amb el Photoshop, a veure si n'aprenc una mica d'una vegada!! La pàgina de dalt és un dels experiments que m'ha sortit, un possible acabat, que no em convenç del tot perquè el llapis del dibuix canta com una almeja. Próximamente nuevas versiones más y más surrealistas! Storyboard para una publi de Budweiser.\nPlanos d'un storyboard de la sèrie Edebits, per a Red Mouse Factory (2004).\nStoryboard Les tres bessones.\nBuscando en el baúl de los recuerdos... Mostra storyboard de Les Tres Bessones, per Cromosoma.Storyboard for the series "The Triplets" for Cromosoma.\nPart d'un encàrrec de fa uns anyets, un personatge per a un tríptic informatiu.Parte de un encargo de hace unos añitos, un personaje para un tríptico dirigido al sector restauración.\nCharacter for an informative leaflet.\nEstil lliure estiuenc.Estilo libre playero.Sunny Ibiza Beach Style :-)\nJuanito Jones, estudi de personatges.\nDe quan treballava a Juanito Jones amb el Gusti i el crack Jordi Valbuena, a Cromosoma, i amb un munt de dibuixants per metre quadrat. De cuando curraba en Juanito Jones, con Gusti y Jordi valbuena, en Cromosma, y con un montón de dibujantes por metro cuadrado... Jaume Rovira, Jesús Gracia, Anna Maldonado, Toni Santamaría, Montse Sanz, Albert Rodriguez, Pablo Olveira, Isabel Badia, Miguel Francisco, Mirta, Lluís Matamala... y en la sala de al lao, Ricard Zaplana, Maribel Sunyé, Xavi Socias, Jordi Corbella, Mireia Hernández, Ignasi Cusí, Alberto Acelai, Raquel Brígido, Xavi Cristóbal, Montse Badia, Serrat, Jesús Parada... Jordi Muray, Ernest Agulló, Balta Pedrosa i Pere en otras esferas... Y Helena Fortuny que nos llevaba a todos a toque de silbato :-P (seguro que me he dejado a unos cuantos!)Qué tiempos aquellos!!Characters development for the series "Juanito Jones" (Cromosoma)\nGirafes al bosc?\nPrimera il.lustració d'un conte per al meu nebot Sergi. Piano, piano, tornant al món del color. Primera ilustración de un cuento para mi sobrino Sergi. First ilustration for a tale.\nInspirat en un carrer de Juliaca (Perú), allà on Cristo va perdre les espardenyes... Inspirado en una calle de Juliaca, Perú.Inspired in a Juliaca street (Peru). So far away...\nDibuixet inaugural, inspirat en un Hotel de Mendoza, Argentina, quan encara tenia dos duros per viatjar pel món. Dibujito inaugural, inspirado en un hotel de Mendoza, Argentina. Opening drawing, inspired in a hotel from Mendoza (Argentina).\nMoving to: http://mireiaserrastoryboard.cat\nAnimated series / Clients\n2016 Misha, the Purple Cat, TEIDEES AUDIOVISUALS. Vampirina BROWN BAG FILMS2015 Puffin Rock season II, DOG EARS / CARTOON SALOON. Storyboard revisionist (2 months) for The Breadwinner CARTOON SALOON. 2014 Puffin Rock, CARTOON SALOON / DOG EARS. The Octonauts BROWN BAG FILMS.2013 Sabrina, Secrets of a Teenage Witch, MOONSCOOP. Pumkin Reports, MOTION PICTURES.2012 Angry Birds Toons, ROVIO ENTERTAINMENT. Misha, TEIDEES AUDIOVISUALS. Mint Fairy, CROMOSOMA.2010-2012 Ask lara, Picnic With Cake, Groove High, TOMAVISTAS 2010-2011 Lila, CROMOSOMA. Pop Pixie, RAINBOW S.P.A.2008-2009 Asha, CROMOSOMA. Sam & Rupert TRESDIM VIDEOGRAPHICS.2006-2007 Papawa, BRB INTERNACIONAL.2005-2006 Tom, CROMOSOMA. Douguie, NEPTUNO FILMS.2004-2005 The Baby Triplets, CROMOSOMA. The Kikids, Edebits, REDMOUSE FACTORY.2000-2003 The Triplets, Juanito Jones (Character's development) CROMOSOMA.1999 Fantaghiró, BRB INTERNACIONAL.1997-2000 Pocket Dragons, Fix und Foxi, Myths and Legends, Scruff, D'OCON FILMS. Los Chuquis, ANIMANDUS.\nAmics, amigos, friends\nJordi Valbuena Storyboard Artist\nRicard Zaplana StoryboardArtist


Espot, la història des del 'paraíso blanco' fins a Skipallars - Diari de la neu\nEspot, la història des del 'paraíso blanco' fins a Skipallars\nDes del seu lema 'paraíso blanco' de finals dels 70 a l'actual marca comercial 'skipallars'\nReportatges, Pallars SobiràIvan Sanz 10.07.202007.45 h\nImatge dels inicis d'Espot, a finals dels anys 60. Fotografia cedida per FGC a Diaridelaneu.cat Autor/a: FGC - Skipallars\nInaugurada la temporada 1967-68, en un principi s'anomenà “Súper Espot” i el seu lema era "Paraíso blanco". Anys després va passar a denominar-se “Nou Super Espot” i encara uns anys més tard es va rebatejar amb el nom d'Espot Esquí Parc. Durant un temps va rebre el nom de Gran Pallars i actualment es coneix com Espot Esquí. També comparteix amb Port Ainé el nom de la marca comercial d'Skipallars, que dona nom al domini esquiable amb un sol forfet de les dues estacions.\nL'estació d'esquí d'Espot es va posar en marxa a la temporada 1967-1968 amb el nom de Super Espot, sent una promoció de l'empresa PURISA (Promociónde Urbanismo e Inversiones SA). El seu lema de promoció era "Paraíso blanco". Ara bé, segons la informació publicada per La Vanguardia del 21 de gener de 1969, semblaria que oficialment es va inaugurar el gener d'aquell any, però ja estava oberta des de la temporada anterior.\nEn la primera fase es va construir l'Hotel Or Blanc a la cota 1.500, el telecadira Els Estanyets, el teleesquí del Bosc i un teleesquí per a debutants a l'arribada del telecadira.\nEl projecte anava acompanyat d'una urbanització a peu de pistes amb una zona d'habitatges unifamiliars, zona hotelera i altres serveis, a més de dues cafeteries. Aquesta urbanització era gestionada per l'empresa Pirineos Espot SA, darrere la qual hi havia com a impulsor principal el publicista Víctor Sagí Vallmitjana (13-02-1921 - 28-11-2014)\nA partir de l'any 1972 es va crear l'empresa Super Espot S.A. que gestionaria l'estació d'esquí de forma independent a la urbanitzadora. Darrere aquesta empresa hi continuava Víctor Sagí i el també publicista Jaume Domènech.\nEls anys setanta i vuitanta no van ser fàcils. Sovint les temporades d'esquí eren inviables econòmicament. Les campanyes 1984-85 i 1986-87 van resultar especialment difícils i, de fet, només cal recordar que la veïna Llessui tancava definitivament l'abril de 1987.\nEl problema de la manca de neu es va incrementar i a l'hora resoldre en la temporada 89-90, moment clau en la història de l'estació, ja que en aquesta temporada es posa en marxa la primera instal·lació de neu artificial, amb 3,5 quilòmetres de neu produïda.\nEn encetar la dècada dels 90 s'inicia una certa posada al dia en les instal·lacions. Es començava amb una renovació de les cadires del telecadira "Els Estanyets" però els canvis importants eren a punt de començar.\nEl famós Nou Super Espot\nL'any 1993, coincidint amb el 25 aniversari de funcionament de l'estació, es realitzen fortes inversions. S'inaugura el telecadira desembragable Yan Lift, batejat amb el nom d'Or Blanc, en un traçat paral·lel als Estanyets.\nAmb els anys aquest nou telecadira Yan Lift resultaria un problema important. L'empresa nord-americana que el fabricava va fer fallida el 1997 i amb la fallida s'acabarien les peces de recanvi.\nTambé es construeix el telecadira biplaça Clots de la Bassa. Augment de la capacitat de la producció de neu artificial. La producció de neu s'estabilitza en 87 canons i 4,2 quilòmetres innivats. Neix el Nou Super Espot i és amb aquest nom amb el que es promociona l'estació.\n1995-96, nevades i allaus\nCom va passar a tot el vessant sud del Pirineu, la 95-96 va resultar ser un dels hiverns amb més nevades que es recorden. A finals de gener, durant la matinada del dia 23, una allau de neu va arrasar la cafeteria-restaurant de la zona de la Pala. Per sort, no es van haver de lamentar víctimes de cap mena, doncs l'estació a aquella hora encara estava tancada. L'allau també es va emportar 1 teleesquí, el retorn d'un telecadira i la caseta de control, la qual va aparèixer uns 300 m més a baix dins de la bassa.\n1998, la constructora Copcisa es fa amb l'estació\nLa temporada 98-99 suposa un gran canvi a l'estació d'esquí. A finals de 1998 la constructora COPCISA (Construcció D'Obres Públiques i Civils SA) tanca la compra de les pistes d'esquí de Super Espot als seus antics propietaris per uns 2.000 milions de pessetes.\nLa compra de les pistes es converteix en el primer pas per fer-se amb tot el complex. La constructora preveu comprar en dos anys l'hotel i els albergs, que continuaven en mans de la família Domènech i que es valoren en altres 2000 milions de pessetes.\nEs rebateja l'estació amb el nom d'Espot Esquí Parc. Inversió en la instal·lació d'una xarxa de canons, dues noves trepitjaneus. El telecadira Or Blanc, el Yan Lift, passa a denominar-se La Roca. S'anuncia una nova pista d'esquí de fons, el Forcall, amb 12 quilòmetres traçats i senyalitzats.\nS'obre un parc de lleure i aventures per obrir a l'estiu, a la zona dels Clots de la Bassa, però la iniciativa només va durar un o dos estius.\nDesapareix el circuit d'esquí de fons i s'arriba als 6 quilòmetres innivats.\nCopcisa es ven l'estació d'esquí. La compra, per valor de 4,8 milions d'euros, la realitza Carles Isús amb un crèdit de l'Institut Català de Finances (ICF).\nEs presenta un projecte d'ampliació de l'estació d'esquí que inclou la construcció d'una cafeteria a la cota 2.300, ampliar el domini esquiable en 194 hectàrees al Cap de la Socarrada, la construcció d'11 hectàrees de noves pistes, un nou telecadira i nova ampliació de la xarxa de produïda.