OCUPACIÓ FRANQUISTA DE CATALUNYA. FA 75 ANYS: 7 de gener de 1939. Els voluntaris\n7 de gener de 1939. Els voluntaris\nPortal de Archivos Españoles. Los carteles de la Guerra civil española.\nEls voluntaris van ser una part important de la resistència republicana a l'ofensiva franquista a Catalunya. Era ben comú crear cartells per animar a la gent a la defensa de les seves llibertats a través de vàries accions. Una d'elles, l'allistament en l'exèrcit republicà com a voluntari.


MacbettuTeatre de Salt, 12 d’octubre de 2019\nMacbeth, el clàssic shakespearià, en versió sarda? Aquesta és l’aposta d’Alessandro Serra i la companyia Teatropersona que van estrenar a Catalunya la seva versió de la tragèdia de Shakespeare en l’edició de Temporada Alta d’enguany. Macbettu, estrenat al 2017, els hi va valdre el Premi Ubú 2017 a l’espectacle de l’any, el Premi de la Crítica Teatral atorgat per l’Associazione Nazionale dei Critici di Teatro a Itàlia i tres premis al Festival MESS de Sarajevo.\nSegons declara Serra, la idea va néixer durant un reportatge fotogràfic sobre els carnestoltes de Barbàgia, una regió muntanyosa situada a l’interior de Sardenya, a Itàlia, on encara sobreviuen elements d’una cultura amb arrels ancestrals. El director italià, doncs, va traslladar l’obra shakespeariana, tradicionalment basada a l’Escòcia del segle XI, a la llengua i cultura sardes. Malgrat que els dos contextos siguin aparentment molt diferents, al cap de pocs minuts del començament de la funció queda clar que tenen més afinitats de l’esperat.\nEl món imaginat Serra es tradueix en una posada en escena de gran impacte, minimalista, gairebé en blanc i negre, en què sons, llum i matèria – la pedra, la cendra, les esquelles – també són actors. No hi ha música, sinó efectes sonors produïts a través de les pedres sonores de Pinuccio Sciola, en aquest cas realitzades per Marcellino Garau. Es tracta d’escultures semblants a menhirs, que gràcies a fissures realitzades en paral·lel són capaces de generar una gran varietat de sons. En funció de la densitat del material, els sons poden assemblar-se als del vidre, del metall i fins i tot de la veu humana. A Macbettu, les pedres sonores produeixen brams esfereïdors i marquen el ritme de l’espectacle, des del principi fins al final.\nEl repartiment és enterament masculí, en part per fidelitat a la tradició elisabetiana, en part com a referència al patriarcat sard. Leonardo Capuano interpreta Macbeth de manera magistral. Lady Macbeth apareix com un home altíssim, amb barba, però androgin i sensual, interpretat per Fulvio Accogli. També cal mencionar l’òptim treball de la resta dels actors: Andrea Bartolomeo, Andrea Carroni, Giovanni Carroni, Maurizio Giordo, Stefano Mereu i Felice Montervino. Les bruixes, amb moviments que les fan semblants a titelles, o fins i tot a peces d’escacs, introdueixen moments grotescs i còmics que marquen bé els ritmes de l’espectacle i engendren una dicotomia impactant amb el caire tràgic, inquietant i violent que impregna la narració.\nLa llengua sarda omple l’espai de sons primigenis i gairebé indesxifrables, quasi semblant a pregàries, potser per la seva afinitat amb el llatí. La tria de l’idioma sard és apropiada, tanmateix és difícil entendre el text sense recórrer als sobretítols en català. Especialment per a qui no coneix la trama resulta força complicat seguir narració i acció i, contràriament al que la companyia indica, caldria preparar-se prèviament.\nLes veus profundes i greus dels actors ens traslladen a un món llunyà, però tangible, sempre ben arrelat a un element físic. De gran potència comunicativa l’escena de l’àpat dels porcs, on un grup d’homes gruny i menja afanyosament al voltant d’un bol. Inoblidable i esgarrifador el soroll del pa cruixent – el famós pane carasau sard – que s’esbocina sota les botes del fantasma de Banquo quan camina damunt de la taula del banquet. Memorable el final, on Macbeth sucumbeix sota el pes de la seva culpa i la inexorabilitat de les profecies, complementat per un eficaç joc de llums i els omnipresents bàtecs de les pedres sonores.


Crítica 'Lover' de Taylor Swift, una muntanya russa pop\nLa cantant de Pennsilvània combina a 'Lover' tots els seus registres, de la balada acústica a la tornada efervescent passant per un suggeridor intimisme electrònic\nBarcelona - Divendres, 23/08/2019 - 18:54\nTaylor Swift porta la contrària als qui afirmen que els discos llargs són cosa del passat. 'Lover' ofereix 18 cançons, 61 minuts de música, perquè, diu ella, és "una carta d’amor a l’amor", i reflectir aquest ventall de formes anímiques requereix el seu temps. L’extensió pot tenir un altre motiu: Swift busca recuperar-se de la (relativa) ensopegada de 'Reputation' (2017) amb una obra àmplia i diversa en què poder oferir a cada un dels seus segments del públic el que vol.\nEl resultat és un disc-muntanya russa que la reafirma com a figura avançada del 'mainstream’, tot i que, en el seu trajecte serpentejant ofereixi moments amb gust de farcit. Swift transmet distinció, sentit de la recerca i capacitat per facturar un vibrant pop comercial d’autor, apte per reflectir inquietuds emocionals com en un diari íntim, tot i que l’àlbum faci bruscos cop de volant d’estil i s’encalli en cançons que semblen pensades com a transicions.\nContra els 'haters'\n'Lover', publicat només un any i nou mesos després de 'Reputation' (pels tres anys que van transcórrer entre aquell i l’àlgid '1999), és el seu precipitat primer disc amb Republic Records, segell de la 'major' Universal. Per obrir aquesta etapa trepitjant terreny segur, Swift es reafirma en totes les seves habilitats a partir de 'singles’ rics en colors pastel, l’eufòric 'Me!' (duet amb Brendon Urie, de Panic! At The Disco), i millor encara, aquest enginyós 'You need to calm down', retret als 'haters' homofòbics en el vídeo del qual apareix la seva vella enemiga Katy Perry. En l’altre extrem, reflexos de la trobadora filocountry que va ser en la mateixa 'Lover', balada tèrbola que canta com una mandrosa Hope Sandoval (Mazzy Star), o la vulnerable, potser curativa, 'Soon you'll get better', entorn del càncer que ha patit la seva mare, i on l’acompanyen Dixie Chicks.\nEntre els dos pols, l’àlbum deixa veure nous motius per veure-hi una diva pop diferent, sobretot en els mig temps envoltants i les incursions més íntimes, embolicades en electrònica freda. S’ha de parlar de la tensa intimitat de 'The archer' i de la devastadora 'Miss Americana & The heartbreak prince', i d’un parell de rareses que esquitxen el tram final, 'False God, amb la seva mística cibersoul, i aquest record d’experiències iniciàtiques anomenat 'It’s nice to have a friend', amb pinzellades oníriques.\n'Lover' és tan miniaturista com expansiu, combina foscor i efervescència, i mostra una Taylor Swift propietària del seu destí, coproductora i compositora ara sense l’ajuda de Max Martin i Shellback (còmplices en èxits passats com 'Blank space') i confiant més en Jack Antonoff, la via que l’ha portat fins a St. Vincent, amb qui firma una altra peça àlgida, 'Cruel summer'. I sense ser un disc perfecte, col·loca Swift un pam per damunt de tota competència en el panorama pop.\nPatrick Watson, la tornada de l'artista hipersensible\nXavier Baró: «Avui hi ha discos que semblen sortits de la cadena de muntatge»


Sánchez amenaça amb una resposta “contundent” per defensar l’ordre constitucional - La Valira\nSánchez amenaça amb una resposta “contundent” per defensar l’ordre constitucional\nEl president del govern central, Pedro Sánchez, ha respost des del ple del Congrés dels Diputats a les darreres declaracions del president català, Quim Torra, en les quals aquest va defensar la via eslovena com a model a seguir per a la consecució de la independència de Catalunya.\nPedro Sánchez ha dit que el govern d’Espanya donarà “una resposta ferma però serena, proporcional i contundent de l’estat de dret” a qualsevol que intenti anar contra la Constitució o l’Estatut de Catalunya.\nEn el ple del Congrés on el president del govern central havia d’analitzar el Brexit i la situació de Catalunya, Sánchez ha dit que l’aposta de Torra per la via eslovena “demostra la manipulació intolerable i la desesperació de qui no té més recurs que la mentida per mantenir les seves posicions polítiques”.\nSánchez també ha carregat contra el que ha considerat un “desistiment de funcions” per part dels Mossos d’Esquadra en casos com els d’aquest cap de setmana davant el tall de l’autopista AP-7 que van fer els CDR durant quinze hores impedint el pas per la frontera amb França. El president ha dit que l’actitud de la policia catalana va ser “inadmissible” i “injustificable”.


El món on els meus somnis : GR92 Lloret-Tossa, Tossa-Lloret\nGR92 Lloret-Tossa, Tossa-Lloret\nCap de setmana a Lloret, un lorito una mica mort a excepció de la zona comercial (dos carrers). Unes partides nocturnes al bowling. Un esmorzar matiner i lleuger.\nEl cel amenaça però els núvols que es van trencant cap a l'orient ens anima a passejar una estona pel GR92 que uneix Lloret i Tossa, poc més de 13 quilòmetres. Passem el castell, pugem unes escales dretes com una mala cosa\npassem la Cala Trons\ni Castell d'en Plaja ,\npassem algunes urbanitzacions (un xic depriments i molt deixades), passem un golf (ja em diràs que hi fot un golf allà dalt !!!!!), a més hi ha qui ens vol impedir seguir amb una valla i un cartell al mig del camí\nperò el nostre instint ens guia fins a trobar de nou les marques del GR. Tot seguit passem un bosc d'alzines sureres que fan el paissatge més especial. Ens animem perquè el temps s'aguanta i el paisatge s'ho val\ni aviat arribem a terme tossenc. Després de gairebé tres hores entrem dins la muralla de la vila medieval de Tossa.\nFem quatre fotos\ni mirem els horaris de retorn a Lloret. Mmmmmmmmmm ... no n'hi ha fins les 6 de la tarda !!!! Ostres. Un taxi ? No! 25 € no els penso pagar! Omplim el pap amb una pizza i a les tres decidim desfer el camí d'anada. Ens la juguem eh?! Pinten bastos cap a ponent. I així ha sigut. Ens han regat una bona estona amb neu granolada. La sort és que no mulla!\nHem anat caminant així fins que ja sense massa llum natural hem alvirat Lloret de nou. Sans i estalvis, molls i suats, i cansats sobretot, però contents de l'aventura. Una altra per explicar [resum fotogràfic]\nPublicat per Dolo a 9:22\nquines fotos mes xules! si es que, es velleta, però aquesta camara es la pera! i encara tinc agulletes!pfff\n3 de febrer de 2010 a les 22:10\nLes veus de Lo Pamano, cap de setmana a Altron\nLes primeres passes del nostre Honda S800\nEstà al caure ... llamp de part !!!!\nPaisatge emblanquinat versus paisatge melanconiós\nElna, els clàssics ens mouen cap a França


