El tremp psicopàtic - Revista Mètode\nImpassibles davant el sofriment aliè\nCarmen Calvo, Ahora mismo iba a llamarte, 1998- Tècnica mixta, collage, fotografia\nThe Psychopathic Temperament. Unmoved in the Face of another’s Suffering. The clinical concept of psychopathy is linked inextricably to criminal violence, but there are marked quantitative and qualitative differences between psychopaths and non-psychopaths. The Psychopathy Checklist-Revised (PCL-R) was developed by Hare to identify Cleckley-type psychopaths in prison settings, measuring two different dimensions: the core interpersonal-affective features (Factor 1), and the antisocial deviance features (Factor 2). Psychopaths are thought to be characterized by abnormal emotional responsiveness. Psycho-physiological research using electrodermal reactivity shows diminished electrodermal response to threat cues in psychopaths. This under-arousal –shared by other uninhibition syndromes and antisocial populations– is mainly related to the impulsive antisocial dimension of psychopathy (PCL-R Factor 2). However, a more direct index of emotional activation, and in particular activation associated with the defensive system, has recently been provided by the fear-potentiated startle paradigm. Data indicate that psychopaths lack startle potentiation when subjected to aversive slides. This lack of emotional response is related specifically to the affective-interpersonal factor (Factor 1) of the PCL-R, consistent with the idea that these core features of psychopathy reflect low fear.\n«Els psicòpates constitueixen el grup més violent d’agressors humans en termes de persistència, freqüència i severitat dels seus crims»\nEncara que el concepte clínic de psicopatia es troba estretament relacionat amb la conducta criminal, i particularment amb la violència criminal, no podem acceptar, ingènuament i erròniament, que tots els psicòpates cometen crims violents o que les persones que porten una vida antisocial i criminal han de ser necessàriament psicòpates. Tanmateix, quan els psicòpates cometen crims, ho fan exhibint un patró –quantitativament i qualitativament– diferent al d’altres delinqüents violents. Així doncs, s’ha documentat a bastament que els psicòpates constitueixen un grup d’alta densitat i versatilitat en el crim, que inicien la seua carrera delictiva a una edat molt primerenca i que realitzen activitats criminals més extenses i variades que les d’altres tipus de delinqüents. A més, la violència perpetrada pels psicòpates té un caràcter netament depredador, és instrumental, i la manifesten d’una manera cruel, freda i calculada, sense el colorit afectiu que acompanya la violència de les persones no psicòpates. En definitiva, els psicòpates constitueixen el grup més violent d’agressors humans en termes de la persistència, freqüència i severitat dels seus crims. Les característiques definitòries de la psicopatia –falta d’empatia o remordiments, impulsivitat, versatilitat criminal– permeten entendre l’íntima relació existent entre la psicopatia i la violència.\nAlfredo Galán, conegut com l’«assassí de la baralla», durant una de les sessions del judici. Galán, un exmilitar, va matar la seua primera víctima el 2003.\nLa psicopatia i les seues dues dimensions: afectivointerpersonal i desviació social\nLa psicopatia constitueix un trastorn de la personalitat de conseqüències devastadores per a la societat que es defineix per una constel·lació de característiques afectives, interpersonals i conductuals. L’actual conceptualització clínica de la psicopatia procedeix del treball de Hervey Cleckley (1941), que, en la seua famosa monografia The mask of sanity, va proposar setze criteris diagnòstics per a identificar les persones amb aquest trastorn. No obstant això, aquesta proposta no va poder mesurar-se empíricament fins al 1980, quan Robert D. Hare va elaborar un instrument adient: el Psychopathy Checklist (PCL). El PCL i el seu successor, el Hare Psychopathy Checklist-Revised (PCL-R; 1991) s’han convertit en l’estàndard diagnòstic de la psicopatia i permeten avaluar dues dimensions o factors amb distint valor explicatiu (taula 1). El factor 1 reflecteix una sèrie de trets afectius i interpersonals considerats nuclears en la psicopatia, com la grandiositat, l’absència d’empatia i de culpa o la manipulació. El factor 2 al·ludeix a la falta d’autocontrol conductual, la irresponsabilitat, l’absència de metes o la delinqüència juvenil. És important aclarir que el que es coneix com a trastorn antisocial de la personalitat (TAP) es relaciona més amb aquesta segona dimensió, un estil de vida antisocial i desviat, que no amb els trets afectius i interpersonals típics de la psicopatia. Són precisament aquests últims aspectes els considerats nuclears per la majoria d’investigadors a l’hora de caracteritzar-lo. En suma, la clau de volta de la psicopatia rau en una resposta emocional deficitària. Quines dades aporta el laboratori psicofisiològic per a la comprensió de la reactivitat emocional anòmala dels psicòpates?\nFACTOR 1: Afectiu/Interpersonal FACTOR 2: Desviació social Ítems addicionals\n1. Facilitat de paraula/Encant superficial 3. Necessitat d’estimulació/Tendència a l’avorriment 11. Conducta sexual promíscua\n2. Sentit desmesurat d’autovàlua 9. Estil de vida parasitari 17. Freqüents relacions maritals de curta durada\n4. Mentider patològic 10. Pobre autocontrol de la conducta 20. Versatilitat criminal\n5. Estafador/Manipulador 12. Problemes de conducta en la infància\n6. Absència de remordiment o sentiment de culpa 13. Absència de metes realistes a la llarga\n7. Afecte superficial 14. Impulsivitat\n8. Insensibilitat afectiva/Absència d’empatia 15. Irresponsabilitat\n16. Incapacitat per acceptar la responsabilitat de les pròpies accions 18. Delinqüència juvenil\n19. Revocació de la llibertat condicional\nEl Psychopathy Checklist i el seu successor, el Hare Psychopathy Checklist-Revised (Hare, R. D., 1991, Hare Psychopathy Checklist-Revised (PCL-R), Toronto, Multi-Health Systems) s’han convertit en l’estàndard de diagnòstic de la psicopatia i permeten avaluar dues dimensions. La psicopatia és definida pels trets del primer factor, com l’absència de remordiment o el sentiment desmesurat d’autovàlua. / Ítems del Hare’s Psychopathy Checklist – Revised (1991)\nFigura 1. Resultat de l’estudi realitzat amb una mostra d’interns del Centre Penitenciari de Castelló, classificats com a psicòpates, mixtos o no psicòpates. Els resultats suggereixen que la hiporeactivitat autonòmica no és específica de la psicopatia, sinó, més aviat, una característica que subjau a les síndromes per desinhibició i al comportament antisocial.\nLa psicofisiologia de la psicopatia\nEn els últims 45 anys ha augmentat l’interès per l’estudi d’indicadors psicofisiològics de la psicopatia, atès el caràcter involuntari i no invasiu d’aquestes mesures, la sensibilitat als canvis ambientals que presenta i l’enorme potencial per a explorar les relacions entre els processos i estats psicològics, d’una banda, i els processos biològics, de l’altra.\nTradicionalment, la mesura més utilitzada per a posar a prova la hipòtesi d’una reactivitat emocional deficitària en els psicòpates ha estat la conductància de la pell, és a dir, les petites fluctuacions que es produeixen en l’activitat elèctrica de la pell (suor) i que depenen exclusivament del sistema nerviós autònom. Es pensa que l’activitat electrodèrmica està relacionada amb les respostes emocionals. Així, davant la presència d’estímuls, ja siguen desagradables o agradables, els individus mostren increments similars en la conductància de la pell, i per això es considera com un índex de desvetllament o arousal fisiològic no diferenciat.