\nL'estació inicia els tràmits per al nou telecadira "Socarrada", però la conselleria de Medi Ambient emet un informe desfavorable a l'ampliació de domini esquiable d'Espot Esquí. El motiu és que l'àrea proposada es troba dins de la "Xarxa Natura".\nEl mateix any l'Institut Català de Finances (ICF), anuncia el procés per embargar l'estació d'Espot Esquí per impagament del crèdit que s'havia concedit l'any 2001. A finals d'any ja queda de la seva propietat. L'estació no es tanca i la passa a gestionar provisionalment una nova societat Suport Group Consultor, la qual està formada pels ajuntaments d'Espot, Esterri d'Àneu, la Guingueta d'Àneu, València d'Àneu, amb el 51% de les accions, i 11 empresaris turístics de la zona amb el 49% de les accions.\nEl Departament de Medi Ambient rebutja el projecte de reformes i ampliació d'Espot Esquí a la perifèria d'Aigüestortes que l'estació tramitava des de 2003.\nEl novembre de 2005 la Generalitat es fa càrrec d'Espot Esquí. Vol evitar, així, el seu tancament a l'espera de la subhasta de l'estació esquí al jutjat mercantil de Lleida per un import superior als 8,7 milions d'euros. A finals d'any l'estació queda en propietat de l'Institut Català de Finances. La gestió passa temporalment pel FGC.\n2007, proposta de telecabina poble-estació\nEs presenta un Pla d'Inversions valorat en 20,7 milions d'euros entre les quals es contempla la instal·lació d'un telecabina que connecti el poble d'Espot, cota 1.250, fins a a la cota 1.500 de l'estació d'esquí.\nEl telecadira Els Estanyets deixa de funcionar definitivament. Es construeixen dues noves cintes transportadores a la zona de debutants.\nL'Institut Català de Finances treu a concurs gestió conjunta de les estacions d'esquí d'Espot Esquí i Port Ainé. El Govern adjudica a l'empresa Gran Pallars la gestió de les estacions d'esquí de Port-Ainé i Espot Esquí per 140.000 euros.\nNeix Gran Pallars\nEn arribar el 2008 neix Gran Pallars, el domini esquiable que aglutina les estacions d'Espot Esquí i Port Ainé i un acord comercial amb Tavascan per compartir forfet. Una societat del mateix nom, Gran Pallars, formada per 41 empresaris de la comarca, els Ajuntaments d'Espot, Rialp i la Diputació de Lleida, es fa càrrec de gestionar les dues estacions que són propietat de l'Institut Català de Finances.\nApareix Joan Viladomat\nEl 2009 també hi ha moviments importants. L'empresari andorrà Joan Viladomat es fa amb el 50% de Gran Pallars, mitjançant una ampliació de capital de prop de 300.000 euros. Les estacions del Pallars veuen amb esperança l'entrada en funcionament l'aeroport de Lleida-Alguaire.\nInversió de 4 milions d'euros per substituir els teleesquís del Bosc per 1 telecadira 4 places desembragable de Leitner. Gran Pallars preveu un pressupost de 12 milions d'euros pel telecabina que ha d'unir el poble d'espot amb l'estació.\nFGC paga 16 milions d'euros per Espot i Port Ainé. D'aquesta manera la titularitat de les dues estacions, fins ara en mans de l'Institut Català de Finances (ICF), passa a Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, que també ho és de La Molina i l'estació de Vall de Núria.\nEs posa en marxa un parc lúdic i una webcam a la cota 2200 d'Espot.\nEspot rep la certificació de Destinació de Turisme Familiar (DTF).\nCopa del Món de telemark l'any 2016\nEntre els dies 5 i 7 de febrer, Espot acollia la quarta prova de la temporada de la Copa del Món FIS de telemark.\nCelebració 50 aniversari d'Espot amb diversos actes, com ara una exposició, baixada de torxes, festa après-ski revival o la inauguració d'una placa commemorativa a la cota 2000.\nReforma integral de la cafeteria cota 2000.\nArticles d'opinió de l'aniversari: Espot, fins aviat família i Parlant dels 50 anys d'Espot sense mirar el rellotge.\nA les portes del mes de febrer una cadira cau de la línia del telecadira. Els responsables de l'estació decideixen aturar definitivament l'obertura de la instal·lació (veure enllaç). Comença l'operació Espot, que consisteix en remuntar els clients des de la cota 1.500 fins a la cota 2.000 mitjançant un sistema de trepitjaneus-llançadora. Malgrat els inconvenients, se salva la temporada i tothom queda satisfet. L'operació conclou amb èxit.\nVeure articles: Espot reobrirà aquest dijous dia 14 i Així es viu l'accés a Espot cota 2000 amb trepitjaneus o 4x4\nSubstitució del telecadira La Roca per un de nou de semblants característiques però més modern ràpid. L'operació de concurs, compra i instal·lació es va fer en poc més de 7 mesos. El "nou La Roca" substitueix el vell telecadira de Yan Lift, que ja era l'únic al món en funcionament.\nÀlbum de fotografies "La història d'espot en imatges: del paraíso blanco a Skipallars"\nEmotiu video del 50 aniversari d'Espot a youtube.\nReportatge de la història d'Espot a Nevasport Historia de la estación de esquí de Espot Esquí.\nPlànol de pistes d'Espot amb les possibles ampliacions\nQuan Espot s'emplenava d'escolars per passar-hi una feliç "Setmana Blanca"\nAutor: FGC - Skipallars\nImatge aèria d'Espot\nA partir de la informació publicada per La Vanguardia, l'estació es va inaugurar oficialment un dia indeterminat del gener de 1969\nAutor: Captura La Vanguardia


Tempesta negra: de juliol 2008\nAvui us deixo una definició dels conceptes "radicalisme" i "radical", extrets del Diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans:\nm 1 Qualitat de radical.\n2 Doctrines o principis dels radicals.\n3 HIST/POLÍT Corrent de pensament polític que propugna,\nd'una manera democràtica, reformes profundes o canvis substancials de les\npolítiques i socials de l'estat.\n6 POLÍT 1 adj Dit dels diversos partits seguidors del radicalisme.\n2 m i f Membre d'un dels diversos partits seguidors del radicalisme\nPotser hauríem d'aprendre a apagar la tele i llegir menys diaris?\nPublicat per tempesta negra a 16:41 5 comentaris:\nQue moderes tu lenguaje\nQue cedas el paso en el ascensor a las señoras\nY pidas excusas si hay\nun empujón, yeeeee\n[El tema és dels mítics "Ángeles Del Infierno", grup de heavy rock procedent del País Basc. La música i, sobretot, la lletra, és contundent. Recomanable per a nostàlgics dels vuitanta]\nPublicat per tempesta negra a 0:30 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: heavy, música\nNavegant per les autòpsies de la informació, m'he trobat amb una web especialitzada en el clàssic "On és en Wally?". M'ha fet recordar una anècdota de 3r d'ESO, quan al tornar d'una sortida del centre al Maremàgnum s'havia perdut un company del curs. Els profes -juntament amb els companys el posaven a parir, li deien "el empanao", però aviat es va quedat amb aquest famós sobrenom- van haver de trucar la policia, i encara recordo aquell cotxe de la guàrdia urbana amb la megafonia -in Castilian- preguntant per un tal Duran -no és aquell que vol ser ministre, evidentment-:\nPublicat per tempesta negra a 9:12 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: anècdotes, jocs clàssics\nUna font del Caudillo de España por la Grasia de Dios, a Galícia\nL'alcalde de Caldas, el socialista, Juan Manuel Rey, es nega a retirar-la perquè genera provocació i atreu persones a veure-la. Aquesta escultura ha estat creada per l'artista madrileny, Fernando Sánchez Castillo, amb motiu del projecte Saldarte, inclòs en el programa del Festival de Cultura Quente, que es celebra aquest cap de setmana en aquesta localitat.\nNo us sembla un FAIL d'aquests?\nPublicat per tempesta negra a 14:08 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: anècdotes, residus tòxics\nLa premsa és lliure, no hi ha manipulació\nLa presentadora de televisió Mercedes Milá va entrevistar Mavi, mare de Carlos Palomino, per al seu reportatge "Diari de... Els extrems s'odien" emès el passat 19 de juny. Després de veure el reportatge Mavi va realitzar uns incisius aclariments a través d'una carta que publiquem per recolzar la seva comanda de difusió.\n[Carta de Mavi, 20 de juny de 2007]\nOn és la meva entrevista?\nBé, després de refredar una miqueta la meva ira, encara que no en la seva totalitat, exposaré alguna cosa sobre el "Diari de ", que es va emetre ahir a la nit, el primer és que em sento totalment enganyada (no manipulada), perquè he de reconèixer, que res referent a la meva entrevista va ser manipulat, simplement TALLAT, VETAT, INEXISTENT, pel que em pregunto jo, ON DIMONIS ESTÀ LA MEVA ENTREVISTA? On ÉS LA DEFENSA I LA DENÚNCIA PÚBLICA QUE JO VAIG GRAVAR? ON ÉS L'ENTREVISTA QUE VAN FER ALS AMICS DE CARLOS? PER QUÈ EN VAN INFILTRAR UN ENTRE ELS ANTIFEIXISTES? PER QUÈ NO EN VAN INFILTRAR CAP ALTRE ENTRE ELS NEONAZIS? COM PODEN TREURE L'ENTREVISTA D'UN IMPRESENTABLE COM AQUEST ADVOCAT, PERTANYENT A 'NACION Y REVOLUCIÓN' I PERMETRE-LI QUE DIGUI AQUESTA QUANTITAT DE BARBARITATS I NO TENIR OUS PER DIR-LI MENTIDER A LA SEVA CARA?