Entrevista a la seleccionadora catalana de futbol femení i comentarista esportiva\nNatàlia Arroyo (Esplugues de Llobregat, 1986) va ser jugadora de futbol, ara és entrenadora de la selecció catalana de futbol femení, periodista d’esports al diari ‘Ara’, a més de tertuliana i comentarista en diferents mitjans… Afirma que el dia no li dóna per pensar en gaire més coses que no sigui la pilota perquè “el futbol està en aquell lloc entre el que m’agrada i al què em dedico”, però que sí intenta “trobar algun punt d’oxigen. Ho necessito”. Ens trobem a la redacció del diari la tarda d’un dilluns marcat esportivament per una pregunta que pocs s’atreveixen a contestar: “Què li passa al Barça?” és una de les frases recurrents en l’entorn mediàtic, després que l’equip blaugrana hagi sumat una ensopegada més que l’apropa als seus immediats perseguidors. Quelcom impensable poques setmanes abans. Inevitablement n’acabem parlant, perquè ja se sap que l’actualitat mana, però tots dos teníem clar que volíem que la conversa tingués altres punts d’interès.\nPortada del diari ‘Sport’ del 23 de març passat, amb l’equip femení del Barça de tema principal de portada, un cas força inèdit / Sport\n“Hi ha casos en que els pares paguen 200€ perquè la seva filla jugui en un club però aquells diners no van a parar al futbol femení, si no a les arques generals del club, que l’últim que pensa és en les nenes”


La Murga - Opinió | lafura.cat\nLa Murga - Opinió\nCLAR, ERA FEMELLA\nHo sento però encara estic amb el ara eurodiputat Cañete i les seves afirmacions sobre les diferències de gènere. I no m’agradaria que el xicot pogués interpretar la Murga d’avui com un reforçament a les seves peculiars tesis.\nPer tant, m’afanyo a aclarir que l’incident del zoo de Schonbrunn, a la capital austríaca, és una desafortunada casualitat. Una casualitat que va tenir la mala llet de comptar quan, es va produir, amb la presència d’un reporter frustrat d’aquests que fan anar el mòbil com a filmadora cada...\nNo se com explicaria aquesta paradoxa l’inefable Cañete, ara ja europarlamentari, però no em puc estar de plantejar-li les dades per si es digna donar-hi una explicació.\nUna associació britànica de lluita contra la violència domèstica ha fet un experiment. Reproduint fidelment la baralla d’una parella al bell mig d’un parc i filmant la reacció dels passejants.\nI vet aquí que quan la baralla és convencional, és a dir, quan és l’home qui crida i pega a la dona, els passejants no tarden en...\n30/05/2014 - 00:00\nSi tenim el problema de l’abstenció, caldria buscar-hi solució des de qualsevol punt de vista.\nDic això perquè acabo de llegir que els investigadors de consum (aquests senyors i senyores que fan mans i mànegues per fer-nos comprar de tot i força) acaben de descobrir que els tiquets de regal de colors vius i cridaners ens fan comprar coses més esbojarrades mentre els seriosos ens porten cap a opcions més assenyades.\nLa cosa ha estat fàcil. Regalaven una pel·lícula amb el val i tu podies triar d’una llista de...\nVistes les dues darreres Murgues on ciutadans i policia sortien malparats en el seu rigor a l’hora d’actuar, reconec que queda una tercera via. La de ciutadans que, a títol individual, esdevenen justiciers o, pels més fantasiosos, superherois.\nÉs el cas del misteriós personatge que, a través de les xarxes socials, s’ha convertit en un actiu lluitador contra el frau. Es dedica a denunciar celebritats, sobretot del món de la música moderna, que passegen pels mitjans de comunicació i es retraten amb rellotges de luxe... falsos.\nLA BIGA I LA PALLA\nAhir, molts lectors d’aquestes humils Murgues deurien pensar que aquestes coses només ens passen als ciutadans que de tant en tant confiem la nostra recuperació anímica als efectes d’un bon vi negre. I no és cert.\nPerquè en el mateix país, és a dir França, i ben a prop de París, la mateixa policia que s’havia fet, segurament, un fart de riure amb l’aventura del ciutadà escalador, està ara absolutament trasbalsada i intrigada, des del 5 de maig, per la desaparició d’una furgoneta de la policia de la ciutat de Vaucresson...\nLa policia de Paris va detenir fa uns quants dies i en horari nocturn –concretament a un quart de quatre de la matinada- un ciutadà francès que havia escalat una trentena de metres de la Torre Eiffel i que mostrava signes més que evidents d’estar absolutament desorientat i, a més, mamat com un cep.\nL’home, que va baixar pel seu propi peu fins on l’esperava la policia, no va ser capaç de donar una explicació coherent a la seva actitud. O no va voler.\nPerquè jo em temo que el xicot –sembla que està a...\nEn ple debat sobre el poder de les xarxes socials, avui que es discutirà si han influït o no en els resultats de les eleccions europees, m’arriba una notícia que, com que pertany al meu ram, no em vull estar de comentar.\nResulta que el Andrew Muennink, estudiant texà que havia d’enfrontar-se a un examen de plàstica a la Round Rock High School d’aquell estat nord-americà, va desafiar al seu professor a que li donés la prova per superada sense fer-la si aconseguia 15000 tweets, el dia 23 de maig a les 12 de la nit, que ho demanessin...\n25/05/2014 - 00:00\nDeixeu-me que us digui que, si heu llegit el titular a poc a poc, a hores d’ara ja esteu absolutament desconcentrats i fora d’estudis.\nPerquè un equip de la universitat de Michigan, als EEUU, un d’aquests equips que certifica una certa bombolla del coneixement on hi ha gent que els guanya força descansats, acaba de publicar que els humans, quan ens trobem davant una distracció que supera els 2,8 segons de durada, perdem la concentració. Deixant clar que aquella dita que ens recomanava comptar a tres –o a deu pels més ràpids a...\nSORT QUE ...\nAhir donava les gràcies al destí per fer cara la tecnologia dels hologrames. Avui les dono per la previsió que solen fer els nuvis, quan es casen i preparen el convit, a l’hora de concretar el nombre de convidats, tenint en compte les possibles baixes. Perquè això els permet afrontar els imprevistos.\nDe més o menys compromís. Com el que han assumit la Christie Connolly i el Sam Holland que, vist que l’arribada del president Obama a Cardiff per una cimera de la OTAN els desplaça del ajuntament de la ciutat a la residència oficial de l...\nSORT QUE ÉS CAR\nPerquè sinó, ja em veia un holograma de Franco apareixent als mítings del VOX o d’algun altre partit d’aquests nostàlgics (sense descartar del tot el PP) i demanant el vot per aquestes formacions el proper diumenge a les eleccions europees.\nPerò, insisteixo, sembla que la cosa no és barata i que, per tant, només las discogràfiques que esperen vendre milions de còpies del disc pòstum de Michael Jackson estan en disposició d’invertir diners per fer-lo sortir a l’escenari envoltat de ballarins de carn i os, durant la cerimònia...


Inici » Despatx parroquial\nEs celebren habitualment el dissabte a la tarda a les 17h o el diumenge al migdia a les 13h.\nCal fer la inscripció omplint els formularis que s’entreguen en el despatx parroquial, així com la documentació per la preparació del baptisme.\nLa preparació es fa amb una trobada amb pares i padrins el dimecres anterior a la celebració i en horari de despatx parroquial.\nCelebració del Corpus Christi\nEl diumenge dia 2 de juny Mons. Saiz Meneses va presidir la missa a les 19h. a la Catedral amb motiu de la Solemnitat del Corpus Christi. El poble fidel omplí el temple. Concelebraren Mons. Salvador Cristau, Bisbe Auxiliar, i un bon nombre de preveres. Assistiren els seminaristes de la diòcesi.\nEn la seva homilia, el Sr. Bisbe remarcà el sentit de la celebració a partir de la invitació del Senyor als deixebles: "doneu-los vosaltres de menjar". Recordà que en el context actual de crisi econòmica i de crisi de sentit per moltes persones, aquesta invitació del Senyor és encara més urgent. Avui hi ha veritable fam de pa, de vida i de Déu. Els seguidors del Senyor han de fer de la seva vida una ofrena agradable a Déu tot vivint el servei als germans i la caritat fraterna, com recorda el papa Francesc.\nDes de la parròquia a través de la Comissió de Corpus s’agraeix la col·laboració de tantes persones i grups que van ajudar a dignificar la celebració de la Solemnitat del Corpus Christi. Enguany han fet catifes florals l’Esplai 0.5 i els Joves del Núm. 5, el Col.legi Airina, el Col.legi La Vall i el Club Valira, la Asociación Cultural Andaluza Amigos de la Santa Cruz de Canjáyar, la Hermandad del Rocio de Terrassa, els veïns del Carrer Cardaire, l’Escola Petit Estel La Nova, el Centre Cultural El Social, el grup de Pares 5.5 i el Seminari Diocesà de Terrassa. A més s’ha comptat amb la col·laboració de la Capella de Música de la Catedral, l’Associació de Veïns del Centre, Par- Ill Catering, Fustes Solanelles, Eco Equip i les floristeries La Selva, Gras, Oliveras i Art Verd.\nEl diumenge dia 2 de juny a les 19h. el Sr. Bisbe presidirà la missa a la Catedral i seguidament tindrà lloc la processó del Corpus pels carrers Gavatxons, Sant Pere, Cardaire i Fontvella. El mateix diumenge a partir de les 15h. totes les persones que vulguin poden col.laborar en la confecció de les 10 catifes florals que acompa nyaran el pas el Santíssim pels carrers de la ciutat.