\n«Els psicòpates tenen dificultats per a aprendre a inhibir la seua conducta davant estímuls que en el passat els han conduït a rebre càstigs»\nPrecisament el nostre equip d’investigació ha aconseguit replicar aquest resultat amb una mostra d’interns del Centre Penitenciari de Castelló, classificats com a psicòpates, mixtos o no psicòpates –segons les seues puntuacions en el PCL-R (vegeu figura 1) (Moltó et al., 2001). Com es pot observar, encara que el patró quadràtic de reactivitat (majors respostes de conductància davant l’estimulació agradable i desagradable que no davant la neutra) és el mateix per a tots els grups, això no obstant, els psicòpates i els interns del grup mixt presenten una activitat electrodèrmica atenuada en comparació al grup d’interns no psicòpates. Això suggereix que la hiporeactivitat autonòmica no és específica de la psicopatia, sinó, més aviat, una característica que subjau a les síndromes per desinhibició i al comportament antisocial.\nFigura 2. Els psicòpates no potenciaven la seua resposta de parpelleig quan se’ls presentaven imatges aversives, sinó que mostraven una atenuació d’aquest reflex, tal com succeeix amb l’estimulació agradable.\nGlobalment, l’estudi de l’activitat electrodèrmica dels psicòpates ha demostrat repetidament que aquests subjectes, comparats amb individus normals, mostren respostes de conductància atenuades o petites davant estímuls que avisen de l’aparició immediata d’un càstig –ja siga una descàrrega elèctrica o un so aversiu–, així com davant estímuls neutres que, emparellats amb estímuls aversius en tasques de condicionament aversiu, arriben a ser capaços d’assenyalar la seua aparició. Finalment, tenen dificultats per aprendre a inhibir la seua conducta davant estímuls que en el passat els han conduït a rebre càstigs (dèficit en l’aprenentatge d’evitació passiva). Dit d’una altra manera, els psicòpates presenten una hiporeactivitat electrodèrmica davant l’estimulació aversiva, la qual cosa s’adiu amb la visió clàssica dels psicòpates com a individus relativament sense por i insensibles al càstig. No obstant això, com que aquest hipoarousal autonòmic també s’ha observat en altres síndromes antisocials, es pensa que està relacionat amb el temperament impulsiu i desinhibit. Per tant, la hiporeactivitat electrodèrmica està més associada amb la dimensió d’antisocialitat (factor 2) del trastorn que no amb les característiques afectives i interpersonals (factor 1) que constitueixen, precisament, el nucli de la psicopatia.\n«La psicopatia constitueix un trastorn de la personalitat de conseqüències devastadores per a la societat que es defineix per una constel·lació de característiques afectives, interpersonals i conductuals»\nRecentment s’ha proposat una nova mesura psicofisiològica com a índex més directe de l’activació emocional que, a diferència de la conductància de la pell, permet discriminar els estats emocionals agradables dels desagradables, en particular l’activació associada amb el sistema de defensa: el paradigma del reflex de sobresalt. La resposta de sobresalt és una resposta reflexa protectora que es produeix davant la presentació d’estímuls inesperats i abruptes (per exemple, sorolls aversius intensos) en la majoria dels mamífers. El parpelleig, produït per la ràpida contracció del múscul orbicular situat davall de l’ull, és el component més estable de la resposta de sobresalt i ocorre abans de 50 mil·lisegons des de la presentació del soroll inesperat, per la qual cosa no està subjecte al control voluntari. El mesurament d’aquesta resposta sol realitzar-se mitjançant un registre electromiogràfic, col·locant dos elèctrodes just davall de l’ull a fi de mesurar els potencials bioelèctrics que provoca la contracció del múscul orbicular. Se sap, a més, que en les persones normals un soroll inesperat provoca un parpelleig de major magnitud (potenciació) quan veuen imatges desagradables (mutilacions, armes apuntant-los) que quan veuen imatges neutres (objectes), i que el parpelleig és de menor magnitud (inhibició) quan veuen imatges agradables (escenes eròtiques, menjar). Per a explicar aquest resultat, el professor Peter J. Lang ha proposat que els estímuls amb càrrega emocional (per exemple imatges agradables o desagradables) activen un dels dos sistemes motivacionals bàsics (apetitiu o aversiu), i que el resultat és una mobilització de l’organisme cap a l’estímul (aproximació) o de retirada d’aquest (fugida). Així, en funció de la direcció de la tendència de resposta activada, la resposta reflexa al so inesperat pot augmentar o disminuir. Les imatges desagradables provoquen un estat d’acció defensiva que va en la mateixa direcció de la reacció al soroll inesperat i aversiu i que dóna lloc a la potenciació del reflex. Inversament, els estímuls agradables provoquen una tendència d’aproximació que és contrària a l’acció defensiva promoguda pel so aversiu, i el resultat és una inhibició de la resposta de parpelleig. En suma, la magnitud del sobresalt pot utilitzar-se per conèixer si la reacció emocional provocada per un determinat estímul és positiva (apetitiva) o negativa (defensiva): està demostrat que la intensitat del sobresalt és un indicador de l’activació del sistema de defensa.\n«La psicopatia podria estar associada a una deficiència en la reactivitat del sistema motivacional de defensa; l’absència de por n’és la característica més essencial»\nAplicant aquest paradigma, C. Patrick ha estat el primer a provar que en una mostra de reclusos classificats com a psicòpates, no psicòpates o mixtos –en funció de les seues puntuacions en el PCL-R–, els psicòpates no potenciaven la seua resposta de parpelleig quan se’ls presentaven imatges aversives –fet que sí que ocorria en els altres dos grups– sinó que mostraven una atenuació d’aquest reflex, tal com succeeix amb l’estimulació agradable (figura 1). A més, Patrick ha demostrat que aquest dèficit observat en la potenciació del reflex de sobresalt està exclusivament relacionat amb les característiques afectives i interpersonals de la psicopatia (factor 1) i no amb la dimensió de desviació antisocial (factor 2). Aquest resultat crític –replicat en diferents laboratoris, inclòs el nostre– representa el suport empíric més important que ha rebut la hipòtesi que la psicopatia s’associa a una deficiència específica en la reactivitat del seu sistema motivacional de defensa i l’absència de por és la seua característica més essencial. Si tenim en compte que la potenciació del reflex de sobresalt durant la presentació d’estímuls aversius està mediatitzada per l’amígdala, aquests resultats suggereixen que els psicòpates poden tenir un dèficit en l’activació amigdalar davant l’estimulació aversiva. Serien, per tant, incapaços d’adquirir respostes condicionades de por. Esperem que la futura investigació neurocientífica aclaresca les estructures i circuits corticals i subcorticals responsables de la resposta emocional anòmala dels psicòpates.\nCleckley, H., 1941. The mask of sanity (1a ed.). Mosby. St. Louis, MO.\nHare, R. D., 1991. The Hare Psychopathy Checklist-Revised. Multi-Health Systems. Toronto.\nMoltó, J., Poy, R., Pastor, M. C., Montañés, S., Segarra, P. i M. P. Tormo, 2001. Emoción y psicopatía: Estudio experimental sobre el déficit en el procesamiento de información emocional con internos del Centro Penitenciario de Castellón. Fundación Dávalos-Fletcher. Castelló.\nPastor, M.C., Moltó, J., Vila, J. i P. J. Lang, 2003. «Startle reflex modulation, affective ratings and autonomic reactivity in incarcerated Spanish psychopaths». Psychophysiology, núm. 40, pp. 934-938.\nPatrick, C. J., Bradley, M. M. i P. J. Lang. «Emotion in the criminal psychopath: Startle reflex modulation». Journal of Abnormal Psychology, núm. 102, pp. 82-92.\nPatrick, C. J. [ed.], 2006. Handbook of psychopathy. The Guilford Press. Nova York.\nDepartament de Psicologia Bàsica, Clínica i Psicobiologia, Universitat Jaume I de Castelló.


