Grup Gastronòmic de la UIC\nDimarts 28 de Novembre va inaugurar-se el Grup Gastronòmic del curs 17-18 al MiT Espai de Cuina. Aquest cop vam gaudir de la presència dels xefs del restaurant Trumfes, dos joves emprenedors que, després de treballar en restaurants de renom, van unir-se per crear el seu propi espai gastronòmic.\nLa inaguració del sopar va començar a les 20 h, amb una classe magistral de cuina a base de productes de temporada. Els xefs, Pau Cascon i Alex Molas, ens van ensenyar a preparar pas a pas els següents plats:\nCarpaccio de polp amb escuma de patata\nArròs cremòs de ceps, espàrrecs verds i parmesà\nA les 21.30 h va començar el sopar acompanyat amb vins per a l'ocasió: dos tipus de vins blancs "Castell del Remei Oda Blanc", "Nadal 1510" i un vi negre "Basagoiti criança", recomanat pel nostre amic Jordi Xavier Prat.\nEn tractar-se de la inauguració del grup tots els assistents van rebre un petit detall gastronòmic. A continuació teniu una mostra de com va anar el sopar. Deliciós i ben acompanyat!\nSi us vau perdre la trobada del grup o voleu posar en pràctica a casa la recepta, aquí la teniu!\nArròs cremós de ceps, espàrrecs verds i parmesà\nCeba, 350 gr\nAlls, 2 dents\nLlorer, 1 fulla\nCeps, 400 gr\nArròs bomba, 380 gr\nEspàrrecs verds, 8 peces mitjanes\nCaldo de pollastre, 1 litre\nParmesà rallat, 160 gr\nMantega, 40 gr\nPosem a coure la mantega fins que agafi color i aroma torrat.\nPer fer el sofregit, piquem les cebes ben fines. Les posem a coure amb una mica d'oli, sal, els alls aixafats, el llorer i el bitxo. Ho deixem coure lentament fins que quedi ben cuit. Tallem els ceps nets a daus grans, saltegem a foc fort i salpebrem. Després afegim el sofregit als ceps i ho deixem coure lentament 5 minuts més i ho reservem.\nPer fer l'arròs, posem en una cassola el sofregit amb l'arròs, els espàrrecs verds tallats en tres trossos fins que transparenti l'arròs. Mullem amb el caldo de pollastre ben calent, rectifiquem de sal i deixem coure 4 minuts a foc fort. Després baixem el foc, deixem coure 4 minuts més i ho posem al forn 200 graus, 10 minuts més. Traiem l'arròs del forn, afegim la mantega, el parmesà i emulsionem l'arròs.\nMaizena, 50 gr\nSucre, 130 gr\nSuc de llimona, 150 gr\nSucre, 70 gr\nLlet, 25 ml\nC/C Llevat Royal\nSucre, 200 + 50 gr\nAigua, 60 cl\nPer fer la crema de llimona, posem tots els ingredients junts, ho barregem bé i ho fem bullir fins trobar la textura desitjada. Per fer la galeta posarem la mantega i afegirem la resta d'ingredients fins que quedi una massa homogènia. Donem la forma desitjada i ho posem a coure a 190º durant 7 minuts.\nPer fer el merengue, posem els 200 gr de sucre amb els 60 cl i portem a ebullició fins a arribar 102 graus. Per una altra banda, muntem les clares amb els 50 gr restants fins a punt de neu i seguidament afegim l'almívar poc a poc sense parar de batre i deixem refredar.\nAra només queda gaudir de la recepta. Fins la propera trobada!\n1er Sopar del Grup Gastronòmic\nDijous 24 de Novembre vàrem començar la temporada de sopars del Grup Gastronòmic al MiT Espai de Cuina.\nPer començar l'activitat dels sopars, i tenint en compte la proximitat de les festes nadalenques, vàrem plantejar un menú apropiat per aquestes properes dates:\nCanelons de Nacho Baucells i Hernán Luchetti (Celler de Can Roca)\nTocinillo (Bar Bas)\nPer sort, vàrem gaudir de "Els Cocktails d'en Juan", que aquest any també ens acompanyarà en cadascuna de les activitats que farem. Per aquesta ocasió, va plantejar un Ritz Fizz. Atractiu i espectacular combinació d'aromes! I també un color sorprenent. Podeu veure el vídeo de la preparació del Cocktail.\nL'ambient va ser molt agradable, com sempre. I en aquesta ocasió, vàrem tenir la oportunitat de poder felicitar de tot cor a la nova parella que es casarà molt aviat, abans d'acabar l'any. Com a detall i mostra del nostre afecte, els hi vàrem fer entrega d'uns núvis. Els hi desitgem tot el millor! Podeu veure-ho tot seguit en aquest vídeo.\nPer acabar, us deixem uns links amb les "Fotos del 1er Sopar".\nJa només ens queda desitjar-vos unes molt bones festes i animar-vos a tots a participar a la propera cita!\n500 gr d'aigua\nFer un almíbar amb l'aigua i el sucre. Quan arrenqui a bullir es baixa el foc a la meitat i es deixa bullir uns 12 minuts.\nBatre 11 rovells i 1 ou sencer. Batre molt però sense blanquejar.\nPosar a remullar la gelatina amb aigua molt freda, i desfer-la amb l'almíbar quan aquest estigui una mica fred (però encara calent).\nQuan l'almíbar estigui tebi, afegir els rovells i batre fort durant una estona, per treure tot l'aire. Deixar reposar 15 minuts i amb una cullera desescumar.\nFer un caramel i banyar el motlle. Deixar refredar.\nPosar el tocinillo al motlle.\nAmb el forn precalentat a 140ºC, posar el motlle al bany María (amb laigua bullint) dins el forn i deixar de 20 a 30 minuts depenent del gruix.\nCanalons de Nacho Baucells i Hernán Luchetti (Celler de Can Roca)\nPer al farcit dels canelons.\n2 kg de petxuga de poularda (o pollastre ecològic)\n300 gr de bolets de temporada\n300 gr de ceba en juliana\n100 gr de foie fresc\n250 gr de pa remullat en llet\n50 gr de tòfona\nPer a la bechamel\n50 gr d'oli de tòfona\nPer a la pasta, podem utilitzar làmines de pasta wanton, que es couen en 50 segons. Es passen a un recipient amb aigua i gel i s'estiren en un paper sulfuritzat untat amb oli. També es pot utilitzar pasta fresca italiana.\nPotxar la ceba amb la mantega i l'oli.\nSaltejar els bolets en una paella amb una mica d'oli.\nCoure la petxuga a baixa temperatura i envasada al buit: 65ºC durant uns 45 minuts. També es poden marcar en una paella i amb una mica d'oli. Tallar-les a troços.\nMarcar el foie.\nDonar una bullida a la nata i retirar-la del foc.\nRemullar el pa amb la llet. Afegir-hi la tòfona.\nPassar tots els ingredients per la màquina de picar i salpebrar.\nFer els canelons amb aquesta pasta.\nPosar-los en una safata amb la bechamel i formatge per gratinar.\n300 gr de ceps (poden ser congelats)\n1 safata de xampinyons (poden ser laminats)\nSofregir la ceba.\nUn cop daurada, afegir els bolets.\nEliminar l'aigua, afegir-hi el xerès i deixar reduir.\nAfegir el caldo i cuinar durant uns 10 minuts. Rectificar de sal.\nTriturar i reservar.\nFermentat en botes de roure 6 mesos\nAquest vi té l'honor de, segons asseguren les Bodegas Castillo de Monjardín, ser el primer vi blanc que es va elaborar al país criat en roure.\nDe color groc daurat, brillant i net. Al nas es mostra molt agradable i amb aromes a vainilla i fusta molt neta. També apareixen les aromes a pastisseria i es poden apreciar els punts cítrics de la varietal. Bona acidesa i molt cremós, sedós i glicèric. En boca és molt persistent i franc, deixant el paladar untuós.\nResum de la inauguració del curs 2016-17\nDimecres 13 d'octubre vàrem inaugurar la temporada gastronòmica amb un excel·lent Tast de formatges artesans. El tast va ser dirigit per la Laia Pont, coautora del llibre "Formatges. Els 50 millors de Catalunya".\nVa ser una oportunitat única per poder assaborir 9 grans formatges de pastor, formatges de llet crua de cabra, vaca i ovella procedents de petits ramaders i formatgers artesans.\nEl tast va anar acompanyat de productes especialment seleccionats per cadascun dels formatges, com ara uns pans especials del forn Ca la Maria (Casserres), fruites i melmelades. També es van maridar els formatges amb cava, vi blanc, cervesa belga i Pedro Ximénez.\nEn definitiva, una bona vetllada de gran nivell gastronòmic que ha disparat el tret de sortida d'aquest curs. Us esperem properament a tots!\nUs deixem un vídeo amb el resum de l'activitat.\nInauguració del curs 2016-17: II Tast de Formatges de Pastor\nBenvolguts amics gastrònoms!\nTornem a començar el curs amb una proposta molt especial: Tats de Formatges de Pastor.\nUn tast molt especial on podrem gaudir d'uns formatges extraordinaris, de produccions petites, artesanals i molt seleccionats.\nDurant aquest tast exclusiu, podrem gaudir de 9 formatges de pastor, de diferents llets (vaca, ovella i cabra) i de diferents elaboracions (pastes toves, quallades àcides, quallades enzimàtiques, ...).\nA més, la sessió anirà acompanyada d'alguns productes i d'un maridatge amb begudes seleccionades apropiades.\nLa sessió serà impartida a càrreg de Laia Pont, coautora del llibre "Formatges. Els 50 millors de Catalunya". Laia Pont és enginyera tècnica agrícola, i des de fa ja més de 10 anys, es dedica a fer tasts de formatges per compartir la seva passió amb tots nosaltres.\nÉs una sort per a nosaltres poder contar amb ella i participar d'una proposta exclusiva i plena de sorpreses.\nFermentat en botes de roure més de 5 mesos\nTot un clàssic del Penedès, Caves Naverán es remunta a mitjans del S. XIX.\nDe color groc pàl·lid amb reflexos daurats, brillant. Al nas es mostra molt agradable i sorprenent, recorda entre d'altres aromes a la vainilla, el plàtan, préssec, pa torrat, mantega, etc. És equilibrat, càlid i cremós, ple en boca, persistent i saborós, retrogust complex i durador en línia amb les aromes olfactius. Harmònic, franc, cremós i persistent.\nCava Mercat Gran Reserva Brut Nature Magnum.\nCiança mínima de 48 mesos\nMolí Parellada és un petit i jove celler situat a Sant Sadurní d'Anoia que neix al 1987.\nDe color groc amb reflexos daurats, de bombolla petita i constant. Nas de bona intensitat amb lleus apunts de flors blanques, notes de fruita madura forn i lleus tocs de brioix i fruits secs. En boca és sec, amb bon carbònic i acidesa refrescant que acompanyen una bona matèria. Sensacions de maduresa res pesades i que aporten complexitat al vi. Bon recorregut i apreciable persistència.\nInauguració del Grup Gastronòmic 2015-2016\nja vàrem iniciar la primera sessió d'enguany a la UIC Barcelona. Vàrem tenir la oportunitat d'aprendre el món de la mel, la seva terminologia aixi com degustar una mel exquisita.\nTot gràcies al nostre col·laborador Enrique Serrano que ens va transmetre aquest hobbie, a banda, de convidar-nos un dia a visitar la seva finca.\nVàrem maridar la mel amb una selecció de formatges italians amb el següent tast de vins:\n- Manzanilla Lustau Papirusa\n- Bohigas Brut per finalitzar.\n¡Moltes gràcies a tots per la vostre assistència i ens veiem a la propera!\nInscripcions Obertes per el curs 2015-2016\nBona vesprada! ja podem avançar en resum les Activitats del curs 2015-2016 #mésquegastronomia.\nInauguració del Grup Gastronòmic amb una tast. Dia 19 de novembre al Campus Barcelona.\nSopars del Grup Gastronòmic: febrer i abril\nTallers de cuina i show cooking\nNotes a tenir present:\nPer als sopars del Grup Gastronòmic els membres gaudiran d’un preu especial de 15 euros i els no-membres, de 30 euros.\nAquesta activitat està destinada al personal PAS i PDI de UIC Barcelona, i a les persones que hi tinguin relació directa.\nja us podeu apuntar: click aquí!\ni ja per acabar.... Com sempre s'accepten sempre qualsevol tipus de suggerencia, consells, i contingut que volgueu difondre entre el grup.\n¡En breus començarem amb la temporada 2015-16, per quart any consecutiu!\nFa dies que ja hi estem treballant per acabar de tancar el planning d'aquesta temporada gastrònomica.\nEn breus rebreu noticies per formar-ne part de nou d'aquest grup aixi com de la ja tradicional Inauguració.\nPer anar entrant en detalls i aspectes gastrònomics us deixem algunes propostes inicials d'aquests propers dies:\n- Firatast a Girona: Un any més aquesta proposta gastrònomica de tasts al Palau de fires de Girona.\n- El de Tapas aquest cop estan a la Palamòs fins el 31 d'octubre. on tindreu diferent varietat de tapes o bè si voleu passar un diumenge relaxat amb uns menús especials que preparen tambè en aquesta jornada.\n3er Sopar del Grup Gastronòmic\nJa hem arribat quasi al final d'aquest curs amb el 3er Sopar Gastronòmic d'aquest curs 2014-15. La data d'aquest proper sopar és el Dimecres 10 de Juny.\nPer aquest sopar contarem amb la col·laboració especial de l'Alessandro Serra, de Il Raviolo. L'Alessandro, italià de Sardenya, té prop de 10 anys d'experiència elaborant pasta fresca artesanal. Ens ensenyarà com elaborar la pasta fresca i els diferents pestos per acompanyar-la. Podrem aprendre de primera ma tots els secrets i resoldre tots els dubtes al voltant del món de la pasta. La sessió començarà puntualment a les 20:15h.\nPodeu consultar les receptes i els vins del sopar:\nEspaguettis blancs i Raviolis d'albergínia amb formatge Taleggio, acompanyats de Pesto rosso i Pesto verd - Cristiari Rosat\nCaçola de butifarra i xampinyons - Petit Bernat\nCrema de pinya i coco - Cava Canals Munné Brut Gran Reserva\nRecordeu que també tindrem el Concurs d'Elaboracions Casolanes on podeu participar amb la vostra proposta seguint la temàtica de Coques de Sant Joan.\nL'activitat començarà a les 20:15h amb la Classe de Cuina (recordeu portar els vostres devantals!). També volem fer unes fotos simpàtiques amb els davantals i una Fotografia de tot el Grup.\nA les 21:00h continuarem amb un petit aperitiu i uns Bloody Mary a càrreg del nostre Mixing Master Joan Granados.\nTot seguit començarem a sopar a les 21:30h.\nI per acabar, cap a les 22:30h es farà la valoració de les Elaboracions Casolanes, l'entrega del premi al guanyador i algunes Fotografies de Grup amb el davantal.\nA les 23:00h acabarà el sopar.\nEl sopar serà a MiT espai de cuina, com sempre. I ja sabeu que molt aprop hi ha un parking per qui vingui amb cotxe.\nPetit Bernat és un vi elaborat al Celler Oller del Mas, a la Denominacio d'Origen Pla del Bages.\nÉs un vi que s'elabora de forma ecològica amb les varietals de Syrah, Cabernet Franc i Merlot. Un vi jove que tan sols té 3 mesos de criança i del que s'elaboren poques ampolles cada any.\nDe color cirera picota i aspecte net i clar.\nAl nas és net i intens amb notes de fruita vermella molt fresca sobre un fons de pastisseria i briox. Marquen les notes dolces i fumades en un marc especiat i balsàmic que aporten profunditat.\nTambé hi trobem el record a la pedra foguera. La fusta és més present en nas i es troba elegantment integrada.\nEn boca presenta es presenta golós, dolç, agradable i equilibrat. Estructura lleugera amb un bon volum, de pas fresc i llarg. Cos mig, tanins dolços i bona integració de l’alcohol i l’acidesa.


