Pàgina oficial del Club Atletisme Porreres: 2012\nCap de setmana d'atletisme a Porreres\nCom ja sabeu, aquest cap de setmana passat a Porreres vàrem viure una gran festa de l'atletisme.\nEs varen realitzar dues proves, dissabte la Clàssica Pujada a Monti-Sion, on tot i el temps, nins i grans varen disfrutar (i qualcú patir) la pujada al puig del nostre poble.\nAquí podreu trobar els resultats de la pujada.\nI diumenge va arribar la gran festa, el dia per al qual tots ens hem estat preparant i fent feina perque resultàs un èxit, Sa Mitja. Esperem que tothom ho disfrutés com ho vàrem disfrutar des de l'organització. Des del CA Porreres, volem felicitar tothom que va participar i quedau tots convidats per a la propera edició, a la qual, prometem esforç i intentarem, om a mínim, que surti tot tan bé com enguany.\nAquí podreu trobar els resultats de Sa Mitja.\nDes d'aquí, donar les gràcies a TOTES les persones que han ajudat i col·laborat a fer que aquesta festa sigui possible.\nSi voleu veure més fotografies d'aquests events, no dubteu a visitar el nostre perfil a facebook: Club Atletisme Porreres.\nI si en teniu i ens les voleu cedir, les podeu enviar a caporreresfb@gmail.com o caporreres@gmail.com.\nSa Mitja a la premsa (II)\nEn primer lloc, enhorabona a tots els corredors i corredores que varen participar tant a Sa Mitja com a sa Pujada a Montision. I també, moltes gràcies a organització, voluntaris i col·laboradors, ja que sense vosaltres no hagués estat possible.\nDe moment, vos adjuntam dues imatges de la premsa d'avui, però dir-vos que esteim preparant un recull de fotografies per penjar al facebook i un parell d'entrades per a la pàgina web.\nPer cert, ens podeu seguir al nou facebook: Club Atletisme Porreres.\nSalut i km a tothom!\nSa Mitja a la premsa!\nVos adjuntam un retall de premsa d'avui sobre la presentació de Sa Mitja i la pujada a Monti-Sion.\nPensau que ja és aquest diumenge!\nDes d'aquí, coratge a tothom i ànims, que això ja s'acosta.\nI als indecisos, endavant, que encara hi sou a temps!\nReunió informativa voluntaris I Mitja Marató de Porreres\nVols ser voluntari/ària de la I Mitja Marató Porreres\nque celebrarem diumenge 11 de novembre?\nSi és així vine a la reunió que farem dilluns 15 d’octubre a les 19 hores al despatx de Ses Forques.\nReglament definitiu Mitja Marató\nPosam ara sí, el reglament definitiu de la Mitja Marató, i dir, que hem baixat els preus!!\nI MITJA MARATÓ PORRERES 2012\nRecorregut urbà i interurbà de 21,097 km a Porreres, l’11 de novembre de 2012.\nCarretera Porreres-Campos MA-5040\nCamí d’es Moreis\nCamí d’es Puig des soldats\nCamí de Sa Mesquida\nCamí de Monti-sion\nCarrer Illes Balears\nAigua en el punts kilomètrics 5 (Camí de Sa Pedrera), 10 (Camí de Son Pau), 15 (Camí d’es Puig des soldats), 20 (Carrer Illes Balears) i línea de meta.\nS’acceptaran inscripcions fins divendres 9 de novembre de 2012. Les inscripcions es podran fer a través de la plana web www.elitechip.net\n18 € fins dia 31 d’octubre de 2012\n25 € des de dia 1 de novembre, fins dia 9 de novembre de 2012\nEls dorsals s’entregaran el mateix dia de la prova a la Plaça De la Vila. Hora màxima d’entrega fins a les 9:30.\nTrofeus en metàl·lic per a la categoria ABSOLUTA (3 primers atletes de la classificació general)\nMasculí (200 €, 120 €, 80 €)\nFemení (200 €, 120 €, 80 €)\n· Avituallament en els punts kilomètrics 5,10,15,20 i meta.\nCartell nova temporada\nTORNAM A COMENÇAR!\nS'acaba l'estiu, s'acaben les vacances per la majòria i al CA Porreres ens tornam a posar en marxa.\nEnguany, començam amb novetats, ja que tenim nous grups d'entrenament, amb l'objectiu que qualsevol persona que ho vulgui pugui disfrutar amb nosaltres d'aquest esport.\nL'horari i els tipus de grups que es faran són els següents:\nMiniatletisme A: dimarts i divendres de 17:00 a 18:00h.\nMiniatletisme B: dimarts i divendres de 18:00 a 19:00h.\nAtletisme Adults: dimarts, dimecres i divendres de 19:00 a 20:30 h.\nEn Forma: dimarts i divendres de 19:00 a 20:30 h.\nÉs possible apuntar-se només a un o dos dies d’entrenament i, també, combinar les diferents opcions.\nInstal·lacions: Ses Forques i Pavelló de l’IES Porreres.\nModalitats, Metodologia i objectius:\nAtletisme Adults: Millorar la resistència, el sistema cardiovascular i la tonificació general del cos a partir de l’entrenament regular i sistemàtic. Els entrenaments s’adaptaran al nivell i als objectius de cada persona o grups de persones, intentant que cadascú pugui avançar al seu ritme, sempre cuidant la seva salut. El mitjà bàsic per a la millora serà la carrera i els exercicis de carrera. Dirigit a aquelles persones amants de l’atletisme o del córrer que volen participar en curses populars, que es preparen per determinades competicions o que, senzillament, volen millorar la seva resistència d’una manera coherent i en un ambient d’equip.\nEn Forma: és la novetat d’aquest any i té com a objectiu la millora de la condició física en general. Serà una activitat més global i més suau, a nivell de millora de la resistència cardiovascular, que la modalitat d’atletisme. Dirigida a totes aquelles persones que vulguin tonificar el seu cos de manera general i millorar-ne la seva funcionalitat, que no tenguin com a un dels objectius principals millorar el ritme o la resistència de carrera.\nMiniatletisme A: Dirigit a nins i nines d’educació infantil (a partir de 4 anys) i Primer Cicle de Primària. Té per objectiu introduir els infants a la pràctica de l’ atletisme. La metodologia de treball es fonamentarà en jocs i en activitats variades de caràcter lúdic. Es procurarà el desenvolupament motriu de l’ infant sense oblidar totes les possibilitats educatives que l’ esport ens ofereix: la responsabilitat, l’ ordre, l’ acceptació de les regles i dels resultats, així com el plaer per l’ esport, l’ auto- superació i les bones relacions entre companys.\nMiniatletisme B: Dirigit a nins i nines de Segon i Tercer Cicle de Primària. Té per objectiu aprofundir en la pràctica de l’ atletisme i la possibilitat de participar en curses populars i campionats d’atletisme organitzats per la Federació d’atletisme. Es combinaran jocs i exercicis de caràcter general amb altres més específics i propis de l’atletisme. Es vetllarà tant pel desenvolupament motriu dels infants com per l’adquisició dels valors que comporta la pràctica esportiva: la responsabilitat, l’ordre, l’acceptació de les regles i dels resultats, així com el plaer per l’ esport, l’auto- superació i les bones relacions entre companys.\nInscripcions: 13, 14 i 17 de setembre de 19:00 a 20:00h al despatx de Ses Forques (a sobre del bar). Si ho voleu, podeu dur el document d'inscripció ja imprès\nInici dels entrenaments: dimarts 18 de setembre.\nPer a qualsevol dubte o consulta, no dubteu en contactar amb qualsevol persona de la directiva o escriure un correu electrònic a caporreres@gmail.com\nMODIFICIACIONS AL REGLAMENT DE LA MITJA MARATÓ\nS'han produït alguns canvis en el reglament de la mitja marató.\nA continuació, el nou reglament amb les modificacions ja incorporades:\n20 € fins dia 31 d’octubre de 2012\nIII Cursa Popular Sant Roc 2012\nCom alguns ja sabeu, i els que no ho sabreu a partir d'ara, des del CA Porreres s'està organitzant la I Mitja Marató de Porreres.\nA continuació vos deixam el reglament i la informació per a la inscripció.\nDit això, només queda dir que ens podem anar fermant les sabates i a entrenar!\nReunió informativa voluntaris I Mitja Marató de Po...


Els majors canvien d'espai per fer esport - Alcoi23\nEls majors canvien d’espai per fer esport\nPublicado por Redacció Alcoi23 | 10 Abr 2018 | Deportes, Portada | 0 |\nEls alumnes de les aules de la Tercera Edat que organitza la regidoria de Polítiques Socials ja gaudeixen de les classes de gimnàstica al Complex Esportiu Municipal Eduardo Latorre, millorant de forma considerable les condicions respecte a l’espai on estaven, a l’Edifici Viaducte del Campus d’Alcoi de la UPV.\nLes instal·lacions de l’Eduardo Latorre són específiques per al desenvolupament de l’esport i permeten als usuaris poder dutxar-se a l’acabar les classes. A més, milloren l’accessibilitat i la connexió amb les línies d’autobús urbà. Els alumnes també han ressaltat que en el Complex Esportiu Municipal gaudeixen de llum natural a les classes, mancança que tenien al Viaducte.\nLa regidora de Polítiques Socials, Aroa Mira, indica: «Les classes de gimnàstica són les més demandades en les Aules de la Tercera Edat i ara podran gaudir d’un espai específic per a l’esport, amb accessibilitat i totes les comoditats que els usuaris demanaven en un complex públic de gran qualitat com és l’Eduardo Latorre».\n«Des de la nostra regidoria seguim treballant per donar resposta a les necessitats dels nostres majors: esport, oci, cultura, tecnologia, art i cursos específics d’envelliment. Socialment hem d’agrair molt a un col·lectiu com els majors, per això anem a continuar millorant i ampliant totes les activitats municipals dirigides a aquest col·lectiu. Tot el que fem serà poc comparat amb els que ells han donat i continuen aportant, a la nostra ciutat» conclou Mira.\nAnteriorEl PP denuncia el retraso en la antena de telefonía para el Sargento, Baradello y Montesol\nSiguienteEl «Vas de l’Orant» torna al Museu Arqueològic d’Alcoi\nAlcoi treballa a crear el seu pla de drogodependències i conductes addictives “més complet i efectiu”\nAgenda Esportiva del cap de setmana a Alcoi