Guia dHygge: estil de vida danès escandinau | CAT.rickylefilm.com\nHygge: La guia del principiant\nEstem obsessionats amb totes les coses escandinaves. La ciutat, l'estil i l'estil de vida relaxat.\nDinamarca és el país més feliç del món i volem, la qual cosa és la raó per Louisa Thomsen britànics, autor del llibre de hygge: L'art danès des del Viure Bé, ens ha donat una guia per al principiant definitiva a "aquesta cosa Scandi" estem totes obsessionat amb.\nHygge (pronunciat hu-Gah) és una qualitat de presència i una experiència d'unió. Una sensació de ser càlid i segur, protegit i consolar. Encara una mica confós? Aquí hi ha vuit passos que l'ajudaran a entendre el concepte de hygge.\nHygge és principalment sobre l'atmosfera. La majoria de les llars danesos són relaxat i informal. Quan entres, hi haurà una cistella de sabatilles de la porta; Una espelma encesa a l'aparador. Diuen, 'Adelante. Amarres de les seves preocupacions. Es crea una atmosfera que és íntim i acollidor.\nEstem familiaritzats amb l'esquena retallat escandinau de disseny estètic - però hygge és més que això. Es tracta d'envoltar-se de coses que parlen als seus sentits. Es tracta de la llum natural, terres de fusta, les plantes verdes i flors fresques; l'olor de la preparació del cafè.\nFer atenció a la bellesa i utilitat. Oblidar res massa adornat, inquiet o conscientment organitzat. Els danesos són molt en sintonia amb un bon disseny i les coses que passen d'una generació a la següent; s'envolten amb el gastat i el molt estimat. Fotografies; un gerro que s'ha transmès; res fet a mà - les coses que ens recorden que som estimats.\nLa resplendor de la llum vivent és molt important per a hygge: llum del foc, una estufa de llenya - o simplement una espelma a la tauleta de nit.\nHygge es tracta de crear un cercle de calor. Tota Dinamarca es veu llums penjants pengen sota sobre les taules de centre i taules de menjador.\nSi hygge té una olor, és net i natural: mesc, fusta, vainilla, pi, aire fresc. (I no importa si vostè no té molt espai exterior: obrir les finestres, posar una olla de gessamí en el seu balcó.)\nEn convidar a la gent a casa seva, que sigui senzill. No es preocupi sobre la configuració "la taula perfecta", es tracta de simplicitat: flors fresques, espelmes, un bon vi, i la comoditat d'aliments - una cassola d'un sol recipient es pot preparar amb antelació (pel que pot seure amb els seus convidats).\nLlaurar racons acollidors a casa seva. Els llençols de cotó suaus i mantes de llana al seu llit. Un llum penjada baixa prop d'una butaca, on es pot arraulir i llegir. Pot hygge sol, de la mateixa manera que amb els altres. Realment no es necessita molt per hygge.\nCinc maneres d'obtenir el seu hygge ara.\nMolsa o gessamí vela, 38 € Bamford\nAchille llum penjant de fusta, 75 €. Habitat\nTalia cadira de menjador, 95 €. Habitat\nMarkham llençar, 130 €. La Companyia Blanca\nCatifa de pell d'ovella, 127 €. La Companyia Blanca\nVandalisme americà: la veritable delicte del crim de Netflix que necessites veure\nQuè és Stealthing? el perillós delicte sexual nou contra homes i dones\nQui és la nova núvia destils de Harry? Conegueu a Georgia Fowler


vertical – Camisetas de fútbol baratas\nCamisa de casa de Newcastle United 2021 – 22\nLa marca deportiva británica Castore se unió al Club de la Premier League Newcastle United para lanzar la nueva camisa de casa 2021 – 22 del equipo,…\nLa marca deportiva británica Castore se unió al Club de la Premier League Newcastle United para lanzar la nueva camisa de casa 2021 – 22 del equipo, inaugurando oficialmente la Asociación a largo plazo.La nueva camiseta cuenta con una camisa blanca y negra de estilo retro y un collar de estilo chino. El diseño se refiere a la famosa camiseta que el equipo llevaba en la era de los «Artistas» a mediados de la década de 1990.La nueva camiseta cuenta con rayas negras centradas en la parte delantera y trasera, rayas blancas a ambos lados y parches negros a ambos lados del cuerpo, y el azul claro debajo de la hebilla del cuello y en la espalda refleja el color de la cinta en la insignia del club.Para honrar a los partidarios del Club, las palabras «Black and White army» están adornadas en el interior del cuello, mientras que el eslogan de Castore «Better never stops» está grabado en el interior de la parte inferior de la espalda de la camisa.La camisa irá acompañada de pantalones cortos negros tradicionales con tiras blancas y un toque de azul claro en los lados, calcetines negros con una boca blanca y un toque de azul claro.El capitán jamaal lascelles dijo: «Soy un gran fan de la camisa de casa para la nueva temporada y los jugadores están impresionados con lo que están viendo.Es evidente que los nuevos proveedores de equipos también han hecho mucho en términos técnicos, por lo que los equipos de juego y entrenamiento son muy funcionales y pueden apoyar a nuestros jugadores.Esperamos con interés ponernos esta camisa en la nueva temporada y volver a ver a nuestros fans en el campo de fútbol usando la nueva camisa para animarnos.La camisa, elaborada por Castore, está hecha con tela ligera, elástica y transpirable de última generación para maximizar el rendimiento deportivo y la comodidad.\nAuthor ropa futbol barataCategories jewelrysweb.comTags 2021, blanco y negro, Castore, Newcastle United, verticalLeave a comment on Camisa de casa de Newcastle United 2021 – 22\nAdidas lanzó hoy la nueva camisa de casa del Club de la juventud 2021 – 22, inspirada en el estadio de la juventud que entró en uso en 2011, y Moder…\nAdidas lanzó hoy la nueva camisa de casa del Club de la juventud 2021 – 22, inspirada en el estadio de la juventud que entró en uso en 2011, y Modern a interpretación de los elementos de rayas clásicas del Club, mostrando la juventud en el cambio positivo al mismo tiempo que la identidad y el respeto de la tradición del Equipo.La camisa debutará en la final de la Copa italiana el 19 de mayo de 2021.Desde que el equipo se mudó al estadio, ha habido innumerables momentos de gloria.La camisa de casa de la nueva temporada ha sido hábilmente tejida con el clásico pentagrama estelar del estadio «camino de la estrella», honrando no sólo a los jugadores más famosos de la historia de la juventud, sino también a los partidarios que ayudaron a construir el equipo.La camisa de casa de la nueva temporada es una nueva interpretación de la clásica raya blanca y negra del Club, y a través del diseño detallado para honrar el décimo aniversario de la mudanza del equipo a casa, la familia Juve unida.La camisa está diseñada con un cuello redondo respirable, con «10 a ños en casa» y rayas rojas, blancas y verdes en el cuello para reflejar los detalles de la cancha.Es importante para nosotros conmemorar el décimo aniversario de la mudanza porque sabemos lo que significa para los fans.Al incorporar las estrellas del estadio en el diseño de la camisa, esperamos unir a todos los miembros de la familia del club.Juventus es un firme defensor de la innovación y un líder en el fútbol, por lo que queremos mantener la tradición y a ñadir algo nuevo y único a la camisa «, dijo Francesca Venturini, diseñadora de fútbol Adidas.La nueva camiseta está hecha de materiales de protección ambiental de rendimiento deportivo primegreen y toma el concepto de sostenibilidad como el núcleo de la innovación.La camiseta del jugador cuenta con la innovadora tecnología heat.rdy de Adidas para ayudar a enfriar y sudar, crear un cuerpo cómodo y ayudar a los jugadores a jugar fresco.Las camisetas de la versión de los fans están equipadas con tecnología aeroready y se visten cómodamente, manteniendo a los fans frescos y listos.\nAuthor venta de camisetas de futbol replicasCategories jewelrysweb.comTags 2021, blanco y negro, Juventus, verticalLeave a comment on Camiseta de la juventud 2021 – 22\nCamiseta de Tokio FC 2021\nNew Balance, junto con el FC Tokyo de la J – League de Japón, ha revelado una nueva camisa de casa y de invitado para la temporada 2021, marcando el …\nNew Balance, junto con el FC Tokyo de la J – League de Japón, ha revelado una nueva camisa de casa y de invitado para la temporada 2021, marcando el comienzo de la primera asociación entre la marca deportiva líder mundial y el futbolista japonés.El lanzamiento es parte de la campaña temática «you are Tokyo» (you are Tokyo) de la nueva marca de balance, que honra a los fans de la capital japonesa con la esperanza de unirlos a través del FC de Tokio.La camisa de casa única combina perfectamente la tradición y el estilo moderno, incluyendo las icónicas rayas azules y rojas del Club, con un moderno patrón de camuflaje que cubre todo el cuerpo.Inspirada en el estadio Flavour, la camiseta de salida rinde homenaje a la casa del FC de Tokio, con líneas rojas y azules que representan señales visuales impresionantes.»Nunca caminarás solo» está impreso en el interior de la insignia en el pecho de ambas camisetas, una frase popular entre los partidarios del FC de Tokio.La camisa, desarrollada con la innovadora tecnología NB Dry, mantiene el cuerpo fresco y seco durante todo el ejercicio, ayudando a los jugadores a concentrarse y hacer un buen trabajo en el juego.El tejido transpirable Jacquard mejora la disipación de calor y la permeabilidad del aire, proporcionando comodidad a la camisa.La camiseta de arriba es la versión de fans.Kenny McCallum, Director Gerente de New Balance Football, dijo: «queremos respetar plenamente el estilo estriado del FC de Tokio, honrar al club con un diseño clásico y abrazar la última tecnología de new balance.Realmente esperamos ver el efecto de la nueva camisa en el estadio weizhisu.El centrocampista del FC de Tokio shuto Abe dijo: «Estoy muy ansioso por usar la nueva camisa de balance para la temporada 2021.Espero que todos nuestros fans y simpatizantes se pongan la misma camisa con nosotros y que toda la familia FC de Tokio gane la Liga.\nAuthor chándal fútbolCategories jewelrysweb.comTags 2021, new balance, Red and Blue, Solid, Tokyo FC, vertical, WhiteLeave a comment on Camiseta de Tokio FC 2021


Tag Archives: Pujalt\nEl campament republicà de la Guerra Civil del poble de Pujalt completat amb un Centre d’interpretació turística\nEn el terme municipal de la població de Pujalt, es troben les restes del que va ser campament d’instrucció del XVIII Cos de l’Exèrcit Popular de la República durant la Guerra Civil. Fa uns quants anys l’Ajuntament de la vila va endegar el projecte de convertir les restes en un equipament cultural obert al públic que integra la visita a un Centre d’Interpretació, al campament i al casc urbà del poble.\nVa funcionar entre 1937 i 1939 com a camp d’entrenament i és el primer campament republicà de l’Estat que ha obert portes museïtzat per mostrar com era el dia a dia dels soldats.\nAl centre d’Interpretació trobareu una exposició permanent on podreu veure entre d’altres objectes, un llibret amb els poemes escrits per Joan Olivé Porter, secretari personal del Comandant del campament Santiago González Artigas.\nAl campament es poden veure els espais conservats tal com eren durant la guerra. Hi ha refugis, barracons, latrines i defenses antiaèries. Així com diferents estris dels soldats i material recuperat a la zona. El Centre d’interpretació ajuda a millorar i potenciar aquesta proposta cultural per dinamitzar el turisme al municipi.\nPer a més informació podeu visitar la web del Memorial de l’exercit popular de Pujalt. I us recordem que podeu trobar més informació sobre l’exercit popular de la República al CRAI Biblioteca Pavelló de la República.\nCategories: Guerra Civil espanyola, Notícies d’actualitat | Tags: Pujalt | Permalink.