Salm 9A – Delegació Diocesana de Litúrgia\non 19 de maig de 2021\nPosted on 19 de maig de 2021 by liturgia\nEn aquest salm comença la doble numeració del saltiri perquè la versió dels Setanta i la Vulgata el consideren un sol salm amb el salm 10. No pas així la versió hebraica que els separa i en fa dos. Ja que és un salm acròstic té raó la versió dels LXX que el considera un de sol. La litúrgia romana el manté com un sol salm. El salm 9 A es canta a l’Ofici de Lectura del dilluns de la I Setmana i el salm 9 B el dimarts. També sant Benet en la seva Regla divideix el salm.\nÉs un salm que hem d’estimar perquè és dels anawim, dels pobres oprimits, pels jôjìm, els pagans, també els opressors del poble. Que les traduccions divergeixin entre superbs i estrangers ve per l’afinitat hebrea de les paraules: jôjim i ge’im. Són els poderosos que espolien els pobres i els extorsionen. El salm conté un breviari de la pobresa de l’Antic Testament: els pobres, els oprimits i els desvalguts. Aquests són els qui busquen Déu i tenen confiança en ell, trobant en el Senyor la roca i la ciutadella (plaça forta), on hi troben seguretat i refugi.\nAmb el salm 9 A donem gràcies al Senyor que no s’oblida dels pobres que el cerquen. Ell escolta el desig dels humils i els allibera de tot temor. L’orant sap que el desvalgut no serà mai oblidat ni serà defraudada l’esperança dels pobres (v. 19). El salm s’ha de resar en nom dels pobres, dels qui clamen el Senyor des de les seves sofrences, en nom de les vides que no han conegut altra cosa que el dolor. Preguem amb ells, amb una caritat immensa per ells, identificats amb ells. L’Esperit Sant ens ajudarà i desvetllarà en nosaltres sentiments de compassió envers els qui sofreixen.\nCantaré totes les vostres meravelles. La primera part (2-12) és de lloança: És un cant del Senyor ressuscitat que proclama prolèpticament la victòria del nostre Déu. Canta les meravelles, omnia mirabilia tua, que el Senyor ha fet en la història de la salvació i en la pròpia història. És per la resurrecció de Crist que podem cantar la victòria sobre el mal. Que n’és de preciosa la successió dels verbs inicials de lloança: Us donaré gràcies, cantaré les vostres meravelles, saltaré de goig i ho celebraré, cantaré el vostre nom, oh Altíssim (v. 2-4). Aquests versets fan pensar amb el Magnificat.\nS’ha fos el record de les ciutats arrasades. El nom de les ciutats arrasades s’ha oblidat, les ciutats que espoliaven i oprimien, paradigmàticament la iniqua Babilònia: «La gran ciutat va quedar partida en tres trossos, i totes les ciutats dels pagans es van esfondrar » (Ap 16,19).\nJudicarà tot el món amb justícia. Crist per la seva resurrecció ha estat vencedor en el «judici de la creu» i el Pare ha esdevingut per ell, el pobre i el perseguit, la «plaça forta» on s’ha refugiat i, per això, tothom pot confiar en el Senyor. S’obre l’esperança que Déu seu en el tron i governa el món (v, 5). A Ell li pertany el judici de la història en què els poderosos seran humiliats i els humiliats seran exaltats, en correspondència amb Lluc 1,52: «Derroca dels poderosos del soli i exalça els humils».\nEl judici diví reivindica sempre els drets dels pobres i desvalguts, ja que el Senyor veu els crims que reclamen justícia, no oblida mai el clam de l’indefens (v. 13). Quan s’evoca el judici escatològic cal referir-lo sempre a la grandiosa paràbola del judici final, predicada per Jesús, al capítol 25 de l’evangeli de Mateu.\nPer això. en l’Església, en la ciutat de Déu, cal cantar els cants de Sió, l’Esposa i la Mare (v 14 i 15). El salmista se situa als portals de la ciutat de Déu per anunciar a tots els qui hi entren la victòria de Déu i confirmar el bell verset: Els qui us coneixen confiaran en vós, perquè vós no abandoneu els qui us busquen.\nAlceu-vos, Senyor, que els homes no triomfin. Al final el salm esdevé una contemplació del judici final, que serà un judici de misericòrdia. Un judici ja realitzat en la creu de Jesús, perquè en la seva resurrecció, els enemics van caure vençuts i es van fer enrere (v. 4) Recorda les paraules de sant Pau: «Des d’ara tinc reservada la corona de la justícia que aquell dia em donarà en premi el Senyor, jutge just; i no tan sols a mi, sinó a tots els qui anhelen la seva manifestació» (2Tm 4,8).\nEl darrer verset (v. 21) és impressionant: En el judici les nacions, enganyades per la serpent antiga, la qual els havia dit: «Sereu com a déus», aprendran, finalment, a dir que: «No són sinó homes». Déu és el Senyor de la història. Realment el Senyor ha sentit el desig de l’indefens, ha enfortit el seu cor i l’ha escoltat en la resurrecció de Jesús. Ara és ell qui farà justícia a favor dels pobres (17-18). Aquest salm és realment el cant de la vinguda del Senyor per a la redempció i per al judici. Com una mena de Te Deum reial.\nVós, Senyor Jesús, heu pres les penes i les sofrences dels homes i, des de la creu, amb un sol crit, les heu posades en mans del Pare i, des d’aleshores, sabem que la nostra vida està en el cor del Pare del cel, que viu i regna en vós en la unitat de l’Esperit Sant. Amén.\nSenyor Déu, jutge de l’univers, vós abateu l’orgull dels perseguidors, abomineu els qui blasfemen del vostre nom i no abandoneu mai el pobre i el desventurat; no us amagueu en el temps de la desolació i recolliu totes les nostres llàgrimes en les vostres mans, aparteu-nos de les portes de la mort per tal que us donem gràcies per les vostres meravelles pels segles dels segles. Amén.\nRecordeu-vos, Senyor, de la sang que Jesús ha vessat per arrancar-nos de les portes de la mort; que els oprimits, els pobres i els desgraciats dansin d’alegria a la vostra presència i cantin la vostra lloança a la ciutat santa on el Crist ho és tot en totes les coses, Ell que viu i regna pels segles dels segles. Amén.\nSalm 9 A\nUs donaré gràcies, Senyor, amb tot el cor,\ncantaré al vostre nom, o Altíssim,\nquan els enemics es faran enrere\ni cauran vençuts davant vostre.\nHeu defensat el meu plet, Jutge justíssim,\nassegut al vostre tribunal.\nHeu reprimit els descreguts i exterminat l’impiu,\nn’heu esborrat els noms per sempre més.\nL’enemic s’ha convertit en ruïnes perpètues,\nja s’ha fos el record de les ciutats arrasades.\nS’havia rebel·lat. Però el Senyor té sempre a punt\nel tribunal per al judici.\ndecidirà amb raó els plets dels pobles.\nPer al perseguit serà una plaça forta,\nuna plaça forta en moments de perill.\nEls qui us coneixen confiaran en vós,\nperquè vós no abandoneu els qui us busquen.\nCanteu al Senyor que té a Sió el palau,\npubliqueu les seves gestes entre els pobles;\nveu els crims que reclamen justícia,\nveu la sang vessada\nno oblida mai el clam dels afligits.\nCompadiu-vos de mi, Senyor,\nmireu com m’afligeixen els enemics,\nvós m’heu arrencat de les portes de la mort.\nper cantar les vostres lloances,\ni celebrar la vostra salvació\nals portals de la ciutat de Sió.\nEls pagans s’han enfonsat a la fossa que han fet,\nhan quedat presos a la trampa que havien parat.\nEl Senyor es deixa veure, fa justícia,\nl’impiu ha caigut en el propi parany.\nEls impius i descreguts que obliden Déu\nes faran enrere fins a la terra dels morts!\nPerò el desvalgut no serà mai oblidat,\nni serà defraudada l’esperança dels pobres.\nAlceu-vos, Senyor, que els homes no triomfin,\nque els descreguts siguin jutjats davant vostre.\nFeu-vos respectar, Senyor,\nque aprenguin que no són sinó homes.