204601 qualifying pool\n\t<Esports > Esports de combat > Esgrima> qualifying pool\npoule classificatòria [poule: fr], n f\nes poule clasificatoria\nes poule eliminatoria\nfr poule de classification\nfr poule éliminatoire\nen qualifying pool\n<Esports > Esports de combat > Esgrima>\nPoule que serveix per a classificar els tiradors d'una volta classificatòria.\n\t<Química > Química analítica> qualimetry\nqualitometria, n f\nDisciplina que utilitza eines matemàtiques i estadístiques per a l'avaluació i la millora de les qualitats dels resultats i dels procediments analítics.\n\t<Empresa > Administració i direcció d'empreses> qualitivity\nqualitativitat, n f\nCapacitat d'una empresa o una organització d'oferir un producte o un servei que s'ajusti als requeriments i les expectatives de qualitat dels clients.\nqualitivitat, n f\n\t<Empresa > Administració i direcció d'empreses> qualitology\nqualitologia, n f\nDisciplina que tracta el conjunt de coneixements relacionats amb la qualitat.\n\t<Química > Química analítica> qualitometrics\n320260 quality factor\n\t<Energia > Energia nuclear> quality factor\nFactor adimensional de ponderació de la dosi absorbida en un punt concret que s'expressa en funció de la transferència lineal d'energia.\nNota: El factor de qualitat permet expressar l'efecte biològic dels diferents tipus de radiació ionitzant.\n206915 quality rating point\n\t<Comunicació > Publicitat> quality rating point\npunt de ràting ponderat, n m\nQRP, n m\tsigla\nes QRP\tsigla\nen QRP\tsigla\nNota: La sigla QRP correspon a la denominació anglesa quality rating point.\n\t<Matemàtiques> quantile\nfractil, n m\tsin. compl.\nValor x en el qual una funció de distribució F contínua i estrictament creixent pren un valor donat p.\n\t<Física> quantisation\nquantització, n f\nquantificació, n f\tsin. compl.\nProcés d'assignar a una magnitud física un conjunt discret de valors, generalment múltiples d'un valor elemental.\nNota: Criteris aplicats pel Consell Supervisor en l'aprovació dels termes quantitzar (sin. compl. quantificar) i quantització (sin. compl. quantificació):\nS'aprova el verb quantitzar -calc de l'anglès creat per truncament del substantiu quant(um) i l'adjunció del sufix culte -itzar- amb el sentit, d'una banda, d'"Aplicar a un sistema físic els principis de la mecànica quàntica per estudiar-lo" i, de l'altra, d'"Assignar a una magnitud física un conjunt discret de valors, generalment múltiples d'un valor elemental", pels motius següents:\n·és una forma molt implantada i utilitzada amb normalitat per la majoria d'especialistes referida a aquests dos conceptes;\n·és semànticament precisa i s'associa inequívocament amb l'àmbit de la física quàntica;\n·es documenta en nombrosos contextos d'especialitat;\n·en altres llengües romàniques també s'utilitza la forma paral·lela, que fins i tot es recull en fonts lexicogràfiques considerades referencials;\nCom a sinònim complementari de quantitzar, s'aprova també la forma quantificar (creada per truncament del substantiu quant(um) i l'adjunció del sufix culte -ificar), amb els mateixos dos sentits, pels motius següents:\n·és una forma que ja ha tingut una difusió considerable en català i que és utilitzada també per alguns especialistes amb aquests dos sentits relacionats amb la física quàntica, per bé que és menys precisa que quantitzar (quantificar s'associa sovint a les idees de "determinar la quantitat (d'una cosa)" i d'"explicitar el resultat numèric (d'un procés)", que són les accepcions amb què el diccionari normatiu recull aquest verb);\n·apareix ja, vinculada a aquests conceptes, en obres lexicogràfiques catalanes de prestigi(1) i també en contextos especialitzats;\n·també s'utilitza en altres llengües romàniques, al costat del calc de l'anglès o, fins i tot, com a denominació única;\n·té també el vistiplau d'especialistes del sector.\nPer motius anàlegs als exposats per a l'aprovació de quantitzar i quantificar, s'aproven també els substantius quantització i quantificació, derivats respectius d'aquests dos verbs a partir del sufix d'origen llatí -ció, que significa 'acció i efecte de'.\n(1)Per exemple, a l'enciclopèdia (<http://www.enciclopedia.cat/>) i al diccionari de la llengua (<http://www.diccionari.cat/>) d'Enciclopèdia Catalana, i fins i tot en alguna definició del diccionari normatiu.\n[Acta 548: 21 de juny de 2012]\nProcés d'aplicar a un sistema físic els principis de la mecànica quàntica per estudiar-lo.