Parlem d'electricitat: Nova forma d'emmagatzemar energia\nCom ja hem comentat algun cop, l'electricitat no es pot emmagatzemar en quantitats significatives i, per tant, s'ha de consumir en el mateix moment que es genera. Ja hem parlat un parell de cops [1, 2] sobre com emmagatzemar energia; ara comentarem una nova proposta.\nAquesta nova proposta proposa agafar l'energia sobrera (normalment procedent de solar i eòlica en hores de molta generació) i, per electròlisi, fer-la servir per generar hidrògen a partir d'aigua. Emmagatzemar l'hidrògen és car i complicat i després cal una pila de combustible per tornar a fer electricitat. La proposta alternativa és agafar aquest hidrògen i CO2 capturat de qualsevol procés i combinar-lo amb l'hidrògen per obtenir metà.\nEl metà és un gas més fàcil d'emmagatzemar. A l'hora d'utilitzar-lo es pot barrejar amb el gas natural (que és fonamentalment metà) i introduir-lo a la xarxa de distribució de gas per tal que sigui utilitzat per les vivendes, indústries i centrals elèctriques de gas.\nEl mètode està actualment en fase de prototipus i té una eficiència del 40% a l'hora de generar el metà. Pot semblar un rendiment baix però es pot considerar alt si es compara amb el fet de no aprofitar aquesta energia. Tinguem present que actualment hi ha dies en que algunes instal·lacions eòliques o solars s'han de desconnectar de la xarxa ja que aquesta no pot absorbir tanta potència.\nEls desenvolupadors del sistema confien que els sistemes en explotació poden arribar a tenir eficiències superiors al 60%.\nAdria dijous, 10 de novembre, 2011\nÉs una llàstima que el rendiment sigui tan baix, entenc que si a més el multipliques al rendiment del procés d'electròlisi, el rendiment global és encara més baix.\nDe totes maneres, les alternatives tampoc són cap maravella. Bombejar aigua amunt i avall entre dos pantans implica les pèrdues del transport de l'energia fins allà i mil i un rendiments amb el bombeig (i fins i tot per filtracions d'aigua).\nAl final haurem de fer giroscopis gegants i al fotre'ls canya encara canviarem l'òrbita de la terra sense voler.\nOriol Boix dijous, 10 de novembre, 2011\nMirant-me l'article, em sembla que aquest rendiment del 40% és des de l'electricitat generada pel molí fins al metà. Per tant el rendiment de l'electròlisi (que no és gaire bo) sembla que ja està inclòs.


ERC confirma la seua hegemonia a les Terres de l'Ebre guanyant les municipals - EbreDigital.cat\nCom era previsible, ERC ha esmolat una mica més la seua hegemonia a les Terres de l’Ebre amb més de 33.000 vots (33.857) i 220 regidors, cosa que la convertix per primera vegada en la força més votada al territori en unes eleccions municipals.\nJunts, com a fórmula majoritària del PDeCAT, i incloent-hi altres nomenclatures com l’exitosa Enlairem Deltebre, es queda amb 22.135 sufragis, com a segona força. Els postconvergents tindran 135 regidories, més del doble que el PSC (63); tercer partit més votat al conjunt de les quatre comarques amb més d’11.000 vots.\nMovem, com a relleu natural d’ICV-Entesa, és la quarta força amb 6630 vots i fins a 26 regidories. La CUP acumula 2.175 vots i tot i perdre les regidores de Deltebre i Ulldecona, entra als ajuntaments de Móra d’bre i Flix i obté dos regidors a Alcanar, a més a més de mantenir el de Tortosa.\nL’estrena de C’s li ha reportat tan sols quatre regidories i més de 2.400 vots, mentre que la patacada del PP el dixa amb només 1.634 vots i 5 regidories, cap d’elles a les capitals de comarca o als municipis més grans.


Old Tradition Vsevolozhsk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 11 allotjaments a Vsevolozhsk.\nVzletnaya Ulitsa 10, Vsevolozhsk, Vsevolozhsk, Rússia, 188640 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Old Tradition\nAl visitar Vsevolozhsk, vosté es sentirà com a casa a Old Tradition, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Vsevolozhsk. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, servei d'habitacions.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar, balcó/terrassa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com platja privada, sauna, piscina coberta, massatge, solàrium que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Old Tradition és una selecció idònia per a la vostra estada a Vsevolozhsk.\nGuests staying in Suite room categories are offered free usage of water amenities of the wellness centre from 10:00 until 13:00.


Mons. Richarde | Footlight Notes\nPosts Tagged ‘Mons. Richarde’


(6 Pack) Filtrete Micro Filter 16 x 25 x 1 in. 9801-6\nHome/ Heating & Cooling/ Filters/ Filter Pleated / Filtrete Allergen Defense Red Micro Air Furnace Filter, 16x25x1-In., Must Purchase in Quantities of 6\n395913 3M Company 9801-6 16 x 25 x 1, Red, Micro Filtrete Filter, 3 Month Filter Is 90% Effective At Capturing Large Allergens Like Mold Spores Pet Dander, Electrostatically Charged, Captures Microscopic Allergens Like Dust, Smoke Smog, Captures Bacteria Particles That Can Carry Viruses, Meets The Guidelines Of The American Lung Association Health House Program, MPR Rating 1000, Lasts Up To 3 Months.\nFiltrete Allergen Defense Red Micro Air Furnace Filter, 16x25x1-In., Must Purchase in Quantities of 6\n16" x 25" x 1", Red, Micro Filtrete Filter, 3 Month Filter Is 90% Effective At Capturing Large Allergens Like Mold Spores & Pet Dander, Electrostatically Charged, Captures Microscopic Allergens Like Dust, Smoke & Smog, Captures Bacteria & Particles That Can Carry Viruses, Meets The Guidelines Of The American Lung Association Health House Program, MPR Rating 1000, Lasts Up To 3 Months.\nCustomers who enjoyed Filtrete Allergen Defense Red Micro Air Furnace Filter, 16x25x1-In., Must Purchase in Quantities of 6 also enjoyed\nYour Price: Your Price: $60.84 in Quantities of 3\nYour Price: Your Price: $61.02 in Quantities of 3\nYour Price: Your Price: $81.60 in Quantities of 24\nYour Price: Your Price: $106.44 in Quantities of 12


Cursos con la Acreditación Conselleria Deducació Generalitat Valenciana\nLa Conselleria de Educación en la que se puede encontrar toda la información referente al ámbito educativo de la Comunitat, estructurado en sus dos Secretarías Autonómicas, la de Educación y la de Universidad y Ciencia.\nLa Conselleria es una herramienta de trabajo y fuente de información de servicios prácticos relacionados con la administración educativa: colegios, institutos, información laboral, legislación educativa, etc.\nAdemás, esta Conselleria tiene en marcha otra web de carácter educativo dirigida a los colegios e institutos de la Comunitat, Escolalliurex, donde se ofrece todo tipo de información no sólo para alumnado y profesorado sino también para las familias.


Màster en Art Sonor Universitat de Barcelona | Hangar\nMàster en Art Sonor...\nMàster en Art Sonor Universitat de Barcelona\nPrematrícula: del 7/01/2014 al 31/01/2014\nMatrícula: del 3/02/2014 al 10/01/2014\nInici docència: 10/02/2014\nEl Màster en Art Sonor de la UB, en col·laboració amb Arts Santa Mònica i Hangar es constitueix en un àmbit de creació per a artistes sonors emergents. Dirigit a llicenciats o professionals de la música, la ràdio, la tecnologia del so, les arts plàstiques, el vídeo art, la dansa, el teatre o l’arquitectura interessats en les diverses modalitats de treball artístic amb so, tals com l’art sonor, la música experimental, l’escultura sonora, el paisatge sonor, la música acusmática, la poesia sonora, la performance, la instal·lació o els sistemes multimèdia reactius i/o interactius, entre altres.\nEl Màster en Art sonor s’estructura a partir de la realització del treball personal de cada alumne, amb aportacions teòriques, metodològiques i pràctiques de taller, seminaris d’artistes sonors i el desenvolupament d’un projecte expositiu.\nImpartit per Josep Manel Berenguer, Josep Cerdà, Francesc Daumal i Carme Pardo, compta amb la presència de professors convidats, com Óscar Abril Ascaso, Mikel Arce, Llorenç Barber, Lali Barrière, François Baschet, Ray Gallón, Roc Jiménez de Cisneros, Edu Comelles, Marta Cureses, Eduard Escoffet, José Iges, Bàrbara Held, Francisco López, Medín Peirón o Anna Ramos.\nEl Màster en Art Sonor es dirigeix a llicenciats o professionals de camps com la música, la ràdio, la tecnologia del so, les arts plàstiques, el vídeo art, la dansa, el teatre o l’arquitectura, que estiguin interessats a desenvolupar un treball en art sonor.\nPretén constituir-se en un marc de reflexió teòrica sobre les diverses modalitats de treball artístic amb so, com l’art sonor, la música experimental, l’escultura sonora, la música acusmática, la poesia sonora, la performance, el paisatge sonor, la instal·lació o els sistemes multimèdia reactius i/o interactius, entre uns altres. Per una altra, representa una plataforma que, a través d’una metodologia pràctica, subministra les condicions per a la recerca i el coneixement tecnològic en l’àmbit d’educació superior.\nEl factor diferencial d’aquest màster és el desenvolupament de projectes de creació que no quedin en l’àmbit merament acadèmic, sinó que tinguin una repercussió en el context cultural, tant a nivell de Barcelona com amb projecció internacional. Per a això es compta amb la col·laboració del centre Arts Santa Mònica i del centre per a la producció i recerca artística Hangar. El màster té una finalitat profesionalitzadora, els estudis oferiran un marc conceptual ampli, a partir del projecte personal de cada alumne, sobre la base dels seus coneixements i interessos, i ho desenvoluparà amb l’objectiu d’aconseguir un resultat final que serà difós i exposat públicament.\nLes sessions teòric-pràctiques es desenvolupen en la Facultat de Belles arts de la Universitat de Barcelona, mentre que les presentacions públiques es realitzen en Hangar i Arts Sta. Mònica.\nEstructura acadèmica i calendari\nEl màster s’estructura en dos postgraus. Postgrau d’Art Sonor: Materials i Eines, que es realitza d’octubre a gener, i el Postgrau en Art Sonor: Projecció i Espai, de febrer a juny i un projecte final a realitzar d’octubre a gener una vegada superats els dos postgraus. Els dos postgraus poden cursar-se de forma independent, i donen dret al corresponent títol de postgrau. Per obtenir el títol de Màster en art sonor és necessari cursar els dos postgraus i el projecte final.\nCategories: Audio Formal, News\t| Etiquetes: Clara Piazuelo