\nAra i després d'analitzar una mica, veig la realitat, la MEVA ENTREVISTA NO ERA PROCEDENT QUE SORTÍS, ERA MASSA PERILLOSA JA QUE INCULPAVA EL GOVERN, DELEGACIÓ DE GOVERN, TRIBUNAL SUPREM... en aquesta entrevista clara i obertament criminalitzava als nazis, i als seus defensors que els donen cobertura perquè continuïn realitzant les seves matances, en aquesta entrevista clarament vaig dir que eren ELS SICARIS DELS QUALS ESTAN EN EL PODER, i per això no els interessa il·legalitzar-los ni criminalitzar-los, perquè són els que fan la feina bruta dels senyors que surten amb els seus talls a navalla de cabellpèl, i els seus bonics vestits...\nPer què no surt la meva denúncia pública, que dirigeixo directament al Ministre de l'Interior Sr. Rubalcaba, quan el primer mes tot van ser bones paraules però total incompliment d'elles? Per què no surt que directament havia comanda al ministeri de l'interior que el cas de Carlos fos jutjat per un acte terrorista, ja que el contempla el codi 577 del penal, i el deneguen dient que no troben indici de tals fets, rentant-se les mans i ell remetent-se't al Suprem, per retardar el judici el més possible quan el penal el té reconegut?. Per què no surt l'acusació que vaig fer a Manos Limpias, per demanar la il·legalització de la Coordinadora [Antifeixista], quan el seu president és el que hauria d'estar fora de joc, per tenir les mans completament tacada de sang? Per què no surt la defensa que vaig fer dels antifeixistes pels seus treballs i els seus reconeixements dins de la legalitat en considerar personalment que tenien tot el dret que en s'hi hagués legalitzats, ja que els seus únics crims eren lluitar contra les injustícies que s'estaven duent a terme, entre la immigració, els treballadors, l'explotació i els drets humans? Per què sempre buscaven la igualtat entre ambdós grups quan la realitat eren les diferències ben marcades que existien entre ambdós, i la més principal i que jo demanava, que tinguessin el coratge de callar-me la boca presentant-me un llistat dels morts assassinats per l'antifeixisme i els realitzats pels nazis? Per què no surt que demano que siguin catalogats com a terroristes com són les víctimes de l'AVT?, què ocorria, que els policies, guàrdies civils, regidors i militars, les seves vides eren més importants que la del meu fill i la dels altres caiguts en el moviment antifeixista?\nPer a meu eren igual d'importants, eren víctimes caigudes a les mans d'uns terroristes que no respecten la vida, tant se me'n refot quina ideologia política defensi, TERRORISME ÉS AQUELL QUE NO RESPECTA LA VIDA DE CAP PERSONA SIMPLEMENT PER IDEOLOGIA POLÍTICA, SIGUI DE DRETES O ESQUERRES... I per què les víctimes de l'antifeixisme no eren reconegudes, ni ajudades com ho són les víctimes de l'AVT? I jo em pregunto, per què l'AVT fins i tot no s'ha dignat a condemnar la mort del meu fill i la de molts antifeixistes anteriors?, són de més categoria els seus?\nSenyors, obrim els ulls i vegem la realitat del que ens volen vendre, ens volen tenir com fa 50 o 60 anys, volen tornar a tenir el poder, que a aquestes dates no han acabat d'assimilar que el FEIXISME i EL NAZISME ja són històries passades, mortes i enterrades, encara que la crua realitat és que entre bastidors continuen actuant amb total impunitat. Per què al bressol del feixisme estan prohibides tots tipus de manifestacions neonazis i aquí que som tan "tolerants" les continuem autoritzant? i denegant totes aquelles dels moviments antifeixistes que lluiten per la veritat? Per què no surt la meva condemna personal a la Senyora Soledad Maestro, que acuso entre les càmeres que gràcies a la seva permissivitat i autorització a aquella concentració del 11.11.07 a DN, el meu fill està mort?\nTota responsabilitat de la mort de Carlos la faig recaure sobre ella, si aquesta persona no hagués consentit aquella manifestació racista, avui el meu fill seguiria viu, ja que aquell element que el va assassinar no hagués demanat permís a la seva caserna per anar a una concentració patriota i mai no s'hagués creuat amb el meu fill...\nPer que interès que jo no arribo a comprendre, continuen insistint en allò d'una baralla entre bandes, o en la baralla?, de què tenen por? Per què estan retardant tant el seu judici si és tot claríssim i el vídeo parla per si només?\nBo aquí teniu una petita síntesi del que va consistir l'entrevista amb la Milá, i que ha estat totalment vetada... després de tanta insistència per la seva part que la hi donés, què ocorre, que es van trobar amb un mur que no anaven a poder manipular ni portar per on ells desitjaven? Ho sento, i així seguiré... Ara si s'esdevé que hagi de fer algun altre aclariment serà en DIRECTE, no hi haurà enregistraments de cap tipus... El seu programa m'ha defraudat molt. Ha mostrat ambdós costats, sí, d'acord, però no ha mostrat la realitat d'ambdós. En l'antifeixisme, violència, més violència i més, però per què no diuen per què? Perquè no se'ls permet expressar-se lliurement, la primera resposta que reben sempre és una càrrega policial, ordenada pels alts comandaments i a la que ells s'han de defensar per no acabar, segurament, brutalment colpejats, com va ocórrer en l'última de Sol [1 de juny], per no acabar amb els ulls trets per una pilota, com va ocórrer al xaval de Tirso [29 de febrer], etc...\nEl senyor policia que va sortir parlant pertanyent el sindicat dels mateixos, li dic, ja va abandonar vostè la seva ideologia neonazi? Jo fins i tot el recordo per l'assassinat d'una nena de 17 en l'Institut Tirso de Molina, ho va oblidar? Revisi la seva història senyor defensor d'Assassins.\nLa veritat és sempre molt poderosa, perillosa sí, però poderosa, i davant de la veritat no hi ha rebatiments... i jo parlo amb la veritat, la meva veritat, i és la que continuaré cridant fins que em quedi sense veu... Es perd un combat, però la batalla encara és en el camp... i jo segueixo dempeus, per tant continu i continuaré el camí que al meu fill li van tallar d'una forma o una altra...\nAra traieu les vostres conclusions, i el sentiment de defraudació que en aquests moments puc tenir, acompanyat de molt més dolor i molta més ràbia, cosa que em donaran la força suficient per seguir endavant... Ara més que mai Mavi no va començar a parlar i només existeix una forma de fer-la callar... si són tan valents, aquí hi ha.\nCARLOS, PER TU I PEL QUE VAN ASSASSINAR, PER SER ÍNTEGRE I JUST, SEGUIRÉ AQUI... T'ESTIMO...\n[Extret i traduït de http://www.kaosenlared.net]\nPublicat per tempesta negra a 9:10 1 comentari:\n[Estreno entrada, amb un article que vaig penjar al meu flog fa un parell de setmanes, arran de la final de l'Eurocopa]\nPotser alguns/es ho sabeu...\nEstic indignat. Escandalitzat. Palplantat.\nFa unes horetes, allà sobre les 7 de la tarda, estava gaudint de l'ombra i del gelat -estava mort de sed- amb la meva parella. Clàxons, coets...eren alguns conductors hooligans que recordaven que avui jugava la "Selección" la final de no sé quin torneig.\nEl que em va indignar no era el fet de que ho celebressin a la nostra terra, a la terra que els acull i els dóna alguna feina -ni que sigui de tunejador-. De fet, si jugués la final la Xina o el Pakistan segurament passaria 3/4 del mateix.\nEl que m'indignà era veure una nena que no deuria passar dels 8 anys, amb dues banderetes espanyoles, amb la samarreta d'Espanya, i cridant "arriba españa!" (no "viva", "arriba", el famós crit que els falangistes i franquistes el popularitzaren). Com pot ser que, en comptes de jugar a fet i amagar, a la PS2, a la Nintendo DS o a les Barbies es dediqui a fer càntics patriòtics? Penso que és responsabilitat paterna (de materna ho dubto, sincerament...ja sabem que en el tema del futbol+política els homes tenim tendència a fer servir el cap, però d'una altra manera). La mateixa que la tenen els pares palestins, quan animen els seus fills a portar ensenyes de Hamas i fins i tot bombes; els pares israelians, quan ensenyen els seus fills com s'ha de fer servir un fusell per matar palestins; o els pares nordamericans, que renten el cervell de la canalla amb consignes tipus "For More Years" i "Només m'ho treureu quan sigui mort" (Charlton Heston, actor i difunt president de la NRA, associació parafeixista de propietaris d'armes).\nEls nens són nens. En comptes de malgastar el temps en consignes patriòtiques que poden ofendre a molta gent, descendents de republicans ESPANYOLS que han mort simplement PER DEFENSAR UNA ALTRA ESPANYA (sí, existien republicans que creien en ESPANYA!) i no onejar la "rojigualda", el que haurien d'estar fent és jugar al pica-paret. El fet identitari és com l'alcohol, el matrimoni o la declaració de la renda: és cosa dels grans.\nAfortunadament, de moment això són paraules, perquè les paraules se les enduu el vent. El problema és quan creixin i passin a l'acció directa. Com aquell nen de la foto. Aleshores tenim el marró muntat.\nQuè estem fent? O, millor dit, què han fet els pares d'aquella nena innocent?\nPublicat per tempesta negra a 20:53 1 comentari:\nAcabo d'arribar el món dels bloggers desitjo que us agradi la meva nova experiència.\nPublicat per tempesta negra a 20:52 Cap comentari:\nUna font del Caudillo de España por la Grasia de D...