Biologia i geologia 1r batx: Zostera marina\nNom científic: Zostera marina.\nNoms vulgars: Alga de mar (català), Seda de mar ancha (castellà) i Eelgrass.\nAquesta planta és perenne, amb fulles verdes de fins a 150 cm de longitud. Les flors són unisexuals i hermafrodites, és a dir, sols poden presentar un sexe alhora però poden canviar de sexe. El fruit es una drupa de 3-3.5 mm que conté una única llavor.\nRegne: Plantae → Divisió: Magnoliophyta → Classe: Liliopsida → Ordre: Alismatales → Família: Zosteraceae → Gènere: Zostera → Espcie: Zostera marina.\nDistribució i habitat\nLa Zostera Marina es localitza principalment en els mars càlids de l'oceà Atlàntic i el clima mediterrani, tot i que també es localitza a aigües dels mars de l'Àrtic. Solament es poden trobar a l'hemisferi nord. Habita en estuaris i maresmes de fins a 20 metres de profunditat.\nL'UICN (Unió Internacional per a la Conservació de la Naturalesa) ha catalogat aquesta espècie com preocupació menor, és a dir, no té un problema seriós a escala global.\nPublicat per A a 0:00


Col·lecció de fotos de Flora Escrig Meroño - Nulespèdia\nFlora Escrig Meroño (1943) era neboda de Rafael Escrig, el recordat fotògraf, pare de l’actual Rafael Escrig (es parla d’ella amb molt d’afecte a l’entrevista a Martín Pérez, “Foto Pérez”), d’ahí que tinga una gran col·leció de fotografia familiar d’altíssima qualitat, perquè son tio estava present en tots els esdeveniments. Rafael era vilaveller, de jovenet tenia molta afició al dibuix i la fotografia; uns banyistes de Barcelona que anaven als balnearis de la Vilavella li van proposar que se n’anara amb ells per aprendre fotografia professionalment.\nA més del valor artístic, les fotos tenen també un gran valor documental que permet nombros comentaris etnogràfics sobre costums i tradicions locals.\nUna foto preciosa de “barraquetes”. Es tracta d’una festa extremadament singular que s’havia deixat de fer i es va recuperar fa uns anys (com conta el cronista Vicent Felip Sempere en la seua entrevista). Es celebra el dijous següent al Corpus i els protagonistes són les xiquetes i xiquets xicotets, que encara no han fet la Comunió. Com es pot veure, es fan unes barraquetes de canya molt senzilles, adornades amb flors i llaços; pares i avis anaven de matí a fer les canyes (ara les proveeix l’Ajuntament) i a buscar flors pel terme. L’acte es celebra després de missa, a les set de la vesprada, a la plaça Major, davant de l’església. L’any en què es va fer esta foto, la tira de barraquetes eixia del Convent, pel carrer de Santa Teresa, perquè l’església encara no estava acabada. Flora reconeix a les xiquetes: Maruja Cardona, la pròpia Flora Escrig, Rosita Beltrán, el seu cosinet Modesto Beltrán i la germaneta Tere Beltrán. Seien en cadiretes baixetes, que eren molt habituals perquè la gent necessitava estar més propa de la llar, i en sillonets infantils (moltes voltes de vímet) i catrets, eixe fabulós tabalet plegable tristament desaparegut de les nostres cases.\nUna altra imatge d’una barraqueta molt ricament decorada. El xiquet és Pascual Casabó, marit de Flora. Ací es veuen millor les canyes i els llaços que les subjectaven. A banda de la calor que poguera fer aquell dia, ja sabeu que en aquell moment els xiquets portaven pantaló curt tot l’any. Té la cadira de boga al seu costat.\nFlora, la xiqueta major, i la seua germana Juanita, que potser encara no tenia edat per estar exposada en una barraqueta. Depenent de les possibilitats econòmiques de la família, les barraquetes estaven més o menys decorades. Els llauradors cultivaven flors més vistoses per als seus xiquets. El sillonet és molt bonic.\nUna altra foto sorprenent d’una activitat singular en la història de Nules: la carrossa la van fer les monges de la Consolació amb les xiquetes comunioneres. La que fa de Mare de Déu és Flora, que era molt bona xiqueta i no rebaldia mai. Li van fer el vestit amb tela blava i li van posar la corona d’estrelletes. Els angelets, amb les seus túniques, ales i corones, són les seues companyes: totes xiquetes perquè aleshores a les aules es segregava per sexes. Els vestuaris eren casers, fets per les mares, amb ornament de cartró forrat amb plata de xocolate perquè encara no es comercialitzava el paper alumini.\nLa decoració de la carrossa era senzilla: una lona darrere, a manera de cel, i una bandera d’Espanya rodant els baixos del carro. Entre els aparells de l’aca cal destacar les tiretes que pengen, que evitaven les mosques i els abundants taves.\nDiem que és una activitat singular perquè la van organitzar uns missioners que van vindre a Nules durant un temps (ho anomena Luis Verdú en la seua entrevista). El carro i l’animal eren de Lucas el Llimonero, que l’utilitzava per repartir el seu gènere. La foto està presa per son tio Rafael Escrig a la plaça Major. Com es pot veure, hi havia molta expectació, hi ha molt de públic i fins i tot un xiquet pujat a una reixa. La inscripció diu: “Año Mariano 1954… carroza de Virgen a los 10 años”.\nUna foto de xiquetes de la Consolación preparades per a eixir a recaptar per al Domund, amb les habituals lladrioletes ceràmiques amb cabets de xinet, negret, moret, indiet… Mirat des d’ara resulta bastant paradoxal, perquè l’Estat espanyol rebia ajuda internacional per a la fam. Les de darrere, que estarien pujades sobre algun banquet, van vestides amb l’uniforme del Centre, que aleshores era completament negre amb el coll blanc, lligat amb un cinturó a la cintura. Porten també les medalletes de llauna. La xica adulta és una de les “mayores”, que anaven a ensenyar-les a bordar i pintar. No tenim clar quina santa porta al braç, potser Santa Rita. Les xiquetes de davant van disfressades segons distintes races del món. Flora en reconeix algunes (les de la cara negra no): en la fila de darrere Rosita Flich, Solita Canós, la “mayor” Carmen, una desconeguda i la pròpia Flora; davant Carmen González, una desconeguda, Marisol Arnal i Rosa Abad, i de davant només té clara a Fina Nebot, entre les dos xiquetes de la cara pintada.\nUna imatge de les Enramades, una altra festa molt típica a Nules. La foto, heretada per Flora Escrig, serà segurament d’abans de la Guerra, es reconeixen els monyets típicament dels anys 30. Les xiques porten velet i estan davant d’una de les peanyes amb la santeta com a excusa per a estes decoracions florals tan barroques. Els xics anaven a per flors i de nit es reunien i les apegaven per composar estes formes. Es feia tots els diumenges de maig, i les peanyes enramades es traïen pel poble. Pareix que tota esta faena es feia a la Capella de la Sang, ara museu, on a més a més s’anava a aprendre el Catecisme. No sabem quina és la Mare de Déu, podria ser el Carme.