�?loge du sujet - Broodthaers, Marcel | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nMarcel Broodthaers, �?loge du sujet, 1974\nCol·lecció MACBA. Consorci MACBA. Dipòsit Herbig. © Estate of Marcel Broodthaers, VEGAP, Barcelona, 2022.\n�?loge du sujet, 1974\nElogi del subjecte, 1974\nLa relació entre imatges, objectes i paraules va ser un dels eixos que va estructurar l’obra de Marcel Broodthaers. L’any 1974, aquest poeta, artista i cineasta va fer la seva última gran obra, Éloge du sujet. La paraula francesa «sujet» es refereix a «subjecte» i alhora a «tema». Un doble sentit amb el qual juga l’artista i que en la traducció al català i al castellà es perd. Es tracta d’una instal·lació d’objectes i targetes organitzada en tres parts o tres zones: una taula o vitrina de dos, un quadre penjat a la paret darrere la taula i una peanya amb una capsa al damunt. Al costat de cada objecte, es llegeix una paraula en una targeta o una petita cartolina.\nÉloge du sujet es construeix per mitjà d’un diàleg amb una de les obres més conegudes d’un dels artistes referents de Broodthaers, el també belga René Magritte. En concret, amb l’obra de 1930, La clef des songes o «La clau dels somnis», un quadre que sempre ha interessat Broodthaers. Si a la pintura de Magritte, cada paraula s’associava amb una imatge pintada, a la instal·lació de Broodthaers, cada paraula s’associa amb un objecte real: una paleta de pintar, un barret, un mirall, una ampolla, una bossa, un maletí de fusta, una corbata, una capsa de paper, una làmina en blanc, un tros de paper i un gravat amb la imatge d’un cavall. Alguns dels objectes, com la pipa, el barret o el mirall evoquen directament els quadres de Magritte. Al costat de la paleta, llegim pipe o pipa; al costat del barret, sujet o subjecte; al costat de l’ampolla, style o estil; al costat del mirall, image o imatge; al costat de la corbata, valeur o valor; al costat de la bossa, apprêt o imprimació; i així en tots els objectes de la instal·lació.\nEn la millor tradició de l’art conceptual, Éloge du sujet juga amb el desencontre: proposa paraules per ser vistes i objectes per ser llegits. En contra del sistema semàntic convencional, les paraules de les targetes no identifiquen els objectes. En comptes de la relació habitual entre paraules i coses, Broodthaers crea metonímies, un fenomen de canvi semàntic a través del qual es designa una cosa amb el nom d’una altra partint sempre d’algun tipus de connexió lògica entre ambdues. La tesi sembla clara: no hi ha cap convenció que acoti definitivament el significat de les coses. És l’observador, el subjecte, com bé indica el títol de la instal·lació, qui, de forma experimental, acciona la trobada entre paraules i coses. La pràctica artística de Broodthaers ha renunciat a representar la totalitat en ella mateixa i mostra sempre un pensament en acció, inacabat, experimental i vinculat plenament amb la fragmentarietat de la vida.\nEntre els altres interlocutors històrics de l’obra de Broodthaers, hi ha també Erasme de Rotterdam i Marcel Duchamp. Pel que fa a Erasme, Éloge du sujet fa una referència directa al conegut assaig d’aquest pensador del Renaixement tardà, Elogi de la follia, un text on duia a terme una rotunda defensa de la raó, una forma de subjectivitat moderna. Quant a la relació de l’obra amb Duchamp, «a Magritte i Duchamp els pols resulten omnipresents, també en aquest context artístic, i són particularment literals a Éloge, on l’àmbit visual, un cop s’ha llevat l’àncora lingüística, ja no deu el seu potencial expressiu a qualsevol artesania il·lusionista, sinó a l’acte d’afirmació sobirà, el barret, el mirall, etc., que han sorgit de l’arsenal de tots els objectes». (Meyer, Franz: Marcel Broodthaers. Éloge du sujet. Basilea: Kunstmuseum Basel, 1974 [cat. exp.])\n�?loge du sujet\nInstal·lació amb diferents objectes amb una etiqueta: vuit en una taula, un en una vitrina i un penjat en la paret\nMarcel Broodthaers "Eloge du sujet", 1974


42º 22,608'N ; 1º 52,091'E\nL'església parroquial de Mosoll apareix documentada per primera vegada en l'acta de consagració de Santa Maria de la Seu d'Urgell, suposadament escrita l’any 819, però que s’ha demostrat que és de la segona meitat del segle X.\nL'any 1055 el canonges de la Seu d'Urgell van permutar alguns bens amb el propi bisbe entre els que es trobava l'església de Mosoll.\nA finals del segle XII, Arnau de Castellbò i el comte de Foix, Ramon Roger, van saquejar l’església de Mosoll d'on es van emportar tots els llibres i ornaments litúrgics. Posteriorment Arnau de Saga va incendiar el temple i els seus altars.\nEl 28 de febrer de 1286, alguns homes de Mosoll encarreguen la reconstrucció del temple i la construcció de la sagristia i es conjuren per defensar-lo davant de qualsevol atac, a excepció del rei de Mallorca.\nActualment ja no té la condició de parròquia i fou restaurada l'any 1987.\nEns trobem amb un edifici d’una sola nau coberta amb una volta apuntada i capçada a l'est per un absis semicircular, típic de l'arquitectura del segle XII. Aquests dos espais s'uneixen mitjançant un doble arcs en gradació.\nEl tambor absidal és totalment llis, només trencat per una finestra de mig punt i doble esqueixada, que s'obre en la part central.\nS'obre una finestra de similars característiques en el mur sud, tot i que ha estat parcialment reconstruïda.\nTambé trobem una altra finestra en el mur de ponent. Aquest està coronat per un campanar de cadireta de dos ulls. Les tropes franceses va agafar una de les campanes d'aquest temple i se la van emportar a Estavar l'any 1793.\nS'accedeix al temple per una porta oberta en el mur sud, als peus de la nau. Està formada per un senzill arc de mig punt adovellat.\nEn 1975 es va excavar el subsòl del temple i van aparèixer nombroses sitges de més d'un metre de fondària. En alguns casos es trobem sota els fonaments del temple, el que posa de manifest que es van construir abans que l'església.\nMalauradament, en 1981 es va ensorrar part del mur nord i de la volta. Per sort es va reconstruir ben aviat, impedint el seu major deteriorament.\nEn l'interior del temple hi trobem una pica baptismal de granit.\nEn el Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserva un frontal d'altar procedent d'aquest temple. Està datat en la segona meitat del segle XIII i es representen imatges de la vida de Maria. Els personatges es troben a l'interior d'arcs fets amb estuc de color platejat i al seu damunt hi ha escrit el seu nom.\nLes escenes es distribueixen en dos registres. Si comencem el relat pel registre superior esquerre veiem als tres Reis Mags a cavall. Baltasar, representat tal i com és habitual en l'època amb pell blanca i essent el més jove de tots, assenyala amb el dit l'Estel que hi ha en el carcanyol que hi ha entre Melcior i ell mateix. Tots tres es dirigeixen cap a Maria i el Nen, que ocupen el següent arc. El Nen està a la falda de Maria, que porta corona. Els acompanya Josep, recolzat en un bastó i que està situat a continuació. La darrera escena del registre superior es correspon amb la Visitació.\nJa en el nivell inferior, que té una erosió de la policromia important, ens trobem amb l'Anunciació, la presentació de Jesús al temple, on Josep porta quatre tórtores i Simeó rep a l'Infant amb les mans velades. La darrera escena es correspon a la dormició de Maria en presencia de Crist.\nTambé es conserva en aquest museu, malgrat que fora de l'exposició permanent les restes de pintures murals que van ser arrencades de l'absis. Malauradament estan molt malmeses doncs van patir els efectes d'un incendi durant la Guerra Civil. El seu estat no permet identificar escenes i només es veuen alguns elements vegetals.


Puig: “Si no es posen més recursos, és molt difícil pensar que podrem sortir d'aquest pou” | Metges de Catalunya\nPuig: “Si no es posen més recursos, és molt difícil pensar que podrem sortir d'aquest pou”\nLa grip ha irromput amb força a Catalunya en la darrera setmana i, com passa any rere any, les urgències hospitalàries s’han saturat i les consultes d’atenció primària s’han desbordat, sobretot per l’escassa disponibilitat de llits d’ingrés –la xarxa hospitalària d’utilització pública té un miler de llits menys com a conseqüència de les retallades– i la infradotació de les plantilles –el primer nivell assistencial ha perdut 870 metges des de 2010. “Si no es posen més recursos, és molt difícil pensar que podrem sortir d’aquest pou”, ha dit aquest dimarts el secretari general de Metges de Catalunya, Josep Maria Puig, que ha acusat el Departament de Salut de vendre “molt fum i molta voluntat”, amb referència al Pla nacional d'urgències de Catalunya (PLANUC).\nEn una entrevista a La Xarxa (vegeu part 1 i part 2), Puig ha advertit que el cansament dels professionals sanitaris, sotmesos a una desmesurada sobrecàrrega assistencial, “acabarà passant factura”, ja que l’actual “situació de guerra” no es pot mantenir de forma indefinida. “No s’han destinat recursos per fer front a la grip i, ara, l’última bala que queda es desprogramar intervencions quirúrgiques no urgents per alliberar llits d’ingrés i, així, aturar el cop, però això té un preu: l’augment de les llistes d’espera”.\nAmb tot, el dirigent sindical ha assenyalat que la xarxa hospitalària està en una posició privilegiada si es compara amb l’atenció primària. “Els metges de família i pediatres estan treballant en una situació realment estressant, amb 60 i 70 visites al dia. Es fa difícil creure que algú entengui que una persona pot atendre un pacient com Déu mana, quan porta visitats 40 malalts”, s’ha queixat. En aquest sentit, ha reclamat mesures urgents per dignificar el primer nivell assistencial, dotant-lo de més personal i d’una major capacitat resolutiva, i poder abordar amb garanties l’increment de població envellida i malalties cròniques.\n“Hi ha una dada molt cridanera. Europa destina una mitjana del 7,5% del seu PIB [producte interior brut] a la salut pública, mentre que Espanya n’inverteix el 6% i Catalunya, el 3,9%. Amb aquestes quantitats estem fent meravelles”, ha assegurat.\nD’altra banda, en declaracions a TV3 i TVE Catalunya, Puig ha afirmat que l’actual situació dels serveis d’urgències no és “anormal”, ja que els problemes de saturació s’arrosseguen des de fa temps, perquè les retallades que s’han aplicat des de 2010 “no s’han revertit en cap moment”. Així, amb la mateixa limitació d’infraestructures dels últims anys i amb un increment de pacients amb patologies complexes, la sensació dels professionals és de “cansament per acumulació”.\nPer suplir la pèrdua de llits d’hospitalització i apaivagar el col·lapse de les urgències, ha plantejat potenciar els equips d’atenció domiciliària, incrementar les places sociosanitàries i reconvertir les habitacions dobles dels hospitals en individuals, per evitar que les estances amb dos llits estiguin ocupades només per un malalt en els casos en què aquest hagi de romandre aïllat per criteris mèdics.\nPablos: “Els metges han de tenir temps per poder aprofitar tot el potencial de les noves tecnologies”\nMC exigeix a l’ICS que compensi el sobreesforç “descomunal” dels metges per sostenir una sanitat noquejada


With A View Hotel @ Chiangkhan Chiangkhan Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n185 Moo 2 Chai Kong Road, Chiangkhan, Loei 42110, Centre de Chiangkhan, Chiangkhan, Tailàndia, 42110 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a With A View Hotel @ Chiangkhan?\nConstruit a l'any 2015, With A View Hotel @ Chiangkhan és un extra de distinció per a Chiangkhan i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nWith A View Hotel @ Chiangkhan també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Chiangkhan. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, servei de taxi, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nEntri en una de les 9 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, tovalloles, parquet, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, With A View Hotel @ Chiangkhan és una selecció idònia per a la vostra estada a Chiangkhan.\nTots els tipus de viatgers (149) Viatger de Negocis (3) Parelles (87) Viatgers en solitari (16) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (8) Grups (25)


Els contes de Muniatto: Sant Jordi, i les contalles de Muniatto\nSant Jordi, i les contalles de Muniatto\nPer fi tenim un moment i podem explicar-vos com anat aquest Sant Jordi tant nou per a nosaltres. Amb els contes de Muniatto a les mans.\nEl cap de setmana del 17,18 i 19 d´Abril varem estar a Jesús a la fira literària. On ens van vindre a veure tots els xiquets i xiquetes de Jesús, com ja heu vist teniem un stand amb les contalles de Muniatto.\nMuniatto va presentar els contes per als coles de Jesús. La veritat va ser molt divertit, Olga, Eusebi, jo i el Thomas un amic frances vam estar saludant a tots els xiquets i venen un munt de contes. Gracies a tots per haver vingut.\nEl diumenge dia 19 pel matí vam anar a la fira del llibre de Benicarló. Eusebi, Olga i jo. Allí estaben els amics d´onada Edicions en un stand a la fira. Muniatto va fer una actuació en un escenari que havia i tots els xiquets es van posar a ballar amb la nova canço de Muniatto Xou , per cert un regal del nostre amic i gran music Jordi Martí (Gadegang). Tota la plaça era plena de gent, de roses i de llibres. A la una ens vam despedir de tots i vam anar cap a Jesús a dinar amb tots els amics de la fira de Jesús, un dinar literari, on mentre menjaves llegien. El nostre frances favorit Thomas va llegir Els mitjons de Muniatto, e n un català amb accent francès, vam riure molt, pero a mi em va emocionar sentir pre primera vegada que algú llegia el conte en veu alta.\nI per fi el dia de Sant Jordi, dijous 23, a migdi a Eusebi va anar a Nupa, una llibreria de Ferreries, Olga i jo vam anar a Voltes a Tortosa, a les 2,30 de migdia Eusebi estava a la Mallen de Jesús, per la tarda una actuació al costat del punt@jove de Jesús de Muniatto Xou, després vam estar a la Creu i per rematar a Viladrich a Tortosa. Un dia boig pero molt bonic. Olga i Eusebi van signar contes i vam parlar en molts xiquets i xiquetes.\nDesde aquí volem donar una forta abraçada i gracies a tothom per haver acollit tant be les contalles de Muniatto, perquè gracies a vosaltres la Editorial Onada ens publicara dos contes mes.\nPrepare-us la Olga ja esta escribint el quart conte del pallasso Muniatto. Fins aviat.\nPublicat per Ester Besolí a 10:28