L'art cosmopolita de Xavi García arriba al MUA, Callejeando. Actualitat Universitària\nL'art cosmopolita de Xavi García arriba al MUA, Callejeando\nAlacant, 6 de març de 2012\nLa col·lecció Callejeando 2007/2012, de l'artista monovero Xavi García, aterra matí en el Museu de la Universitat d'Alacant nouvinguda de Berlín, Brussel·les, Madrid i València. En l'exposició, que s'inaugura a les 20 hores en la Sala Altamira, s'arreplega l'última etapa creativa d'aquest incansable artista. En Callejeando, Xavi García plasma i transmet la influència que exerceixen sobre ell les manifestacions artístiques populars de les principals ciutats del món i que ja formen part de la cultura i iconografia de qualsevol espectador. Grafitis, art urbà, viatges, moda i mitjans de comunicació s'apoderen de les obres de García convertint-la en una pintura narrativa i fresca que permet a l'espectador viatjar al costat de l'artista per una innombrable gamma d'ambients dels quals el creador s'ha valgut per a realitzar les seues obres. L'acte d'inauguració comptarà amb la presència de l'artista, així com de la del director del MUA i comissari de l'exposició, Mauro Hernández.\nLa mostra, que abasta els últims sis anys, permet realitzar un recorregut per la seua carrera en la seua última etapa creativa en la qual ha alternat la faceta artística, amb la docència i la realització de nombrosos tallers pictòrics. Si bé és cert que en la seua carrera s'albiren tres etapes creatives, tota la seua obra es caracteritza per la riquesa plàstica. Les seues creacions alternen grans masses de pintura amb zones en les quals predomina l'aguarrás o pintura directa del tub amb trossos de papers, mapes, cartes etc, una característica que atorga dinamisme a les seues creacions i les converteix en incansable font de descobriments.\nSegons Bernabé Gómez Moreno, tècnic del MUA encarregat de la mostra, %u201CXavi es val d'entrades de concerts, cartells arrancats de les parets del carrer, mapes, icones de la societat actual, etc, per a fer de cadascuna de les seues obres una presentació en societat de qui és%u201D.\nNascut a Monòver (Alacant) en 1974, Xavi García es va llicenciar en Belles arts per la Universitat Politècnica de València. La seua obra, disseminada per tot el territori nacional, s'ha pogut veure en museus i sales d'art de diferents punts d'Europa.\nCallejeando es pot veure fins al 5 de maig en el MUA. L'entrada és lliure.\nHorari de visita: de dilluns a divendres de 10 a 20 hores. Dissabtes de 10 a 14 hores. Diumenges, tancat. Per a concertar visites guiades es pot cridar al 965909517 o a través del mail: didàctica.mua@ua.es.


Xarxes Telecomunicacions | acampadasbd\nCategory Xarxes Telecomunicacions\nÉs una xarxa oberta perquè les dades de configuració de la xarxa es publiquen perquè d’aquesta manera qualsevol persona o empresa pot veure com està construïda la xarxa i, per tant, té la capacitat de millorar-la, mantenir-la i ampliar-la. Això és important perquè la xarxa no té una dependència de cap empresa i els mateixos usuaris poden fer-se la connexió a la xarxa o encarregar-la a l’empresa de la seva confiança.\nÉs una xarxa lliure perquè no hi ha ningú que pugui posar-hi restriccions, per exemple, no es limita l’ample de banda perquè com que la xarxa és dels usuaris no tenen cap interès per limitar la velocitat, ni les prestacions. Això és el que altres operadors tradicionals acostumen a limitar per preu i en les xarxes lliures no té sentit.\nÉs una xarxa neutra respecte als continguts. Dins la xarxa hi pot circular qualsevol contingut que algú necessiti: d’interconnexió de seus, accés a Internet i els particulars, les empreses, les administracions i els operadors que vulguin aportar-hi continguts són benvinguts.\n[PDF] Pots descarregar-te el tríptic informatiu\nBy indignaciosbd • Posted in Xarxes Telecomunicacions\t• Etiquetat Alternatives, Comunicació, Guifi.net, Telecomunicacions


Elle Fanning a 'Mary Shelley', de Haifaa Al-Mansour (2017)\nEls éssers humans ens comportem i som en uns límits que s’han de definir i trobar sempre, però que no es poden considerar ni estables, ni permanents. Ulisses, primera representació de l’home modern racional ens parla de les fronteres entre el mite i la raó que en aquells moments s’estaven construint paral·lelament a l’inici de la filosofia. Parsifal, a l’edat mitjana, habita en un món on les fronteres entre allò humà i allò diví s’han d’elaborar per saber qui som i on som. Frankenstein, nascuda al 1818 de la mà d’una jove de 18 anys, posa de relleu el trencament de tots els absoluts d’allò que anomenem humà. Hi ha límits que no es poden o no s’han de superar i si es recerquen els mitjans científics per a fer-ho, el resultat és el que coneixem com a monstruositat. És a dir allò que no podem identificar com un de nosaltres i que per, tant, posa en perill la fragilitat de la persona i la seva confiança.\nMary Shelley és el film que ens proposa la directora saudí Haifaa Al-Mansur, un film que puja in crescendo a partir del moment en que la relació entre Mary i Shelley comença el camí de la traïció, l’amargor, l’abandonament i la misèria. Filla de dos intel·lectuals: la Mary Wollstonecraft i en William Godwin, havia estat educada en els principis valerosos de les emocions i el raciocini. Això és el que l’empeny a no comportar-se de la mateixa forma que les seves conciutadanes.\nEn una època en que les dones gairebé no tenen veu, ella intenta des de molt jove acomplir amb els principis de la seva mare, de viure en llibertat deixant enrere els convencionalismes i les hipocresies.\nAixò la porta amb la companyia de la germanastra Claire Clairmont a iniciar una vida diferent, sense pensar sempre en les conseqüències de les seves decisions. Com després Víctor Frankenstein, decideix crear una forma de vida que comporta el dolor i el rebuig per part d’una societat ofegada en les regles i límits que pertanyen al passat i que desdibuixen el que vertaderament senten les persones.\nPerquè l’obra de Frankenstein no és una obra de terror gòtic. És la reflexió sobre el tema dels límits, sobre les conseqüències dels nostres actes i sobre el que pensem que és la monstruositat. Aquesta no es tracta de l’aspecte físic, ni tampoc dels sentiments, sinó que és el resultat de la manca d’afecte, de l’abandonament, de la traïció. Els mateixos dolors que Mary va viure i que segons el film poden ser la matèria sobre la qual parla l’obra.\nDes del compromís de Ginebra amb Byron, Shelley i Polidori, Mary va pensar que escriuria una història de fantasmes que esdevindria allò que causaria la por del Nightmare de Fuseli. Però com hem vist, no és una història de por, és una història vivencial sobre la responsabilitat dels nostres actes i decisions.\nEl film és la reflexió sobre el treball de l’escriptura i la manca de recursos per a una dona, en una època que s’havien de quedar a l’ombra dels seus companys i on tothom dubtava no de la vàlua de les obres que poguessin crear sinó , fins i tot, de la possibilitat que una dona les pogués fer.\n*Frankenstisme és títol del treball de recerca de l’alumna Laura Via que vaig tenir el plaer de dirigir.\n'Primer amor', per Sílvia Amigó\nuserci saremo trovati là dove vita e morte hanno una sosta Attilio Bertolucci\nEl cinema és la finestra indiscreta a través de la qual, talment com James Stewart al film de Hitchcock, l’espectador treu el nas per mirar/veure un determinat reflex del món del qual forma part.


Gutes stabiles Teil ! Frisst regelros Alle Scheiben ...würde ..\nTestpack 20 Stück Gamo Pro Match Diabolos glatt, Kaliber 5,5 mm\nJagdmesser Puma IP Catamount Stag, Stahl 440 C, Hirschhorn, Lederscheide (P18)\nFreitag, 18. Oktober 2019 908.647.000 Zugriffe seit Freitag, 11. Februar 2005


Sanitat i Agricultura intensifiquen el control de salmonel·la en ous i ovoproductos | Consumer\nSanitat i Agricultura intensifiquen el control de salmonel·la en ous i ovoproductos\nAixí, l’objectiu del programa és garantir que tots els aliments que arriben al consumidor siguin segurs i de qualitat. Des d’Agricultura, la ministra Elena Salgado ha destacat que en els últims mesos ja s’han posat en marxa importants iniciatives en el marc de la producció i comercialització d’ous amb la finalitat d’assegurar la qualitat i la sanitat dels productes i per a millorar la informació a la disposició dels consumidors sobre els ous que adquireixen. La iniciativa és el resultat d’un Grup de Treball en el qual han participat, sota la coordinació de l’Agència Espanyola de Seguretat Alimentària (AESA), la Direcció General de Ramaderia del MAPA, representants de les comunitats autònomes, els centres nacionals d’Epidemiologia i de Microbiologia, l’Agència Espanyola del Medicament i representants del sector a través de l’Organització Interprofessional de l’Ou i els seus Productes (INPROVO).\nUn dels principals objectius del programa és reduir les infeccions per salmonel·losis, una de les majors a nivell mundial. Els aliments implicats de forma més freqüent solen ser ous crus (maioneses, clara batuda, sopes o llet amb gemma) o poc cuinats, ocells mal cuits i aliments cuinats que es mantenen a temperatura ambient (sense refrigerar) durant un temps més o menys prolongat. Segons els experts, el consumidor juga un paper fonamental a l’hora de manipular, preparar i conservar aliments que continguin ou per a disminuir el nombre de brots de salmonel·la.\nEntre les mesures previstes en el programa “es presenten un conjunt de línies d’activitat concretes, en les quals es conjuguen aproximacions des de la microbiologia, l’epidemiologia, la profilaxi higiènica i terapèutica, el control oficial i l’autocontrol, la comunicació i l’educació per a la salut”, assegura Salgado. Així, el Programa estableix propostes d’actuació en tota la cadena alimentària, i servirà de marc per a totes les actuacions, incidint en aspectes com la millora de les condicions sanitàries de les explotacions avícoles i de les indústries i establiments del sector; la millora dels sistemes de detecció, comunicació i intercanvi d’informació relativa a les salmonel·losis d’origen alimentari; la potenciació del control i gestió dels casos de presència de salmonel·la i el desenvolupament d’accions preventives i informatives.\nD’altra banda, el MAPA ha preparat l’aplicació del Programa amb el registre de les més de dues mil granges de producció d’ous que hi ha a Espanya i les noves normes de comercialització, que inclouen l’etiquetatge dels ous nacionals i importats. Aquestes mesures es complementaran amb la Guia de bones pràctiques per a la prevenció i control de salmonel·losi zoonósicas en avicultura de posada, que s’està redactant en l’actualitat per a la seva difusió entre els ramaders. En aquest sentit, les comunitats autònomes intensificaran el control oficial, verificant la implantació efectiva dels Sistemes d’Autocontrol basat en els principis d’APPCC (Anàlisis de Perills i Punts de Control Crítics) en els centres d’embalatge d’ou i en les indústries elaboradores d’ovoproductos.\nagricultura huevos-ca ovoproductos-ca Salmonella sanitat


Anthony Campbell - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAnthony Campbell és un metge jubilat, homeòpata, acupuntor i escriptor.\nVa ser metge consultor al The Royal London Homeopathic Hospital fins a la seva jubilació el 1998, i durant molts anys va ser l'editor de la British Homeopathic Journal (ara Homeopathy), la revista de la Faculty of Homeopathy.\nTanmateix, és un escèptic sobre gran part de la medicina alternativa. Tot i ser membre de la Faculty of Homeopathy, que informa que un gran nombre de pacients ha trobat beneficis en l'homeopatia, Campbell considera que aquests suposats beneficis poden ser deguts a la resposta al placebo i altres factors aliens als propis medicaments, com ara la consulta que actua com una forma de psicoteràpia amb un oient comprensiu. En les discussions sobre l'homeopatia se sol citar a Anthony Campbel com un practicant escèptic.\nEls seus llibres sobre l'acupuntura es recomanen com a material de lectura apropiat per als nous membres de The British Medical Acupuncture Society.\n↑ Campbell, Anthony. «Personal file» (en anglès). [Consulta: 24 març 2007].\n↑ «Was Kent a Hahnemannian?» (en anglès).\n↑ Campbell, Anthony. «Key ideas in alternative medicine» (en anglès). [Consulta: 25 març 2007].\n↑ Campbell, Anthony. «Homeopathy in Perspective» (en anglès). Arxivat de l'original el 2007-02-20. [Consulta: 24 març 2007].\n↑ «Skeptic's Dictionary - Homeopathy».\n↑ «The British Medical Acupuncture Society - Reading List». Arxivat de l'original el 2007-04-22. [Consulta: 21 gener 2014].\nAnthony Campbell - Lloc web oficial\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Anthony_Campbell&oldid=26311771»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 feb 2021 a les 10:00.