\nFlora Escrig, que encara no havia fet els quatre anys, està davant de sa casa, al carrer Major, en una insòlita Nules nevada. El carrer que travessa darrere és Colón, davant li quedaria la plaça Major. Porta una inscripció manuscrita que diu: “17-1-1947. Nevad(a) Nu(les)”, però en realitat la nevada va ser el mateix dia 17, dijous, festivitat de Sant Antoni, de 1946, un any abans. Com es recordarà, aquella nevada es va gelar, va durar uns quants dies i va gelar els arbres per la soca, que es van haver de segar. Va acabar de generar la misèria que, des de la Guerra, no ens havíem pogut llevar de damunt. Els horts es van sembrar de moniatos, hortalisses i cereals per matar la fam. Va ser una de les desgràcies majors d’aquells anys, que encara es recorda. No n’ha hi hagut altra igual (una segona, més lleu, va caure deu anys després, el 1956). Com era habitual per a xiquetes i xiquets, Flora porta guants i el cos ben abrigat, però les cametes crues.\nUna fotografia que comporta una història desconeguda per als més joves: es tracta de la “Càtedra” de la Sección femenina, que col·laborava en qüestions socials i doctrinals en zones rurals. Flora ho conta molt bé a la seua entrevista (que parafrasegem a continuació). Eren cinc xiques més la responsable, passaven tres mesos en cada poble; ací se’n suma una sèptima, una xica de León que feia pràctiques amb elles. La imatge es va prendre a Almedíjar. Cadascuna tenia una funció: una ensenyava Corte y confección, una altra donava cuina, una altra donava labors: bordats i tot això; una altra era la divulgadora, que es dedicava a ajudar a la gent del poble: si hi havia algun vellet si podíem ingressar-lo en la residència, si algú ho necessitava repartir mantes, repartir menjar… S’enteraven de les necessitats del poble i donaven solucions. Flora es feia càrrec dels xiquets, va estudiar en Castelló i en Madrid. A l’hora del recreo, ella i els mestres, replegaven xiquetes i xiquets, els feien fer esport, i de vesprada feien audicions musicals, llegien, feien teatre… L’objectiu era inculcar-los cultura jugant.\nD’esquerra a dreta veiem a la responsable, que era una xica de la Vall, a María Jesús, una desconeguda, Maruja, Matilde, una altra que no recorda i, ajupida, Flora. Totes van amb l’uniforme, són molt jovenetes i s’ho passaven molt bé. Als pobles els deixaven una casa; hi havia molta camaraderia i estaven molt lliures, en un ambient molt més independent del que es preconitzava per a les dones en l’ideari de la Falange. Ella havia de tornar a casa tots els dissabtes per ajudar en l’ambigú del cine del Teatro Alcázar.\nLes xiques de la càtedra aprenien les jotes del poble, que ja estaven desapareixent, i de nit li les ensenyaven als joves [possiblement per evitar els balls agarrat, que estaven prohibits].\nAl poble l’escola tenia moltes mancances, quan plovia no hi havia classe perquè estava plena de goteres. De matí, ella i la mestra els feien jocs a les xiquetes, i també als xiquets. De vesprada, a les cinc, quan acabava l’escola els arreplegaven i feien jocs de taula, els parlaven de Cervantes, sentien música de Vivaldi en un tocadiscos, feien teatret, etc. Anaven amb camionets i remolques equipats.\nUna altra foto interessant: el ambigú del Teatro Alcázar. Darrere de la barra, d’esquerra a dreta, son tio Alberto, son pare i sa mare: Juan Escrig i Flora Meroño. Davant, amb no més de huit anys, la pròpia Flora, i tres clients desconeguts, ells elegants però amb el físic inequívoc dels llauradors endurits per les jornades a la intempèrie. Els uniformes dels barmen, com els dels acomodadors i demés personal, portaven cosit l’escut del Teatre. Ens diu Flora que en la barra falta molt d’equipament (la vitrina dels xocolates, per exemple), per la qual cosa pensa que pot ser el dia de la seua inauguració.\nFlora Escrig Meroño, Vicent Casabó\nMuseu Etnològic Col·laboratiu (M.E.C.) Flora Escrig, joventut a l’Alcázar


El poble dels sensesostre: una aposta a Escòcia per evitar que tornin al carrer\nRedacció 30/05/2018 - 09.58 Actualitzat 31/05/2018 - 01.35\nLes 11 cases del poblat tindran dos dormitoris, un bany i una cuina (Social Bite)\nDonar als sensesostre més estabilitat i autonomia, més enllà del que poden oferir albergs i B&Bs, perquè no tornin al carrer. Amb aquest objectiu una entitat sense ànim de lucre escocesa ha creat un petit poble per acollir i oferir ajuda a persones sense llar a Edimburg.\n11 cases de dos dormitoris, un bany i una cuina, més un edifici comunitari, formaran aquest nucli únic que donarà suport a 20 persones durant un any.\nLa iniciativa de Social Bite vol ajudar persones sensesostre en la transició cap a un allotjament permanent en el futur, un procés que moltes vegades no és fàcil després de mesos o anys dormint al carrer.\nEls nous veïns del poblat han estat seleccionats per Cyrenians, una entitat col·laboradora de Social Bite, que treballa amb persones que es troben en allotjaments temporals i que necessiten suport per fer el pas.\nNotícia relacionada: Finlàndia, l'únic país d'Europa on pràcticament ningú dorm al carrer\nL'Ajuntament d'Edimburg els ha donat els terrenys al districte de Granton, al nord de la ciutat. I les instal·lacions s'han finançat amb donatius de més de 8.000 particulars i un centenar d'empreses del sector de la construcció que han cedit materials, mobles i mà d'obra.\nDos anys de feina, que conclouran aquest juny amb els sis primers inquilins i s'espera que al setembre tots els nous veïns ja estiguin instal·lats.\nEl centre comunitari del poblat inclou una sala d'estar, una d'aprenentatge i menjador perquè els residents puguin socialitzar i rebre suport personal.\nKathy Hoyle, que serà qui el gestionarà, ha destacat a "Edinburgh News" que treballaran perquè els inquilins puguin "invertir en un període significatiu de canvi personal per créixer en autonomia personal i construir les seves capacitats socials i per ajudar-los a trencar un cicle de dependència de les ajudes, del fet de no tenir llar i dels traumes que això porta associat".\nNotícia relacionada: Viure al carrer tot i tenir un sou mensual\nAmb ells hi treballaran professionals que els ajudaran a superar la situació d'atur, d'aïllament social i els possibles problemes de salut o addiccions que tinguin.\nJosh Littlejohn, cofundador de Social Bite, ha explicat a la BBC que hi haurà cinc persones treballant-hi a jornada completa per oferir "24 hores de ple suport". La idea és que aquest nou enfocament per acollir persones sense llar els doni noves oportunitats, més enllà d'un sostre.