02/12/2014 - 10:33h\nAnomenin-ho estirp o llinatge, herència de sang o estofa. Diguin-li endoll. Qualsevol d'aquests termes ens condueix a la Nepocràcia i, tal com estan les coses, és difícil que la seva sola menció no ens remeti a un patró immediat. A qualsevol exemple d'aquestes sagues familiars que protagonitzen el poder polític recent, fresc, d'avui mateix...\nAl capdavall, diran els lectors, per què parlar d'històries antigues si aquí no es parla més que dels Borbons o els Pujol? ¿Per què tanta arqueologia si una mica més lluny tenim el possible retorn del cognom Clinton a la Casa Blanca, la pintoresca presència del tercer Kim consecutiu a Corea del Nord o el segon Castro seguit que governa a Cuba després de gairebé sis dècades?\nAquesta immediatesa, en tot cas, està sent ventilada en qualsevol mitjà de qualsevol tendència i sota qualsevol suport. I és que l'ús de la Nepocràcia (més aviat el seu abús, ja que la seva mera existència ja implica arbitrarietat) no coneix fronteres geogràfiques, polítiques o ideològiques. En democràcia i en dictadura, en la Monarquia i la República, sota el capitalisme i el comunisme, així en la pau com en la guerra, la Nepocràcia persisteix com un do sostingut de la vida política.\n05/03/2014 - 08:55h\nDues notícies recents han tornat a posar sobre la taula el poder omnímode de la narcocràcia: la publicació del llibre Zero, zero, zero, de Roberto Saviano, i la captura del Chapo Guzmán.\nEl llibre de Saviano és una investigació minuciosa que explora la ubiqüitat de la cocaïna, la seva invasió en qualsevol àmbit o estrat social: l'antre i el parlament, la medicina i l'esport, l'escola i l'exèrcit, el periodisme i la psiquiatria. Ubic era així mateix el poder de Guzmán, capo màxim del narcotràfic capturat a Mèxic, que, amb la mateixa naturalitat que va comprar magistrats i polítics, va arribar a fer-se un buit en les llistes de la revista Forbes, que el va col·locar entre els homes més rics del món, i en les de Foreign Policy, que el va situar entre els més poderosos.\nCom allò que intenta definir, l'ús del terme narcocràcia no ha deixat d'augmentar en les últimes dècades. Al principi, va començar per aplicar-se a una activitat concreta (el tràfic de drogues) i la majoria de les vegades va acabar per vincular-se a un país (Mèxic). Una cosa relativament òbvia, ja que no es pot negar que la narcocràcia és un poder que emana del tràfic d'estupefaents ni que en un país amb les dimensions de Mèxic aquest fenomen ha travessat -per terra, mar i aire- tota la societat. En aquest país -fronterer amb els Estats Units, primer receptor de droga a nivell mundial- s'ha estès igualment una narcocultura amb arrelament divers en la música, el cinema, la literatura, els còmics, l'art, el periodisme, les telenovel·les i fins i tot en alguns rituals vinculats a les execucions. Yuri Herrera o Julián Herbert, Lolita Bosch o Sergio González Rodríguez, Teresa Margolles o Elmer Mendoza han donat compte d'aquest fenomen en discos i assajos, novel·les i cròniques, obres d'art i reportatges, blocs o iniciatives ciutadanes amb el propòsit d'enfrontar-s'hi. Més enllà de Mèxic, Santiago Gamboa o Don Winslow, Quentin Tarantino o David Simmons, The Wire i Breaking Bad, Stephen Desberg i Stephen Soderbergh han revelat les arestes d'un món que és ja el món: no hi ha frontera que se li hagi resistit.\n10/10/2013 - 22:36h\nHi va haver un temps en què tots els agents de CSI no havien colonitzat l'imaginari de la ciutat ni El Padrino o Leaving les Vegas coneixien la seva estrena. Tampoc haviem estat sacsejats per la saga de desmadres i resacons propis del cinema juvenil del segle XXI...\nPerò Las Vegas ja hi era.\nCom a capital del joc i com a refugi daurat. Com a centre d'operacions de la màfia i com aquesta espècie d'Ur postmoderna sorgida de sobte enmig del desert.\n27/09/2013 - 00:00h\nEl terme imagocràcia ha adquirit tal carta de naturalesa en el llenguatge contemporani que no resulta difícil topar-s'hi en qualsevol cantonada. Tampoc advertir que sol estar enfocat, potser més del compte, en la propaganda política: en aquest embull d'espots electorals i tribunes promissòries des de les quals s'encarrega d'empaquetar la faula de la vida ciutadana. Inclosa la seva infantilització i la seva inalterable moralitat: "vota'm!".\nAixí mirada, l' imagocràcia funcionaria com l' agitprop de la democràcia, la seva ensabonada acrítica.\nEntenguem-nos: no és que un espot o una campanya siguin incapaços d'allotjar la crítica, el problema és que aquesta crítica sempre va dirigida als altres, com si estigués adscrita al consol de Sartre que situava l'infern en els altres.\n05/09/2013 - 11:21h\nLa història política podria resumir-se en com es transmet el poder d'una generació a una altra. I en el fet, comprovat, que aquesta transmissió, pels segles dels segles, no s'ha caracteritzat, precisament, per la generositat: els vells poders han estat tradicionalment reticents a cedir el govern o abandonar amb naturalitat les regnes del control polític.\nÉs més, tal com el va veure Gramsci, quan s'han trobat davant l'abisme, aquests vells poders han preferit l'Apocalipsi -"després de mi el diluvi"- abans que un lliurament raonable de la dominació. (No és casual que les revolucions acostumin invocar la joventut i l'adveniment, amb elles, del futur fet política; capaç de derrotar no només a l'antic règim sinó també el temps).\nMolt s'ha escrit sobre la gerontocràcia, i a hores d'ara és poc el que s'hi pot aportar. Sembla indiscutible el consens que hem d'entendre-la com el poder dels vells, encara que potser és més precís comprendre-la com el poder d'allò vell. Un aferrament conservador que, arribat el cas, ja no es manifesta exclusivament com amor al poder sinó a més -vegem el que passa a Espanya- a l'oposició. Això es deu a la instauració d'això que coneixem com a "classe política", i al corresponent sentiment de casta que s'expandeix més enllà de parlaments i partits per assolir l'empresa, els mitjans de comunicació o la cultura. Des d'aquesta, la gerontocràcia es fa òbvia quan els savis de la tribu aconsegueixen establir la tribu dels savis (ratificada amb metàfores com ara "república de les lletres", "ciutat lletrada", "intel·lectualitat orgànica"). Resulta molt curiosa, sobre això, l'existència d'una associació de directors -i exdirectors!- de museus i centres d'art, com si aquest fos un ofici i no un càrrec, una condició i no una ocupació. (Així d'ontològic se'ns pot presentar l'assumpte).\n27/08/2013 - 13:36h\nLa fisiocràcia, ara per ara, ni remet a un gran poder ni arrossega l'etiqueta, sempre inevitable quan s'escriu en els mitjans, de "candent actualitat". Això no vol dir que resulti del tot inútil com a punt de comparació amb el que avui ens passa. O que no pugui funcionar com un instrument per precisar la manera en què l'economia global organitza la riquesa. O que els seus preceptes no puguin auxiliar-nos a l'hora d'entendre una cultura contemporània que, cada vegada més, privilegia el seu caràcter "industrial" -les indústries culturals són l'últim eslògan per endosar-nos un neoliberalisme camuflat- i que ha convertit el "procés", més que la producció mateixa, en un dels seus grans fetitxes.\nDe fet, que sigui un terme "vell" no ha estat obstacle perquè un ministre d'economia a l'Uruguai es proclami com "un fisiòcrata del segle XXI", mentre que a l'Argentina ha arribat a considerar-se la seva efectivitat conceptual a l'hora de descriure la seva situació com graner del món. És curiós que en les recents converses de pau a l'Havana, les FARC (que al capdavall és un escamot d'origen agrari) hagin arribat a plantejar termes sobre la terra força propers als postulats fisiòcrates.\nDefinida com el "govern de la naturalesa", la fisiocràcia neix el segle XVIII, determinada per un rotund essencialisme que menyspreava al mercantilisme o la indústria en tant que activitats "parasitàries". No es pot dir que fossin els seus únics adversaris, ja que si bé aquestes funcions eren indignes als ulls dels fisiòcrates, l'Estat no els semblava una molèstia menor. Així doncs, la indústria, el comerç i el govern, no eren altra cosa que intermediaris entre els productors i els destinataris dels béns creats. De manera que dilataven els processos directes i, al mateix temps, s'enriquien amb usos qualificats llavors com no del tot productius.\n13/08/2013 - 12:52h\nEntre la caiguda del Comunisme i la crisi del Capitalisme hem viscut una època de transició carregada de paraules defugides, quan no directament adulterades. "Capitalisme", per exemple, n'és una. Durant aquests anys, tot just un parell de dècades en la Història, s'han imposat termes com Era Global, Mundialització, Societats Posthistóricas, Economies de Mercat o l'inefable Món Lliure, l'adveniment del qual semblava definitiu després de l'enderrocament del Mur de Berlín i que, en realitat, remet molt més a l'època de la Guerra Freda i de Ràdio Europa Lliure que a l'Era digital i a l'expansió d'Internet. El cas és que tots aquests paràmetres van semblar vàlids per mitigar els efectes d'un vocable massa estrident per a la música lisèrgica de la fi de la història que havia compost Fukuyama.\nSi innombrable va ser la paraula "Capitalisme", "Comunisme" no va ser molt més pronunciable, que diguem. Ja que l'anomenat Socialisme Real havia quedat sota la runa del Mur -i de la pròpia història repressiva de la seva configuració estatal-, bona part de les alternatives crítiques de l'esquerra van preferir esquivar la paraula maleïda. D'aquí qualificacions com Antisistema, Antiglobalització i un llarg anti-tot fins arribar a l'estatut recent d' indignats.\nSota aquesta varietat semàntica, han trobat recer el comunisme primitiu i la democràcia participativa, el socialisme utòpic i l'autogestió col·lectiva, les pulsions igualitàries i, cal no oblidar-ho en cap cas, algunes possibilitats totalitàries.\n23/07/2013 - 08:46h\nQuan Juan Ginés de Sepúlveda va escriure el Democrates Alter, va fer coincidir els preceptes del dret d'aquella època amb la raó aristotèlica i -sobre totes les coses- l'interès dels conqueridors espanyols. No va ser el primer de formular el que avui coneixem com a dret internacional, mèrit que va distingir a Vitòria, però sí que va expandir un pensament cínic (no exempt d'erudició) que s'ha multiplicat fins al present, dimensionat una i altra vegada en la llarga història de la submissió de la diferència.\nPer Sepúlveda, el "simbòlic i alhora poètic" sistema mental aborigen -el de maies, asteques i inques, entre d'altres- no provenia d'una riquesa espiritual específica, sinó d'un "pensament salvatge", herètic i per tant incomplidor del "dret de gent". D'aquí la seva justificació de la conquesta i la colonització com a mitjans efectius per difondre la fe catòlica i, a través d'ella, impedir que els nadius contemplessin tan sols la possibilitat de dotar-se a si mateixos d'un altre ordre, una altra vida, una altra cosmovisió.\nLa controvèrsia doctrinal entre Ginés de Sepúlveda i Bartolomé de las Casas (Valladolid, 1550-1551) va girar al voltant d'aquests punts i els historiadors han arribat a assumir-la com un pròleg als debats moderns sobre la conquesta, la colonització o el racisme. Per aquesta mateixa raó, Las Casas va sortir d'aquella contesa com un precursor de l'anticolonialisme, encara que acabés acceptant, amb el temps, la substitució dels seus estimats esclaus indígenes d'Amèrica Llatina per esclaus portats d'Àfrica (als quals per ventura estimava menys o percebia com més distants de Déu i del Dret).\n11/07/2013 - 09:07h\nEls conflictes generacionals són un invent dels vells per fotre els joves. Aquesta alerta cínica d'Anthony Burgess pot resultar útil a l'hora d'abordar l'efebocràcia, un neologisme que -ja lluny dels antics grecs- és admès en l'actualitat per definir el poder de la joventut. Hi va haver un temps, almenys a Occident, en què avançar la maduresa era un signe important de la cultura. D'aquí que la joventut no només aparegués com l'etapa de l'ímpetu, sinó també de la fugacitat: un instant que havíem "cremar" sense contemplacions.\nSovint els romàntics sentien, fins i tot des de l'adolescència, que havien "viscut suficient". Per això la seva afició al suïcidi d'hora (Larra), a la vida extrema (Rimbaud) o a qualsevol guerra que pogués redimir una existència inútil (Byron). Amb només 16 anys, José Martí complia condemna de treballs forçats per oposar-se al colonialisme espanyol a l'illa de Cuba. Elvis ja era el Rei abans dels trenta i els Beatles tot just arribaven a aquesta edat quan es van separar.\nAquests i altres exemples -posem el tants cops recorregut club dels 27- parlen d'una joventut la puixança de la qual passava per una oposició sense quarter a la gerontocràcia, que es manifestava en el govern i en els pares, en els mestres i en qualsevol que tingués autoritat.