Radiografia dels comptes - Diari de Terrassa\nRadiografia dels comptes Nebridi Aróztegui.\nRadiografia dels comptes\nLaura Hernández 20.02.2021 | 04:00\nLa hisenda municipal auditarà els comptes de l'Ajuntament de Terrassa i de les societats i empreses públiques amb l'objectiu d'alliberar recursos de cara als quatre anys vinents. Isaac Albert, tinent d'alcalde de Serveis Generals i Govern Obert i home fort de l'executiu, va anunciar ahir el projecte d'estudi econòmic i financer, que inclou la redacció d'un pla estratègic i de transformació de tot el hòlding municipal.\n"Volem tenir una fotografia de què i com ingressem i de què i com gastem, per tenir més recursos per poder atendre les necessitats", va afirmar Albert, convençut que "hi ha marge per ingressar més i millor i gastar diferent".\nEl govern radiografiarà simultàniament els comptes municipals des d'una perspectiva "fiscal, financera i de despesa" i farà una revisió a fons de les societats municipals per "transformar l'entramat i posar-les a disposició de la ciutat". Fins ara, els governs de la ciutat han tractat les empreses i societats "com a serveis municipals, però són empreses amb pressupostos molt elevats i han de ser més eficients i eficaces".\nL'executiu de Jordi Ballart ha encarregat l'auditoria del hòlding a equips externs. L'estudi econòmic i financer de la hisenda municipal el farà ACI, Consultores de las Administraciones Públicas, i la consultora que redactarà el pla estratègic de les empreses és TAGA.\nAlbert posa la lupa de manera especial sobre l'entramat de les empreses municipals. Les societats gestionen 41 milions d'euros dels 260 del pressupost municipal per al 2021 i mobilitzen una plantilla global de 900 treballadors.\nEl pla estratègic vol donar la volta a les dinàmiques de gestió, incorporant criteris empresarials com ara el treball per projectes, la millora en els processos i els plans de formació.\nQuatre exemples mostren la diversitat de les societats municipals i dels seus reptes de futur.\nAl hòlding municipal, el paradigma d'empresa pública és Funerària, que va tancar el 2020 amb 1 milió de beneficis. Ho va fer en un context advers, després que l'obertura del tanatori de La Previsió i l'aterratge del grup funerari Àltima a Terrassa acabés amb el monopoli de la societat municipal.\n"Tot i la competència, Funerària continua generant beneficis. Ara necessita un projecte d'empresa i de ciutat", comenta Albert. La competència pot augmentar els anys vinents i "els beneficis poden caure. Funerària és un exemple paradigmàtic d'una empresa que presta un servei valorat, clau per a la ciutat, i ho fa en un entorn canviant. És pública, però ha d'incorporar criteris empresarials".\nEl pla estratègic també analitzarà la situació de la societat municipal ECO Equip, la societat municipal encarregada de la neteja viària i la gestió dels residus. Té més de 400 treballadors i, a banda del servei públic, atén la demana de privats dels sectors de la indústria i la restauració.\n"L'administració ha de ser una prestadora de serveis i també un soci fiable i eficaç. Som davant d'un canvi de paradigma", apunta Albert.\nEls números han de sortir, però el benefici no ha de ser el mantra d'una empresa pública, afirma. "L'objectiu de les empreses municipals no és guanyar diners, és sobretot prestar un bon servei". El titular de la hisenda municipal defensa que el pla estratègic beneficiarà totes les empreses municipals, fins i tot les més recents.\nÉs el cas de Taigua, resultat de la municipalització del servei d'abastament de l'aigua a Terrassa. "En aquest cas, el pla ha de permetre prestar un bon servei, millorar la qualitat i també l'eficiència; per exemple, minimitzant les pèrdues d'aigua en la xarxa".\nEl darrer exemple és Foment, una societat que no gestiona un pressupost important, atès que la seva activitat, centrada en el desenvolupament professional i la recerca de feina, a banda de la formació ocupacional, depèn de les subvencions del Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC) i de l'Estat.\nLa societat, amb 168 treballadors, "ha de continuar ajudant la ciutadania a trobar feina, i les empreses, a localitzar treballadors. També haurà de créixer".\nAbans de vacances d'estiu\nEl hòlding municipal ja ha experimentat alguns canvis en la línia d'implementar una visió globalitzada de l'entramat. Àngels Mira, gerent d'Eco-Equip, és alhora la persona que liderarà el projecte de transformació de les empreses municipals des de l'Ajuntament.\nEl govern espera tenir l'estudi econòmic i financer enllestit abans de les vacances d'estiu, i el pla estratègic de les empreses, amb posterioritat. El resultat de les auditories tindrà traducció en els futurs pressupostos municipals i ha de millorar processos més enllà d'aquest mandat.\nDe fet, Isaac Albert entoma l'estudi econòmic de l'Ajuntament de Terrassa amb la intenció que "serveixi per al 2021, 2022, 2023 i 2024". L'estudi ja era "al programa de govern" i la Covid n'ha retardat l'aplicació i ha posat més de manifest la seva necessitat.


Observatori de la ciutadania: de juny 2019\nPublicado por Enric Senabre en 19:04 Cap comentari:\nLa formació del govern de l'estat sembla haver entrat en una via morta. Curiosament, el que ha sigut possible, i fins i tot fàcil, en governs autonòmics i ajuntaments, la formació de governs de coalició de les forces d'esquerra, està resultant impossible respecte del govern nacional. A més, la relativa facilitat amb la què s'han entés les forces de dreta (que ara sembla haver entrat en crisi, més aparent que real, tot s'ha de dir) podria haver representat un estímul i una clarificació de les aliances que podien esdevenir possibles a escala nacional. Ciudadanos s'ha autoexclòs d'un govern de coalició amb el Psoe amb el pacte a tres bandes de la dreta que, de fet, ajuda a clarificar el que representa ser d'esquerra.\nPerò no és així, El PSOE de Pedro Sanchez s'ha encallat en la negativa a admitir membres de Podemos al govern, obcecant-se en una actitud infantil i inexplicable tot i que la seua força parlamentària no és suficient per governar en solitari. La postura de Pedro Sanchez és inexplicable personalment i política. Personalment perquè justament ell va tornar a la Secretaria General amb un discurs trencador respecte de les aliances de govern, va guanyar una moció de censura amb els vots d'aquest partit al què ara traça una línia vermella i ha adoptat mesures polítiques transcendents, com l'augment del Salari mínim, amb el seu ajut. I políticament perquè sap que no queda altra opció que un govern de coalició amb la força d'esquerres més nombrosa i alguna més com Compromís que reforçaria el caràcter plural i tolerant. L'actitud de Pedro Sanchez i el PSOE és suicida i inexplicable políticament.\nInexplicable si oblidem que el joc de forces democràtic, per desgràcia, no sempre és tan transparent i democràtic com ens agrada creure. De fet, l'actual bloqueig no pot ser explicat si no és en funció de determinades pressions externes que estan impedint que un govern d'esquerra amb representació d'una esquerra més decidida que la socialdemòcrata arribe al poder.\nD'una banda, el partit de Pedro Sánchez manté el mateix aparell de govern que el va fer fora fa uns anys, el mateix que es nega obstinadament i irresponsable a dialogar amb forces "independentistes" i que amenaça amb l'escissió contínuament si es travessen determinades línies vermelles que fixen uns barons que acumulen un poder incòlume. És evident que un govern de coalició necessitaria els vots o, si més no, l'abstenció d'algun grup "independentista", i aquest gripau no se l'empassa l'aparell reaccionari i anquilosat d'un Psoe a la defensiva.\nA més, determinades mesures econòmiques com la derogació de la Reforma laboral, la persecució del frau i una escala tributària més justa, l'augment del Salari Mínim i la persecució de l'extorsió laboral són mesures que no agraden a un poder econòmic que prefereix un Psoe més dèbil i dòcil als seus consells.\nDe fet, la por a un Podemos de govern, encara que a nosaltres, la ciutadania d'esquerres, ens semble normal, ha estat sistemàticament boicotejada pels poders fàctics. Primer van crear Ciudadanos per frenar l'expansió d'un partit que amenaçava amb créixer més del que era acceptable. Després van intentar desprestigiar els seus dirigents amb tot l'aparell mediàtic i policial al seu abast, fins i tot violant normes democràtiques bàsiques. I finalment oposant-se de manera frontal i oberta, ja sense mascares, a un govern de coalició d'esquerres que els podria retallar algun, no tots ni tants, dels privilegis i guanys que ara tenen.\nEfectivament açò només demostra que els obstacles que els\ndirigents socialistes s'esforcen en mostrar per tal de constituir un govern de coalició amb Podemos són clarament antidemocràtics i parteixen d'una concepció política vella i autoritària, d'aquella política que se sotmet a poder fàctics no tan eterns però sí ben duradors. I també demostra que el poder de la ciutadania és més gran del que nosaltres creiem. Si els poderosos esmercen tants esforços en limitar l'entrada al poder de forces vertaderament d'esquerra és perquè tenen por, és perquè pensen que les coses es poden canviar sense el seu permís.\nSeria un bon exemple de salut democràtica que el PSOE centenari i el Pedro de les bases escoltara d'una vegada la ciutadania i s'atrevira a conformar un govern que representara els vots expressats, aquests sí, democràticament, a les urnes, i no a altres poders efectius que no representen més que els seus interessos privats.\nArticle publicat també al periòdic digital Mediterráneopress\nPublicado por Enric Senabre en 18:03 Cap comentari:\nPublicado por Enric Senabre en 16:24 1 comentari:\nEtiquetas: infinit, literatura


Puigdemont demana la dimissió de Sáenz de Santamaría "pel frau de llei" que pretenia orquestrar\nJunts per Catalunya demana responsabilitats després de l'informe del Consell d'Estat\n1 min. Barcelona 25/01/2018 20:24\n651x366 El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, aquesta setmana a la Universitat de Copenhaguen / RICARDO RAMÍREZ / EFE El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, aquesta setmana a la Universitat de Copenhaguen / RICARDO RAMÍREZ / EFE\nJunts per Catalunya ja demana responsabilitats polítiques després que el Consell d'Estat hagi respost al govern espanyol que no hi ha fonaments per impugnar la candidatura de Carles Puigdemont a la investidura.\nEl mateix president a l'exili i candidat de la coalició independentista ha reaccionat en un tuit en què considera que la vicepresidenta espanyola, Soraya Sáenz de Santamaría, "ha de dimitir immediatament pel frau de llei que pretenia orquestrar". Poc després, l'executiu de Rajoy ha confirmat que tirarà endavant els seus plans i demanarà igualment la impugnació de la candidatura de Puigdemont al Tribunal Constitucional (TC).\nAmb les mateixes paraules que Puigdemont s'ha expressat la portaveu de Junts per Catalunya, Elsa Artadi, a Twitter.\nLa vicepresidenta SSS ha de dimitir immediatament pel frau de llei que pretenia orquestrar. https://t.co/Z2DNLEwelI\n— (((Elsa Artadi))) 🎗 (@elsa_artadi) 25 de enero de 2018\nRevés del Consell d'Estat a Rajoy: "en aquests moments" no veu base per impugnar la investidura de Puigdemont\nRajoy demana al Consell d'Estat un informe per impugnar al TC la investidura de Puigdemont


El Mataró Parc Boet Maresme s’imposa a La Penya\nRedacció 30 de gener de 2022 (11:38 CET)\nEl conjunt local va ser superior (91-78)\nVictòria i basket average al sarró. Jornada rodona pel Mataró Parc Boet Maresme, que ahir dissabte rebia el Joventut de Badalona a l’Eusebi Millán. El triomf permet al conjunt local assolir un balanç gairebé equilibrat de victòries-derrotes (6-7). La competició destaca per la seva gran igualtat i qualsevol triomf val el seu pes en or.\nEls mataronins van anar per feina. Al final del primer quart, el marcador indicava un espectacular 30-11. Ferms en defensa, i sobretot amb una gran varietat de recursos en atac, els del Boet jugaven com si estiguessin en estat de trànsit. La diferència va arribar a ser de 30 punts. Al descans tot semblava sentenciat (56-34).\nEl Boet només va deixar respirar a La Penya durant l’últim quart, moment en el qual el conjunt de Badalona va poder maquillar el resultat gràcies a un parcial de 15 a 32. Al final, el 91-78 parla de la diferència entre un i altre equip. Però encara més clarificadores són estadístiques com el rebot (31 a 17) o els triples (6 més del Boet; 14/29 vs. 8/21).\nTots els jugadors del Boet que van ser a pista durant més d’un minut van aportar punts. En aquest sentit, destaca que fins a cinc jugadors van arribar o superar la barrera dels 10 punts; Nogales (17), Grau (14), Llorens (13), Cheda (12) i Martí (10). En definitiva, el conjunt local es va imposar des de la superioritat col·lectiva però també gràcies a formidables actuacions individuals.