Causes de la malaltia d’Alzheimer | PortalCLÍNIC\nAlzheimer Causes i factors de risc\nCauses de la malaltia d’Alzheimer\nLa causa última de la malaltia d’Alzheimer, en la majoria dels casos, no es coneix, excepte quan hi ha una alteració genètica.\nSí se sap que de manera molt precoç, anys abans de l’inici dels símptomes, dues proteïnes es dipositen al cervell, la proteïna beta amiloide i la proteïna tau hiperfosforilada. La proteïna amiloide forma agregats en forma de plaques que es dipositen al voltant de les neurones, i la proteïna tau hiperfosforilada, forma uns agregats dins de les neurones anomenats cabdells neurofibril·lars, per la seva semblança a un cabdell de fils quan es visualitzen al microscopi. Aquests dipòsits s’estenen per les diferents àrees de l’escorça cerebral seguint un patró que és molt semblant entre malalts d’Alzheimer.\nNo queda clar quin és el paper d’aquestes proteïnes en la malaltia, però la majoria d’experts creuen que el seu dipòsit interfereix en el normal funcionament de les neurones, impedint la correcta comunicació entre elles i el normal processat d’informació, la qual cosa, finalment, contribueix a la degeneració i mort neuronal. A més, generen altres fenòmens, com processos inflamatoris que es poden produir com a mecanisme de defensa del cos davant la malaltia, o bé generar una part dels danys.\nEn els casos poc freqüents, considerats genètics o autosòmics dominants, la causa de la malaltia és una alteració genètica en un de 3 gens: el gen de presenilina 1 (PSEN1), presenilina 2 (PSEN2) o proteïna precursora d’amiloide. Las mutacions en aquests gens produeixen una alteració en el metabolisme de la proteïna amiloide i un depòsit molt precoç d’aquesta proteïna.\nFactors de risc de la malaltia d’Alzheimer\nEdat. El principal factor de risc de la malaltia d’Alzheimer esporàdica és l’edat. La incidència i prevalença de la malaltia d’Alzheimer augmenta amb la edat, especialment per sobre dels 65 anys.\nSexe femení. Ser dona també és un factor de risc, 2 de cada 3 nous casos són dones, encara que no es coneix bé el motiu.\nAntecedents familiars de malaltia d’Alzheimer a la família fa que una persona tingui major predisposició a patir la malaltia, si bé només en 1 de cada 200-500 casos la malaltia es transmet de pares a fills. El principal factor de risc genètic, en els casos no heretats, és la presència de l’al·lel ε4 del gen de APOE que augmenta el risc de patir la malaltia respecte a les persones que no tenen aquest al·lel. Tot i així, la presència d’aquest no determinarà que la persona desenvolupi la malaltia, donat que la meitat de les persones que el tenen mai patiran la malaltia.\nTambé s’ha vist una relació entre l’Alzheimer i la mala salut cardiovascular. Així, el tabaquisme, el sedentarisme, la hipertensió arterial, la obesitat i la diabetis mellitus augmenten el risc de patir la malaltia d’Alzheimer.\nD’altra banda, altres factors com la baixa escolaritat, l’aïllament social, la depressió i la presència de mala audició augmenten també el risc de patir la malaltia.


Cop d'imatge de JxCat - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 26 de Març de 2021. 10:41h.\nCop d'imatge de JxCat\nMascaretes grogues abans del debat d'investidura\nMolts diputats i membres del govern en funcions de Junts han entrat a l'auditori del Parlament on es farà el ple d'investidura portant mascaretes grogues.\nEl Parlament de Catalunya acull aquest divendres el debat d'investidura de Pere Aragonès però el presidenciable d'ERC no sortirà d'aquest ple investit com el 132è president de la Generalitat.\nAmb el suport de la CUP i els 33 diputats d'Esquerra, el candidat republicà aconseguirà 42 vots a favor, però l'abstenció dels 32 parlamentaris de JxCat impossibilitarà que sigui escollit. En principi, els 61 diputats de PSC, Vox, En Comú Podem, Ciutadans i PP hi votaran en contra.\nPrimer embolic de Laura Borràs\nAragonès promet “una nova Catalunya”\n#16 L'atrezzo, Barna, 26/03/2021 - 19:02\nRes de nou, portem una dècada on primen els slogans barats, les banderes estelades, el color groc , i tot plegat res de pràctic ni vàlid per la gent que vol treballar i viure. Deuen pensar que el color groc és suficient per millorar les coses per si mateix. Una mostra més de la seva incompetència.\n#15 Rasca, Castelldefels , 26/03/2021 - 17:10\nTambién son expertos en golpe de estado\n#14 Purria lazi, Mollerussa, 26/03/2021 - 15:45\nSupongo que solo les faltaba el Chino Cudeiro para este revival patético y sin gracia de Humor Amarillo.\n#13 Tabarnés puro, Barcino, 26/03/2021 - 15:42\nOooooooh!! Quanta dignitat!!!!!\n#12 Alejandro, Villadecans, 26/03/2021 - 15:21\nSi de verdad quieren que el mundo les miren que se presente de amarillo integral pero eso sí en pelotas y totalmente pintados y veréis las primeras portadas de todo el mundo con la foto, eso sí el descojone es a libre albedrío.\nYa no interesan a nadie


Proporcionar més llum i dotar-li d’una millor distribució per a guanyar metres va ser el principal objectiu de la reforma d’aquest pis de 65 m², situat en l’emblemàtic Barri Gòtic de Barcelona. L’habitatge original comptava amb 3 dormitoris, un petit saló-menjador, un bany i una cuina tancada.\nDesprés del meticulós estudi que realitzem i veure totes les possibilitats que oferia, es va decidir tirar tots els envans per a canviar la seva distribució i convertir-lo en un pis de dos dormitoris amb un gran saló, un petit passadís, una cuina oberta al menjador, molt més lluminosa, un bany més gran i una petita condícia abans inexistent. Ara, gràcies a aquesta profunda reforma, totes les estades gaudeixen de llum exterior.\nPer a començar, es van restaurar les bigues del sostre i la fusteria dels finestrals. El sòl, no obstant això, va caldre canviar-lo a causa del seu mal estat de conservació. Es va decidir instal·lar un parquet de roure en tota la casa, excepte en els banys, on es va triar un sòl hidràulic. Les parets es van pintar en blanc trencat, per a dotar al pis de major lluminositat, menys en els dormitoris, pintats en un blau clar.\nQuant al mobiliari, hi ha un mestissatge d’estils que conviuen en perfecta harmonia: les peces rústiques es barregen amb altres vintage i amb alguna picada d’ullet industrial. I com estem en una ciutat costanera, la mar havia d’estar present d’alguna forma. Se li va rendir un petit homenatge en triar tèxtils de lli, cotó o vellut en colors turquesa i verd aigua que ens recorden la proximitat del Mediterrani.