La manifestació de l'11-S de Barcelona, en directe per Olot Televisió - Garrotxa Digital\nLa manifestació d’aquesta tarda a Barcelona convocada per l’Assamblea Nacional Catalana es preveu que sigui històrica i multitudinària. 25 autocars surten al llarg del dia d’avui de la Garrotxa per participar-hi i cetenars d’olotins ho faran amb el seu vehicle particular. Donada la trascendència de la convocatòria, Olot Televisió emetrà, a partir de les 17.30, un programa especial, en directe, per seguir minut a minut la manifestació independentista. El programa és una producció de Barcelona TV i la Xarxa de Televisions Locals de Catalunya i que emetrem tots els canals de manera simultània. I aquest dimecres els programes informatius d’Olot Televisió analitzaran el dia després de la gran manifestació. Les Notícies explicarà com l’han viscut els garrotxins que s’han desplaçat a Barcelona i el programa ‘Pros i contres‘ entrevistarà a Muriel Casals, presidenta d’Òmnium Cultural i Alfons López Tena, portaveu de SI al Parlament.


Vallesos 2 - Patrimoni - Torna el llop al Vallès?\nL’animal mític ha fet incursions curtes al Moianès el 2002, 2003, 2004, 2010 i 2011, les dues últimes confirmades amb anàlisis d’ADN de femta\nJordi Ruiz-Olmo , Gabriel Lampreave (text)\t, Joan Capdevila (fotografies)\nCrònica d’una extinció\nHistòricament, a Catalunya el llop ocupava tota mena d’ambients: litoral, hàbitats de secà o zones del Pre-Pirineu i Pirineu. La toponímia ens demostra aquesta àmplia distribució. Per exemple, al Vallès, trobem Abeurallops (Sentmenat), Baixant del llop (Aiguafreda), Bosc del Llop (Cànoves), Cantallops (Lliçà de Vall), Coma Llobera (Sant Celoni), La Llobeta (Aiguafreda), etc. Les estadístiques històriques de captures de llops a les comarques de Girona i del municipi de Lleida ens indiquen que, fins al segle xviii, a casa nostra hi havia una bona població de llops, amb densitats remarcables. A partir del segle xix, aquestes dades davallen en picat fins a extingir-se. El verí, les armes de foc i la pràctica extinció dels ungulats salvatges van provocar aquesta situació.\nÉs difícil afirmar quin va ser l’últim llop al país. Sabem que van aguantar fins a primers del segle xx als Ports de Tortosa i algunes zones dels Pirineus. Al Vallès, disposem d’una dada a Riells del Fai, entre la segona meitat i finals del segle xix, del qual encara es conserva una pota penjada a la porta de la masia de la Madella.\nEl llop torna a Catalunya: no són llops italians\nA Catalunya les primeres queixes per llops de ramaders provenen de la zona del Cadí i són del 1997. Ningú no podia pensar en el llop. A finals del 2003 es va comprovar la seva presència mitjançant l’anàlisi de ADN en un excrement recol·lectat el 2000. Des d’aleshores, ha estat present a Catalunya d’una forma estable, tot i que hi ha períodes d’alguns mesos sense detecció. Aquest cànid viu principalment en l’eix Port del Comte, Cadí-Moixeró, Collada de Tosses, Alt Ripollès. També és present a la Catalunya Nord.\nEn contra de l’expansió de la població ibèrica que esperàvem, la genètica ens ha demostrat que la nova generació de llops de Catalunya prové de l’expansió natural de les poblacions de la soca italiana de llops, que van resistir a les muntanyes d’Itàlia. Però ara sabem que, en realitat, els nostres llops vénen dels Alps Marítims francesos, passant pel Massís Central francès. Els rebesavis eren italians, però els avis i els pares són francesos. Així, si bé el seu llinatge és italià, els seus ancestres directes cal cercar-los en les poblacions alpines de França. I això ha estat reconfirmat en haver-se’n trobat tres exemplars, tant als Alps com als Pirineus. El primer va ser localitzat el 1997 a la zona del Vésubie-Tinée (Alps del Sud) i després al 2000 va ser detectat a Catalunya, concretament al Cadí. Un altre llop va ser identificat el 2002 a Queras (Alps) i al 2003 al Carlit (Catalunya nord). Finalment un tercer llop va ser detectat el 2006 a l’Haute Tinée (Alps del Sud) i al 2007 novament al Carlit.\nLa individualització mitjançant l’ADN ens ha mostrat la presència com a mínim de tretze llops diferents durant aquests onze anys. La presència màxima detectada en un any a Catalunya va ser el 2008 amb cinc exemplars. El més habitual ha estat d’un a tres per any. Alguns només s’han detectat un any mentre que n’hi ha d’altres que apareixen i desapareixen. Hi ha molta dinàmica i sovint retornen a França. Només tenim constància que hi hagin passat períodes llargs (anys) tres exemplars. Tots aquests llops són mascles, a excepció d’una mostra del 2008 que va ser d’una femella. A data d’avui no hi ha evidències de reproducció en territori català i el nucli poblacional no sembla progressar amb facilitat.\nEl llop al Vallès\nDe tant en tant, especialment entre la tardor i la primavera, hem detectat moviments del llop fora dels Pirineus. Els llops semblen resseguir les carenes vers el sud. Aquests moviments, d’un únic individu, s’han comprovat a Osona el 2007 (zona entre les Guilleries i el Montseny), al Berguedà (zona de Catllaràs) i al Vallès Oriental. En aquesta comarca el llop només ha estat trobat al Moianès, on tenim coneixement d’incursions (sovint de durada molt curta) els anys 2002, 2003, 2004 i, finalment, una a finals del 2010 i una altra a principis del 2011. Aquestes darreres han estat importants perquè és quan s’ha pogut confirmar científicament mitjançant l’anàlisi de l’ADN d’una femta.\nDurant aquestes dues darreres incursions el llop va atacar una única explotació de Castellterçol (dos atacs), amb un total d’onze ovelles mortes. Cal preguntar-se per què malgrat la gran quantitat d’activitat ramadera d’aquest territori els atacs es van produir al mateix lloc. L’explicació rau en el sistema d’explotació ecològica d’aquest ramat que pasturava tot sol dins del bosc. Els llops sempre que poden intenten capturar allò més fàcil. Per tant, totes les explotacions estabulades o els ramats vigilats resten pràcticament fora de perill.\nHem de tenir por del llop?\nQuan es va conèixer la presència del llop, a banda de la incredulitat, ens van començar a arribar moltes preguntes de la gent: es tracta realment de llops?, el Moianès és prou salvatge?, són perillosos pels humans o els ramats?, què haig de fer?, puc sortir tranquil?, protegiran els boscos del Moianès pel llop?\nEl llop porta al darrere tota una càrrega mitològica. I això afecta i condiciona molt la nostra percepció. El llop no és un animal gaire gran o amb capacitats sobrenaturals. Ans al contrari, podem dir que el llop és “només” un gos salvatge. I, per tant, podem pensar que els perills potencials pels humans són els mateixos que els ocasionats per un gos. De fet cada any hi ha força accidents de mossegades o atacs de gossos, especialment envers criatures i cap de llop, i, en canvi, normalment els gossos no ens desperten tanta por, recel o neguit. Recordem en primer lloc que el llop del sud d’Europa és molt més petit que el del nord. A la península Ibèrica, no hi ha cap atac de llop a una persona reportat en més d’un segle malgrat que n’hi ha una població de 2.000-3.000 adults, mentre que els gossos en produeixen centenars fins i tot amb persones mortes (tenim fins i tot una llei de gossos perillosos per a prevenir-los). Tampoc hi ha reportat cap atac a França o a Itàlia.\nPerò cal recordar que un llop, com un gos i molts altres animals salvatges autòctons, sempre podria fer mal a un nen molt petit. I per això hi ha tants contes amb els llops com els dolents de la pel·lícula a la nostra cultura: la Caputxeta vermella, els set cabrits i el llop, en Pere i el llop... I d’aquí que la nostra por sigui més gran que el risc real.\nEm puc trobar un llop al Vallès? I si me’l trobo un què haig de fer?