Projecte de Salut escolar - Aula Balear\nEl curs 2011-2012 duguérem a terme un Projecte de Salut Escolar al nostre centre. Arrel d’aquest projecte pilot creat per na Inmaculada Moreo (metgessa de família/metgessa puericultora) i na Trinidad Planas (infermera de pediatria), una de les tasques que es varen realitzar va ser la revisió dels menús escolars per tal d’aconseguir que siguin més sans i equilibrats.\nPer una banda, la comissió de menjador, integrada per docents i treballadors de la nostra cuina, segueix fent feina amb aquests menús per tal de continuar en aquesta línia de foment de bons hàbits d’alimentació.\nA més, partint de la concepció global que tenim de l’educació i del desenvolupament integral dels infants, aquest projecte el lligam amb altres activitats que duim a terme a l’escola com l’hort ecològic, el treball diari d’hàbits i el projecte GR221 d’eduació física, entre d’altres, quedant així completament integrat en la nostra tasca del dia a dia.\nA continuació us oferim tota una sèrie d’enllaços on podeu trobar informació relacionada amb temes de salut escolar. També podeu accedir des de la secció "Administració/Documents".\nInformació complementària sobre els menús (PDF)\nRacions diàries recomanades (PDF)\nInformació del "Programa Perseo" sobre fruites i hortalisses. (PDF, castellà)\nGuía de salud "Hazlo fàcil" d’Hispacoop (PDF, castellà)\n"Come sano y muévete: 12 decisiones saludables" (PDF, castellà)\n"Aprendiendo a conocer y manejar los problemas de sueño en la infancia y adolescencia" (PDF, castellà)\nRecomanacions sobre alimentació (PDF)\nEnllaços sobre les vacunes:


Viatges Eurovacances | Açores i Madeira\n1r Dia – Barcelona – Punta Delgada.\nPresentació a l’aeroport de Barcelona i sortida del vol via Lisboa a Punta Delgada, capital de l’arxipèlag i ciutat més important de l’illa de Sao Miguel. Després de dinar començarem la visita de Punta Delgada. Veurem l’església Matriz i el Convent de Sao Francisco, l’anomenada Porta da Cidade i l’animat Mercat Municipal, un dels punts neuràlgics de la ciutat. Acabada l’excursió retornarem tot passejant al nostre hotel de Punta Delgada per sopar i descansar\n2n Dia – Punta Delgada – Terceira – Punta Delgada.\nEsmorzarem a l’hotel i ens traslladarem a l’aeroport per agafar el vol a la veïna illa de Terceira. Ens dirigirem al mirador de Serra do Cume per gaudir del paisatge de l’illa i tot seguit baixarem a la localitat de Praia da Vitória on disposarem d’una estona per passejar per aquesta agradable població. Continuarem l’etapa fins a Angra do Heroísmo, Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO, que visitarem i contemplarem des del mirador Pico das Cruzinhas al mont Brasil. A la tarda sortirem cap a la localitat de Sao Sebastiao on visitarem l’església del mateix nom, considerada una de les més antigues de les Açores. Abans de retornar a l’aeroport recorrerem la serra de Cume, visitarem la cova d’Algar do Carvâo, i veurem les piscines naturals de Calheta. Agafarem el vol de retorn a Punta Delgada.\n3r Dia – Punta Delgada.\nDesprés d’esmorzar anirem a Vila Franca do Campo, on visitarem l’Església de Sao Miguel, i Furnas. El nom de furnas (cova) evoca les cavitats d’on brollen fonts i guèisers de fangs sulfurosos. Així que arribem a la riba nord-oest de l’immens llac Furnas, a peus de les pendents verticals, els núvols de vapor ens indicaran la presència de les caldeires, que arriben a assolir temperatures properes als 100ºC. Dinarem a un restaurant local i a la tarda visitarem el jardí botànic de Terra Nostra, un dels més bonics i interessants de l’illa. Continuarem l’etapa visitant una típica plantació local de te i recorrerem el majestuós paisatge de l’interior de l’illa per veure l’anomenada Lagoa do Fogo, abans de retornar a l’hotel.\n4t Dia – Punta Delgada – Faial.\nAvui volarem a l’illa de Faial, la tercera illa més gran de l’arxipèlag. El clima, molt humit, i les temperatures, sempre suaus, afavoreixen notablement la diversitat botànica, una de les més variades de la Macaronèsia. L’element paisatgístic més característic de l’illa és l’anomenada Gran Caldeira, formada pel cràter d’un volcà de 1.450 metres de diàmetre i més de 400 metres de profunditat. Tal i com podrem veure durant el nostre recorregut panoràmic de l’illa, les vistes des de la caldera són espectaculars. Ens aproparem al volcà Capelinhos, situat a una península a l’extrem de l’illa on podrem percebre que tot l’entorn és geològicament molt jove, formant un conjunt paisatgístic de gran bellesa, abans d’instal·lar-nos a l’hotel on soparem.\n5è Dia – Faial – Pico – Punta Delgada.\nEsmorzarem a l’hotel i ens dirigirem al port per agafar el ferri a Madalena, a la veïna illa de Pico, la segona més gran de les Açores, on trobem el volcà del mateix nom, de 2.351 metres, el cim més elevat de Portugal. Començarem el nostre recorregut visitant una bodega on coneixerem algun dels licors tradicionals de l’illa i descobrirem l’artesania local. Tot seguit anirem a visitar una antiga estació balenera situada a la localitat de San Roque i continuarem fins a Lajes, on coneixerem el museu dedicat a la caça de la balena. Dinarem a un restaurant local i a la tarda recorrerem la costa sud de Pico i visitarem el Museu del Vi. Acabades les visites ens traslladarem a l’aeroport per agafar el vol a Punta Delgada.\n6è Dia – Punta Delgada – Funchal.\nDesprés d’esmorzar ens traslladarem a l’aeroport per agafar el vol a l’illa de Madeira. Coneguda amb el sobrenom de perla de l’Atlàntic, Madeira ofereix als seus visitants un clima agradable durant tot l’any, una exuberant vegetació tropical i uns paisatges espectaculars. Dinarem i a la tarda visitarem la capital de l’illa: descobrirem el mercat, un dels punts més animats i emblemàtics de la ciutat i pujarem amb telefèric fins a l’Església de Nostra Senyora del Monte. Allí on comença l’escala principal d’accés a l’església agafarem un dels tradicionals cistells amb què farem un emocionant descens fins a Livramento. Acabarem les visites de la ciutat apropant-nos al jardí botànic abans de retornar a l’hotel.\n7è Dia – Funchal.\nAvui ens dirigirem a Câmara do Lobos, pintoresca ciutat construïda entorn el port, protegit per dos penya-segats volcànics. La següent parada la fem a Cabo Girâo i des del seu mirador podrem veure unes boniques panoràmiques que arriben fins a la badia de Funchal. Continuarem cap a l’oest i des del cim d’Encumeada, de 1.007 metres, podrem veure tant la part nord com sud de l’illa. Acabarem el matí a Porto Moniz, una antiga estació balenera cèlebre per la seva costa rocallosa farcida de piscines naturals. A la tarda continuarem l’etapa tot passant per Paul da Serra, un paratge natural situat a gairebé 1.500 metres d’altitud des del qual es domina tota l’illa. Gaudirem d’aquest entorn espectacular i finalment retornarem a Funchal.\n8è Dia – Funchal.\nEsmorzarem a l’hotel i iniciarem l’etapa cap a la part est de l’illa. Ens aturarem a Camacha, un poble típic on predomina l’artesania de vímet i continuarem cap al mirador de Pico do Arieiro, situat a 1.810 metres d’altitud per admirar la panoràmica. Tor seguit anirem al Parc Natural de Ribeiro Frio, on podrem veure un viver de truites. Farem una passejada al llarg d’una de les tradicionals canalitzacions anomenades levadas i continuarem l’etapa fins a Faial, on dinarem.\nA la tarda anirem a Santana per veure les cases tradicionals de Madeira, construïdes amb fusta i sostre de palla. Durant el retorn a Funchal ens aturarem al mirador de Portela, a 670 metres d’altitud, des del qual es domina el pic de Penha d’Aguia, i a Machico, on l’any 1419 van arribar els descobridors de l’illa.\n9è Dia – Funchal – Barcelona.\nDesprés d’esmorzar anirem al Pico dos Barcelos per gaudir d’una darrera panoràmica de la badia i de la ciutat de Funchal i al mirador Eira do Serrado que ens oferirà unes espectaculars vistes de la vall del Curral das Freira. A l’hora de dinar degustarem la cèlebre espetada tradicional de carn abans de traslladar-nos a l’aeroport per agafar els vols de retorn a Barcelona.\nSortida: 5 octubre 2020\nPreu per persona en habitació doble: 3.295.-€ (IVA inclòs)\nSuplement habitació individual: 595.-€ (IVA inclòs)\nVols amb les companyies TAP i Sata, classe turista.\nHotel de 4**** a Punta Delgada i de 5***** a Funchal; a Faial serà de categoria turista.\nGuia d’Eurovacances durant tot el viatge..\nVisita de Punta Delgada.\nExcursió de dia sencer a l’illa de Sao Miguel.\nExcursió de dia sencer a l’illa de Terceira.\nExcursió a l’illa de Faial.\nExcursió a l’illa de Pico.\nVisita de Funchal.\nRecorregut amb cistells tradicionals.\nExcursió de dia sencer a l’oest de l’illa de Madeira.\nExcursió de dia sencer a l’est de l’illa de Madeira.


Vox Alzira: L’Esquerra de l’Ajuntament d’Alzira evita defensar la Monarquia Parlamentària – RiberaTV\nVox Alzira: L’Esquerra de l’Ajuntament d’Alzira evita defensar la Monarquia Parlamentària\nL’esquerra radical que ens governa prefereix fer mal a un dels pilars de la nostra Constitució amb la condició de tapar la seua incompetència.\nEn l’últim ple de l’Ajuntament d’Alzira, el grup municipal de Vox va presentar una moció en la qual s’instava els grups amb representació a l’Ajuntament a defensar públicament a la institució de la Monarquia del nostre país.\nAquesta moció no defensa l’actuació de ningú en concret ni intenta anteposar un ideal a cap investigació judicial en curs, pretén sense mes, defensar la institució de la monarquia del nostre país.\nEntenem que la monarquia com a institució és molt valuosa per al conjunt de la societat espanyola, podem estar més o menys d’acord amb l’actuació d’alguns representants d’aquesta institució però no podem obviar que és uns dels nostres pilars constitucionals recollits en el Títol Preliminar de la nostra Carta Magna.\nAra el que està de moda entre el progressisme d’extrema esquerra és donar-li amb tot a la monarquia, tot val amb la condició de crear divisió en la societat i si de pas tapem amb aquest soroll mediàtic una mica de les innombrables ficades de pota per la incompetència dels quals ens governen………. Millor.\nI en això de les cortines de fum l’extrema esquerra és infal·lible, Que si Podem s’ha finançat il·legalment?…. que dolent és el Rei Que si Pablo Iglesias està a punt de ser imputat? …….. mira el que ha robat el Borbó. Què si Pedro Sánchez no dóna una amb això del virus?……… Quina pèrdua de diners és mantindre la Casa Reial……..\nI així amb tot aquest lio, l’esquerra radical que ens governa prefereix fer caure un dels pilars de la nostra Constitució per a res més ni ni més ni menys que tapar les seues vergonyes i la seua incompetència.\nI el millor de tot és quan salen els entesos i listillos que només són portaveus dels seus amos a dir frases com al Rei no l’hem votat però als governs progressistes si…… i es queden tan contents, amb això ho diuen tot, efectivament al Rei no se li vota però senyor meu a la Constitució Espanyola on ve definit el nostre sistema polític si que la van votar tots els espanyols, exactament va ser recolzada pel 90% dels votants que van ser el 60% del cens electoral. Déu n’hi do, i en el Títol preliminar Article 1.3 diu que “La forma política de l’Estat espanyol és la Monarquia parlamentària.”\nL’esquerra, fa escarafalls, marea, desdiu, embolica i enganya. Si tan segurs estan que els espanyols no volen la monarquia, facen un referèndum constituent ja, amb tot el que això implica, dissolguen les Corts i convoquen-ho però no tenen el que cal tindre, perquè saben que ho perden.\nDeixen ja en pau el nostre sistema democràtic acaten-lo i deixen-se de postureos i ximpleries que només agraden als palmeros radicals que no han llegit la Constitució Espanyola en la seua vida.\nDesgraciadament el nivell democràtic de l’Esquerra a l’Ajuntament d’Alzira dista molt de ser representatiu en una democràcia com la nostra i no perden cap oportunitat d’instal·lar-se en el progressisme mes ranci i radical i igual el Sr Alcalde i els seus socis de govern es veurien més còmodes en règims totalitaris d’esquerra que en la nostra democràcia que és una monarquia parlamentària encara que els dolga.\nProtegim la democràcia a Alzira i a Espanya de l’Esquerra radical.\nVox Alzira: L’Esquerra de l’Ajuntament d’Alzira evita defensar la Monarquia Parlamentària added by Ribera Televisió on 13 octubre, 2020