Mulet: "Els estralls a la costa d'aquest temporal han de fer repensar l'estratègia global del nostre litoral" - el Diari online\nInici Express Mulet: “Els estralls a la costa d’aquest temporal han de fer repensar l’estratègia global del nostre litoral”\nper Alicia Coscollano Masip 21/01/2020\nEl portaveu de Compromís al Senat, Carles Mulet, ha volgut mostrar hui la solidaritat amb tots els municipis afectats per l’últim temporal causat per la borrasca “Glòria” i ha confiat que entre totes les administracions es pugui fer un ràpid balanç i aportar solucions als desperfectes\nSegons Mulet “aquest nou i bàrbar episodi ha de fer-nos entendre a tots davant de quin fenomen estem, no podem estar d’esquena als efectes ja evidents del canvi climàtic, i per això, cal repensar i reorientar dràsticament la política d’ordenació i actuacions en litoral, no són simples temporals més o menys cruents, hem vist com de nord a sud del nostre país el mar s’ha empassat platges, passejos i infraestructures, i això, malauradament, té aspecte d’anar cada vegada a més. Les actuacions no es poden limitar a reparar els desperfectes, a abocar sediments a les zones devastades per esperar de nou a nous temporals. Això anarà a més i cal tindre una estratègia clara. No són actuacions contra els temporals, són actuacions contra el canvi climàtic”.\nEl senador ha recordat que la immensa majoria de la població valenciana es concentra a les zones costaneres, que són les més sensibles a aquest canvi climàtic. “Estem parlat de l’afecció directa a un dels motors econòmics del nostre país com és el turisme del sol i platja, on aquestes destrosses costen barbaritats de reposar, però també estem parlant de la seguretat de la majoria de la població, de danys materials greus, fins i tot de vides, com ja estem lamentant”, ha afegit.\nPer això, segons Mulet “no es pot frivolitzar amb actuacions que augmenten aquesta degradació de litoral, com l’ampliació bàrbara del Port de València, ja que no es tracta de qüestions tècniques, sinó ètiques; de quin futur volem deixar als nostres fills. Pensar que les transformacions del litoral no tenen efectes negatius en altres parts de la platja. És d’una inconsciència i irresponsabilitat tremenda. Els espigons que s’autoritzen en algunes platges, els ports esportius o ampliacions de molls, acaben fent desaparèixer les platges de més a sud i, a la fi, s’acaben empassant passejos marítims o habitatges que fa pocs anys estaven molt lluny de la línia de costa”, ha conclòs.\nBotella y Rodríguez Piñero visitan la variante de...\nEl PP de Benicarló reclama que se atiendan...\nLa Ludoteca Municipal de Santa Magdalena celebra el...\nBenicarló arranca avui de forma oficial les seues...\nFrancisco Baila comunica a Vinaròs que se queda...\nEl personal d’ambulàncies ja es troba instal·lat a...\nSilenci pel Crist de la Mar de Benicarló,...\nRecolectan en la Tinença una col de cinco...