Jornades Europees de Patrimoni al Museu Pau Casals – Fundació Pau Casals\nJornades Europees de Patrimoni al Museu Pau Casals\nEl 9 i 10 d’octubre el Museu Pau Casals oferirà activitats culturals amb motiu de la celebració de les Jornades Europees de Patrimoni (JEP) 2021, que enguany celebren 30 anys de descobertes. El dissabte 9 a les 18 h es farà la ruta “Sant Salvador. De port marítim a platja d’estiueig” i el diumenge 10 a les 12 h es farà una visita guiada a l’exposició “100 anys de l’Orquestra Pau Casals. Excel·lència musical i compromís social”. Durant el cap de setmana també es farà jornada de portes obertes a l’exposició temporal del Centenari de l’Orquestra Pau Casals. Les activitats seran gratuïtes i cal fer reserva prèvia a ticketsonline.paucasals.org.\nRuta “Sant Salvador. De port marítim a platja d’estiueig”\nLa Ruta de Sant Salvador ofereix un agradable passeig entre els carrers d’aquest barri de mar, posant èmfasi en la façana marítima que és la seva zona emblemàtica per excel·lència. Malgrat que sigui un indret petit i recollit, Sant Salvador té molta història a explicar i que en aquesta ruta es posa en relleu el seu passat marítim com a port boter, la seva relació amb el Vendrell i rodalies a través de les famílies que hi tenien propietats, les grans personalitats que hi van viure o estiuejar, i la transformació que ha patit el barri fins a dia d’avui.\nSi voleu conèixer la fantàstica història d’aquest barri no us podeu perdre aquesta ruta!\nVisita guiada a l’exposició del Centenari de l’Orquestra Pau Casals\nPer gaudir de la cultura i els museus durant aquesta edició del JEP, el Museu Pau Casals ofereix una visita guiada per a tots aquells que vulguin conèixer l’exposició “100 anys de l’Orquestra Pau Casals. Excel·lència musical i compromís social” on es vol fer conèixer la història de l’Orquestra Pau Casals i alhora reivindica la figura de Pau Casals com un dels millors directors d’orquestra del s. XX. Us perdreu aquesta oportunitat?\nImportant: Per les visites guiades l’aforament és limitat a 10 places. Cal reservar entrades anticipades a ticketsonline.paucasals.org. Per a més informació podeu enviar un correu electrònic a museu@paucasals.org o podeu trucar al 977684276.\nUn any més, Catalunya celebra les Jornades Europees de Patrimoni (JEP), una iniciativa del Consell d’Europa i la Comissió Europea que té lloc, ininterrompudament a Catalunya, des del 1991. Estan considerades l’activitat participativa més important d’Europa en relació amb el patrimoni cultural. El Consell d’Europa proposa celebrar les Jornades Europees de Patrimoni sota el lema Un patrimoni per a tothom. Amb aquest tema, l’edició d’enguany de les Jornades convida a totes les institucions, entitats i associacions que participen en l’esdeveniment a programar activitats tenint més presents que mai la varietat i diversitat de públics i col·lectius, per tal que tothom, en igual de condicions pugui gaudir de la festa major del patrimoni cultural.\n“Tota persona té dret a prendre part lliurement en la vida cultural de la comunitat, a gaudir de les arts i a participar en el progrés científic i en els beneficis que d’ell resultin”. (Article 27 de la Declaració Universal de Drets Humans).\nUs convidem a celebrar amb nosaltres 30 anys de descobertes!\nJornada de Portes Obertes i activitats a Museu Pau Casals el cap de setmana del 22, 23 i 24 d'octubre, per commemorar el 48è aniversari de la mort de Pau Casals.\nCommemorem el 50è aniversari de Pau Casals a les Nacions Unides\nPresentem els actes de commemoració del 50è aniversari de l'estrena de Himne per a les Nacions Unides, l'entrega de la medalla de la pa a Pau Casals i el discurs històric d'un català universal\nEl Museu Pau Casals obre el curs escolar 2021-2022 amb dues propostes educatives que oferiran materials en línia i accessibles per a portar el museu a les aules.


Quaranta anys en una imatge (Sebastià Alzamora)\nQuaranta anys en una imatge\nSEBASTIÀ ALZAMORA 02/07/2015 19:51\nUna vegada que era a Madrid, fa uns anys, encuriosit per la fama del local, vaig acudir al restaurant Casa Lucio per menjar els seus famosos ous estrellats. Encara ara prenc bicarbonat per refer-me’n, i això que em penso que puc presumir d’un estómac resistent. Aquells ous eren una cosa oliosa i sobrecarregada de tota mena d’ingredients impensables i innecessaris. Els ous són una menja delicada, que s’ha de saber cuinar bé, no a força d’afegir-hi substàncies que no vénen al cas. Si a Casa Lucio volen aprendre a fer ous estrellats, qualsevol dia el meu pare pot passar a donar-los-en la recepta perfecta.\nOliosa i sobrecarregada va ser també la reunió que es va formar fa dues nits en un reservat de Casa Lucio. Ni més ni menys que el rei vell (un que li diuen Juan Carlos), el president espanyol Rajoy i els expresidents González, Aznar i Zapatero es varen trobar en aquest establiment per sopar ous estrellats (i oliosos). La fotografia que n’ha transcendit és un resum depriment del que ha estat la Transició i l’evolució de la democràcia espanyola. Només de veure’ls tots plegats al voltant d’una taula, a qualsevol persona més o menys normal li vénen més ganes de rebre un cop a la tíbia que no pas d’afegir-se a aquell tiberi. Només hi faltava l’ectoplasma de Landelino Lavilla. Et trobes de nit aquest grupet en un carreró fosc i el primer impuls és fugir corrents per la primera cantonada.\nSi la pretensió era oferir una imatge d’unitat i concòrdia, com li agrada dir al president Rajoy, em sap greu dir que, al meu humil parer, només en va sortir un holograma de la Loapa i el retrat d’un sistema institucional absolutament decrèpit, a causa sobretot de l’actuació dels protagonistes de la fotografia. Felipe González, el mandatari presumptament responsable del cas Laza i Zabala. José María Aznar, l’home que va ficar Espanya (que anava bé) dins una guerra il·legal a l’Iraq. José Luis Rodríguez Zapatero, de qui potser algú s’enrecorda per haver negat l’existència d’una crisi. Mariano Rajoy, president en actiu capaç de dir que una Catalunya independent constituiria un retorn a l’Edat Mitjana. I, com a cirereta del pastís, el rei Joan Carles, conegut per la seva habilitat a l’hora de depredar elefants africans i aristòcrates europees mig descompostes. Tots cinc, concentrats entorn d’una taula amb l’objectiu d’augmentar plegats els seus nivells de colesterol amb un plat d’ous gomosos i indigeribles, sobretot a la nit i a partir de certes edats.\nPotser per això, per fer passar avall l’àpat, el president Rajoy va esperar fins a les 3.49 de la matinada per fer-nos saber que el sopar havia estat “una trobada agradable i distesa”, cosa de la qual no cal dir que ens congratulem. Ens preguntem què feia la primera autoritat del govern espanyol tuitejant gairebé a les quatre de la matinada, de manera tan agradable i distesa com ell mateix afirmava. Devia vetllar pel deute de Grècia i el futur de l’Eurogrup, perquè, si no, no m’ho explico. Ara bé, el que ningú pot negar és que, amb la convocatòria d’aquest sopar d’ous untuosos (que va ser idea de Don Mariano), l’imminent expresident va obtenir una imatge prou clara dels últims quaranta anys de la història d’Espanya.


PECES LLARGUES. 43º13’44″N\nPASSEJOS PEL CABANYAL. ANTITOUR\nACTIVITATS PARAL·LELES. ¡A QUELAR!\nPASSEJOS PEL CABANYAL. PASSEIG PER LA MEMÒRIA DEL CABANYAL\nPECES LLARGUES. TEMPTATIVES D´UN BARRI QUE RECORDA\nPECES BREUS. YO NO PUEDO OLVIDARLA\nPECES BREUS. KALIFORNIA\nPECES BREUS. PIEDRA Y ENCRUCIJADA


L'equip de Joan Peñarroya visita la pista de l'Estudiantes\n2 min. Manresa 29/09/2018 13:09\n651x366 David Broncano i Justin Doellman durant la presentació de la Lliga Endesa / ACB PHOTO David Broncano i Justin Doellman durant la presentació de la Lliga Endesa / ACB PHOTO\nEl Baxi Manresa torna aquest diumenge a l'ACB a la pista del Movistar Estudiantes (12.30 h), amb l'única baixa d'una de les seves estrelles: Justin Doellman.\nEl jugador de Cincinnati encara no s'ha recuperat de la lesió que va patir durant la pretemporada. En canvi, sí que podrà jugar Álvaro Muñoz, el nou capità dels del Bages. El debut té un gust especial per als catalans que, a més de tornar a la màxima categoria després d'un any a la LEB, inicien el nou projecte sota les ordres de Joan Peñarroya.\nL'entrenador del Baxi reconeix que "encara que no hi ha ansietat", sí que tenen moltes ganes de tornar a jugar per "intentar fer un bon partit i ser competitius". Peñarroya considera que disputar la primera jornada a la pista "d'un històric com és l'Estudiantes és una bona prova per a aquest primer partit".\nEl tècnic explica que "cada dia estem una mica millor, però encara ens queda molt marge de millora com és lògic a aquestes altures". Segons Peñarroya, "estem per competir i intentar fer un bon partit i aconseguir la victòria". Al tècnic li agradaria estar millor: "Suposo que a la majoria dels entrenadors els passa el mateix".\nEncara que el club va tancar la configuració de la plantilla amb prou antelació, les lesions i altres problemes no han permès al Manresa completar una pretemporada en plenes condicions. Per això, per exemple, encara no s'espera veure el referent interior, Cady Lalanne, competint al cent per cent.\nPeñarroya lamenta que no han pogut disputar ni un sol partit de preparació amb tots els jugadors, cosa que contrasta amb les circumstàncies de l'Estudiantes, que ja ha jugat quatre partits de competició oficial.\nPer això l'entrenador del Baxi destaca: "L'Estudiantes és l'equip de la competició que està més rodat. Va començar abans a entrenar i ha jugat més partits oficials. Això dona un pòsit que els altres no tenim".\nA més, avisa que l'eliminació de la Champions League converteix els madrilenys en un equip més perillós perquè "segurament no s'ho esperaven".\nEl triatló, l’entrenament invisible de Justin Doellman\nEl Baxi Manresa es reforça amb Siim-Sander Vene\nEl Baxi Manresa torna a la Lliga Endesa per la porta gran guanyant a la pista de l'Estudiantes\nDues victòries per preparar el 'play-off'


Goigs i devocions populars: Al cel, càntic de Mn. Cinto Verdaguer\nAl cel, càntic de Mn. Cinto Verdaguer\nSi al cel volem anar\na coronà'ns de roses,\ndamunt totes les coses\na Déu hem d'estimar.\nAl cel, al cel volem anar.\nSi al cel volem anar,\nno hi van los que no preguen,\nno hi van los que reneguen\nde Déu sens mai parar.\nsantifiquem la festa;\nlo temps, que Déu nos presta,\nper Déu l'hem d'emplear.\nhonrarem a nostre pare,\ni a l'àngel que, per mare,\nlo cel nos va donar.\nJesús nos hi convida,\nprimer perdre la vida\nque al pròxim maltractar.\nfugim de la impuresa,\nl'infern al món l'ha encesa\nper fer-nos condemnar.\nno hi anirà qui roba;\nés crim que Déu reprova\nres d'altre desitjar.\nno fem fals testimoni;\nsón armes de dimoni\nmaldir i calumniar.\nguardem l'ànima pura,\nguardem tanta hermosura\nper qui la va criar.\namem-nos uns als altres,\na tots com a nosaltres,\na Déu, fins a expirar.


4potes: Sau - Tavertet - Far - St Martí Sacalm\nPublicat per bitxo a 22:34\nUna passada aquesta ruta....No ens va agradar....Ens va encantar!!\nOstres!! el "Bitxo" en una foto ja esta "marcant" el recorregut.\nUna abraçada Craks!!\n26 de febrer de 2013 a les 23:53


Spartak Moscow 2019/20 Stadium Away Samarreta de futbol - Home. Nike.com ES\nLa samarreta Spartak Moscow 2019/20 Stadium Away presenta detalls de l'equip sobre un teixit molt transpirable per mantenir la frescor i la transpirabilitat al camp o a les graderies mentre animes el teu equip.\nDigues la teva. Sigues la primera persona a fer una ressenya sobre Spartak Moscow 2019/20 Stadium Away.