EL RASTRE D´AQUELLA NIT\nCategories Danza Danza-performance Teatro Todos\nTeatro > postdramático\nCaps de setmana 7-8-9 i 14-15-16 de gener. Teatre per a adults en valencià\nEL RASTRE D'AQUELLA NIT, de Jacobo Pallarés\nTeatre per a adults en valencià\nLes empremtes d'allò que hem sigut, d'allò que som i del que serem es poden veure des de l'estació espacial internacional i es mantenen a la vista diverses hores, i fins i tot en dies assolellats duren més d'una volta a la Terra.\nEl Rastre d’Aquella Nit dota de paraules als objectes, als paisatges, als mars, als espais i al temps que habitem, permetent-nos escoltar les seues històries, si és que les tenen, i endinsar-nos en els seus pensaments. Indagant per tots aquests racons es poden trobar pistes sobre a on anem, d'on venim, de com perirem, del nostre desig de perdurar, del nostre desig de ser déus, ser més-forts-més-poderosos-més-humans que qualsevol, de ser més durs que les muntanyes, de fer-nos malbé i perdre definitivament el rastre.\nAquest moment pot ser la fi del món o el mig del món o l'inici del món.\nCREACIÓ I DIRECCIÓ Jacobo Pallarés; DRAMATÚRGIA I VERSIÓ Maribel Bayona, Juan Andrés González i Jacobo Pallarés; AJUDANTIA DE DIRECCIÓ Maribel Bayona; TEXT ORIGINAL “de quan érem bons” de Jacobo Pallarés; INTÈRPRETS Juan Andrés González, Alejandra Mandli, Cristina Granados, Andreas Eilertsen; DISSENY I REALITZACIÓ D’ESCENOGRAFIA I OBJECTES Los reyes del mambo; DISSENY AUDIOVISUAL Beatriz Herráez; ANIMACIÓ María Pulido i Camilo Cogua; MÚSICA Juan Andrés González i Andreas Eilertsen; EFECTES SONORS Manolo Matoses; PRODUCCIÓ I COMUNICACIÓ César Buitrago, Mar Riera, Marta Rubio, Paula Rausell, Gloria Pitarch; DISSENY IL·LUMINACIÓ Mireia Parreño; GRABACIÓ Stage In; TRADUCCIÓ Manolo Matoses i Juan Andrés González\nLA DOBLE SESIÓN Espacio Inestable - València\nLA MARE CORATGE Espacio Inestable - València\nALGÚN SITIO AL QUE VOLVER Espacio Inestable - València\nAUS MIGRATÒRIES Espacio Inestable - València\nDirecció:c/ Aparisi i Guijarro, 7 - València 46003


(MUSIC) Julie Anne San Jose's album No. 1 in iTunes - The Rod Magaru Show\n(MUSIC) Julie Anne San Jose's album No. 1 in iTunes\n(MUSIC) Julie Anne San Jose’s album No. 1 in iTunes


Fariña: els narcos gallecs i la corrupció\nBorrell es nega a respondre sobre si s'ha plantejat dimitir pel cas Abengoa El Nacional\nBarcelona. Dimecres, 17 de febrer de 2016\nEl periodista gallec Nacho Carretero (1981) acaba de publicar Fariña, una història dels narcos gallecs. Carretero explica com Galícia es va convertir en la porta d'entrada de la droga a Europa i com això va afectar la societat gallega. Els protagonistes reals d'aquesta obra són els narcos: Els Charlines, Laureano Oubiña, Sito Miñancos... En analitzar qui són els narcos i com feien i fan els seus negocis, Carretero posa en relleu, també, les connexions entre el narcotràfic i les institucions i els partits polítics espanyols. Segons el periodista gallec, mentre la DEA denunciava el narcotràfic gallec: "Autoritats, empreses i polítics patris xiulaven mirant al cel".\nNo hi ha el menor dubte de la complicitat d'autoritats gallegues, a nivell local i comarcal, amb els narcos: Pablo Vioque va convertir la Cambra de Comerç de Vilagarcía de Arousa en una organització mafiosa i José Manuel "Nené" va ser alcalde de Ribadumia, pel PP, durant 18 anys... Les sospites també assoleixen les altes autoritats gallegues: Es van fer públiques fotos del president de la Xunta, Núñez Feijoo, amb el narco Marcial Dorado, al iot d'aquest; fins i tot se sap que ambdós van mantenir converses telefòniques quan s'investigava el narco. Carretero no assegura si els partits, a nivell estatal, van estar implicats en l'assumpte: "No se sap fins on hi va haver connivència, però planeja el fantasma de la narcopolítica". Destaca que Manuel Fraga era amic personal del contrabandista Vicente Otero, però apunta que Mariano Rajoy, en els seus temps en el PP gallec, va provar de desvincular el partit dels narcos i fins i tot es va enfrontar a Fraga per això.\nJutges i guàrdies civils sota sospita\nNi tan sols els jutges i les forces de seguretat no es deslliuren de les sospites de complicitat amb el narcotràfic. El 1986 el govern espanyol va negar l'extradició als Estats Units d'alguns narcos colombians, implicats en un desembarcament a Galícia. Se'ls va enviar a Colòmbia on van ser alliberats al cap de poc temps. Més tard afirmarien haver comptat amb la complicitat dels jutges i polítics espanyols. Tampoc no és gaire més clar el paper de les forces de seguretat en la lluita contra el narcotràfic. "Amb la Guàrdia Civil no es podia comptar", explica un jutge de l'època a Fariña. Durant molt temps les organitzacions antidroga, a Galícia, es feien sense cap notificació a les casernes i comissaries gallegues, per evitar filtracions. Tots els agents s'havien de portar de fora de la regió.\nSegons Carretero, el narcotràfic va aparèixer a Galícia perquè allà es donaven les condicions idònies: Una costa llarga i retallada, una societat empobrida i marginada per les institucions, i una llarga tradició de contraban. El contraban durant la postguerra havia tingut connotacions positives per a la societat, ja que garantia l'arribada d'aliments i productes bàsics. El contraban de tabac americà, que es va estendre en els anys seixanta i setanta, no era percebut com un perill per la població, sinó que gaudia d'àmplies simpaties populars. Va ser el contraban de tabac el que va desenvolupar les tècniques de desembarcament clandestí. Així, en els anys vuitanta va ser molt fàcil passar-se a la droga, ja que les tècniques de transport ja estaven desenvolupades. Els membres joves dels clans de contraban de tabac es van passar a la droga per augmentar els seus beneficis.\nEls Charlines sortien del contraban de ferralla, es van passar al tabac i van acabar d'enriquir-se amb la droga. Com ells, altres clans de narcos van sortir de petits negocis de zones marginades de la Galícia rural. Al principi el tràfic privilegiava el cànnabis. Però va ser l'acord amb les xarxes colombianes de tràfic de cocaïna el que va permetre als narcos multiplicar exponencialment els seus ingressos. Van arribar a treballar amb els principals actors del tràfic a nivell mundial, com Pablo Escobar, però també van col·laborar amb grups paramilitars com les Autodefenses Unides de Colòmbia.\nPerò molts gallecs veien això com a normal: "En les Rias Baixas es va normalitzar el veure com un noi passava de treballar en una fruiteria a conduir un esportiu de 200 cavalls", s'apunta a Fariña. "Millor treballar per als clans per robar. Alguna cosa hauran de fer els xavals...", deien els veïns.\nLuxe sense límits\nEls "señores do fume" (senyors del tabac) eren personatges mítics a Galícia: "Milionaris, ostentosos, prepotents, cacics i amb connexions a tots els nivells. Entraven als casinos de les Ries Baixas estrenyent mans, regaven les mariscades amb els millors Albariños i conduïen cotxes que només es veien per la tele", escriu Carretero. Amb la droga, el seu poder i la seva ostentació es va consolidar: Els grans cotxes i les models de cos escultural eren l'emblema dels que treballaven per als clans de narcos. La Guàrdia Civil sabia quan algun narco havia aconseguit una descàrrega reeixida, perquè s'afanyava a invertir en cotxes i en luxes. Els grans pazos eren els emblemes del triomf al món de les drogues.\nEls grans homes de Galícia\nPerò els narcos també ajudaven els seus conciutadans: "Els narcos es guanyaven als veïns pagant hospitals als malalts, subornant equips de futbol, pagant festes, contribuint a les processons...", explica Carretero. Els veïns els admiraven. Es va crear una autèntica "narcocultura": Quan algú tenia problemes, anava a visitar els narcos. Com que els diners abundaven, els gestos eren generosos: els narcos arribaven a construir xalets als seus amics i veïns amb la condició que reservessin un espai per a emmagatzemament de drogues.\nLa societat rural gallega és una societat molt tancada, segons Carretero. En els clans, les solidaritats familiars i veïnals juguen un paper clau. Per això les forces de seguretat mai no van aconseguir infiltrar-se en els clans. I per això era difícil trobar delators. Hi va haver narcotraficants que van romandre anys fugits de la justícia vivint al seu propi poble, perquè ningú no els delatava. En el pas dels anys vuitanta i noranta els clans van derivar en autèntiques organitzacions mafioses. "Eren més eficaços que la màfia", "per això els colombians se'n refien tant".\nUna Sicília amb pocs morts\n"Galícia, en certa forma, va ser Sicília", assegura Carretero. El narcotràfic va tenir un paper clau en l'economia de la zona, en un moment en què els xavals, participant de tant en tant en algun desembarcament, guanyaven més que treballant com a paletes. "Però la diferència bàsica va ser que a Galícia hi va haver pocs morts en lluites violentes pel narcotràfic: 40 morts, davant de milers a Sicília o a Nàpols". El factor principal d'aquesta diferència: "A Galícia hi havia negoci de sobres. hi havia poca població i entrava per allà tota la cocaïna d'Europa".\nGallecs contra el narcotràfic\nCarretero parla de "narcotolerància". Durant molt de temps la societat gallega no va voler veure les accions dels narcos i no les denunciava. Però també recorda que "la premsa gallega ha fet una feina molt bona contra el narcotràfic, i molts periodistes van treballar heroicament, investigant els narcos malgrat les pressions i amenaces". I, sobretot, destaca que els pares i les mares dels addictes a les drogues van tenir un paper destacat en la fi de la impunitat dels narcotraficants. "A Galícia hi ha tota una generació perduda per les drogues", comenta, "el fenomen de l'heroïna i de la sida va ser encara més greu que a la resta d'Espanya". Però els pares dels afectats es van agrupar de forma molt valenta. "Van ser els primers en organitzar escarnis, a la porta dels pazos dels narcos". En realitat, per a Carretero la societat gallega va ser més contundent que l'Estat:\nVa ser la societat gallega la que va obligar a actuar un Estat que fins aquell moment no havia fet res contra el narcotràfic\nUn periodista fascinat pels narcos\nCarretero afirma que els narcos li provocaven una gran curiositat i que des de molt jove va començar a col·leccionar retalls de premsa sobre les seves accions. Carretero mai no havia cobert professionalment el tema del narcotràfic, encara que s'ha dedicat a molts temes: Ha escrit sobre l'ebola, sobre Síria, sobre Ruanda... Però sempre va admirar els periodistes gallecs que treballaven amb el tema i tenia la idea d'abordar el tema en un llibre: "Sabia que tenia possibilitats. Per sort, vaig coincidir amb la gent de Los Libros del K.O., i a ells la idea els va entusiasmar". A partir d'aquí es va llançar a la recerca de testimonis: policies, jutges, periodistes, narcos, veïns, pares de morts per sobredosi...\nConeixem els que van fracassar\nUn agent de policia va confessar: "Sabem als que els ha sortit malament. No sabem als que els va sortir bé". Carretero està convençut que l'ambició va perdre molts narcos. "Era gent ignorant, sense estudis, que de sobte es van convertir en multimilionaris", "molts no van poder deixar-lo i ho van perdre tot. En aquesta escalada d'ambició es van suïcidar". Però les forces de seguretat estan convençudes que alguns van organitzar un o dos desembarcaments, es van fer multimilionaris i es van retirar. Alguns dels rics gallecs d'avui van fer la seva fortuna amb el narcotràfic. Hotels, cafeteries i instal·lacions industrials van sortir dels desembarcaments en la Costa da Morte: "Hi ha hagut una normalització dels diners de la droga", assegura Carretero.\n"No s'ha d'oblidar el que no ha acabat"\nCarretero està convençut que el narcotràfic segueix, encara que se'n parla poc. "L'operació Nécora de 1990 va obligar a canviar el perfil dels narcotraficants. Abans treballaven amb grans organitzacions i eren molt ostentosos. Avui dia treballen amb petites organitzacions, molt tancades, i amaguen molt bé els seus ingressos." Les forces de seguretat s'han mostrat molt més eficaces perseguint el blanqueig de diner que els desembarcaments, i aquesta ara és la qüestió clau. Actualment els narcos es reuneixen poc amb els seus homes. Tenen intermediaris, recorren a les noves tecnologies, eviten ser reconeguts. En definitiva: "adopten costums assenyadament paranoics". Però Fariña ens recorda que continuen actuant.\nLa Guàrdia Urbana després de 'Ciutat Morta' Gemma Liñán\nCas 1-O El TSJC cita Buch i Lloveras com a investigats per promoure l'1-O entre els alcaldes El Nacional\nUn any de l'1-O La fiscalia acusarà Trapero de rebel·lió El Nacional\nCas 1-O Pesarrodona, primer regidor a punt d'anar a judici per l'1-O Gemma Liñán