Madame Bovary. En companyia dels clàssics.\nFAUSTO | 30 Setembre, 2010 07:00\nEm sembla que és a Ítalo Calvino que se li atribueix l’afirmació que “un llibre clàssic és aquell que mai no acaba de dir allò que ha de dir.” Shopenhauer té una altra definició també molt coneguda: “la clàssica, és la literatura permanent.” El que sí que crec que tots tenim ben clar és que, un llibre clàssic, és aquell que transcendeix la prova del temps. Madame Bovary, de Gustave Flaubert, compleix amb escreix qualsevol requisit que sigui necessari per ser considerat un clàssic amb tots els honors.\nAprofitant que per Món de Llibres vaig trobar una versió en català que Proa va editar el 2003 (una esplèndida traducció de Ramon Xuriguera), he rellegit de bell nou i amb gran plaer aquesta excel.lent novel.la.\nAtès que tots coneixem, més o menys, les aventures i desventures d'Emma Bovary, l'encisadora i inquieta filla del terratinent Roualt, decebuda del seu matrimoni amb l'anodí metge Charles Bovary i de l'entorn provincià en què viu submergida —tan allunyat del seu món de fantasies literàries—, resultaria una pretensió per part meva voler aportar alguna cosa que ja no s'hagi dit abans sobre aquesta obra mestra; crec, però, que podria ser interessant anotar algunes impressions que he tengut durant el procés d'aquesta relectura.\nTot i que ja sabia que Madame Bovary és una novel.la considerada un prototip del realisme francès de mitjans del segle XIX, m'ha vengut de nou la mesquinesa, la vulgaritat i la impostura dels personatges, que en el meu record tenien un comportament més noble, més idealista, més proper a allò que solem entendre per romanticisme. És veritat que Emma Bovary, la gran protagonista, conserva algunes característiques pròpies de la novel.la romàntica: el sentimentalisme cursi, la imaginació desbordada, l'afecció per les cartes plenes d'hiperbòliques declaracions d'amor, la propensió a la tristesa, a les efusions exagerades alternades amb les crisis nervioses, els remordiments religiosos... però m'ha cridat molt l'atenció com de clar remarca Flaubert la dualitat de la nostra heroïna, una dona il.lusa i somniadora que, en principi, dóna la impressió que en la seva obsessiva recerca de la felicitat rebutja la realitat, però que esdevé absolutament terrenal, pràctica, luxuriosa i falta d'escrúpols a l'hora de preparar i dur a terme els seus adulteris.\nEn relació a aquestes infidelitats, m'ha sobtat com, sense explicar-se de manera explícita, queden ben clares al llarg de la novel.la les ànsies d'Emma Bovary per a consumar físicament i amb evident delit els seus somiejos amorosos: Mai la senyora Bovary no havia estat tan bella com en aquella època, ens remarca l'autor referint-se al moment de màxim entusiasme sexual de la nostra encantadora adúltera.\nM'ha sorprès, també, la sensualitat latent en tota l'obra, que recordava expressada d'una manera més diluïda. De totes les bellíssimes i subtils descripcions relacionades amb aquesta sensualitat de què parlam, senyalaria, per exemple, aquesta: No semblava sinó que un artista consumat en corrupcions hagués disposat en espiral el pentinat del clotell d'Emma Bovary; els cabells s'enrotllaven negligentment, en una massa densa, segons els atzars de l'adulteri que els desfeia cada dia...\nUna sensualitat que, a vegades, frega la irreverència...Quan la senyora Bovary s'agenollava al seu reclinatori gòtic, adreçava al Senyor les mateixes paraules de suavitat que abans mormolava al seu amant arrabassada per les efusions de l'adulteri...\nI per irreverent, l'apotecari, el senyor Homais, un voltarià rabiós, seguidor de les idees de la Il.lustració i l'Enciclopedisme, que parla pestes de l'Església i dels seus representants: Jo, si fos del govern, faria sagnar els capellans una vegada al mes. Sí senyors, una flebotomia cada mes, en interès de la civilització i dels bons costums. (...) Crec en un Ésser Suprem, en un Creador, sigui quin sigui, m'és igual. (...), però no tenc cap necessitat d'anar a l'església a besar uns plats d'argent i a engreixar amb la meva butxaca una banda de farsants que es nodreixen molt més bé que nosaltres.(...) D'altra banda, no admeto un Déu com un home qualsevol que es passeja amb un bastó a la mà, introdueix els seus amics al ventre de les balenes, mor proferint un crit i al cap de tres dies torna a ressuscitar; tot això és absurd i contrari a les lleis de la física...\nUna altra cosa que m'ha cridat l'atenció és la suprema imbecil.litat de Charles Bovary, el marit d'Emma. No he aconseguit tenir-li llàstima en cap moment de la lectura. Tot i les subtileses descriptives de Flaubert, en ocasions, m'ha semblat una mica caricaturesc. Costa imaginar que pugui existir damunt la terra un home tan beneit i tan desgraciat com ell. Els llavis, gruixuts, li tremolaven transmetent-li una certa estupidesa a l'expressió, ens aclareix l'autor. En el tall de la levita Emma hi veié instal.lada tota la vulgaritat del personatge...\nVista la situació des de la nostra òptica actual, podríem dir que Emma Bovary actuava en defensa pròpia.\nXoca molt, també, la indiferència que sent Madame Bovary per Berthe, la seva única filla. En realitat, en tota la novel.la no fa altra cosa que desempallegar-se d'ella.\nBoníssima la descripció del cinisme de Rodolphe, el primer amant. I de la indecisió convertida en desvergonyiment de Leon, el segon amant, quan gairebé segresta Emma Bovary i la manté dins un carruatge fent-li l'amor durant hores.\nI Bournisien, el sacerdot rural. I Lhereux, el mercader de draps... Tots ells magnífics personatges.\nAixò apart, la narració està plena de aportacions aparentment secundàries que, tot i que no ignorava que la tenien, m'han semblat d'una excel.lent qualitat literària. Em referesc al tractament del paisatge, les descripcions de l'entorn vital: cases, mobiliari, vestuari, menjars, costums, activitats quotidianes... en conjunt, una meravella.\nAquest breu i amateur anàlisi d'un “clàssic”, em duu a una reflexió final sobre el rigor en l'elaboració d'una obra d'art. Una qualitat que, tant en pintura i escultura com en literatura, sembla haver-se convertit en una raresa.\nHem començat aquest escrit parlant de classicisme, i el classicisme ens remet de manera inevitable als grecs de l'antiguitat. Com entenien els pares de l'ètica i l'estètica occidental això que nosaltres anomenam avui en dia una obra d'art? Si consultam els manuals de pintura, escultura i arquitectura, queda més o menys clar que l'ideal grec (recuperat després en el Renaixement) era la recerca de la bellesa a través de l'harmonia de les formes, de la proporcionalitat, de l'aplicació d'un tot integrat; d'un conjunt en permanent equilibri intel.lectual encaminat a crear obres que dignificassin l'esperit i resistissin el pas del temps. Un fi que es materialitzava i es concretava a través de l'ofici adquirit amb anys de pràctica diària. No hi ha dubte que aquestes mateixes qualitats són aplicables a la poesia, la narrativa, el teatre, la dansa, la música i a qualsevol activitat creativa.\nJavier Reverte (no confondre amb Arturo Pérez-Reverte!!) en fa d'aquesta qüestió un bell resum. L'ideal clàssic, en pintura, escultura i arquitectura, i, per suposat, també en música i literatura, és l'anhel de perfecció formal: l'estètica. Un anhel que requereix normes, preparació, voluntat, honestedat creativa...és a dir: valors ètics. O com ja deia Aristòtil: l'ètica aconseguida per mitjà de l'estètica. La virtut aixecada sobre bases estètiques.\nJa sé que no totes les obres que acompleixen aquests requisits esdevenen clàssiques, però el que sí que sé és que totes les obres que esdevenen clàssiques acompleixen aquests requisits.\nGustave Flaubert era un home d'un talent literari excepcional, però tot i així, va dedicar cinc anys de la seva vida, quasi en exclusivitat, a pensar, redactar i perfeccionar Madame Bovary. I es nota.\nSi voleu gaudir d'unes hores de literatura “clàssica”, no dubteu a llegir, o rellegir, aquesta magnífica novel.la.\nEl cervell, els homes i les dones\nFAUSTO | 23 Setembre, 2010 07:00\nFa uns anys, l’any 2007, vaig topar amb el llibre de Louann Brizendine “El cerebro femenino”. En el món acadèmic ja s’havia consolidat la visió que els cervells femenins i masculins afrontaven les tasques de manera diferent. Havien passat 5 anys des que Steven Pinker amb la seva “Tabla Rasa” escrivís sobre la necessitat d’admetre la biologia del nostre cos com a punt de partida d’una teoria científicament vàlida de la naturalesa humana. Afirmava que som animals socials producte de l’evolució, que el nostre cervell s’ha anat configurant per a facilitar la nostra supervivència i que hi ha diferències entre homes i dones des del principi de la vida. I, aquestes diferències, no són únicament atribuïbles a l’educació.\nLa proposta de Brizendine es basava en entendre i conèixer les diferències entre homes i dones per tal d’arribar a l’harmonia. Parlava de com la biologia canalitza les nostres tendències de comportament. En el llibre del 2007, ens explica que no existeix un cervell unisex. Ens trobem amb una estructura que determina com interpretem el que veiem, el que sentim, el que escoltem, el que ensumem i el que provem. I, homes i dones, ho fem de forma diferent. Les hormones que es posen en marxa abans del naixement, condicionen els interessos del cervell. Ajuden a guiar les conductes alimentàries, socials, sexuals i agressives. I, aquestes hormones, tenen un protagonisme diferent en el cervell de la dona i de l’home.\nSi voleu bromes del tipus “els homes són primitius: bàsicament agressius i sexuals”, no llegiu “El cerebro masculino”. Si voleu veure com les hormones van banyant literalment determinades estructures cerebrals i condicionant la vida dels homes i de les dones, llegiu-lo. Hi trobareu, sí, el cervell del sexe (presentat, també, en el llibre de l’antropòloga Helen Fisher “¿Por qué amamos?”), però també el cervell explorador del nadó mascle; les ganes de moure’s del cervell del nin petit (que generen, en molts casos, un “ai” al cor continu en les mares primerenques); el cervell adolescent avorrit i, al mateix temps, arriscat (que ens recorden tots els relats dels joves que, en un moment determinat, rompen amb el clan i experimenten en el món); el cervell apassionat de l’home adult (que s’enamora amb tanta intensitat com el femení); el cervell del pare que adora els fills (que els protegeix i els cuida); el cervell agressiu, obsessionat amb la jerarquia i el territori (i que recorda a les descripcions de les colònies de primats de Sapolsky o el recorregut de Tobeña pel món del poder i la política a “Cerebro y poder”); i el cervell emocional masculí que cerca solucions pràctiques, ràpides i efectives.\nHomes i dones resolem de forma diferent els mateixos problemes. Això pot convertir-se en una font de riquesa o en una de malentesos i de patiment. En el camp emocional, hi trobem clàssics com el que apuntaven teòrics de la comunicació com Tannen (que intenta respondre a la pregunta de si homes i dones tenen un estil diferent de conversa): quan la dona explicita una preocupació, espera comprensió i empatia; la majoria d’homes passen directament a intentar trobar una solució. En el llibre podem seguir, gràcies a les noves tecnologies, com l’empatia i la recerca de solucions depenen d’àrees diferents que s’activen en moments diferents en homes i dones. Les dones es queden més temps “acompanyant” a la persona, mentre que els homes passen directament a la resolució de problemes. Aquesta és una font de frustració contínua entre els dos sexes: les dones es queixen de manca de comprensió per part dels homes (“no m’entén”), mentre que els homes, perplexes, no entenen que no se’ls reconegui el seu interès per tal de solucionar el problema (“no sé què passa, s’enfada i diu que no l’escolto”).\nEn el cervell femení, l’estrogen, la progesterona i l’oxitocina predisposen els circuits cerebrals a desplegar conductes femenines. En el cervell masculí, són la testosterona, la vasopressina i la SIM les que el condicionen cap a conductes considerades masculines (més territorials i agressives). Això no significa que l’arquitectura cerebral estigui determinada per aquestes hormones al final de la infància. La cultura i l’aprenentatge hi juguen un paper molt important: com a humans, les persones, volem que els altres ens acceptin i aprenem molt aviat a actuar de forma socialment acceptable. Però el coneixement de les nostres compulsions ens pot conduir a poder decidir realment quina és la conducta més adequada per tal d’aconseguir els objectius que ens anem marcant. Això no és possible si no ens coneixem millor.\nLlegiu aquest llibre, ja sé que des del marc constructivista que ha dominat el món cultural i social aquests darrers 30 anys, sona a que el pèndol ha oscil.lat cap a l’altre costat: érem culturalistes i ens proposen entrar en el biologisme. També he de dir que en l’exposició hi trobem a faltar el cos com a tal, les estructures que formen part del sistema neuroendocrí. Però, el recorregut al que ens convida Brizendine, ens condueix a admetre que som animals ben adaptats gràcies a un cervell desenvolupat i ric en generar diferents solucions a un mateix problema. Homes i dones som diferents, físicament i hormonalment. A partir de les nostres diferències, podem trobar camins comuns que enriqueixin la nostra experiència. Com diu l’autora: “creo que el conocimiento de los entresijos del cerebro masculino puede ayudar, tanto a los hombres como a las mujeres, a sentir más intimidad, compasión y valoración mutua”.\nFAUSTO | 16 Setembre, 2010 07:00\nQuedo con Xumet en el 1919 del puerto de Pollença.\nLlego diez minutos antes de hora; veinte minutos después, cinco vueltas completas buscando sitio para aparcar, le veo, a Xumet, cargado con una bolsa de libros. Me dice que vaya al parking público. Lo busco, me pierdo, salgo del puerto, sigo un camino extraño, que me lleva a un hotel de Salzburgo, donde me pongo un smoking para ir al Mozarthaus; vuelvo al hotel, estoy cansado, la habitación me inquieta, ¿he estado antes aquí?\nMe despierta el teléfono, me dicen que Xumet me espera abajo, entro en el 1919 agotado, sintiéndome culpable por llegar tarde.\nNos entregamos libros mutuamente.\nUno de los que me da es L'origen, de T.Bernhard, un libro temible, escrito desde el resentimiento más ocre. “Nunca lo leas antes de ir a Salzburgo”, me advierte Xumet. Lo hojeo, no reconozco en medio de tanto odio y dolor la hermosa ciudad que oprimió a Mozart, ignoró a Zweig y amargó a Bernhard; creo recordar la obstinación repetitiva del nombre del músico hasta en mecheros y golosinas.\nParecemos dos frikis intercambiando cartas mágic, o maquetas de la Estrella de la Muerte imperial, o diccionarios klingsor.\n“Ahora más que nunca se nota lo absurdo de nuestra afición por lo libros”, dice Xumet. “Puesto que teóricamente lo que tendría que importar es la información y no el formato”.\nNo me parece mal, jamás he resistido el encanto de las tiendas de trenes eléctricos o de juguetes antiguos, tan parecidas en muchos aspectos a una librería. Hay otra luz, como en las tiendas de hierbas y especias. Mencionamos la luz crepuscular que emiten ciertos libros iluminando las viejas tinieblas. “Es verdad”, dice Xumet. “Un libro es una espada abriendo camino, reemplazando a la luna”; entonces, amando los libros seríamos como magos invocando demonios, o guerreros enfrentados a los bárbaros.\nUna logia oculta a la vista de todos.\nOtro de los libros es una antología de poemas de M.Yourcenar, ignoro por un momento todo lo que me rodea:\n“La ruta es una trampa; Ni trenes, ni navío; El viaje está vacío”.\nRecuerdo entonces el librito de Bioy sobre su viaje a Brasil, recuerdo la emoción incontenible que me producía contemplar la simplicidad absoluta del genio que, sin perder una pizca de ironía, construye todo de la nada más insípida.\n“Si algo así se puede predicar de lo que no existe”, me interrumpe Xumet.\n¿Cómo hace para saber lo que pienso?\n“Lo sé todo. ¿Recuerdas lo que te decía tu padre sobre el Tiempo?”\n“El Tiempo es simultaneo, Gabriel”, me decía. “¡Mientras hablamos Napoleón cruza los Alpes y vos te quedas sin palabras frente a mi tumba!”.\nEra muy pequeño, me asusté. “No tengas miedo”, y entrábamos al Océano.\nY eso sin conocer los versos de T.S.Eliot:\nEstán tal vez ambos presentes en el tiempo futuro.\n“¿Qué hago acá?”, le pregunto a Xumet. “¿Cuándo vine al Puerto?” Se encoge de hombros como lo haría una abuela mallorquina cuando le preguntas: “¿Cómo está?” y te responde con espontánea sabiduría: “Ya lo ves, sentada”.\n“Esto es un sueño. Pero en un sueño todo es real.\nComo reales son los gritos que producen las pesadillas.\nLa noche es la madre del destino y de la muerte”.\nTodas las respuestas orgánicas a los estímulos producidos en un sueño son reales.\nEl miedo, el placer, el dolor y la alegría de un sueño son emociones tan reales como las que generan los ojos abiertos.\nLos sueños no son construcciones simbólicas, ni son rompecabezas que hay que armar e interpretar. Son realidades tan falsas y complejas como el hecho de cortar el pan y de recordar que en algún lugar, alguien convoca al errante que está a miles de kilómetros y que sin evitar la angustia sigue adelante, alejándose de su Nombre, hasta el momento de abrir los ojos y despertar.\nNo sé cómo he llegado hasta aquí, el otro del que no soy consciente me ha traído sano y salvo mientras que yo estaba en otra parte, pero como dijo Beckett, ¿qué otra parte puede haber en este infinito aquí?\nFAUSTO | 09 Setembre, 2010 07:00\nUn desig que ja donava per irrealitzable ha agafat la forma de la llibreria que m’envolta. Així, de manera natural, he vist com gairebé totes les meves ambicions professionals i un bon grapat de les aficions a les quals som addicte, han trobat la manera de convergir i d’organitzar-se dins un mateix marc que alhora les reforça i les limita. Podria aventurar, si no fos per la meva incredulitat, que un ésser tot poderós amagat entre els recons de les prestatgeries o davall les taules de novetats s’ha entretingut descartant possibles variables i obrint espais a noves probabilitats amb l’única motivació que el nou Món de llibres tingués al manco una oportunitat de tirar endavant.\nVertaderament, són moltes les coses que han canviat des de la mudança. Per començar, ara em duu el doble de feina obrir les portes, el triple de feina escombrar l’entrada i el quàdruple de feina netejar les vidrieres. I mentre faig aquestes tasques de neteja ineludibles no puc evitar fer un cop d’ull a l’antic local que, desemparat com una núvia plantada a l’altar, sembla que em retreu la meva descarada infidelitat, encara que eren les seves pròpies limitacions les que em privaven de la llibertat de moviments i de les comoditats de què ara disposo. I és que a la nova llibreria, el perfum del paper es mescla amb l’evocadora aroma del cafè acabat de moldre; el jazz sona millor que mai, com si les notes dels grans mestres ocupessin l’espai que resta buit entre les paraules i, fins i tot, sembla que els llibres llueixen d’una altra manera, més plantosos i distingits. He d’admetre que els primers tres o quatre dies no tenia gens clar per on havia d’envestir les tasques. Tampoc no recordava on havia col.locat el que era imprescindible i em posava de mal humor que, tot i les previsions, em faltessin exemplars per completar els prestatges i les taules de novetats. La primera setmana tenia molts de dubtes: quin seria el millor moment del dia per fer les comandes, preparar les reposicions i organitzar els serveis de novetats?; quines eren les coses que em convindria haver deixat fetes la jornada anterior i quines hauria de fer a primera hora? I entre aquestes reflexions i el tràfec d’atendre els clients que, encuriosits, entraven a la botiga, els dies em passaren volant fins que, a la fi, arribaren les desitjades vacances. De tornada ha resultat que les coses s’han organitzant totes soles. Inclús he trobat quin és el millor moment per escriure els meus articles, actualitzar aquest bloc i llegir la premsa.\nHi ha coses que canvien, com ja he dit, i d’altres que, afortunadament, no canvien mai com és l’addicció a la lectura. Poc a poc, els clients habituals tornen d’estiuejar i acudeixen a la llibreria a fer les primeres compres. Com sempre, tots parlen dels llibres que han llegit o dels que fan comptes llegir però ara, la diferència és que ho fan còmodament asseguts a les cadires o elegantment recolzats en el sofà.\nI així, un rere l’altre, seguint un ritual o un impuls que comença en un indret i en un moment que jo desconec, tots els clients van arribant per deixar-me ben clar que hi ha coses que, en lloc de canviar, es reafirmen.\nOpinió | Enllaç permanent | Comentaris (9) | Retroenllaços (0)