Barnils, Biel - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Barnils, Biel\nEvangeli apòcrif d'Alberto Caeiro / Barnils, Biel\nL'autor continua un episodi bíblic.\nPaper de Vidre, Núm. 63 (27 gener 2014)\nLa muu cega / Barnils, Biel\nRecursos lingüístics / Barnils, Biel\nL'autor aplega tot un seguit de definicions sobre el concepte "recursos".\nLa banyera d'Heràclit / Barnils, Biel\nL'autor parla sobre el concepte de transformació.\nPaper de Vidre, Núm. 46 (23 gener 2008)\nPlanià / Barnils, Biel\nPaper de Vidre, Núm. 42 (23 abril 2007), p. 13\nAquest text es presenta com una reescriptura de l'obra 'Exercicis d'estil', de Raymond Queneau\nSetmana Santa a Extremadura / Barnils, Biel\nPaper de Vidre, Núm. 38 (23 juny 2006), p. 24-26\n[Quatre ulls que es troben...] / Barnils, Biel\nReduccions, Núm. 101 (2012), p. 24 (Textos)\n[T'ompliré de desitjos dolços...] / Barnils, Biel\nReduccions, Núm. 101 (2012), p. 23 (Textos)\nPuges? / Biel Barnils / Barnils, Biel\nReduccions, Núm. 101 (2012), p. 22 (Textos)\nBarnils, Biel dins Amazon\nBarnils, Biel dins Google Books\nBarnils, Biel dins Google Scholar\nBarnils, Biel dins Google Web Barnils, Biel dins INSPIRE\nBarnils, Biel dins NEBIS\nBarnils, Biel dins Scirus


EL VIGILANT EN EL CAMP DE SÈGOL, de J. D. Salinger – Xarxa de Biblioteques de Cornellà\nEl vigilant en el camp de sègol és una obra de culte del gran Salinger, escriptor nord-americà del segle passat que es va convertir en un ermità misteriós i en un místic. Es tracta d’una història que retrata la forma d’entendre la vida (o de no entendre-la, tal vegada) de l’adolescent Holden Cauldfield: un cercador de sí mateix, un descontent de tot, un inconformista, un desorientat, un rebel. Ens trobem davant d’una novel·la pessimista i crítica amb la societat; un xic irònica, també. Fou escrita en primera persona, amb un estil fresc, directe i col·loquial; el lector es fica dins la pell\nde Cauldfield i viu tres dies de la seva tortuosa existència. Es tracta d’un llibre que ha obsessionat assassins en sèrie i inadaptats de tota mena, i que ha tingut una influència notable en la cultura popular contemporània. No deixa de ser, per sobre de tot, una mena de ritu de pas cap a l’edat adulta, d’iniciació i d’aprenentatge; un aprenentatge, tot s’ha de dir, una mica amarg sobre la vida adulta.


Vinebre / BarcelonaEl foc que va començar a cremar dimecres a la Ribera d’Ebre continuava ahir a la nit “totalment actiu” i ja havia arrasat unes 6.000 hectàrees, el que més ha cremat a les Terres de l’Ebre. Durant tot el dia la situació va ser de “risc extrem”, segons van advertir els Bombers, perquè les temperatures no paraven de pujar i també bufava el vent. El foc no es donava per estabilitzat i tampoc es preveu que es pugui fer avui a causa de les condicions meteorològiques extremes. El cap de l’operatiu dels Bombers en aquest incendi, l’inspector Antonio Ramos, va explicar ahir a la nit que es prioritza el flanc dret sud del foc, que encara no està estabilitzat. “No podem fer una previsió dels dies que durarà l’incendi perquè és molt dinàmic”, va assegurar.\nSituació de l'incendi Eduard Forroll


PW és una associació que té com a objectiu fonamental valorar el patrimoni hidroelèctric dels Pirineus\nper Redacció 15/01/2020 13:30h\nL'associació Pirineus.Watt (PW) treballa en la creació d'un conjunt de rutes turístic-culturals entorn del patrimoni i el paisatge hidroelèctric dels Pirineus.\nLa primera d'elles és la Ruta Pearson, en honor a Frederick Stark Pearson, l'enginyer que a començaments del segle XX va promoure la producció d'electricitat a gran escala a Catalunya mitjançant la construcció de centrals als rius Noguera Pallaresa i Segre. La ruta ha de resseguir les instal·lacions hidroelèctriques d'aquest eix fluvial, i s'ha de completar amb el recorregut per les que construí -en aquells mateixos anys- el pallarès Emili Riu al Flamisell. La iniciativa té com a objectiu afavorir el paisatge hidroelèctric de la zona.\nEl Museu Hidroelèctric de Capdella permet fer un recorregut\nL'anunci coincideix amb l'assoliment de la categoria de museu per part del Museu Hidroelèctric de Capdella i amb la declaració de Bé Cultural d'Interès Local (BCIL) de l'Hospital de Cartó de la Torre de Capdella. El Museu Hidroelèctric de Capdella permet fer un recorregut des que va sorgir la idea de la central hidroelèctrica fins que es va posar en funcionament l'any 1914, passant pels canvis econòmics, socials i d'infraestructura que va suposar. Forma part del Sistema del Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya, una xarxa de 27 centres museístics i patrimonials que expliquen la industrialització a Catalunya.\nL'Hospital de Cartó de la Torre de Capdella és un element patrimonial únic a Europa. Va ser construït fa cent set anys amb caràcter efímer, per això els materials usats van ser el cartó i la fusta. La seva funció era servir d'hospital per als 4.000 treballadors que s'encarregaven de construir la central hidroelèctrica. La declaració de BCIL és un primer pas per a la seva restauració, ja que permetrà accedir a subvencions per a intervenir-hi.\nPW és una associació que té com a objectiu fonamental valorar el patrimoni hidroelèctric dels Pirineus. Més enllà de la posada en marxa de la Ruta Pearson, en la darrera assemblea els socis van acordar l'impuls d'un seguit d'accions en aquesta direcció. Es va acordar l'organització d'un debat sobre les possibles actuacions per recuperar, protegir i valoritzar la cimentera de Xerallo, un conjunt de gran interès patrimonial que forma part dels 150 elements imprescindibles del patrimoni industrial de Catalunya. En aquesta mateixa línia, l'associació vol establir acords amb els ajuntaments del Pallars Jussà per assessorar i definir projectes per a l'estudi i l'aprofitament del seu patrimoni hidroelèctric.\nL'entitat presentarà, aviat, el treball de recerca sobre els fons cartogràfics de les construccions hidroelèctriques, encarregat a PW per l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC). I també editarà i presentarà el contingut i les conclusions del seminari Paisatge/kW, significats i valors dels paisatges de l'energia hidroelèctrica, organitzat a Tremp el març de 2019 conjuntament amb l'Observatori del Paisatge de Catalunya i l'Institut per al Desenvolupament i la Promoció de l'Alt Pirineu i Aran. PW treballa també en l'organització de xerrades divulgatives sobre la problemàtica derivada de la finalització de les concessions a les empreses productores dels diferents salts hidroelèctrics dels Pirineus.\nLa venda de forfets al Pirineu de Lleida creix un 6% aquestes festes de Nadal


Inicio > Audiencias: 'El debate de GH VIP' sube, lidera y es lo más visto del domingo\nSegún datos de Kantar publicados  por Barlovento Comunicación, el programa presentado por Jordi González promedió un 20,1% de cuota de pantalla y 2.298.000 espectadores. Hace una semana había anotado un 19,7% y 2.180.000 espectadores.\nSource URL: https://www.elespanol.com/bluper/noticias/audiencias-debate-gh-vip-sube-lidera-mas-visto-domingo\n https://twitter.com/intent/tweet?url=https://www.elespanol.com/bluper/node/23253&text=Audiencias: 'El debate de GH VIP' sube, lidera y es lo más visto del domingo&via=bluper\n http://meneame.net/submit.php?url=https://www.elespanol.com/bluper/node/23253&title=Audiencias: 'El debate de GH VIP' sube, lidera y es lo más visto del domingo


Millors cremes oculars de 2018 a Banish Puffiness, Dark Circles i Under-Eye Bags | CAT.rickylefilm.com\nLes 12 millors cremes per als ulls per dir adéu a les ulleres, les bosses i ulleres\nBosses Bye-bye, cheerio foscos cercles i p * ss de la inflor.\nVostè ha netejat, netejat de nou, virada, -ed sèrum, i hidratada. Has clavat. Vostè és una deessa cura de la pell. MAI envellirà al dia!\nExcepte. Se li va oblidar crema per als ulls. Tut-tut. (I no, fregant la crema hidratant a la zona no compta, ja que la majoria no estan formulats per l'ultra fi, extra-preciosa pell que envolta els ulls.)\nTot i ser el primer lloc per mostrar l'envelliment, deshidratació i cansament seus tafaners, val la pena prendre els 30 segons addicionals per incloure-ho. Confiï en nosaltres, potes de gall no són bonics.\nFer una ullada al nostre millor edició cremes ull aquí.\nExpressar Radiance Eye Cubells, 45 €, Anne Sémonin\nCDB contra les bosses i ulleres fosques sèrum, 70 €, MGC Derma\nPèptid tractament de l'ull Plus, 86 €, DCL\nUna cura per la ressaca en una ampolla, això no podria fixar un encegador mal de cap (ho sento per això), però esborrarà tot rastre d'una nit donant brillantor a les ulleres, inflor i calmar nit fora agregació. Tingueu un en el seu calaix de l'escriptori per als divendres al matí-després. També és ideal per a les línies fines.\nUlls intensos Hydraphase, 15 €, La Roche Posay\nEns podrien colpejar sobre els productes de La Roche tot el dia però, en resum, són sagnant brillant. Especialment si vostè té la pell sensible o deshidratat. Això fa que la pell citrina i grataven tornada a la vida.\nEl Concentrat d'Ulls, 155 €, La Mer\nSom conscients que això és una inversió important i que el pagament del seu lloguer ha de ser el primer. No estem tan bojos bellesa. Dit això, això és absolutament val la pena. Un petit punt del luxós bàlsam - massatges dins amb l'eina de refrigeració - va un llarg camí. Potser que la factura del telèfon pot esperar després de tot.\nSolució 5% de cafeïna + EGCG, 5 €, l'Ordinari\n. El que ara? Ignorar el nom confús, i només se centren en el fet que pel preu de la seva dinar Pret vostè podria estar esborrant aquestes molestes ulleres. Molt brillant, com és d'esperar d'Deciem.\nCrema Extra Repair Eye, 48 €, Bobbi Brown\nFregui una mica d'aquesta crema preciós, gruixuda com per despertar li tapes i aclarir la seva sota dels ulls. S'asseu molt bé sota componen, com era d'esperar.\nEns cor del rang de ANR, i aquesta fórmula no és una excepció. La pell s'enforteix i es va suavitzar, al mateix temps que vostè becaina.\nPep-Eye Start Crema, 22 €, Clinique\nSi els seus ulls simplement es neguen a despertar al matí, has de provar aquesta petita meravella. Fa el que diu en el tub, de manera que * * de ping a la vida.\nTractament d'ulls cremós d'alvocat, de 37 €, des de 1851 Kiehl\navo trencat de sègol podria fer una foto millor, però això farà que per a una millor autofoto. Agradablement refrescant, que es refreda, empreses i il·lumina en una taca.\nGinZing crema per als ulls, 20 €, Orígens\nPer quan el cafè no és suficient, això cafeïna i ginseng infós desinfla les bosses inflades i aclareix les ulleres. S'ha de donar compte de la diferència en qüestió de segons.\nEye Cream, 48 €, Eve Lom\nAquesta fórmula de triple acció força a les ulleres, redueix la inflor i panys a la humitat. Aplicar abans d'anar a dormir per un impuls durant la nit perfecta.\nAGE Complex Eye, 81 €, SkinCeuticals\nafavorit per dermatòlegs i un somni per a la pell madura, aquesta fórmula super-activa lluita per reduir i prevenir les línies d'expressió, com un pes pesat. Bon material adequat.\nSisleya L'Integral Anti-Edat contorn ulls i llavis crema, 138 €, Sisley\nOk és Spenny però és multifuncional (treballant en les línies fines al voltant dels ulls i llavis), fantàsticament formulat, i ve amb una eina de massatge científicament. Pel que és realment una ganga. Gairebé.