\nQuant al fet de si el Vallès és prou “salvatge” per al llop, novament ens trobem amb un error. El llop és un generalista i viu a tota mena d’hàbitats, des de deserts o estepes àrides, fins a la tundra boreal, els boscos densos, els conreus cerealistes monoespecífics, les muntanyes o, fins i tot, rodalies de pobles i ciutats. Només cal que hi hagi ungulats salvatges (senglars, cabirols, cérvols, etc.) o domèstics no vigilats (ramats). I el Moianès, al nord del Vallès, és una mica així.\nAl Moianès no hi ha una població de llops i, quan n’arriben, ho fa un individu isolat. Per tant, no ens hem d’amoïnar. Però qui tingui la sort de trobar-se’l (el llop dedica tots els seus sentits a evitar de trobar-se un humà) comprovarà que surt fugint quan ens troba. Per tant, a la pregunta de què hem de fer, la resposta és clara: res, estar-nos quiets i gaudir amb la seva visió. Això qui se l’arribés a trobar, la resta hem d’anar al bosc com si no hi fos.\nCom es traspua del que hem explicat, el principal risc és l’atac als ramats (donat que els veuen com a font d’aliment). Però sortosament hi ha sistemes d’autoprotecció que funcionen bé, com ha estat el cas dels Pirineus on, amb el suport de la Generalitat de Catalunya, pràcticament s’han acabat les pèrdues per aquesta causa.\nSi algun productor pensa que pot haver rebut un atac de llop, cal que es posi immediatament en contacte amb el Cos d’Agents Rurals per tal que s’hi faci una inspecció. Si el llop ha estat el causant, s’indemnitzarà. Però insistim que la política actual principal és la prevenció.\nA la imatge, l’urpa de llop penjada a la porta de la Madella, a Riells del Fai.\nEn Dirk Madrlles és el propietari del ramat de la Ginebreda, a Castellterçol, que va rebre dos atacs del llop a les nostres contrades.\nTé futur el llop al Vallès?\nLa darrera qüestió és: podem esperar una població estable de llops al Vallès? Quan? La resposta més rigorosa és que no ho sabem prou. De moment sembla que no, si més no en els propers 15-20 anys, i tampoc no sabem segur si ho farà mai. De fet, actualment encara no hi ha una població catalana de llops, ja que no hi ha grups reproductors i només trobem individus generalment divagants que arriben a casa nostra i sovint tornen a marxar. La situació del llop és inestable i fràgil. I abans d’arribar i establir-se al Vallès, el llop ha d’omplir els Pirineus i els Prepirineus, i són molt lluny d’assolir-ho. Quan això succeeixi, ens podrem plantejar si a les nostres comarques s’hi poden establir o no. Però també podrien arribar a extingir-se dels Pirineus i acabar-se aquesta història durant dècades.\nPodem anar rebent de tant en tant (cada 1-4 anys) algun llop i es poden reproduir alguns atacs isolats. Encara que també és cert que durant algunes de les incursions no se n’ha produït cap d’atac passant totalment desapercebut. El llop encara és una incògnita a Catalunya i al Vallès, mentrestant, hem d’anar treballant amb els seus habitants, especialment estudiant i decidint si el llop té futur en aquestes zones tan poblades i, si s’escau, preparant als ramaders d’extensiu, els únics que el poden arribar a patir si no tenen prou informació i eines per fer-li front. Però no sembla versemblant que ho faci en els propers lustres. De moment, només podem esperar que hi vingui una setmaneta de tant en tant, i no pas cada any.


Les AMPA dels centres d’alta complexitat de Catalunya presenten un decàleg per revertir la segregació escolar - Social.cat\nLes AMPA dels centres d’alta complexitat de Catalunya presenten un decàleg per revertir la segregació escolar\nActualment a Catalunya hi ha unes 330 escoles i instituts considerats de màxima complexitat\nDijous, 14 de juny de 2018 | 17:15 h\nUn infant, pintant a l'escola | Unsplash\nLes AMPA dels centres d’Alta Complexitat de Catalunya que formen la comissió de la FaPaC han elaborat un decàleg per lluitar contra la segregació escolar i millorar la situació dels centres educatius que escolaritzen alumnat amb un elevat risc d’exclusió social. S’ha presentat aquest dijous al matí a Terrassa, el municipi que concentra més segregació escolar de tot el territori. A Catalunya hi ha unes 330 escoles i instituts considerats de màxima complexitat.\nSegons la FaPaC, la segregació escolar per motius socioeconòmics “té com a causa principal el copagament, la privatització de l’educació i l’existència de concerts educatius, però també hi juga un paper fonamental la desregulació de la lliure elecció de centre, que actualment es regeix més per les lògiques de mercat que no pas de servei públic”.\nPer això, proposa deu mesures per millorar l’equitat del sistema educatiu i que s’introdueixin en les polítiques públiques. L’objectiu final, segons la FaPaC, és el de reduir al màxim el nombre de centres etiquetats com a “màxima complexitatˮ i dotar de més recursos a aquells que, per segregació urbana, s’hi poden concentrar alumnes més vulnerables. “L’escola ha de ser una eina per la igualació d’oportunitatsˮ, sentencien des de la FaPaC.\nAquestes són les 10 propostes:\n1. Universalització del sistema educatiu: tant en horari lectiu com en extraescolars o lleure. El pagament de quotes representa una barrera per l’accés a determinats centres. Per això, consideren que és imprescindible que els alumnes més vulnerables puguin tenir accés a una educació extraescolar o de lleure gratuïta per tal de garantir el dret a una educació completa.\n2. Incrementar la dotació de recursos humans als centres de màxima complexitat. La FaPaC justifica que “són necessaris integradors socials, educadors socials, psicopedagogs i mestres d’educació especial” i les ràtios no han de superar els 20 alumnes.\n3. Reserva efectiva de places per a alumnes amb necessitats educatives especials de tipus socioeconòmic i alumnat afavorit. Afirmen que cal un protocol “amb pautes ben definides per poder fer una diagnosi correcte d’alumnes amb necessitats educatives especials”. “És necessari aplicar una quota màxima i mínima de reserva de places d’alumnat en risc d’exclusió social i d’alumnat afavorit, segons recursos i nivell d’estudis superior de les famílies, afavorint la creació d’aules heterogènies”, demanen.\n4. Elaboració d’instruccions de bones pràctiques per les Comissions de Garanties d’Admissió. Proposen sancionar els centres educatius que no respectin les quotes, així com les famílies que falsegin dades en el procés d’admissió.\n5. Blindar la matrícula viva als centres de màxima complexitat. “És important que les aules d’aquests centres es mantinguin estables com signe de qualitat”, exposen.\n6. Eliminar les diferències horàries entre centres educatius, especialment a secundària, segons zona educativa. Això, ho consideren un “greuge comparatiu” i denuncien una concentració d’alumnat afavorit a la concertada.\n7. Crear programes de suport per la dinamització de les associacions de famílies dels centres de màxima complexitat i promoure la coordinació d’AMPA/AFA en el territori. Diferents estudis evidencien que la participació de les famílies es tradueix en un èxit educatiu de l’alumnat. Per aquest motiu, demanen la creació d’associacions de famílies, especialment en centres d’alta complexitat, així com la creació de vincles comunitaris.\n8. Revisió del Decret d’admissió d’alumnat i eliminació dels punts per exalumne i malaltia digestiva. Consideren “imprescindibleˮ una revisió del decret per tal de crear un sistema “més just” de puntuació i que “aposti per l’escola de proximitat i faciliti una composició heterogènia a les aules”.\n9. Reserva de places a la universitat per alumnes procedents de centres de màxima complexitat. Demanen que es prioritzi la universitat pública per a l’alumnat de la pública, una pràctica que ja s’està duent a terme a països com Perú o Mèxic.\n10. Introduir en el currículum l’educació multicultural i antiracista, així com posar a l’abast de l’alumnat la possibilitat d’estudiar la seva llengua materna. Proposen que el currículum escolar reculli la diversitat cultural i que s’introdueixin a les aules conceptes com l’estigmatització, l’aporofòbia i la discriminació per raó d’origen.