Gandària - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Ofegabous)\nLa gandària o ofegabous (Pleurodeles waltl) és una espècie d'amfibi urodel de la família Salamandridae, com la majoria dels urodels europeus. Es endèmica de la Península Ibèrica i el nord del Marroc.\nEspècie Pleurodeles waltl\n1 Nom comú\nEl nom comú de gandària, també peixella prové de les Terres de l'Ebre, únic lloc del Principat on hi viu. La Història Natural del Països Catalans menciona aquesta espècie amb el suposat nom comú de tritó meridional, denominació no basada en la cultura popular local. Al País Valencià, aquest tritó es coneix sovint amb el nom de fardatxo (un nom genèric que també s'aplica als llangardaixos i sargantanes) i també d'ofegabous. Aquest darrer nom prové del fet que es pot trobar als abeuradors per al bestiar i els ramaders pensaven que si un animal engolia un d'aquests tritons, podia morir ofegat. Cal dir que en el folklore és molt comú atribuir qualitats negatives a alguns animals sense cap raó científica.\nLa gandària és el tritó més gran d'Europa. Pot assolir els 30 cm de longitud, dels quals aproximadament la meitat corresponen a la cua. Comparada amb altres tritons, el seu aspecte és força robust. El mascle és normalment més petit i prim que la femella. Malgrat que la pell dels individus adults sembli aspra i rugosa, se suau al tacte i està coberta d'una mucositat com a tots els amfibis. La coloració de les gandàries pot variar del gris fosc a gris clar en la zona dorsal, amb la zona ventral gairebé blanca. Tenen una filera de punts vermells als costats del cos on es poden veure unes protuberàncies causades per les puntes de les costelles. El cap es pla i amb forma de pala.\nLarva de la gandària mostrant les brànquies externes als costats del cap\nLa gandària és una espècie limitada al centre i sud de la península Ibèrica i a la plana costanera de l'Àfrica del nord. A Catalunya només es coneix a les Terres de l'Ebre, on pot ser localment abundant en basses i pous. Era comú al País Valencià, on han minvat fortament les poblacions a causa de la desaparició gradual del seu hàbitat amb la proliferació d'urbanitzacions, autopistes, camps de golf, etc. i també de l'abús de fertilitzants i pesticides que contaminen les séquies i basses on viuen els "ofegabous". Tot i que encara és relativament freqüent al nord del país, a la zona d'Alcalà de Xivert, comarca del Baix Maestrat, la gandària es fa més rara com més al sud.\nL'època de l'acoblament és durant l'hivern, d'octubre a maig, varia localment segons l'altitud. Les femelles de les gandàries ponen els ous en petits grups adherits a objectes flotants o plantes aquàtiques. Per desovar trien séquies, cisternes i basses, preferint l'aigua neta i profunda. Les larves ixen passades algunes dues setmanes. Duen brànquies externes i s'alimenten preferentment de petits crustacis, com dàfnies. Les larves de la gandària poden completar la metamorfosi entre tres i cinc mesos. Tot i així sovint hi ha individus que passen períodes molt més llargs en estat larvari sense eixir mai de l'aigua, fenomen que es coneix am el nom de neotènia.\nLes gandàries poden habituar-se força bé a viure en un aquàrium de dimensions adequades a llur talla. No se sap exactament quants anys arriben a viure en l'estat natural, però en captivitat hi ha individus que han arribat a quinze anys.\nEncara que els agrada viure gairebé tot l'any en l'aigua, en casos d'urgència, quan la bassa en què vivien s'ha assecat, les gandàries poden sortir a terra. També poden sortir si les condicions d'humiditat són favorables, sobretot a la nit o durant les pluges. No els agraden els bassals petits, on l'aigua s'escalfa massa, ni els corrents d'aigua ràpids. Les basses profundes amb vegetació natural constitueixen llur habitat ideal. Mengen cucs, larves d'insectes i petits crustacis i normalment aquests animals són més actius al vespre que no pas al migdia.\nLes gandàries viuen al fons de les basses o pous, refugiant-se sovint sota la vegetació aquàtica o sota les pedres. L'enemic principal d'aquests animals és la colobra escurçonera que sovint es fica a les basses o cisternes i que pot empassar-se una gandària adulta sencera.\n↑ Anfibios y reptiles (en castellà). 2a edició. Madrid: Susaeta, 1991, p. 34-35.\n↑ «Pleurodeles waltl Michahelles, 1830 | Amphibian Species of the World». [Consulta: 6 novembre 2019].\n↑ «Pleurodeles waltl» (en anglès). IUCN Red List. Pedro Beja, Jaime Bosch, Miguel Tejedo, Paul Edgar, David Donaire-Barroso, Miguel Lizana, Iñigo Martínez-Solano, Alfredo Salvador, Mario García-París, Ernesto Recuero Gil, Tahar Slimani, El Hassan El Mouden, Philippe Geniez, Tahar Slimani. 2009.. [Consulta: 24 abril 2015].\n↑ AmphibiaWeb - Pleurodeles waltl (en)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gandària&oldid=25910681»\nDarrera modificació: 4 gen 2021 a les 13:27\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 gen 2021 a les 13:27.


Equips i Instal·lacions Audiovisuals - Newsletter de Mister Mix\nAudiovisuales MisterMix > Empresa d’Instal·lacions Audiovisuals > Newsletters: Informació sobre Equips i Instal·lacions Audiovisuals\nInformació sobre Equips i Instal·lacions Audiovisuals. En Audiovisuales Mister Mix sabem que el mercat audiovisual evoluciona molt ràpid i és molt fàcil no estar al dia de les últimes novetats. Per tant, hem creat l’apartat Newsletters. L’objectiu d’aquests sempre serà el d’informar sobre novetats. Tant si són novetats sobre nous productes o informació d’interès sobre les nostres Instal·lacions Audiovisuals. On exposarem els equips audiovisuals utilitzats, les particularitats de cada projecte i la solució audiovisual aconseguida.\nD’altra banda, també informarem sobre promocions o ofertes relacionades amb tot tipus d’Equips i Instal·lacions Audiovisuals. Així com de noves col·laboracions o oportunitats que puguem trobar en el sector audiovisual.\nEn funció de les novetats que tinguem, farem els Newsletter en funció de el sector a què pertanyen les persones interessades. Per aquesta raó, quan t’inscriguis al nostre Newsletter et demanarem el sector a què pertanys.\nMés del 20% de descompte fins el 20 de Setembre\nPromoció fins al 31 d’octubre a INTERCOMUNICADORS PER FINESTRETES I MAMPARES\nSolucions Audiovisuals per a la Pandèmia. Idees per als problemes d’aforament.\nNovetats i Tendències Audiovisuals per Gimnasos. Streaming i auriculars MONACOR BH-010USB.\nTendències Audiovisuals a Gimnasos\nOFERTA DE NADAL 2020\nReproductor de Karaoke MadBoy MFP-1000X + 2 micròfons de regal. Aprofita la nostra oferta de Nadal 2020. Últimes unitats disponibles.


Tanmateix m'atreu més un pròleg aproximatiu a l'obra i el seu context conceptual que no pas les definicions per negació.\n8 de maig de 2008 a les 14:00\nÉs clar: descriure, interpretar i construir pensament en positiu és més meritori. És més fàcil dir "què no és" un recull de versos que no pas "què és". Bo i així, les paraules d'Oliva les trobo suggerents i, sobretot, instructives per a aprenents de poeta i poetes novells.\n8 de maig de 2008 a les 14:31\nSovinteja en la poesia els pretensiosos, d'agradar o de significar-se darrera la configuracó d'un món críptic. Les habilitats i el domini del llenguatge no certifiquen les qualitats poètiques.\nLa poesia va més enllà, és una manera de percebre i d'expresar-se. No sempre la millor eixida és l'escrita. Hi ha gestos i mirades de factura poètica. Quí els dota de valor poètic, l'emissor o el receptor?\nQuan un poema visual no s'enten,deixa de ser poesia?\nI diria més. Un bon exercici seria retornar a contemplar El Silenci després de Bach, una pel·lícula de factura poètica.\n9 de maig de 2008 a les 6:07


Lletraferits: L'ARPA I LES SEVES VIBRACIONS 49\nViatjant per Bèlgica es troben en diverses ciutats els Beateris, jo he visitat el de Begijuhof a la ciutat de Bruges, que va interessar-me molt.\nEl Gener de 2004, vaig matricular-me a un curset de “Dones místiques” que donava la professora de Història medieval, Blanca Garí,de la U.B, amb ella vaig aprendre noms de moltes dones escriptores que van influenciar en aquella etapa de la història.\nEls beateris flamencs van tenir molta rellevància des del segle XII. Eren conjunts arquitectònics ubicats a les afores de les ciutats, com un petit poblet, amb cases senzilles en una zona de camp o bosc, habitades per les beguines.\nLes beguines eren dones que dedicaven la seva vida a Déu sense retirar-se del món, treballaven, pregaven, cuidaven malalts,peregrins i altres tasques , podien fer vots o bé sortir i casar-se. Eren solucions en l’Edat Mitja, quan les dones tenia unes difícils condicions de vida, o bé per tenir els marits a la guerra, ser vídues, o per la seva educació les que provenien de les famílies més altes socialment.\nAquests record dels beateris, en terres de Flandès,m’han vingut a la memòria, aquesta tarda en el cine Verdi, mentre veia VISION.\nDeixo pels especialistes del cinema la valoració de la pel·lícula VISION, dirigida per Margarethe von Trotta, que ens narra la vida i l’obra d’una dona alemanya que va viure del 1098 al 1174.\nHildegard, és una nena nascuda en el sí d’una família noble alemanya, i per tal de donar-li una bona educació la deixen als 8 anys en un monestir Benedictí, tal com feien les millors famílies d’ Europa amb les seves filles; amb els anys es queda com a religiosa i arriba a ser-ne l’Abadesa.\nFins aquí res a destacar de tantes altres noies nobles.\nSi m’ha captivat la seva vida ha sigut per la seva trajectòria de dona intel·ligent, combativa i incansable en tirar endavant conceptes i revolucions dins i fora de les estrictes regles religioses i civils de finals del segle XI i inicis del XII, on el món masculí imperava en l’església i en la monarquia.\nHildegard von Bingen, fou instruïda en la medecina de les herbes, la lectura, la cal·ligrafia i la música (cant gregorià), matèries en les que va prosperar molt aviat. Abadessa, líder monàstica, mística, profetessa,escriptora, compositora musical i herbolària. Al seu primer llibre Scivias (coneix els camins),en van seguir d’altres, així com nombroses cartes. Se la va arribar a nomenar “la Sibil·la del Rin” pels que buscaven els seus consells. Al separar-se de la protecció dels benedictins, fundà el monestir de Rupertsberg on morí l’any 1174.\nLa pel·lícula interpretada per Barbara Sukova, té una durada de dues hores.\nmarisa 18 de setembre de 2010, a les 11:49\ncontinúa viatjant que ens instrueïm gràcies a les coses tan interessants que expliques. Bon cap de setmana!\nRafel 18 de setembre de 2010, a les 17:42\nYa te dije que nos interesaba verla por lo excepcional que fue esa mujer. Cuando la haya visto ya la comentaré.\nMaria Dolors 19 de setembre de 2010, a les 14:00\nJa sabia que estaria molt bé. En quant pugui...