Coneixem els drets dels infants? – RED Report\nConeixem els drets dels infants?\njunio 10, 2021 junio 17, 2021\nFet per: Tània, Rúben, Gerard, Sara i Laia de l’Institut Caterina Albert\nEls nens i nenes estan informats dels drets que tenen?\nEl divendres 4 de juny del 2021, un grup d’estudiants de 3r d’ESO de l’institut Caterina Albert van dur a terme, dins el marc del treball de síntesi, unes enquestes a altres joves del seu entorn sobre el coneixement dels drets dels infants i els joves.\nAmb totes les respostes que van obtenir gràcies als alumnes que van respondre, es va comprovar i analitzar que els joves no son conscients de tots els drets que tenen.\nEs va fer una petita explicació a tots els alumnes del què consistia el tema i una mica el que engloba i es van tractar diversos temes sobre tots els drets i els infants. Es va anar classe per classe explicant i copiant el link d’un formulari de Google que els propis alumnes van realitzar.\nAlguns alumnes van estar poc receptius i els van haver d’explicar les preguntes una per una. Van haver-hi respostes diverses, unes més coherents que altres.\nEls resultats de l’enquesta van ser previsibles, i la majoria dels alumnes no van saber quins drets tenien. Només una quarta part sabia els mínims i bàsics.\nEls 10 principals drets dels infants son els següents :\nDret a tenir vida, dret a tenir família, dret a tenir aliments per poder alimentar-se, dret a poder estudiar per poder tenir un futur, dret a l’aigua per hidratar-se, dret a tenir una bona salut i poder cuidar d’ella, dret a la llibertat d’expressió per poder sentir-se lliure i per últim dret a la protecció i no ser agredit tant físicament com psicològicament.\nUna de les causes més greus que pateixen el infants, es la separació de les seves famílies, i el fet d’anar a les cases d’acollida o cada setmana establir-se a una casa diferent. Tenim el gran problema que hi ha més de 200 infants en llista d’espera per poder trobar un lloc on viure i una família.\nA Catalunya hi ha 6.792 menors separats de les seves família i tutelats per la Direcció General de la Infància i l’Adolescència (DGAIA). D’aquests, 4.800 han estat declarats en desemparament per raons relacionades amb el maltractament i la resta per desprotecció infantil.\nDels 4.800 desemparaments decretats per maltractament, 2.800 responen a casos de negligència, això és, segons explica el Departament de Treball i Afers Socials a aquest mitjà, per motius relacionats amb l’alimentació, la higiene, l’atenció mèdica, l’educació, la vestimenta , la vigilància o la seguretat.\nMary Paz González García: “Ser multidisciplinar es fantástico y contar con diferentes personalidades ayuda y enriquece”\nLa desigualtat en el món\nEl sexisme en la publicitat\nEquipo de periodistas de Junior Report RED


Nadal s'estrena amb una plàcida victòria al Godó - Regió7\nNadal s'estrena amb una plàcida victòria al Godó\nEl balear ha guanyat per un còmode 6-1 i 6-2 a Rogerio Dutra Silva\n26·04·17 | 19:54\nNadal celebra la victòria. ANDREU DALMAU\nL'espanyol Rafael Nadal, vigent campió del Barcelona Open Banc Sabadell-Trofeu Comte de Godó, ha debutat amb un còmode triomf davant el brasiler Rogerio Dutra Silva, al qual ha derrotat, per 6-1 i 6-2, en una hora i quinze minuts de partit, a la pista central, rebatejada amb el seu nom per a aquesta edició.\nNadal, que aquesta setmana persegueix a la capital catalana el seu desè títol del Godó, ha sortit amb determinació i s'ha posat 3-0 d'inici. Dutra Silva, que als seus 33 anys ocupa el lloc 69 del rànquing mundial, ha aconseguit sumar un joc amb la seva sacada, però el balear tornaria a guanyar el seu i tancaria el primer set amb una nou trencament.\nEl brasiler ha començat millor el segon. Ha guanyat el seu servei amb solvència i ha trencat el servei del seu adversari en el següent, per col·locar-se 2-0. Més solt i cometent menys errors no forçats, s'ha concedit diverses opcions de disputar-li algun joc més al mallorquí.\nPerò Nadal ha tret llavors a relluir el seu tennis més agressiu per dominar-lo amb la seva dreta i encadenar sis jocs seguits per endur-se el segon set i el partit.\nDesprés de la seva victòria, el cinquè jugador del rànquing mundial ha rebut un petit homenatge del torneig, que ha posat el seu nom a la pista central.\n"És un orgull poder jugar i guanyar per primera vegada a la pista que porta el meu nom. Vull donar les gràcies per això al club, al qual vinc des dels dotze anys, i a aquest torneig, un dels històrics del circuit", ha declarat després de rebre una placa commemorativa d'Albert Agustí, director de l'RCT Barcelona, i Albert Costa, director del Barcelona Open Banc Sabadell.\nRafa Nadal es mesurarà demà en vuitens de final al sud-africà Kevin Anderson, número 66 del rànquing mundial, botxí ahir de l'espanyol David Ferrer, i que ha perdut els tres partits que porta disputats contra el balear.\n5 Un mort i un ferit greu després d'una explosió en una fusteria a Castellcir


CherylLonski | LibraryThing en català\nCherylLonski Perfil Llibres Gràfics i taules Ressenyes Galeria\nCerca en els llibres de CherylLonski\nTotes les col·leccions-----------La teva bibliotecaLlegit, però no el tincLlegint actualmentPer llegir\nSelecció a l'atzar de la biblioteca de CherylLonski\nKing of Israel and "Do Not Fear, Daughter of Zion": The Use of Zephaniah 3 in John 12 (Reformed Academic Dissertation) de Christopher S Tachick\nCooking with Mickey (Gourmet Mickey Cookbook) Volume II: The Most Requested Recipes from Walt Disney World and Disneyland de The Walt Disney Company\nUntangling Emotions: "God's Gift of Emotions" de J. Alasdair Groves\nThe Horse and His Boy (The Chronicles of Narnia, Full-Color Collector's Edition) de C. S. Lewis\nCovered Wagon Women, Volume 3: Diaries and Letters from the Western Trails, 1851 de Kenneth L. Holmes\nChurch History in Plain Language: Fourth Edition de Bruce Shelley\nKimono: Fashioning Culture de Liza Crihfield Dalby\nMembres amb els llibres de CherylLonski\nBiblioteca interessant: boyeryan, chadaknudson, ErnestHemingway, lhsoftware, readnponder, rtsclibrary, WinterLibrary\nCol·leccionsLa teva biblioteca (1,274), Llegit, però no el tinc (2), Llegint actualment (1), Per llegir (17), Totes les col·leccions (1,277)\nEtiquetesquilting (147), history (121), fiction (120), patterns (114), Biblical Studies (114), practical theology (103), biography (88), women (80), Fiction and Literature (75), reference (73) — mostra totes les etiquetes\nSuportSense marcar (1), Llibre (1,272), Llibre en paper (1,269), Audiollibre (2), Llibre electrònic (1), Altres (4)\nURL /profile/CherylLonski (perfil)\nMembre des deDec 10, 2019\nLlegint actualmentMartin Luther: The Man Who Rediscovered God and Changed the World de Eric Metaxas\nCherylLonski ha afegit:\nThe Weight of Glory de C. S. Lewis\nThe Dangerous Duty of Delight: Daring to Make God Your Greatest Desire (LifeChange Books) de John Piper\nSecrets of Becoming a Late Bloomer: Extraordinary Ordinary People On the Art of Staying Creative, Alive, and Aware in Midlife and Beyond de Connie Goldman\nGod's Grace in Your Suffering de David Powlison\nMaking All Things New: Restoring Joy to the Sexually Broken de David Powlison\nGod and the Transgender Debate: What Does the Bible Actually Say about Gender Identity? (Christian book on who we are and relationships) de Andrew T. Walker\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 170,439,615 llibres! | Barra superior: Sempre visible


SANT LLORENÇ DEL MUNT I L?OBAC (MAPA 1:25.000 + MAPA DEL 1946) | 9788480908573 | VV.AA.\n/ SANT LLORENÇ DEL MUNT I L?OBAC (MAPA 1:25.000 + MAPA DEL 1946)\nVV.AA. ALPINA Ref. 9788480908573 Veure altres productes de la mateixa col·lecció Altres llibres del mateix autor Peso: 140 gr\nISBN : 978-84-8090-857-3


IBANEZ Screwset 6pcs. for Pickguard/Back Plate/ Cavity Plate - black (+SCREWPGB-SET) | Screws | E-Guitars | Spare Parts | Ibanez | MEINL Shop\nOrder number: +SCREWPGB-SET\nSCREWSET BK (6PCS.) IBANEZ PICKGUARD, BACK PLATE, CAVITY PLATE more\nProduct information "IBANEZ Screwset 6pcs. for Pickguard/Back Plate/ Cavity Plate - black (+SCREWPGB-SET)"\nSCREWSET BK (6PCS.) IBANEZ PICKGUARD, BACK PLATE, CAVITY PLATE\nRelated links to "IBANEZ Screwset 6pcs. for Pickguard/Back Plate/ Cavity Plate - black (+SCREWPGB-SET)"\nCustomer evaluation for "IBANEZ Screwset 6pcs. for Pickguard/Back Plate/ Cavity Plate - black (+SCREWPGB-SET)"\nFrom: Bart Eeltink On: 4 Aug 2020\nProper backplate-screws, not too expensive, sold as a set of 6. I needed 2 of these for an RG527RLTD.


Diccitionari: L’essència del rumoreig és que tu saps allò que ningú més no sap i vols que tothom sàpiga que tu saps allò que ells no saben; aquesta debilitat humana ha de ser explotada pel rumorejador professional\nL’essència del rumoreig és que tu saps allò que ningú més no sap i vols que tothom sàpiga que tu saps allò que ells no saben; aquesta debilitat humana ha de ser explotada pel rumorejador professional\nAutor i nota: «Durant la Segona Guerra Mundial, els serveis secrets britànics van fabricar més de 8.000 rumors per escampar-los per tot el món, amb l’objectiu de minar la moral dels alemanys i enfortir l’esperit de victòria del seu poble. No van ser els únics: també ho feren els altres exèrcits: en paral·lel a la guerra de les armes, hi hagué una guerra de rumors.\nEren tan sistemàtics, els britànics, que van acabar editant un manual per al propagandista i moltes instruccions per a confegir un bon rumor. Per primera vegada, aquests documents sortiran a la llum en el llibre Rumors en guerra, que edita A Contravent [...] Els serveis secrets van editar, per a formació dels seus agents, The Meaning, Techniques and Methods of Political Warfare. Se’n feren dues tirades amb contingut lleugerament diferent: la confidencial i la secreta.\nA la versió secreta del manual, hi ha les claus, en tres punts, de l’activitat relacionada amb els rumors:\n(i) Al llarg de la història el rumoreig ha estat utilitzat com a mètode per sembrar malestar i escampar malícia entre les línies enemigues. Els alemanys han usat el rumors amb efecte devastador a França i en altres països. Tenim abundants proves en aquests països de rumors ben estesos originats per l’enemic, escampats pels seus agents i disseminats innocentment per la població.\n(ii) L’essència del rumoreig és que tu saps allò que ningú més no sap i vols que tothom sàpiga que tu saps allò que ells no saben; aquesta debilitat humana ha de ser explotada pel rumorejador professional.\n(iii) Per a propòsits de guerra política, els rumors no són creats per a l’edificació o floriment de les xafarderies; l’estratègia i les tècniques del rumoreig efectiu han d’estar estretament vinculades als requeriments militars. La guerra política ha desenvolupat una “estratègia de rumors”.»\nFont: Rumors en guerra: Desinformació, internet i periodisme, de Marc Argemí Ballbè. Barcelona: A Contravent, 2013.\nEtiquetes: 00 Govern britànic, 11 rumor, debilitat, explotar, rumoreig, rumorejador