Primera marxa solidària contra el càncer a l’Alcúdia de Crespins | L'Informador\nPrimera marxa solidària contra el càncer a l’Alcúdia de Crespins\nPublicat a 25 d'octubre de 2013 el 10:00. Escrit per Juan Antonio Cloquell\nEl diumenge 10 de novembre la “Associació espanyola contra el càncer” de l’Alcúdia de Crespins, realitzarà la “1a marxa contra el càncer”. La distància del recorregut serà de cinc quilòmetres començant des de la porta de l’Ajuntament i recorrerà diferents carrers d’aquesta localitat . Seguirà per la zona de la Sènia per a acabar en el riu, on es repartiran entrepans i refrescs per als participants.\nL’acte començarà a les 9:30 hores del matí, i de moment hi ha apuntades més de vuit-centes persones que ha volgut sumar-se a aquesta iniciativa popular. Per a açò s’han posat a la venda samarretes amb el logo de la marxa i loteria.\nTotes aquelles persones interessades a participar poden apuntar-se en l’Associació que es troba situada en l’antiga casa del metge.\nLa Presidenta de l’Associació; Amparo Ferri està molt satisfeta amb la resposta obtinguda, doncs l’objectiu fonamental és recaptar fons i així col·laborar contra el càncer. Així mateix comenta que “el poble s’està bolcant en aquesta marxa solidària que els ha desbordat en totes les seues previsions i que per açò es troben enormement satisfets”. A més agraeix a l’Ajuntament i al seu alcalde Javier Sicluna “el suport que sempre reben per part de la Institució municipal”.\nL’Alcalde valora molt positivament aquest tipus d’actes solidaris que engrandeixen a l’Alcúdia de Crespins i sobretot a les seues gents. Espera que “s’arribe a la xifra del miler de persones en aquesta marxa solidària contra el càncer, doncs recaptar diners per a eradicar aquesta malaltia és motiu d’orgull”, i com a màxim representant d’aquest municipi “agraeix públicament el treball que desenvolupa dia a dia l’Associació espanyola contra el càncer de l’Alcúdia de Crespins”.


Degustació de tapes al Mercat d’Arenys de Mar en el marc del Calamarenys\nGastronomia // 19/10/2017 - 12:07h\nTambé segueix actiu el paquet especial cap de setmana amb allotjaments al municipi.\nLes activitats de les XXII Jornades Gastronòmiques del Calamarenys continuen aquesta setmana amb més propostes. Així, aquest dijous es farà una nova hora del conte dedicada al Calamarenys. La sessió va a càrrec de Mercè Boher i porta per títol “Contes a la vora del mar”. Divendres al vespre, a partir de les 20h, el Mercat municipal acull una degustació de tapes amb el calamar d’Arenys com a producte estrella. Hi participen 10 paradistes del Mercat i 7 restauradors de la vila que serviran copes des d’1€ i tapes a partir de 2€.\nI el diumenge 22 d’octubre hi haurà una ruta guiada gratuïta pel Port d’Arenys a càrrec de Sinera Cultura. Viatjarem des del s. XV a l’actualitat per comprendre com ha estat d’important el Port d’Arenys de Mar al llarg d’aquests anys i les diferents transformacions del front marítim. El punt de sortida serà la rotonda d’accés al Port, a les 11 del matí. Per participar-hi cal inscriure’s prèviament a l’Oficina de Turisme (turisme@arenysdemar.cat / tel. 93 795 70 39).\nA més, segueix en peu el paquet especial de caps de setmana. Els allotjaments d’Arenys de Mar proposen venir un cap de setmana per viure una experiència gastronòmica amb el paquet promocional Calamarenys que inclou una nit d’allotjament, dinar o sopar que inclouen plats amb el calamar d’Arenys de Mar.Promoció vàlida qualsevol dels caps de setmana del mes d’octubre (segons disponibilitat). Per reservar el pack cap de setmana del Calamarenys cal contactar directament amb l’establiment d’allotjament desitjat.\nAllotjaments col·laboradors amb aquesta iniciativa: Vila Arenys Hotel, Hotel Sa Voga, Hostal la Premsa, Hostal Portofino i l’Hostalet d’Arenys de Mar.


Política de privacidad | vocacions\nL’adreça de la nostra web és: http://escoladedansavocacions.com.\nQuan accedeixis, també instal·larem diverses cookies per a guardar la teva informació d’accés i les teves opcions de visualització de pantalla. Les cookies d’accés duren dos dies, i les cookies d’opcions de pantalla duren un any. Si selecciones «*Recuérdarme», el teu accés perdurarà durant dues setmanes. Si surts del teu compte, les cookies d’accés s’eliminaran.\nSi edites o publiques un article es guardarà una *cookie addicional en el teu navegador. Aquesta *cookie no inclou dades personals i simplement indica l’ANEU de l’article que acabes d’editar. Caduca després d’1 dia.


Quina diferència hi ha entre la renda per càpita nominal i la paritat de poder adquisitiu per càpita? 2020\nQuina diferència hi ha entre la renda per càpita nominal i la paritat de poder adquisitiu per càpita?\nBob: l'estranger Burger Lover\nValoració / preu i ruptura de l'Índia en viu\n** Cortesia: The Economist\nAleshores, a quin país creus que va decidir traslladar-se a Bob?\nLlista de països per PIB (PPP) per càpita Llista de països per PIB (nominal) per càpitaBig MacCurrenciesBig Mac Index\nDesitgeu jugar amb les dades:\nConjunt de dades del Banc Mundial alimentat per Google: Google Public Data Explorer\nConjunt de dades Big Mac: índex Big Mac\nLectura addicional suggerida:\nLes dues maneres més comunes de mesurar el PIB per càpita són la nominal i la paritat de poder adquisitiu (abreujat PPP). Nominal és un intent de mesura absoluta, una mena de estàndard inamovible que continua sent el mateix de país a país. És el concepte original del PIB. En canvi, el PPP és un intent de mesura relatiu, tenint en compte factors de cada país per posar un nombre en el nivell de vida d'una persona dins d'aquest país.\nuna cosa senzilla per entendre el PPP i el nominal del PIB és que el PPP és la quantitat d’un bé local (com els béns immobles, la mà d’obra o els productes cultivats localment) que una persona pot comprar al seu país i el nombre nominal és aproximadament la quantitat d’un bé negociat internacionalment. (diamants, reproductors de DVD, barres Snickers) que una persona pot comprar al seu país\nés per això que els països en desenvolupament acostumen a tenir una PPA superior (millor) que la nominal, mentre que els països desenvolupats tenen un nominal superior al PPP.\nLa renda nominal per càpita és bàsicament la riquesa nominal d’un país dividit per persona. el terme nominal es refereix al fet que es visualitza en termes del valor nominal de la mida de l’economia en termes d’una moneda estàndard que és dòlar americà. És només una mesura d’escala per jutjar l’estandament d’una nació al món. Però el poder adquisitiu es refereix a la capacitat econòmica global que és un consum sol ús de què gaudeix un individu. No sempre és el mateix que el del valor nominal. El poder adquisitiu depèn dels preus nacionals i de la salut macroeconòmica. Per exemple. El preu d’un taxi en nosaltres pot ser de 20 dòlars. Així doncs, perquè un indi viatgi a la mateixa distància a l’Índia hauria d’estar al voltant de 1200 rupies. Però a l’Índia paguem diem només 100 rupies. Això es deu a la paritat del poder adquisitiu del país.\nAquesta és la raó que fins i tot si l’Índia és la desena posició nominal quant a la dimensió econòmica. És el tercer o el quart major quant al poder adquisitiu.\nEn la data actual, el poder adquisitiu té més importància que la mida econòmica nominal.\nQuina diferència hi ha entre "controlador" i "sistema de control"?Quina diferència hi ha entre un sou i un honorari?Quina diferència hi ha entre un aileron baixat i un flaperon?Quina diferència hi ha entre un ventilador de sostre i un ventilador de paret? Quin és millor?Quina diferència hi ha entre un mòdul Bluetooth i un dongle Bluetooth?