La febre dels Reis Mags | Esplai Espurnes\nPosted on 29 de Desembre de 2014 By Espurnes diari\nLes festes nadalenques es viuen des de dues vessants, sobretot pels adults. Per una banda, la il·lusió de retrobar-se amb amics i familiars i per l’altra banda, l’augment dels compromisos i les presses per enllestir les compres. Enfocar la compra dels regals mai és fàcil. Sovint depèn dels diners que hi tenim destinats, dels productes que hi ha disponibles, del que ens crida l’atenció…\nPer això aquest post el volem dedicar als regals de Nadal (Caga Tió, Pare Noël, Reis, Olentzero, etc.). Per mostrar-vos uns quants recursos interessants que ens ajudaran a escollir el millor regal per les festes.\nGuia Joguina Segura i Consum Responsable:\nA càrrec de la Cooperativa Abacus, aquesta guia explicita els aspectes més rellevants que cal tenir en compte a l’hora de comprar una joguina. També inclou una llista de suggerències de les millors joguines segons la franja d’edat.\nJuga per la Igualtat:\nL’institut Català de les Dones vol fomentar la igualtat de gènere a través del temps de joc per això ha posat en marxa la campanya Juga per la Igualtat. En aquest enllaç podeu trobar bibliografia especialitzada sobre la igualtat de gènere en el joc, un recull temàtic sobre Jocs, joguines i lleure no sexista i la guia Els jocs ensenyen a créixer.\nCatàleg no sexista:\nAquest any la cadena de tendes de joguines Toy Planet ha dut a terme una iniciativa que esperem que s’encomani a la resta de marques i cadenes. En el seu catàleg podem trobar imatges d’infants trencant estereotips de gènere. Sembla inversemblant que un aspecte tant bàsic com que tots els infants juguen a tots tipus de jocs no es reflecteixi en els catàlegs de joguines. De moment només s’ha aplicat a les joguines pròpies de la marca Toy Planet però esperem que aviat la iniciativa es faci extensible a totes les grans corporacions.\nEl catàleg elaborat per el Instituto Tecnológico de Producto Infantil y Ocio es basa en estudis realitzats a families i infants, i per tant prové d’una observació directa de l’ús dels productes. A més a més, la fitxa de cada joguina va acompanyada de la descripció de la joguina i les observacions de les famílies i dels experts que han col·laborat en l’estudi així com també les possibilitats d’adaptació per a les diferents diversitats funcionals.\nPer últim no volem marxar sense reivindicar les tendes de joguines del barri. Aquelles tendes que compaginen joguines comercials amb joguines educatives i que mantenen un tracte i un assessorament basat en l’experiència professional.\nEsperem que aquests recursos us siguin útils i us desitgem una feliç febre de Reis Mags!\nDissabtes gener 15 →\nOne Comment on “La febre dels Reis Mags”\nRetroenllaç: Cançons de nadal – Blog marta


L’exposició ‘Pedres i barraques’ arriba aquesta setmana al Celler\nLa sala Cèsar Martinell del Celler acollirà a partir d’aquest divendres 8 de novembre l’exposició ‘Pedres i barraques. Les construccions en pedra seca’, que dona a conèixer aquest tipus d’arquitectura popular i tradicional tan present al territori català.\nLa mostra està produïda per la Xarxa de Professionals en Museografia Molècula i és el resultat d’una recerca del seu comissari, Albert Fàbrega, que s’il·lustra amb les fotografies de Pasqual Robles.\nLes construccions en pedra seca són aquelles on les peces s’encaixen sense la intervenció de cap tipus d’argamassa, només sorra seca que s’empra per omplir els buits. Són molt comunes a les ribes de la Mediterrània i tenen els seus màxims exponents a la part meridional de Catalunya, les illes Balears i el nord del País Valencià.\nA Catalunya, estan més presents al Camp de Tarragona, el Penedès, els secans de les Garrigues, l’Urgell, el Segrià, la Ribera d’Ebre, la Terra Alta, l’Empordà i el Montsià. En total hi ha gairebé 19.000 construccions en pedra seca que, sobretot, es troben a barraques, marges, cisternes, masos i pous.\nL’exposició ‘Pedres i barraques. Les construccions en pedra seca’ està formada per més d’una vintena de plafons, utensilis i altres materials gràfics i audiovisuals. La mostra es podrà visitar del 8 de novembre al 22 de desembre en l’horari del Celler: divendres de 18 a 21 hores, dissabtes de 12 a 14 hores i de 18 a 21 hores, i diumenges d’11 a 14 hores.\nBarraca de pedra seca a Sant Llorenç. / Cedida


ARRELS LOCALS : SEGUINT L'OLOR DE LA ROSA\nSEGUINT L'OLOR DE LA ROSA\nAprofitant les Festes de Primavera us volem proposar una ruta pels espais dedicats a la principal responsable d’aquestes celebracions a la nostra ciutat: La Rosa.\nI si parlem de roses a Sant Feliu, és inevitable que aparegui Pere Dot.\nUs convidem a visitar els indrets de la nostra població que tenen o han tingut a veure amb la vida del roserista de fama mundial i l’Exposició Nacional de Roses. Alhora, us trobareu racons en què admirar una veritable explosió de colors i on us podreu deixar emportar per l'olor de les roses.\nComencem la ruta allà on va nèixer Pere Dot.\n1- El parc de Torreblanca\nPere Dot va nèixer el 1885 a la finca que els marquesos de Monistrol tenien en l’indret on actualment hi ha el Parc Nadal. El pare de Pere, Simó, era el jardiner de la finca i va ser el responsable d’introduir noves tècniques i espècies al jardí. La seva feina el va situar entre els jardiners i horticultors més importants de Catalunya. Quan el Pere tenia 16 anys va aprendre a hibridar roses al laboratori de Joaquim Aldrufeu, un dels primers roseristes de Catalunya i al 1910 va viatjar a París i Bèlgica per ampliar coneixements. Va ser en aquest viatge a França, país amb una gran tradició roserística, on es va decidir a especialitzar-se en la hibridació de roses.\nUns anys més tard la finca de Torreblanca serà una de les grans productores de roses de Catalunya i en l’actualitat l’associació amics de les Roses té un acord amb el consorci del parc per a utilitzar unes zones per plantar rosers que podreu gaudir si feu la ruta a la primavera.\n2- Sol i vent. Roses Dot\nSol i vent és el nom que rep la finca que va adquirir Pere Dot a l’antic camí de Mas Lluí. Actualment no queda res d’aquesta i tota la zona està urbanitzada però la plaça Pere Dot, propera a on estava l’entrada, ens recorda la seva presència. Si l’ajuntament posterior a la Guerra Civil no haguès decidit dedicar-li l’avinguda que aleshores es començava a urbanitzar a la Marquesa de Castellbell, aquest carrer s’anomenaria Rambla de Pere Dot.\nL’entrada a Sol i vent era al costat de la gran casa Villa Victòria continuant el carrer Comte Vilardaga cap amunt.\nLa casa estava dissenyada per l’important urbanista, dissenyador de jardins i amic personal de Pere Dot, Nicolau Maria Rubió i Tudurí. La importància de Dot al món de la roserística internacional feia que aquesta finca fos visitada per personalitats de la cultura i la política de l’epoca. Fins i tot hi havia rutes turístiques per la zona que entraven a veure el roserar Dot.\nSi continuem per la Rambla Marquesa de Castellbell arribem al següent punt de la ruta.\n3- El roserar Dot - Camprubí\nEl Roserar és un parc municipal temàtic dedicat a la rosa que va néixer l’any 1997 amb motiu de la celebració del quarantè aniversari de l’Exposició Nacional de Roses. El Roserar de Dot i de Camprubí va adoptar aquest nom en homenatge a les principals famílies roseristes relacionades amb Sant Feliu. Té 17.000 m2 de superfície i acull 2.000 rosers i més de 400 varietats de roses. A la primavera visitar aquest parc és tota una experiència sensorial de colors i olors i a més, hi ha informació sobre la rosa, la tècnica de la hibridació i els principals roseristes de Sant Feliu.\n4- Exposició Nacional de Roses\nAquesta parada engloba diferents punts geogràfics que són les diferents ubicacions que ha tingut l’Exposició Nacional de Roses a la nostra ciutat. La primera exposició de roses no era encara nacional i es va realitzar a l’Ateneu Santfeliuenc l’any 1928. El promotor de la mostra era Pere Dot que ja tenia un lloc rellevant en la roserística internacional amb medalles d’or a París i contactes als Estats Units i a tot el món. El treball de Pere Dot va fer que a Sant Feliu apareguessin altres interessats en la producció de roses i poc a poc aquesta flor es convertia en un símbol identitari de la nostra població.\nAmb la Guerra Civil i la posterior Segona Guerra Mundial el món de la roserística s’aturà en general i també a sant Feliu, encara que Pere Dot continuà treballant aquest cop amb les roses en miniatura.\nFins el 1949 no es va recuperar l’exposició de roses però en aquest moment l’ajuntament va cedir l’espai de la Unió Coral per fer-la. La mostra es tornava cada cop més coneguda i el 1957 ja es convertí en Nacional. El 1996 es realitzava a la Plaça de la Vila i a partir del 2006 es fa al Palau Falguera on cada any els santfeliuencs i foranis podem gaudir d’aquest bonic element identitari de la nostra ciutat.\nEn aquest No-Do es pot veure la importànica que començava a tenir l’exposició de Roses de Sant Feliu entre altres coses com el masclisme imperant en l’època.\nPublicat per Arrels Locals a 10:42


Dracs empanats i princeses rondinaires | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nDracs empanats i princeses rondinaires. Núria Clemares ens explicarà el conte Dracs empanats i princeses rondinaires. Sant Jordi va matar un drac que feia por però també n’hi ha que fan riure. N’hi ha que s’encanten olorant les flors del camp. I hi ha princeses que no ho volen ser, i d’altres que són tan pesades que ni el drac més ferotge en vol saber res.


Els infants soviètics que van nàixer sent majors – Manuel Lillo i Usechi\nabril 25, 2017 agost 2, 2017 Manuel Lillo i Usechi\t0 Comments\tllibres, ressenya, URSS\n«Per a Hitler, els pobles eslaus eren Untermenschen –subhumans–, ‘una massa servil que clama a crits el seu amo’. El pla de Berlín era matar de gana els eslaus –el conegut com Hungerplan– i utilitzar els qui quedessin amb vida, convenientment reubicats en una altra regió del país, com a mà d’obra». Aquestes paraules de l’epíleg signat per Marta Rebón i Ferran Mateo descriuen un dels múltiples menyspreus que el nazisme va desenvolupar contra els pobles considerats aliens: una de moltes tenebroses pràctiques.\nPer això, aquesta descripció encaixa amb la gran quantitat de veus –segurament més d’un centenar– que narren l’agonia d’aquell temps d’ocupació i de maldat vanagloriada. De foses excavades pels imminentment afusellats, amb els familiars obligats a ser testimonis d’aquelles escenes sota l’amenaça de rebre els trets si no mantenien el somriure mentre contemplaven l’execució del pare, mare, marit, dona, fill, filla, germà o germana ajusticiada pels ocupants.\n← Estils de vida en perill d’extinció\nQuan l’esquerra sap satisfer els empresaris →\njuny 12, 2017 agost 2, 2017 Manuel Lillo i Usechi\t0\nLa llum de la vida que s’apaga a poc a poc\ngener 8, 2018 abril 21, 2018 Manuel Lillo i Usechi\t0