300 casos de malaltia inflamatòria intestinal en menors diagnosticats a l'any a Espanya\nLa incidència de la malaltia inflamatòria intestinal s'ha triplicat a Espanya en menors de 18 anys en les dues últimes dècades i s'han diagnosticat a l'any fins a 300 casos.\nHo explica el doctor Javier Martín de Carpi, de la Unitat per a la Cura Integral de la Malaltia Inflamatòria Intestinal Pediàtrica de l'Hospital Matern Infantil Sant Joan de Déu de Barcelona.\nTenint en compte que cada any es diagnostiquen a Espanya 2.000 nous casos en adults, la dada és baix en nens. No obstant això, l'augment en els nens és cridaner si es té en compte que fa 16 anys l'hospital català diagnosticava entre 5 i 10 pacients nous a l'any, ara ascendeixen a més de mig centenar.\nL'augment de diagnòstics a la Unitat de Sant Joan de Déu pot venir condicionat perquè és un centre de referència, de la mateixa manera que l'augment d'incidència pot, en part, venir motivat per "una major consciència del diagnòstic i, en conseqüència, un diagnòstic més precoç".\nNo obstant això, aquestes variables no acaben d'explicar el gran augment de diagnòstics pediàtrics que es produeixen actualment i que, afegeix, ha estat refutat per diverses investigacions, una d'elles la realitzada pel propi centre el 2012, on es constata aquest augment.\nCal tenir en compte que si el diagnòstic és complicat en adults, en nens és molt més difícil. "Les famílies arriben molt perdudes perquè són malalties que porten temps donant la cara però el diagnòstic moltes vegades s'arriba tard o es demora, perquè els símptomes al principi són molt inespecífics", explica en una entrevista a Europa Press.\nQuan un nen o adolescent és diagnosticat d'una d'aquestes malalties, tant ell com la seva família s'enfronten a una sèrie de pors i incerteses. Habitualment el diagnòstic es realitza després d'un període més o menys prolongat de símptomes mantinguts que han produït un deteriorament en l'estat general del pacient.\n"Davant les pors del futur sempre diem de tenir una malaltia crònica no significa estar crònicament malalt. El nostre objectiu, sobretot en el nen i adolescent, és normalitzar la seva vida", afirma Martín de Carpi qui destaca la importància que prop d'aquests pacients hagi una Unitat multidisciplinar, que li d'un suport i li ensenyi a controlar la seva malaltia perquè, afegeix, "com més ens assegurem que el nen es controla bé segur que la seva malaltia va a estar més controlada i la seva evolució serà millor".\nPER QUÈ AFECTA ALS NENS\nLa malaltia inflamatòria intestinal està causada per una inflamació crònica a l'intestí que provoca, entre d'altres símptomes, dolors abdominals, diarrea, rectorràgia i pèrdua de pes. Els nens que les pateixen requereixen controls mèdics periòdics, ingressen a l'Hospital amb certa freqüència i han de rebre un tractament farmacològic de per vida.\nAquestes malalties, que provoquen lesions en el tracte intestinal del pacient de forma crònica, estan causades perquè el sistema immunitari ataca les cèllules del propi organisme. És una malaltia que es caracteritza pel seu caràcter crònic, debilitant i profundament condicionant de la vida diària dels pacients, per això és tan important el seu diagnòstic precoç i multidisciplinar.\nQuan es parla de què la causa es parla de múltiples factors, sent els dietètics i els hàbits de vida dels principals fcausas de risc. A més, afegeix, "és cert que hi ha individus predisposats en els quals determinats mecanismes desencadenates, que no sabem per què, fan que els seus sistema de defensa reconegui com alterat la seva pròpia flora bacteriana intestinal, i és quan es posa en marxa la resposta inflamatòria" .\n"La malaltia de l'adult no és equivalent al 100% que la del nen", per això és la predisposició genètica la que pot explicar que hi hagi un augment de casos en els nens -fins a un 10 per cent són nens menors de cinc anys-.\nA l'hora de tractar el nen i l'adolescent tampoc pot realitzar-se amb la mateixa estratègia terapèutica amb la qual es tracta a l'adult. "El nen és un individu en creixement per tant el seu desenvolupament i maduració ve condicionat per l'equilibri del propi cos per això és especialment important arribar al diagnòstic i tractament precoç", adverteix.\nEncara que numèricament la malaltia en nens segueix sent petita, Martín de Carpi recorda que "pels condicionants i el consum de recursos i temps, i la importància de la malaltia, requereix que s'intenti vehicular recursos per a aquesta malaltia".\nEls símptomes que poden portar al diagnòstic són més larvats que en adults. La colitis ulcerosa en nens si sol detectar amb més facilitat, ja que sol donar-se amb sagnat a la femta i això fa saltar alamar; però, en el cas de la malaltia de Crohn la clínica no és tan clara, són nens que no guanya pes, els seus diarrees són esporàdiques, de vegades s'observa que no acaben de desenvolupar-se i té dolors abdominals no molt precisos que poden confondre amb altres patologies infantils.\nHI HA TRACTAMENTS PER ALS NENS?\nActualment, els medicaments són els mateixos que per als adults. No obstant això, segons assenyala Martín de Carpi, "la premissa fonamental en el tractament del nen és tractar-lo de manera eficaç que freni de manera precoç la inflamació des de fases precoços i amb els mínims efectes adversos possibles".\nAixí mateix, en el cas de la malaltia de Crohn hi ha teràpies nutricionals que aconsegueixen disminuir la inflamació sense efectes adversos, perquè no són fàrmacs, i que alhora nodreixen al pacient. "Cal intentar donar amb el medicament que sigui més efectiu des de fases precoces, aconsegueixi mantenir sota control la malaltia per evitar brots repetits durant el seu creixement i sempre valorant els efectes adversos que pugui tenir", reitera.\nJORNADES INFORMATIVES PER A PARES\nEl 2010 l'Hospital Sant Joan de Déu va crear la primera unitat de l'Estat que ofereix una atenció integral als nens amb malalties inflamatòries intestinals, després d'observar un augment d'aquests pacients. "L'objectiu era oferir una Unitat multidisciplinar a imatge i semblança del que es fa amb els adults", explica.\nAquesta unitat va més enllà de tractar els aspectes purament mèdics, ofereixen als nens i les seves famílies la formació necessària perquè siguin capaços d'identificar els primers símptomes d'un brot i, d'aquesta manera, es puguin posar en marxa les mesures necessàries per controlar- el més aviat possible.\nAmb el mateix interès, es realitza l'Aula de MII pediátrica- que ha tingut lloc aquest cap de setmana-, amb la collaboració de Nestlé Health Science, "on tractem de donar amb tranquillitat informació de la malaltia i, d'altra banda, que puguin conèixer la unitat i poguessin tenir contacte amb associacions de malalts, metges d'adults i pacients que ja han assolit la majoria d'edat ".\n"De la malaltia inflamatòria intestinal no hi ha molta informació en nens, hi ha més en adult però els condicionants de la malaltia són diferents d'un adult a un nen en creixement", recorda.\nAquesta jornada, que se celebra cada dos anys, és important per la informació i la formació actualitzada per als pacients però, sobretot, perquè pretén "fer un reforç del missatge positiu, que amb aquesta malaltia, tot i que és crònica, si està controlada es pot portar una vida el més normal possible ".