ciudad de plasencia fotografía – Obra Fotográfica de cotallononocot\nciudad de plasencia fotografía\nPurificación López Periañez.-Obra Fotográfica cotallononocot\nPublicado el 30 abril, 2018 por José Antonio Cotallo López\nPurificación López Periañez,COTALLO PLASENCIA #plasenciacotallo #Spain #Plasencia, #Cáceres ,#Badajoz ,#Merida , #photo ,#photography, #Foto ,#fotografia ,Plasencia ,Cáceres ,Mérida ,Badajoz ,EXTREMADURA ,España ,cotallononocot,nonocot,cotallo ,#cotallononocot,#nonocot ,#cotallo, ,vda. De Cotallo,#viudadecotallo,lamanomagica, #COTALLO PLASENCIA ,#plasenciacotallo ,Plasencia ,Cáceres ,Mérida ,Badajoz ,EXTREMADURA ,España ,spain ,photo ,photography ,Foto ,fotografia ,creatividad ,diseño,cuentos,instagram, #instagram,Facebook , google plus,wordpress,pinterest,flickr,Facebook,blogger,twitter,google fotos,#googlefotos,cotallononocot,nonocot,cotallo ,plasencia fotos,plasencia fotografía ,plasencia turismo,ciudad de plasencia fotos ,ciudad de plasencia fotografía,Facebook fotos,#cuentos ,#spain ,#Plasencia, #Cáceres ,#Badajoz ,#Merida , #photo ,#photography, #Foto ,#fotografia ,lamanomagica, lamanomagica1 , ,vda. De Valle del Jerte.,\nPublicado en FOTOGRAFIAS., José Antonio Cotallo López, Obra Fotográfica de cotallononocotEtiquetado #COTALLO PLASENCIA, #cuentos, #googlefotos, #instagram, #plasenciacotallo, #spain #Plasencia, #viudadecotallo, Badajoz, blogger, caceres, ciudad de plasencia fotografía, ciudad de plasencia fotos, cotallo, COTALLO PLASENCIA #plasenciacotallo #Spain #Plasencia, cotallononocot, creatividad, diseño, españa, extremadura, Facebook, Facebook fotos, flickr, foto, fotografia, google fotos, google plus, lamanomagica, lamanomagica1, MERIDA, nonocot, photo, photography, pinterest, plasencia, plasencia fotografía, plasencia fotos, plasencia turismo, purificación Lopez periañez, Spain, twitter, vda. De Cotallo, vda. De Valle del Jerte., wordpress\nIsabel, palabra de origen hebreo que significa: “consagrada a Dios”


Collar horòscop peixos en or rosa\nAquest collaret horòscop Peixos en or rosa amb un signe zodiacal pertany a la col·lecció ZODÍAC de Joieria Grau. Per a aquesta col·lecció, ens hem inspirat en el misteriós univers de l'horòscop, mètode antic per a la predicció i la bona sort, que sol dir molt de la nostra personalitat i caràcter. Ets Peixos? Llavors aquest és el teu símbol.\nEl collaret horòscop Peixos en or rosa representa les persones Peixos en el seu màxim esplendor. Si vas néixer entre el 20 de febrer i el 20 de març aquest és el teu collaret. En poques paraules, Peixos és imaginatiu i sensible, és amable i té compassió cap als altres. És intuïtiu i pensa en els altres. Peixos té una personalitat tranquil·la i té una gran capacitat creativa en el terreny artístic. Aquest collaret et recordarà tot el bo que ets. Aquesta preciosa joia està realitzada en or rosa de 18k. La xapa rodona d'or rosa té una mida de ø8mm i el símbol de l'horòscop dels peixos amb formes arrodonides es troba calat en el seu centre. A aquest penjoll li acompanya una cadena de 40 cm amb un allargament de 2 cm perquè puguis ajustar-lo a coll.\nCollar horòscop lleó en or...\nPreu 195,00 €\nCollar horòscop balança en...\nCollar horòscop sagitari en...\nCollar horòscop taure en or...


Autonomistes i independentistes a Sibèria · Tribuna.cat\nDijous, 7 de juny del 2012 | 16:25\nToni Reig, Autonomistes, Independentistes, Sibèria\nLa universitat estatal russa d'Irkutsk (ciutat siberiana) ha publicat recentment un estudi titulat "Sibèria dins de l'economia mundial" i a partir d'aquest seminari el moviment Alternativa Regional de Sibèria (ARS, ex Exèrcit d'Alliberament de Sibèria) ha avaluat la viabilitat econòmica d'una Sibèria independent a través d'un article que ha estat reproduït a diversos mitjans de comunicació. El resultat: ha esclatat una tempesta política.\nLa universitat en qüestió i els seus professors han estat acusats de separatistes i els dirigents universitaris han estat interrogats pels serveis secrets i pel Ministeri d'Educació rus. Així mateix, s'ha investigat quina educació reben els estudiants d'aquest centre universitari i quines idees tenen.\nL'ARS va ser creada el 1998 i el seu líder és Mikhail Kulekhov, que afirma que "Sant Petersburg, Novgorod, Riazan, Kazan, Krasnodar, Briansk i fins i tot Moscou tenen el seu propi separatisme...Per a nosaltres (el moviment ARS) el centre federal és un invasor i un explotador".\nEl descontent social ha portat fins a la creació de nous grups socials com la Unió de la Potència Siberiana, que té com a objectiu la independència\nKulekhov diu que tots els problemes que pateix Sibèria procedeixen de la política federal (Rússia és una federació), des de les privatitzacions fins a les pràctiques dels holdings passant per l'estructura dels municipis i la prohibició a la població local de pescar al llac Baikal, així com la supressió de la flota del riu Lena, del tancament de quinze fàbriques a Irkustk, etc. "A la seva època, explica Kulekhov, l'Horda d'Or (mongols) imposava un tribut del 10 % sobre les riqueses russes. ¿Com hem de qualificar, ara, un poder que ens en pren el 70%?".\nCiutadania russa, nacionalitat siberiana\nLes queixes que expressa aquest dirigent opositor siberià són compartides per molta gent com s'ha vist en la recent campanya "Jo sóc un siberià", amb motiu del cens general de la població russa del 2010. El promotor de la campanya, Dmitri Verkhoturov, afirma que 4,1 milions de persones van declarar-se de nacionalitat siberiana (a Rússia, la ciutadania és la mateixa per a tothom, però aquesta, alhora, és compatible amb l'existència de nombroses nacionalitats).\nL'agència nacional d'estadístiques, tanmateix, ha dit que sols 400.000 persones es van declarar de nacionalitat siberiana. El descontent social ha portat fins a la creació de nous moviments o grups polítics com la Unió de la Potència Siberiana, sorgida el passat mes d'abril i que té com a objectiu la independència.\nEl seu líder, Alexandre Budnikov, diu: "No es pot negar que Moscou extreu les matèries primeres de Sibèria; som el cor de Rússia i se'ns explota com a esclaus... Hem de decidir si som amos de la nostra terra o servidors dels funcionaris públics de Moscou i Sant Petersburg. Els nacionalistes russos ens consideren com si fóssim asiàtics". De moment, aquest grup demana una confederació.\nLluita social, lluita política\nTambé des dels moviments socials sorgeixen iniciatives polítiques i noves figures opositores al règim actual, com Evgueni Mitrofanov, que encapçala la Fundació de defensa dels drets dels consumidors, o Alexandre Bakaev, que dirigeix l'Associació de propietaris i inversos estafats, o d'Artiom Loskutov, cineasta. Aquests dirigents socials han filmat una pel·lícula documental titulada "Petroli a canvi de res", amb la qual denuncien l'espoli dels ingressos de l'indústria local, la manca de transports entre ciutats, etc.\nAquests problemes van acompanyats per un descens de la població, que marxa a la busca de feines millor remunerades\nAquests, recentment, també han creat un moviment nacional-cultural: Llibertat siberiana. Amb aquest, els dirigents socials pretenen canalitzar el seu rebuig al separatisme però també el seu suport a la igualtat, i es proclamen patriotes siberians. Aquest moviment té el suport d'alguns empresaris locals, descontents amb la política de Moscou.\nDavant d'aquesta ebullició política i social, el poder rús acusa autonomistes i independentistes de voler oferir Sibèria al Japó o a la Xina, segons informa el setmanari rús Kommersant-Vlast. El fet és que, a més a més dels moviments esmentats, hi havia una "columna siberiana" amb la bandera de Sibèria (blanca i verda) a les manifestacions celebrades amb motiu dels comicis presidencials i legislatius.\nAquesta "columna siberiana" demanava unes eleccions honestes i netes a la ciutat siberiana de Novossibirsk , amb un eslògan copiat del nacionalisme basc: "La democràcia és el dret del poble a l'autodeterminació". En aquesta ciutat siberiana, el partit Rússia Unida, actualment al poder, sols va obtenir el 27% dels vots (a Moscou va treure el 49%) a les últimes eleccions legislatives.\nAquests problemes econòmics, socials i politics van acompanyats per un descens pronunciat de la població, que marxa de Sibèria a la busca de feines més ben pagades a Moscou i altres ciutats russes. Aquest buidatge humà de les enormes extensions siberianes manté viu el fantasma d'una futura ocupació d'aquests territoris per milions de xinesos en busca d'espai i de treball.\nSoler: "La meva sensació és que sumarien més tres llistes independentistes"