Deruta - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n42° 59′ 00″ N, 12° 25′ 00″ E / 42.9833°N,12.4167°E / 42.9833; 12.4167Coord.: 42° 59′ 00″ N, 12° 25′ 00″ E / 42.9833°N,12.4167°E / 42.9833; 12.4167\nDeruta és un comune (municipi) de la província de Perusa, a la regió italiana d'Úmbria. L'1 de gener de 2018 tenia una població de 9.713 habitants.\nDeruta és coneguda com un centre de fabricació de majòlica, i continua sent coneguda per la seva ceràmica, que s'exporta a tot el món.\nProbablement construïda sobre restes romanes, el nom de Deruta en les seves primeres variants (Ruto, Ruta, Rupta, Direpta i Diruta) significa la "ruïna" d'aquest lloc estratègic causat per la Guerra Gòtica i la invasió llombarda. La comuna medieval que sorgí d'aquestes ruïnes va tenir la seva pròpia carta al segle XIII i va ser governada pel seu propi Palazzo dels cònsols, però de fet Deruta va estar sota el domini de la veïna Perusa des del segle xi, i va participar en gran manera en les vicissituds de Perusa. Les fortificacions de la ciutat daten del segle xii, quan es tractava d'un lloc avançat de la marca de Perusa, enfront de la localitat rival de Todi.\nAssetjada el 1408 durant el Cisme d'Occident pel condottiero Braccio da Montone, i més tard fortament malmesa per Cèsar Borgia, Deruta va ser saquejada per Braccio Baglioni, el mestre de Perusa. El 1465, sota un nou acord amb Perusa, el magistrat de Perusa governaria amb el consentiment de quatre homes locals de bon caràcter (quattro boni omini). Els estralls de la pesta negra van ser tan ferotges a Deruta que la remodelació en el segle xv va suposar una reducció del perímetre de la població per donar cabuda a la població reduïda. Així, el 1540, quan les forces papals del Papa Pau III van expulsar a la família Baglioni de Perusa, en la breu guerra sobre els impostos sobre la sal localment anomenada Guerra del Sale, Deruta es va aliar amb el papat contra Perusa, una aliança que va obtenir una reducció d'impostos. Amb la reducció papal de Perusa, la regió va passar a formar part dels Estats pontificis.\nEsglésia de San Francesco: d'estil gòtic, construïda el 1388 i situada al centre de la ciutat.\nPalazzetto Municipale, també anomenat Palazzo dei Consoli: l'edifici data del 1300, situat a la Piazza dei Consoli (plaça dels cònsols). A més de les oficines municipals, l'edifici acull un "Museu de la Ceràmica", una galeria d'art (Pinacoteca) i un atri on es pot veure una varietat de troballes arqueològiques, algunes datades en èpoques neolítiques. A la pinacoteca hi ha un fresc de Perugino, que representa San Romano i San Rocco (1476) i la col·lecció donada per Lione Pascoli, un patró local, que inclou obres de Niccolò di Liberatore, anomenat Alunno, Giovan Battista Gaulli, Sebastiano Conca, Francesco Trevisani, Antonio Amorosi, Francesco Graziani i Pieter Van Bloemen. La galeria també conté obres rebudes de diverses esglésies de Deruta com les de San Francesco, Sant' Antonio, els Defunti di Ripabianca i l'Ospedale San Giacomo.\nSant'Antonio: església amb frescos de Bartolomeo Caporali i Giovanni Battista Caporali, al final d'un carrer estret, la via Mastro Giorgio.\nMadonna del Divino Amore a la Piazza Cavour.\nEsglésia 'Madonna delle Piagge' a la carretera de Tiberina, als peus del nucli antic, decorada amb un colorit conjunt de rajoles de ceràmica.\nGirolamo Diruta, organista, teòric de la música i compositor, va néixer a la població.\n↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 30 març 2019].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Deruta\nDeruta - Lloc web oficial (italià)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Deruta&oldid=28790434»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 des 2021 a les 17:35.


El PP proposa un abonament familiar per a les piscines municipals : Partit Popular de la Província de Lleida\nHome / Política local / El PP proposa un abonament familiar per a les piscines municipals\nEl PP proposa un abonament familiar per a les piscines municipals\nEl portaveu del PP a la Paeria, Joan Vilella\nEl grup municipal del PP a l’Ajuntament de Lleida presentarà, en el Ple Extraordinari sobre l’Estat de la Ciutat, que se celebrarà demà, un total de cinc propostes de resolució entre les que destaca que la Paeria creï un abonament de temporada familiar per a les piscines municipals.\nEl regidor i portaveu del PP a l’Ajuntament de Lleida, Joan Vilella, ha manifestat que aquest abonament per a les famílies té com a objectiu que el mateix pugui ser utilitzat per tots els seus membres durant la temporada estiuenca i no com ara que és individual i intransferible. També s’insta a que la Paeria estableixi bonificacions en aquest mateix abonament, tenint en compte criteris genèrics de capacitat econòmica.\nEl regidor i portaveu popular ha remarcat que actualment el servei per a les piscines municipals únicament disposa d’un abonament individual i intransferible i que són nombroses les famílies que reclamen un de familiar i de temporada que pugui ser utilitzat per tots els seus membres, “davant la despesa que suposa l’adquisició d’un abonament per a cada un dels seus membres, principalment per a les famílies amb mitjans o baixos ingressos”.\nD’altra banda, el grup municipal del PP també presentarà una proposta en la qual demana a la Paeria que es comprometi a fer les gestions que siguin necessàries davant de la Conselleria d’Interior de la Generalitat perquè els 32 agents dels Mossos destinats a Lleida durant la temporada d’estiu es quedin definitivament a la Regió Policial de Ponent.\nMarisa Xandri Jaume Izcara María José Horcajada Joan Simeón Joan Vilella Dolors López Aguilar Inma Manso Ferrándiz Manel Carques Salvador Puy Josep Ignasi Llorens Joan Bonvehí Joan Pujal Òscar Guardiola Gemma Batalla NNGG Pau Pintó Josep Llovet Ana Cava Simeó Abad


Coinfloor Plans El primer Bitcoin ETF dEuropa, afegeix suport de USD | CAT.DemocraziakmZero.org\nCoinfloor ha revelat plans per llançar un fons cotitzat intercanvi de Bitcoin (ETF) i acceptar les monedes fiduciàries addicionals com part dels seus esforços per expandir internacionalment.\nA partir d'ara, l'intercanvi d'bitcoin al Regne Unit està permetent als clients realitzar dipòsits en dòlars nord-americans, euros i l'zloty polonès, a més de la lliura esterlina.\nLa companyia emmarca la mesura com una manera perquè la transició d'un Regne Unit només intercanviar a un jugador global en el mercat més ampli per a l'intercanvi de Bitcoin.\nAdam Knight, president i dels inversors amb l'intercanvi, va dir:\n"Amb l'ampliació de dòlars, euros i zloty, estem ampliant a partir d'una única UK-enfoquem a una internacional, el lliurament de més valor als nostres clients del Regne Unit i el creixement de la nostra base d'usuaris a nivell internacional."\nAmadeo Pellicce, cap d'operacions de CoinFloor, va explicar que les monedes addicionals eren una elecció lògica per a l'intercanvi.\n"El / USD parell XBT és el parell de major comercialització, de manera que els nostres clients existents naturalment, tenen la demanda per accedir a la liquiditat addicional en aquest mercat, i estem expandint a euros a un millor servei als nostres clients europeus mitjançant el suport a les transferències SEPA", va dir.\nMentre dòlars nord-americans i euros semblarien donar suport objectius més globals de la companyia, és potser menys espera que l'addició de zlotys.\nNo obstant això, té sentit a la llum de la seva associació bancària - bancs Coinfloor amb PKO Bank Polski de Polònia, a causa de la reticència dels bancs britànics en curs per proporcionar serveis d'empreses de base moneda digital.\nPerò la florent escena bitcoin de Polònia és el factor més important en la fabricació del zloty una opció per als comerciants, segons Pellicce, que va dir:\n"Estem entrant en el mercat polonès des de bitcoin està creixent a un ritme ràpid i la comunitat és molt activa. Polònia també té forts llaços amb el Regne Unit, per la qual cosa creiem que el tenir dos mercats portarà naturalment oportunitats en el camí."\nCEO, Mark Be va indicar que la reticència dels bancs britànics a la part posterior negocis de divises digitals podrien danyar el potencial del Regne Unit per esdevenir un líder en l'espai de bitcoin, dient-li al Financial Times: ". Els [britàniques] Els bancs són molt conservadors i no estan molt interessats en cosa que podria ser molt innovador i disruptiu per al que fan ".\nFons de comerç de\nEn particular, Coinfloor també va anunciar un pla per crear un fons negociat intercanvi de bitcoin, similar a l'anunciada pel Winkelvoss Capital al juliol de 2013.\nUn ETF és tradicionalment vinculada a una mercaderia com l'or, però en aquest cas donaria als inversors accés a Bitcoin sense el risc de la propietat directa. Les accions podrien ser comprats i venuts com accions en la borsa de Coinfloor.\nCoinfloor emmagatzemaria els bitcoins a "tecles físiques" dins d'una volta subterrània segur, segons el FT. Aquests fons emmagatzemats estarien protegits a més per l'autenticació de múltiples signatures per reduir el risc dels bitcoins ser robats pels pirates informàtics.\n"Creiem que hi ha una important demanda Bitcoin sense explotar que s'espera d'un producte d'inversió regulada i que apareix abans de comprar bitcoin," va dir la companyia.\nCoinfloor ha indicat, a més, que està explorant actualment el "com i on" de llançament del seu ETF física bitcoin recolzats per oferir als inversors "una altra ruta per Bitcoin".\nExpansió del finançament\nEl FTalso informar que Coinfloor és probable que tancar una ronda de finançament de voltant de £ 1m en el proper mes o així - una suma que valorarà la signatura en fins a 8 m £.\nMentre que l'intercanvi no va voler fer comentaris sobre qualsevol pròximes inversions, Obi Nwosu, director de tecnologia, ho va dir:\n"Coinfloor té amplis plans de creixement i estem obtenció de capital per alimentar la nostra expansió. Hem vist una demanda per a la ronda d'inversió dels nostres clients i la comunitat Bitcoin i estan explorant maneres d'augmentar l'accessibilitat de l'actual ronda de finançament."\nCoinapult llança LOCKS, amb lobjectiu deliminar el preu de Bitcoin Volatilitat\nBancs, corrupció i criptó: Can Bitcoin canvia lÍndia?\nChamath Palihapitiya parla a CoinSummit San Francisco\nTotes les coses Alt: Notaris de cadenes de bloc, monedes amb suport dampolla i actualització de Darkcoin\nPer què el bitcoin és tan anònim com voleu que sigui\nDòlars dels Estats Units al Blockchain? Fed VP diu No obstant això a lesdeveniment del MIT


Ja han mort 15 persones a les carreteres gironines en el que portem d'any - El Gerió Digital\nJa han mort 15 persones a les carreteres gironines en el que portem d'any\nS'han produit 13 accidents mortals, dos menys que el 2018\nDilluns, 1 de juliol de 2019 11:30h\nEl darrer accident registrat va tenir lloc el 23 de juny a l'AP-7\nDes de l’1 de gener fins al 30 de juny de 2019, 15 persones han mort en 13 accidents mortals a les comarques gironines. En el comput global a tot Catalunya s'estaria parlant de 78 persones mortes en 75 accidents mortals a les carreteres catalanes.\nEl nombre de víctimes mortals representa una reducció del 16% respecte el mateix període de l’any passat. Tanmateix, el Servei Català de Trànsit alerta que no s’ha d’abaixar la guàrdia i que cal conduir amb la màxima atenció i prudència per prevenir qualsevol incidència a la carretera. En el territori de Girona el nombre d'accidents ha baixat de 15 a 13, malgrat les víctimes són les mateixes. Aquestes dades contrasten amb les de 2010 quan per aquestes dates ja s'havien registrat 22 accidents amb 26 morts.\nPel que fa a l’edat de les víctimes mortals,destaca que gairebé una tercera part, 25 dels 78 morts tenen més de 65 anys.\nDe les 78 persones mortes, quasi el 40% són víctimes de col·lectius vulnerables: 22 motoristes, 3 ciclistes i 5 vianants. Convé destacar que, fins a aquest mes de juny de 2019, el nombre de motoristes morts supera el de l’any passat, 21. En aquest sentit, l’SCT demana extremar la prudència aquest estiu, ja que amb l’arribada del bon temps augmenta la circulació dels vehicles de dues rodes.\nL’estiu és una temporada d’alta mobilitat i la sinistralitat se’n ressent. El 2018, per exemple, juliol i agost van ser dels mesos amb més mortalitat de l’any.


Molinet amb 170 grs. de Sal marina Costa Blanca. Els més de 240 km de cales, platges i penya-segats fan de Costa Blanca un dels territoris europeus més apreciats per l'oci i el descans. En aquesta joia paisatgística i climàtica, se situen petites salines tradicionals, de gran interès biològic, ja que han ajudat a conservar aiguamolls amb una extraordinària riquesa de fauna i flora.\nIngredients: Sal marina 100%.\nAquesta sal és reconeguda per la seva riquesa mineral i finor, que realça qualsevol tipus de plat.