Protagonisme pol�tic, 1410-1472. Antecedents hist�rics. Guia. Generalitat de Catalunya\nInici > Generalitat > Guia de la Generalitat > Antecedents hist�rics > La Diputaci� del General (segles XIV-XVII) > Expansi� (segles XV-XVI) > Protagonisme pol�tic, 1410-1472\nProtagonisme pol�tic, 1410-1472\nOriginada per les necessitats financeres de la monarquia, la Diputaci� del General havia esdevingut l'administradora d'un erari p�blic -un dels m�s antics d'Europa- i era, a comen�ament del segle XV, la principal instituci� representativa del conjunt del Principat amb car�cter permanent. Gr�cies a aquesta posici� eminent, la vacant produ�da per la mort del rei Mart� l'Hum� el 1410 va exigir als diputats l'exercici de funcions obertament pol�tiques per gestionar l'Interregne i la successi� al tron. El Parlament General de 1410-1412 fou un per�ode constituent, guiat per la voluntat de fer cr�ixer els �rgans administratius i pol�tics de la Diputaci� del General i regular-ne els procediments i els controls, a trav�s de campanyes fiscalitzadores i la formaci� d'un arxiu privatiu de la instituci�.\nArran de l'entronitzaci� de Ferran I, cap de la nova dinastia de Trast�mara, la Cort de Barcelona de 1413 va ser l'escenari de l'ofensiva pactista dels Bra�os que, seguida d'altres reformes en el mateix sentit els anys 1422-1424, 1433 i 1455, consolid� la instituci� sense alterar a fons el seu car�cter de representaci� dels estaments privilegiats, molt sovint exercida en detriment dels interessos populars. D'una banda, els tres diputats generals i els tres o�dors de comptes -un per estament-, renovats per cooptaci� cada tres anys (el 1455 fou introdu�t un sistema mixt de cooptaci� i sorteig per insaculaci�), van governar la instituci� aut�nomament i es van constituir en tribunal de just�cia inapel.lable en les causes relatives al r�gim jur�dic dels seus oficials i a la recaptaci� i gesti� dels impostos. De l'altra, la mateixa Cort de 1413 els afeg� funcions pol�tiques de defensa de la just�cia i control de l'observan�a del dret general per part del monarca i els seus oficials, amb evitaci� de les contra faccions o vulneracions de les lleis paccionades.\nEl freq�ent absentisme dels reis de la nova dinastia -que delegaren l'exercici local del seu poder en lloctinents- fou el rerefons del creixement de les funcions pol�tiques d?G?e la Diputaci� del General. En reacci� contra l'empresonament del primog�nit reial Carles de Viana pel seu pare Joan II el 1460, els Bra�os constitu�ren un Consell del Principat format pels sis diputats i o�dors del General i una representaci� parit�ria dels estaments, que primer fou de 27 membres i despr�s de 54. Reconeguda per la monarquia en la Conc�rdia de Vilafranca de 1461, que prohibia l'entrada del rei en el Principat sense autoritzaci� del Consell, aquesta Diputaci� del General refor�ada assum� la direcci� pol�tica de Catalunya en la Guerra Civil de 1462-1472, un conflicte que marc� l'apogeu i el punt final de l'embranzida pol�tica dels Bra�os.\nEn el curs de la guerra, Joan II fou declarat �enemic de la terra� i destronat per les institucions aut�nomes, i la corona catalana va ser lliurada, successivament i amb poca fortuna, a tres pr�nceps estrangers descendents del Casal de Barcelona per via femenina: Enric de Castella, Pere de Portugal i Renat d'Anjou. L'alian�a de Joan II amb Llu�s XI de Fran�a -al preu de la cessi� del Rossell� i la Cerdanya, m�s tard reintegrats- fou un dels elements que inclin� la balan�a en una guerra que caus� grans danys al Principat i on l'oligarquia hagu� d'enfrontar-se amb les reivindicacions populars, instrumentalitzades pel rei. El 1469, Joan II va celebrar Cort a Cervera i f�u aprovar a la seva facci� l'establiment de noves imposicions, diferents de les generalitats, que, a partir d'aquell moment, quedaren relegades a un segon pla com a font econ�mica fonamental per a la monarquia dins de Catalunya. El triomf final de Joan II, que consolid� i increment� aquesta nova fiscalitat reial al marge de la Diputaci� del General, fou rubricat en la Capitulaci� de Pedralbes de 1472, per la qual el Principat retornava a la sobirania del rei d'Arag�, qui, tanmateix, revalidava l'ordre institucional del Principat i les funcions i obligacions econ�miques de la Diputaci�.


Prats de Lluçanès - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nAlçada: 707.00 m\nEtimologia: Prats prové del llatí pratum , "prat". Lluçanès prové segons autors de l’antropònim llatí Lutianus , gentilici de Lucius , o segons d’altres de l’àrab al-uzan i voldria dir "lloc del capità".\nCadira del Galzeran\nEl Lluçanès ha estat des d’antic un important centre de transhumància i pas de ramats. Possiblement aquesta roca és el que resta d’una ...\nCastell de Quer i Capella de Santa Llúcia\nEl lloc del castell és esmentat ja l’any 1056, quan Ermesenda donà al seu fill l’alou de Quer amb edificis, terres i pertinences. Entre els segles ...\nEl nostre recorregut pel nucli antic de la vila del Prats de Lluçanès ens portarà a la descoberta de construccions destinades a serveis públics ...\nRoc Foradat, El\nEl Roc Foradat és un probable lloc de culte, relacionat amb el món dels ramats –en aquest sector es creuaven dues de les rutes transhumants més ...\nLes primeres cites documentals del lloc de Llanars són dels anys 973 i 997. L’any 1034 és quan per primera vegada es cita l’església ...\nEntre les masies notables del terme, sobresurt Sant Marçal , encarada a la vall de la Gavarresa, amb una capella dedicada al sant homònim. A prop, es conserva ...\nLa primitiva capella, coneguda com Sant Sebastià del Puig , era una edificació de la primera meitat del segle XVII al costat del mas. L’actual temple ...\nLes primeres notícies sobre Pardines són de l’any 915. Per la seva importància li foren unides el 1435, en qualitat de sufragànies , ...\nEl santuari de la Mare de Déu de Lurdes fou erigit el 1881 per voluntat del rector Sebastià Obradors en acció de gràcies per haver-se guarit ...\nCom arribar a Prats de Lluçanès des de:


Kronospan, la multinacional instal·lada a Tarragona que busca 150 treballadors\nKronospan té previst invertir més de 400 milions d'euros en la seva planta de Tortosa. | ACN\nEls primers 41 treballadors que contractarà la multinacional s'incorporaran aquest mes de juliol\nper Antonio Ramos Llauradó 21/06/2022 15:25h\nLa multinacional de la fusta Kronospan, que invertirà més de 400 milions d'euros a Tortosa, ha començat el procés de contractació dels primers treballadors per a la planta de la capital ebrenca. Concretament, són una quarantena d'operaris de manteniment i producció que s'incorporaran aquest mes de juliol, tot i que la companyia començarà a produir els primers taulers de fusta a finals d'any.\nEn aquest sentit, en els pròxims mesos, Kronospan preveu la contractació de gairebé 150 persones més els pròxims mesos. L'empresa s'ha compromès a cobrir la immensa majoria de llocs de treball amb persones del territori. La previsió és de 180 llocs de treball que poden superar els 300 amb una segona línia de treball i multiplicar-se amb la implantació d'un clúster de la fusta al voltant de la planta.\nEls primers 41 treballadors que es contractaran són operaris de producció i manteniment\nLes entrevistes de feina als primers noranta candidats —la majoria homes de mitjana edat— es fan a la delegació del Govern a les Terres de l'Ebre des d'aquest dimarts. El Departament d'Empresa i Treball i el SOC es preparen per oferir, si cal, formació específica si costa cobrir alguns perfils laborals, com pot passar amb els operaris de maquinària pesant.\nLes primeres ofertes, 41, són per contractar operaris de producció i manteniment, per exemple especialistes en mecànica, electricitat i electrònica. Com ha apuntat Pau Miralles, representant de recursos humans de Kronospan Tortosa, aquests són perfils «fàcils» de cobrir, mentre que altres llocs de manteniment o els operaris de maquinària pesant costaran més.\nEls primers entrevistats han sortit satisfets\nEn les primeres entrevistes s'han convocat 90 treballadors. Els candidats de les primeres entrevistes han sortit satisfets. El Jesús, el Julio i l'Albert viuen a la zona, tenen 46, 55 i 52 anys i han ofert a l'empresa la seva experiència. «Busquen molts perfils i per la meva experiència podria fer des d'operari a maquinista», ha dit el Jesús.\nEl Julio també ha sortit de l'entrevista content i satisfet amb «l'estabilitat i el projecte de futur» que ofereix la multinacional. «Tinc coneixements que crec que els han quadrat i que puc establir una relació amb l'empresa», ha explicat.\nFinalment, l'Albert també ofert un ampli ventall d'experiència per encaixar a Kronospan Tortosa. «Ha estat una entrevista ràpida i dinàmica, he explicat el currículum. Tinc la carrera de periodisme i he treballat en un munt de coses. El lloc és d'operari de producció, però veurem», ha assenyalat.\nAnar a portada Última hora Terres de l'Ebre Última hora oferta de feina Última hora Tortosa\nLa temperatura més alta durant l'onada de calor va ser a l'Ebre: un autèntic infern


Mutua Fraternidad-Muprespa Mobil - Noticies - FM, UN VALOR SEGUR SEGONS LA REVISTA DIRIGENTES.\nFM, UN VALOR SEGUR SEGONS LA REVISTA DIRIGENTES.\n15/02/2006, Revista Dirigentes. Febrer 2006, FRATERNIDAD MUPRESPA, UN VALOR SEGUR SEGONS LA REVISTA DIRIGENTES.\nAl 2004, últimes xifres disponibles, els ingressos totals de la mútua van augmentar un 13,6 per cent amb relació a 2003, i van superar els 854 milions d'euros. Els excedents de gestió van créixer un 79 per cent, fins als 66,82 milions. Al 2004, Fraternidad Muprespa va celebrar el seu 75è aniversari i durant aquest temps el negoci d'aquesta mútua no ha fet més que créixer, especialment en els exercicis 2003 i 2004, en què tant la xifra d'ingressos totals com els excedents, que és com s'anomena el benefici net en el sector, han experimentat un augment percentual important, amb xifres que superen els dos dígits.\nAixí, al 2004, últimes xifres disponibles, els ingressos totals de Fraternidad Muprespa van superar els 854 milions d'euros, la qual cosa suposa un increment del 13,6 per cent amb relació a 2003. Els excedents de gestió van arribar als 66,82 milions d'euros, xifra que representa un augment del 79 per cent si es compara amb l'exercici 2003. La solidesa financera de Fraternidad Muprespa es completa amb la xifra de reserves de l'exercici 2004, que va arribar als 277,07 milions d'euros, i unes provisions per a contingència en tramitació de 92,76 milions d'euros. D'aquesta manera, la població protegida per Fraternidad Muprespa superava, al 2004, els 1,3 milions de treballadors, pertanyents a gairebé 300.000 empreses associades. Per poder atendre els clients, la mútua dirigida per Fernando Eguidazu ha continuat amb la seva política d'obertura de nous centres. Així, si al 2004 i al 2005 les inauguracions van ser una dotzena cada any, que van correspondre's amb 9.000 i 10.000 metres quadrats d'espai respectivament, les previsions que manegen els responsables de Fraternidad Muprespa per a l'exercici 2006 són incrementar les obertures fins a 13 centres repartits per diferents ciutats d'Espanya.\nDe la mateixa manera, i en funció del Reial Decret que reforma l'activitat de les mútues d'accidents i les obliga a desagregar les funcions de prevenció a filials que operin de manera independent, Fraternidad Muprespa ha creat una societat de prevenció amb càrrec al patrimoni històric de la mútua. Aquesta nova empresa té 120 centres de servei i una plantilla superior a les 900 persones, entre les quals figurarien 450 metges especialistes en medicina del treball i personal sanitari, 350 tècnics i 100 administratius. Pendents de les auditories per al tancament de l'exercici fiscal, la nova filial de prevenció de Fraternidad Muprespa, creada al mes de juliol passat, té previst finalitzar l'exercici 2005 amb una facturació de 40 milions d'euros. Font: Revista Dirigentes. Número del febrer de 2006. Especial Mútues i Prevenció de Riscos Laborals. ¿Desea ir al portal clásico?


La Vinya del Sastret impulsa l’ús de l’anglès amb un projecte innovador - Sant Esteve Sesrovires\nData i hora oficial 26.05.2019 | 13:56\nLa Vinya del Sastret impulsa l’ús de l’anglès amb un projecte innovador\nDijous, 16 de maig de 2019 a les 10:00\nL’Escola Vinya del Sastret ha posat en marxa aquest curs el projecte GEP. Es tracta d’un programa impulsat pel Departament d’Educació de la Generalitat per potenciar l’ús de la llengua anglesa. Aquest any s’ha aplicat a dues assignatures amb molt bona acceptació.\nEl projecte GEP (Generació Plurilingüe) es diferencia d’altres programes en què no es basa en l’ensenyament tradicional de l’anglès, fonamentant en el coneixement d’aspectes com la gramàtica, sinó en el seu ús real per part de mestres i d’estudiants. Per aquest motiu, a la Vinya del Sastret s’ha decidit impartir les assignatures de medi natural i de música en llengua anglesa dels cursos que van de 3r a 6è.\nPer tal que els estudiants millorin el seu nivell d’anglès per aquesta via, a l'escola s’ha creat un grup impulsor format per la directora del centre i dues mestres d’anglès, que compta amb el recolzament del claustre i del consell escolar del centre educatiu.\nEl programa GEP s’ha posat en marxa aquest curs 2018-2019 i tindrà una durada de tres cursos escolars.\nDarrera actualització: 16.05.2019 | 10:36