Islamische Gebetszeiten, Namaz Zeiten, Salat Zeiten in Managua, Nicaragua\nIslamische Gebetszeiten in Managua, Nicaragua\nEs ist Samstag, 27. Februar 2021.\n04:59 4:59 AM 06:01 6:01 AM 11:58 11:58 AM 15:18 3:18 PM 17:54 5:54 PM 18:07 6:07 PM 18:48 6:48 PM\nMo, Februar 1\t 05:06 5:06 AM 06:10 6:10 AM 11:59 11:59 AM 15:18 3:18 PM 17:47 5:47 PM 18:01 6:01 PM 18:43 6:43 PM\nDi, Februar 2\t 05:06 5:06 AM 06:10 6:10 AM 11:59 11:59 AM 15:19 3:19 PM 17:48 5:48 PM 18:01 6:01 PM 18:44 6:44 PM\nMi, Februar 3\t 05:05 5:05 AM 06:10 6:10 AM 11:59 11:59 AM 15:19 3:19 PM 17:48 5:48 PM 18:02 6:02 PM 18:44 6:44 PM\nDo, Februar 4\t 05:05 5:05 AM 06:10 6:10 AM 11:59 11:59 AM 15:19 3:19 PM 17:48 5:48 PM 18:02 6:02 PM 18:44 6:44 PM\nFr, Februar 5\t 05:05 5:05 AM 06:09 6:09 AM 11:59 11:59 AM 15:19 3:19 PM 17:49 5:49 PM 18:02 6:02 PM 18:44 6:44 PM\nSa, Februar 6\t 05:05 5:05 AM 06:09 6:09 AM 11:59 11:59 AM 15:19 3:19 PM 17:49 5:49 PM 18:03 6:03 PM 18:45 6:45 PM\nSo, Februar 7\t 05:05 5:05 AM 06:09 6:09 AM 11:59 11:59 AM 15:19 3:19 PM 17:49 5:49 PM 18:03 6:03 PM 18:45 6:45 PM\nMo, Februar 8\t 05:05 5:05 AM 06:09 6:09 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:50 5:50 PM 18:03 6:03 PM 18:45 6:45 PM\nDi, Februar 9\t 05:05 5:05 AM 06:08 6:08 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:50 5:50 PM 18:03 6:03 PM 18:45 6:45 PM\nMi, Februar 10\t 05:05 5:05 AM 06:08 6:08 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:50 5:50 PM 18:04 6:04 PM 18:46 6:46 PM\nDo, Februar 11\t 05:04 5:04 AM 06:08 6:08 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:51 5:51 PM 18:04 6:04 PM 18:46 6:46 PM\nFr, Februar 12\t 05:04 5:04 AM 06:08 6:08 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:51 5:51 PM 18:04 6:04 PM 18:46 6:46 PM\nSa, Februar 13\t 05:04 5:04 AM 06:07 6:07 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:51 5:51 PM 18:05 6:05 PM 18:46 6:46 PM\nSo, Februar 14\t 05:04 5:04 AM 06:07 6:07 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:52 5:52 PM 18:05 6:05 PM 18:47 6:47 PM\nMo, Februar 15\t 05:03 5:03 AM 06:07 6:07 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:52 5:52 PM 18:05 6:05 PM 18:47 6:47 PM\nDi, Februar 16\t 05:03 5:03 AM 06:06 6:06 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:52 5:52 PM 18:05 6:05 PM 18:47 6:47 PM\nMi, Februar 17\t 05:03 5:03 AM 06:06 6:06 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:52 5:52 PM 18:05 6:05 PM 18:47 6:47 PM\nDo, Februar 18\t 05:02 5:02 AM 06:05 6:05 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:52 5:52 PM 18:06 6:06 PM 18:47 6:47 PM\nFr, Februar 19\t 05:02 5:02 AM 06:05 6:05 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:53 5:53 PM 18:06 6:06 PM 18:47 6:47 PM\nSa, Februar 20\t 05:02 5:02 AM 06:05 6:05 AM 11:59 11:59 AM 15:20 3:20 PM 17:53 5:53 PM 18:06 6:06 PM 18:47 6:47 PM\nSo, Februar 21\t 05:01 5:01 AM 06:04 6:04 AM 11:59 11:59 AM 15:19 3:19 PM 17:53 5:53 PM 18:06 6:06 PM 18:48 6:48 PM\nMo, Februar 22\t 05:01 5:01 AM 06:04 6:04 AM 11:58 11:58 AM 15:19 3:19 PM 17:53 5:53 PM 18:06 6:06 PM 18:48 6:48 PM\nDi, Februar 23\t 05:01 5:01 AM 06:03 6:03 AM 11:58 11:58 AM 15:19 3:19 PM 17:53 5:53 PM 18:07 6:07 PM 18:48 6:48 PM\nMi, Februar 24\t 05:00 5:00 AM 06:03 6:03 AM 11:58 11:58 AM 15:19 3:19 PM 17:54 5:54 PM 18:07 6:07 PM 18:48 6:48 PM\nDo, Februar 25\t 05:00 5:00 AM 06:02 6:02 AM 11:58 11:58 AM 15:19 3:19 PM 17:54 5:54 PM 18:07 6:07 PM 18:48 6:48 PM\nFr, Februar 26\t 04:59 4:59 AM 06:02 6:02 AM 11:58 11:58 AM 15:19 3:19 PM 17:54 5:54 PM 18:07 6:07 PM 18:48 6:48 PM\nSa, Februar 27\t 04:59 4:59 AM 06:01 6:01 AM 11:58 11:58 AM 15:18 3:18 PM 17:54 5:54 PM 18:07 6:07 PM 18:48 6:48 PM\nSo, Februar 28\t 04:58 4:58 AM 06:01 6:01 AM 11:57 11:57 AM 15:18 3:18 PM 17:54 5:54 PM 18:07 6:07 PM 18:48 6:48 PM\nFinden Sie die aktuelle Uhrzeit in Managua\nFinden Sie die Zeitverschiebung zwischen Managua und anderen Städten\nSiehe monatliche Sonnenauf- und -untergangstabelle für Managua


Brasa - Dénia.com Brasa - Dénia.com\nManzo Restaurante és un restaurant italià amb una gran selecció de carns nacionals i internacionals. Menjador de Manzo Restaurant Al comandament de la cuina el guardonat Chef Gaetano Gregorio, amb una trajectòria de més de 25 anys a l'alta cuina, elaborarà per a tu els deliciosos plats que podràs veure a la seua carta. En aquest […]


Revisat per Bàrbara Galmés\nCamilo José Cela, Joan Miró i la Chunga. Fons Rul·lan\nPalmaEl microcosmos literari de Palma en els anys 60, tan desordenat com complex, es podria dir que tenia forma de tres constel·lacions que aglutinaven la major part de l'energia creativa literària que circulava per Palma. Encara que distants, tenien punts en comú. Completaven aquestes constel·lacions altres estels més petits que anaven pel seu compte perquè eren més independents.\nAquestes constel·lacions es formaven entorn de tres estels emblemàtics per a la literatura i la cultura de Palma: els escriptors Llorenç Villalonga ("constel·lació cosmopolita"); Camilo José Cela ("constel·lació castellana") i el filòleg Francesc de Borja Moll ("constel·lació catalana").\n"Tras la vidrieras del café Riscal hay varios hombres sentados alrededor de un velador. Uno de ellos tiene aspecto de británico. Parece alto y sólo escucha. Escucha lo que cuentan los demás como si estuviera en otra parte, sin dejar de estar ahí donde está, con ellos. Este hombre es el escritor Llorenç Villalonga. Oscura chaqueta de pata de gallo, camisa blanca y corbata indefinida, los pantalones grises, los zapatos cordados; nada que pueda destacar, nada por lo que ser recordado si ocurriera algo por lo que tuviera que ser citado como testigo". (Fragment d'En la ciudad sumergida de Jose Carlos Llop).\nAls anys 60, Villalonga començava a tenir els fruits de l'èxit d'una carrera d'escriptor qualificat com a cronista de la decadència de la "burgesia aristocràtica"\nDe Llorenç Villalonga s'han dit moltes coses i s'han escrit moltes pàgines, entre elles les de la seva biografia "oficial", molt detallada, feta per Jaume Pomar, La raó i el meu dret. Als anys 60, Villalonga era una persona en la seva maduresa i començava a tenir els fruits de l'èxit d'una carrera d'escriptor qualificat com a cronista de la decadència de la "burgesia aristocràtica" de la seva societat. Mort de Dama i Bearn varen ser les dues obres que a poc a poc varen arribar a fascinar a la intel·lectualitat barcelonina i de retruc a alguns lletraferits de Palma. Ironies de la vida, l'èxit a Catalunya de l'obra de Villalonga li va fer canviar el seu nom de pila com a escriptor: del Lorenzo dels anys 30-50, al Llorenç des dels 60.\nEl seu passat franquista, del que no va renegar mai, el visqué de la mà del seu germà Miquel Villalonga, del que també ja hem parlat en el seu moment. Després del cop d'estat militar del General Goded, es varen enfrontar –i humiliar– per motiu del manifest "procultura catalana" a bastants intel·lectuals mallorquins agrupats en l'anomenada Associació per la Cultura de Mallorca. Un enfrontament que no es va oblidar mai i que encara pervivia en l'ambient literari dels anys 60.\nLa geografia vital i quotidiana de Villalonga era al barri de la Seu –"barri de moixos i canonges"–, on vivia\nLa geografia vital i quotidiana de Villalonga era al barri de la Seu –"barri de moixos i canonges"–, on vivia. Des d'allà anava a peu a les moltes tertúlies que es feien a Ciutat, especialment a les del Círculo Mallorquín i al bar Riskal, desaparegut a finals dels 60 amb la reforma de s'Hort del Rei.\nA la tertúlia del Riskal hi participaven també persones molt amigues de Moll, com en Sanchis Guarner i en Bernat Vidal; o altres com Baltasar Porcel, molt amic de Villalonga. També hi participaven sovint Camilo José Cela i Llorenç Moyà. Deien les males llengües que allà es decidien els Premis Ciutat de Palma.\nEntorn de Llorenç Villalonga giraven un seguit d'escriptors joves que a poc a poc prendran la paraula i es convertiran en escriptors d'èxit dins les lletres catalanes: Jaume Vidal Alcover, Gabriel Janer Manila, Llorenç Moyà, Baltasar Porcel i Guillem Frontera, entre altres. També historiadors i analistes de la seva obra com Jaume Pomar i Damià Ferrà Ponç\nla ciutat envaïda Palma XXI