Leo Messi: “Guanyar el cinquè és més del que m’imaginava de petit” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesLeo Messi: “Guanyar el cinquè és més del que m’imaginava de petit”\nLeo Messi: “Guanyar el cinquè és més del que m’imaginava de petit”\n“És el millor del planeta, s’ho mereix i és el nostre crac”, afirma Neymar Jr sobre la Pilota d’Or que ha conquerit el ‘10’ del Barça\nLeo Messi emocionat ha pujat a l’escenari del Kongresshaus de Zuric per recollir la seva cinquena FIFA Pilota d’Or de la seva carrera. Un fet que només el crac argentí pot presumir de tenir en tota la història del futbol: “És increïble que sigui el cinquè que guanyo. Això és molt més del que m’imaginava quan era petit”. I és que el ‘10’ blaugrana ha estat un dels grans artífex que ha ajudat a l’equip a realitzar un dels millors anys de la història del Club amb la conquesta dels cinc títols – Lliga, Champions League, Copa del Rei, Supercopa d’Europa i Mundial de Clubs.\nEn aquest sentit, l’argentí ha recordat que el guardó que l’acredita com a millor jugador del món és també gràcies al col·lectiu blaugrana: “Sense els meus companys aquest premi no hauria estat possible”. I ha afegit: “Li dedico a l’equip, a la família i a tota la gent que m’estima i em segueix d’arreu del món”. “Vull agrair al futbol tot el que m’ha fet viure tan en lo bo com en lo dolent. M’ha fet créixer”, ha sentenciat. A més, el crac argentí ha tingut paraules pel seu company Luis Suárez: “També es mereixia ser aquí. Sobretot per l’any que va fer individualment perquè va ser molt important per a nosaltres". “Segur que en algun altre moment hi estarà perquè és un jugador extraordinari i tan de bo hi poguéssim ser-hi els tres junts algun dia”, ha reconegut.\nNeymar Jr, rendit a Messi\nEl crac brasiler que ha quedat tercer en les votacions ha elogiat Leo Messi: “Per a mi és impressionant. Leo és el millor del planeta, s’ho mereix i és el nostre crac”. L’ ‘11’ blaugrana ha afirmat que seguirà treballant per “guanyar-lo algun dia” i ha afirmat que espera que l’any vinent els tres finalistes de la FIFA Pilota d’Or sigui el trident blaugrana perquè “aquest any ja s’ho mereixia”.\nBartomeu elogia l’esperit d’equip\nEl president del FC Barcelona s’ha mostrat orgullós de la representació blaugrana a la gala de la FIFA Pilota d’Or i sobretot pel guardó a Leo Messi: “El més important és que hi ha esforç, hi ha sacrifici i això fa gaudir a la gent. És important el joc col·lectiu, però quan un jugador brilla tant, s’ha d’admirar”. En aquest sentit, Bartomeu ha expressat la sensació que genera Messi: “Ell representa l’esforç de tot el Club.” “Demostra un cop més que està al capdamunt del món del futbol i estic segur que ja pensa en el proper repte i ho seguirà demostrant al nostre equip”.


Josep Pedrals i Urdàniz entrevistat per Pius Morera en el cinquantè programa d’“Aparador de poesia”. | Aparador de poesia\n← La gironina Irene Tarrés i Canimas, guardonada el 2005 amb el Premi Amadeu Oller de Poesia i el 2009 amb el Premi de Poesia Joan Llacuna, ha estat entrevistada per Pius Morera i ha recitat sis poemes inèdits.\nMaria Dolors Massa i Pujol, Llicenciada en Filologia catalana i escriptora, és entrevistada per Pius Morera i interpreta un conte publicat i recita tres poemes. →\nPoeta i recitador, Josep Pedrals ha portat el seu art arreu del globus terraqui. Com a professor ha centrat els seus esforços en la prosòdia i l’oralitat i ha col•laborat en espais de poesia a la ràdio i a la televisió públiques. Ha donat més o menys un miler de recitals i ha obtingut en aquest camp uns quants reconeixements, el més important dels quals fou el premi internacional d’Osaka obtingut el 2009 Cada dia publica al diari Ara un sonet que tracta d’una manera irònica un tema d’actualitat. Ha publicat diversos llibres, com Escola italiana, Eclosions o El furgatori i un parell de CD, En/doll, amb música de Guillamino, i Esquitxos ultralleugers, amb cançons alegres interpretades per Els nens eutròfics, grup pop per al qual escriu cançons, però també canta i toca el clarinet. A més a més ha estrenat diverses obres teatrals al Mercat de les Flors i a altres espais escènics. Cal, finalment, esmentar que coordina amb Ferran Garcia el cicle de recitals poètics del bar Horiginal de Barcelona.\nPerò, com caracteritzar Josep Pedrals? És bona, aquesta. Hi ha un documental, que va emetre TV3 i que poden trobar a Internet, L’eutrapelista Pedrals, que intenta retratar el poeta. Precisament l’eutrapèlia, a què es refereix el títol, que “és la capacitat de moderació en el divertiment”, tal com llegim al Diccionari de la Llengua Catalana, defineix i caracteritza el nostre protagonista. Dir que sí i dir que no i tenir raó sempre.\nUna resposta a Josep Pedrals i Urdàniz entrevistat per Pius Morera en el cinquantè programa d’“Aparador de poesia”.\nNovembre 2, 2011 a les 5:22 am\nENHORABONA PER HAVER ARRIBAT ALS CINQUANTA PROGRAMES !!!\nQUE EN POGUEU COMPLIR MOLTS MÉS !!!\nÉS UN DESIG DE L’ASSUMPTA


(S'ha redirigit des de: La Xarxa)\nLa Xarxa de Comunicació Local és una plataforma multimèdia de suport a l'audiovisual local que té com a objectius donar resposta a les necessitats del sector i contribuir a la seva dinamització. Per això, treballa en coordinació directa amb els mitjans de comunicació locals adherits (televisions i ràdios locals), per a qui posa a disposició un ampli catàleg de serveis recollit en el Protocol General de Serveis de la XAL, SL. El febrer de 2015, el ple de la Diputació de Barcelona va aprovar l’entrada de les diputacions de Tarragona, Girona i Lleida a la XAL, i en 2021 disposa de 48 televisions de proximitat i 135 ràdios locals.\n↑ 1,0 1,1 1,2 «Qui som». La Xarxa. [Consulta: 11 agost 2021].\n↑ «Les televisions locals entren a la graella de Movistar+».\nLa Xarxa Televisions Arxivat 2018-03-07 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_Xarxa_de_Comunicació_Local&oldid=28018564»\nDarrera modificació: 14 ago 2021 a les 08:00


Trenta-sis jugadors participen en el Torneig Nacional de Cub de Rubik a Andorra – Ràdio Valira\noients avui: 1494\noients aquí avui: 1494\nTrenta-sis jugadors participen en el Torneig Nacional de Cub de Rubik a Andorra\nUna lluita contra el crono. Una agilitat de dits descomunal. Una capacitat de concentració elevada. Aquests podrien dir que són els requisits per poder participar en garanties en el Torneig Nacional de Cub de Rubik que durant tot el dissabte s’ha portat a terme al Fòrum de l’FNAC, en el recinte de Pyrénées, sota el patrocini d’Andorra Telecom. 36 talents procedents, sobretot de Catalunya han pres part a les diferents categories de la competició.\nLa modalitat més coneguda és l’habitual club de tres per tres on el rècord andorrà el té Albert Cinca Bons, a la modalitat individual amb un temps de 12″ 54. Del que fa a la modalitat de mitjana, el rècord el té Pau Plana Casas, amb 16″19. Cal recordar que la competició oficial del Cub de Rubik està formada per cinc rondes on se sumen per fer una mitjana, però totes comptabilitzen també de manera individual. Tot i que els rècords els tenen Cinca i Plana, és Arnau Ferrer Cabanes l’actual campió d’Andorra.\nPerò hi ha moltes altres categories com dos per dos, quatre per quatre, d’entre les deu que han estat oficials aquest dissabte.\nLa competició forma part de la World Cube Association, amb el reglament i les instruccions que estipula aquest estament regulador de l’especialitat.\nMarcos Ameijeiras, responsable tècnic de Cub de Rubik Catalunya ha explicat que “la competició que hem fet a Andorra és una competició oficial on han pres part molt bons jugadors”. Pel que fa al nivell dels participants andorrans, Ameijeiras explica que “hi ha una dada curiosa, ja que Andorra hi ha pocs participants, però està entre les millors de percentatge per habitant”.\nDes de l’FNAC, la responsable de comunicació, Marta Varela ha explicat que “per a nosaltres és important acollir per quarta vetada la competició oficial del Cub de Rubik en Fòrum de l’FNAC perquè aquest és un espai de dinamització de la cultura i és un esdeveniment que atrau molta gent en ser un espectacle visual.


I ara, la Copa del Rei » Ràdio Olot\nI ara, la Copa del Rei\n30 anys després, torna la Copa a l'Estadi Municipal. A les 20h, 19.30h a Ràdio Olot, primer partit entre la UEO i l'Huracán València.\n| 4 de setembre de 2013\nAquest dimecres a les 20h arriba a l'Estadi Municipal d'Olot el gran premi de la maganífica temporada feta fins ara per la Unió Esportiva Olot: poder participar a la Copa del Rei. Arrenca la competició i en la primera convocatòria, l'Olot jugarà a casa i rep la visita d'un altre conjunt de la Segona Divisió B, l'Huracán de València. Un premi, per tant, a la trajectòria de la temporada passada, com ha dit a Ràdio Olot el davanter Carlos Martínez: "Ens fa molta il·lusió; afrontem el partit amb moltes ganes, sabent que l'Huracán de València serà un equip molt complicat de batre, ja que l'any passat va estar a dalt de tot durant bona part de la temporada, però nosaltres sortim amb l'objectiu de guanyar-lo".\nSabut és, com diu el tòpic, que la Copa del Rei sol estorbar els equips petits. En tot cas, a Olot fa que hi hagi màxima il·lusió a l'entitat, s'espera un bon partit i la copa no fa nosa. Ho diu el vicepresident esportiu, Dionís Cros que, als micròfons de Ràdio Olot senyala que "es pot veure un bon partit, l'Huracán té un pressupost gros i crec que entre tots podem oferir un bon espectacle futbolístic". I afegeix: "La Copa del Rei no ens fa nosa, ens feia nosa l'altra copa, però per aquesta hem d'apostar-hi."\nA nivell esportiu, el tècnic Edu Vilchez, ja va dir que en el partit d'avui hi hauria molta rotació i avui es podria produir el debut d'Arnal Llibert Conde, una de les últimes incorporacions fetes per l'equip garrotxí. El fet de jugar a casa és un altre premi per poder ser fidel a l'afició que l'any passat tant va recolzar a l'equip, Ho diu un altre dels davanters, Uri Santos: "Poder jugar a casa, amb el nostre equip, la nostra gent és tot un plaer, serà un dia per gaudir, per disfrutar de bon futbol; és una competició difícil de jugar, però hi posarem tota la il·lusió possible per aconseguir-la, hi haurà un bon partit i donarem guerra".\nTotes aquelles persones que durant el dia d'avui es facin sòcies de la Unió Esportiva Olot, podran veure el partit de la Copa del Rei gratuïtament. De moment, l'entitat ja supera el miler i l'objectiu final és fer-ne 1400.\nEl partit, en directe a Ràdio Olot, amb la prèvia que començarà a les 19.30h amb David Planella i Òscar Fraile.


Pablo Iglesias inicia el camí cap a una major vinculació a IU i els comuns - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPablo Iglesias inicia el camí cap a una major vinculació a IU i els comuns\nefe 22.02.2020 | 23:50\nPablo Iglesias inicia el camí cap a una major vinculació a IU i els comuns Regió7\nEl secretari general de Podem, Pablo Iglesias, va visibilitzar ahir l'inici de camí cap a una major vinculació amb IU i els comuns d'Ada Colau en un acte en què va defensar la «unitat i fortalesa» d'Unides Podem després de la seva entrada al Govern de coalició amb el PSOE.\nEl vicepresident segon de Govern ses va reunir per primer cop a la militància i càrrecs públics de Podem, IU i els comuns en una trobada que va servir per exhibir l'aparent cohesió, a un mes de l'assemblea ciutadana en la que Iglesias serà reelegit com a secretari general sense oposició interna per la marxa de l'última corrent crític, Anticapitalistes.\n«Hi ha Unides Podem per estona», va defensar Iglesias en un acte en el qual el coordinador federal d'IU, Alberto Garzón, va corriborar la seva intenció d'engrandir els llaços entre organitzacions i va arribar a parlar de buscar una «major vinculació". "La unitat és irreversible», va afirmar Garzón a la seva intervenció.\nFins a la Fundación Diario Madrid es van desplaçar un centenar de càrrecs públics i militants, a més de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau; i tots els ministres de l'espai polític Unides Podem a excepció del d'Universitats, Manuel Castells.\nPíndola d'esperança a ritme de musical.