El jutjat investiga la gestió de l'antic conseller delegat d'Aigües de Girona - Empordà\nEl jutjat investiga la gestió de l'antic conseller delegat d'Aigües de Girona\nLa CUP va dur el cas als tribunals en detectar múltiples irregularitats i els alcaldes diuen que no hi ha «cap il·lícit penal»\nL'exconseller delegat de l'empresa mixta Aigües de Girona, Salt i Sarrià (Agissa), Narcís Piferrer, declararà divendres als jutjats de Girona arran d'una denúncia de la CUP a la Fiscalia, el novembre de l'any passat, en considerar que després de diverses auditories i comissions d'investigació hi ha múltiples indicis d'irregularitats. La denúncia fa referència a un «delicte continuat d'administració deslleial». Ara, la Fiscalia creu hi ha indicis i ha demanat al jutge que obri diligències i li prengui declaració. Carles Monguilod, advocat defensor juntament amb Cristóbal Martell, va dir que pot acreditar que Piferrer no ha comès «cap conducta irregular».\nNarcís Piferrer Reixach va deixar el càrrec el mes de juny, segons consta al Registre Mercantil, i es va jubilar. El va substituir l'enginyer Xavier Ballell Ruhí, que està vinculat a Aigües de Blanes, de la qual és accionista Agissa.\nSegons la CUP, hi ha indicis que Piferrer podria haver comès malversació de fons públics, de facturació falsa i de finançament improcedent. Tot plegat per beneficiar la part privada, que té el nom de Girona SA i que és el 80% i està en mans de CaixaBank -34,22%-, Aqualia -33,61%-, Agbar -31,42%- i el particular Joan de Llobet Vila -0,75%- de l'empresa mixta, en detriment de la part pública, que és el 20% i està en mans de l'Ajuntament de Girona -14%-, el de Salt -4%- i el de Sarrià -2%.\nExemples d'indicis de delicte\nSegons la CUP, Piferrer tenia «plens poders per actuar de manera fraudulenta». Entre els exemples de finançament improcedent esgrimits ahir per la portaveu cupaire Laia Pèlach, hi hauria un crèdit «desmesurat i perjudicial» per a l'empresa mixta. Es va fer amb la pròrroga de la concessió del servei de l'any 2013, on la part privada va aportar 3,75 milions d'euros en forma de prèstec a Agissa perquè l'empresa pogués fer efectiu el pagament als ajuntaments. El préstec s'ha de retornar amb interessos. Concretament es va acordar un interès fix del 10% i un de variable del 2%. Això ha fet, per exemple, que Agissa hagi pagat 214.000 euros en concepte d'interessos l'any 2014. Aquest cànon aniria lligat al pagament de la col·lecció d'art Santos Torroella.\nCom a malversació de fons hi hauria els salaris desproporcionats del nucli directiu: dues persones que cobraven conjuntament 187.982 euros a l'any. També crèdits per finançar obres que no s'han fet. Pel que fa a facturació falsa, hi hauria costos de la part privada que hauria repercutit a la mixta sense justificar o lloguers de locals molt elevats.\nPèlach va deixar clar que el que desitja la seva formació és la municipalització del servei per deixar de banda tota aquesta mala gestió, obtenir un major control i que els beneficis puguin repercutir en els ciutadans dels tres municipis. La CUP ha demanat ser acusació popular.\nEl alcaldes, amb Piferrer\nMentrestant, els alcaldes de Girona, Salt i Sarrià van fer pinya. Els Ajuntaments han demanat personar-se com a acusació particular perquè és «l'única fórmula jurídica que els permet tenir tota la informació mentre s'instrueix el cas, segons l'alcaldessa gironina, Marta Madrenas, però va deixar clar que no volen «prejutjar» res. Madrenas va exposar que els diferents informes i auditories no van «detectar cap il·lícit penal». «Una cosa és un tema penal i una altra cosa és que hi hagi marge de millora en la gestió, són coses que s'han de separar per tal que no es creï cap alarma», va remarcar. Madrenas va indicar que ja s'han fet aquestes millores. Un exemple seria no taxar costos sinó fer pressupostos previs.


L'Aroa i la Paula: les dues tiktokers que enfronten el català genuí | ELS40 | LOS40\nL'Aroa i la Paula: les dues tiktokers que enfronten el català genuí\n"No vam veure la importància dels vídeos que estàvem fent fins que Carles Puigdemont o Màrius Serra van compartir-ho"\n13/05/2020 - 09:09 CET 3'\nEscombra i granera, mirall i espill o ocell i moixó... són diferents maneres d'anomenar coses en català tot depenent de la zona on vivim, i a més a més, el repte viral que ha portat a dues catalanes a fer-se populars gràcies a comparar els seus parlars: el gironí i l'ebrenc. Els seus vídeos on enfronten el català més genuí acumulen 230.000 reproduccions a la xarxa social de moda.\nL'Aroa i la Paula són dues catalanes que en els darrers mesos han vist com creixia la seva popularitat gràcies a TikTok. El motiu no és altre que aprofitar la tirada de la nova xarxa social per fer-la més nostrada i en forma de repte. Els dialectes occidentals i oriental, i més concretament, el tortosí i el central, han revolucionat la xarxa gràcies a aquestes dues amigues que han tret la part més característica dels seus parlars. Cadascuna diu una paraula i l'altra ha de dir-la com habitualment es referiria a aquell concepte. Les diferències que a vegades són d'allò més divertides ens enriqueixen vídeo a vídeo gràcies a totes dues.\nHem parlat amb elles i ens expliquen, que ara estan confinades a punta i punta de Catalunya, però que una tarda d'avorriment quan vivien als Estats Units, on estudiaven just quan va començar la pandèmia, se'ls va acudir copiar un format de vídeo que funcionava en anglès i adaptar-lo al català. L'Aroa és d'Amposta i la Paula de Girona, les dues van trobar un punt fort fer servir els seus dialectes del català.I la idea ha sorprès milers d'usuaris que no deixen de compartir els seus vídeos, fins i tot, el MHP Carles Puigdemont o l'escriptor Màrius Serra compartien algun dels seus reptes.\nAra per ara, ens expliquen que han hagut d'innovar i trencar-se la closca per seguir penjant contingut d'aquest tipus pels seus seguidors. Però tot i el confinament, les dues han sabut com tirar endavant.


Olors d’infantesa | UCRONIES\nEls que ronquen i la independència →\nPosted on 1 Agost 2012\tby jcalsapeu\nEls homes i les dones de la meva generació (els de poble sobretot) tenim una forta memòria olfactiva. Els nostres anys tendres van ser olorosos. Jo feia els deures a la cuina de casa i entomava totes les flaires que venien dels fogons. La sentor de la col bullida és la que està més ben gravada en la memòria; les sopes de verdura (de ceba, de pa amb all, de pastanaga amb api i porro) es feien sentir amb força; les de peix tenien una arrencada extasiant i una arribada mòrbida.\nPerò res no superava el festival d’olors de la carn d’olla (el tarter d’ossos en el fons, el pollastre i la carn magra al damunt, les botifarres i la pilota que suraven) fent xup-xup dins l’escudella. Les truites d’espàrrecs, els pinetells i altres bolets fets amb all i julivert, i la sopa de farigola, feien la comunió amb el bosc.\nA banda d’això, hi havia els perfums de la tendresa materna. Als anys setanta, la mare (a les cases que justejaven) era una màquina de fer feina que batia en tots els fronts. Aquelles dones que eren alhora mares, àngels, obreres i atzembles trobaven moments per a la tendresa, i allò prenia forma de llepolia odorosa que sortia de la cuina. Llavors la mare convertia mitja barra de pa sec en torradetes de Santa Teresa i una pluja de sucre obrava el miracle sobre les llesques estovades amb llet i ou, i era com si l’esperit sant hagués baixat per riure amb nosaltres.\nAra i adés la mare feia crema. Els àngels hi cantaven. El moment sublim era el de cremar el sucre, escampat sobre la grogor, amb la planxa massissa de ferro, sentir el socarrament sobtós dels cristalls, els espetarrecs, i acollir el fum a les cavernes, la flaire aficadissa i fumosa, com de pólvora dolça.\nLes epifanies casolanes no acabaven aquí. Obrir la nevera i descobrir uns cadups de flam Mandarín era una d’aquelles alegries que només senten els nens, aquella capacitat d’exaltació que perdem tan prest. La frescor dolça, la sentida de caramel. Capitombats en el platet, els regalims negres que pintaven les vores, aquells dolços turgents feien l’entusiasme.\nAromatitzats amb matafaluga hi havia els carquinyolis i els pets de monja, dos supervivents de la solsida. Quan es feia l’hora de berenar, el pa amb oli i sucre lluentejava com les basses tocades pel primer raig de sol; era mossegar les llesques i rebre una bafarada d’oliu dolç en els oronells, que s’omplien de voluptat, i tornàvem a jugar.\nDesprés encara hi havia els pastissos de pa de pessic amb melmelada i licor (Bonet o 43), la mona de Pasqua, la coca de Sant Joan, els panellets, les neules… Però això era quan tocava i no tenia aquell aire que té la vida quan, d’impensada, reps una aroma com una besada humida.\nAquesta entrada s'ha publicat en Infantesa i etiquetada amb Memòria. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n4 respostes a Olors d’infantesa\n1 Agost 2012 a les 10:56\nUn post memorable. De veritat. Literatura pura. Memòria històrica i olfactiva. Un relat meravellós sobre mil-i-una sensacions, moltes de les quals, malauradament, se’ns perden en la nebulosa dels temps i de les olors oblidades.\n2 Agost 2012 a les 0:35\nÉs curiós el poder de la memòria olfactiva. Jo, encara ara, en els llocs més inesperats retorno per un moment a la meua infantesa a partir d’una olor que em condensa instants aparentment oblidats.\n2 Agost 2012 a les 18:39\nPorquet, gràcies per les teves paraules. Escriure és una manera de reviure sensacions, i de fixar-les. Altrament, passarien avall: les oblidaríem.\nMiquel, sí, és cert: l’olfacte dóna sensacions que deixen petges pregones. Deu venir de lluny, això: de quan ensumàvem més que no parlàvem, com els animals. Més efluvis poderosos: el del fonoll, la pinassa, la mandarina, el zotal, l’aftershave del pare…\n3 Agost 2012 a les 19:23\nÉs un post meravellós. Si és que hi ha àngels catalans deuen escriure com tu.