Un chat botté: SOS: ALGÚ SAP LLEGIR ELS LLAVIS?\nSOS: ALGÚ SAP LLEGIR ELS LLAVIS?\nSisplau, si algú sap què diu aquesta noia, que m'ho faci saber!\nAh! Jo volia creure que diu Te quiero, però penseu que és francesa...\nLa imatge pertany al còmic El gusto del cloro de Bastien Vivès (Diábolo, 2009) i és la primera lectura obligatòria d'un curset particular sobre còmic que faig al llarg d'aquest any amb l'Sfer.\nHe de dir que el llibre m'ha encantat, està clar que la meva profe s'ha adonat que les històries d'amor, la quotidianitat absoluta, els personatges anònims... em tiren i molt.\nA nivell plàstic el còmic fa honor al títol perquè aconsegueix transportar-te dins una piscina, en tots els sentits (de fet, el llibre té el mateix color que el llibre de Como pez en el agua d'en Nesquens i Riki Blanco!!).\nEls cossos dels personatges que surten són molt realistes, els moviments dels nedadors estan molt ben aconseguits...\nQui no ha vist un paio panxapeluda marcant paquet com aquest en una pisicina?\nQui no ha agafat nervis a la pisicina municipal quan ha de compartir carril amb un iaio antipàtic amb qui xoques cada dos per tres?\nPerò el millor de tot és que el nus de la història és entendre què li diu a sota l'aigua la noia al noi.\nEl còmic acaba, surt la pàgina en blanc, i després es torna a repetir la imatge de la noia parlant... i és que al protagonista, igual com a nosaltres, no se li esborren els llavis de la noia movent-se, dient una frase impossible de desxifrar...\nPublicat per Un chat botté a 9:19\nEnhac Adira 29 de gener de 2010 a les 12:32\nAquest còmic és fantàstic. I penso que una gran idea ha sigut deixat el final per a que cadascú s'ho pensi.\nPer cert, vaig riure molt quan l'Sfer em contava el moment en que t'havies adonat que el còmic era francès. XD\nIris 29 de gener de 2010 a les 17:40\nA mi aquest còmic em va encantar.\nParlant amb una amiga francesa sobre el que diu la noia sota l'aigua em va remetre a un grup de bibliotecaris que ho discutien i n'han tret l'entrellat.\nSi vols t'escric un mail i t'ho dic...\nsfer 29 de gener de 2010 a les 17:55\nDeu meu, NO!\nFeu-ho EN PÚBLIC!!\nBerta Bocado 29 de gener de 2010 a les 20:36\nIris, sí sisplau, digue'ns-ho, en públic o privat, però necessito saber-ho!!! estic a punt d'apuntar-me a natació, però ara no és un bon moment per enamorar-me d'un banyista!!!\nIris 5 de febrer de 2010 a les 20:07\nD'acord noies, doncs la meva amiga em va explicar que el grup de bibliotecaris en qüestió (clarament són bojos de la lij i el còmic com nosaltres, jeje) van anar a un acte de presentació i li van etzibar sense ets ni uts al Vivès la qüestió de les paraules mudes de la noia sota l'aigua.\nEs veu que l'autor va començar a fer el ronso, que si era una cosa com íntima, patatín patatan, però al final va dir que la noia cantava la canço World of Two del grup Cake, inclosa en l'àlbum Comfort Eagle, però no va voler explicar el significat. Va dir que això sí que s'ho quedava per a ell... Us deixo un enllaç perquè escolteu la cançó si us ve de gust.\nJo crec que me la compraré a l'iTunes i me la posaré al reproductor sumergible i la intentaré cantar, i si trobo algú que em faci la foto, us l'ensenyo. Ho prometo!\nAnònim 24 de juny de 2010 a les 23:38\nperò però... això no m'ha aclarit RES !!! què diu el que canta ?


El lehendakari, Iñigo Urkullu, ha denunciat que el Govern de Mariano Rajoy vulgui aplicar l'article 155 de la Constitució "en la seva versió més extrema i d'incerta conseqüència", i ha emplaçat a l'Executiu de la Generalitat a actuar "amb intel·ligència i audàcia "per a" no deixar la destinació de Catalunya en la inèrcia d'una escalada que no condueix a cap futur ".\nUrkullu ha realitzat aquesta reflexió en el seu compte de Facebook, després que Rajoy hagi comparegut al Palau de la Moncloa per anunciar que demanarà al Senat, emparant-se en el 155 de la Carta Magna, cessar al Govern en la seva integritat i que ell mateix pugui tenir capacitat de dissoldre el Parlament autonòmic per tal de convocar eleccions en un termini màxim de sis mesos.\nEl lehendakari ha lamentat que "el Govern espanyol ha posat en marxa una aplicació de l'article 155 de la Constitució en la seva versió més extrema i d'incerta conseqüència". "És una mesura excepcional i desproporcionada que, per molt que ho vulguin justificar amb tot tipus de campanya i acompanyament, no té justificació d'un propòsit de convivència social i política", ha afirmat.\nSegons la seva opinió, això "no resoldrà el problema", sinó que "dinamita els ponts, genera més tensió i fractura". "No només no afavoreix una solució, sinó que complica la seva recerca", ha apuntat.\nEMPLAÇAMENT AL GOVERN\nPer això, ha realitzat una crida al Govern de la Generalitat "a actuar amb intel·ligència i audàcia per no deixar la destinació de Catalunya en la inèrcia d'una escalada que no condueix a cap futur". "Apel·lo a la desescalada plantejada pel propi President en la seva intervenció davant del Ple del Parlament el passat 10 d'octubre", ha subratllat.\nIñigo Urkullu ha manifestat que "aquesta determinació per buscar un futur constructiu i de major abast legítim i social per al poble de Catalunya comptarà amb tot el nostre suport".


Sancionen dues persones de Madrid per incomplir el tancament perimetral de la Comunitat Valenciana - À Punt\nSancionen dues persones de Madrid per incomplir el tancament perimetral de la Comunitat Valenciana\nLa Policia Local d'Alacant ha posat 123 denúncies la primera jornada del pont de Sant Josep.\nControl estàtic de vehicles organitzat per la Policia Local d'Alacant. / Ajuntament d'Alacant\n20 de març 2021 - 11:08\nDues persones provinents de Madrid han sigut localitzades i sancionades per incomplir el tancament perimetral de la Comunitat Valenciana arran d'un control estàtic de vehicles organitzat per la Policia Local d'Alacant, emmarcat dins de l'operatiu especial per al pont de Sant Josep.\nLa nit del divendres els agents han dissolt un total de sis festes en domicils privats i diversos botellots a les platges de Sant Joan i el Postiguet. En total, el cos municipal de policia ha posat 123 denúncies, tres de les quals a establiments d'oci, la majoria en relació amb les mesures per a frenar la corba de contagis de la Covid-19.\nTot i que el confinament perimetral continua vigent fins al 12 d'abril, fa setmanes que diversos municipis costaners alerten sobre la presència de turistes d'altres comunitats i demanen que el nostre territori siga "impermeable".\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, considera que "no és oportú" que els turistes madrilenys puguen visitar el nostre territori ara per ara i posa la mirada a l'estiu.


El temps a Palamós: Dimecres 18 de gener: augment dels núvols, el vent afluixa i retorn de les gelades\nDimecres 18 de gener: augment dels núvols, el vent afluixa i retorn de les gelades\nNúvols mitgencs enterbolint l'accó solar ahir dimecres 18 de gener al migdia.\nAhir dimecres 18 de gener, tal com es preveia, vàrem tenir un altre dia molt fred, amb unes temperatures màximes que es van quedar clarament per sota de la mitjana climàtica del mes de gener.\nEn aquest sentit, a Palamós es va registrar una temperatura màxima de tan sols 7,4ºC, quan la mitjana climàtica de les temperatures màximes del mes de gener és de 12,8ºC.\nL'aire fred i sec va estar condicionat per la presència d'isotermes de -3,6ºC a 850hPa, segons dades del radiosondatge de Barcelona de les dotze del migdia, no obstant això, la disminució de la força del vent va impedir que la temperatura de sensació fos tan baixa com la del dia abans.\nD'altre banda, encara que el vent va perdre molta força durant el dia, la matinada encara va ser prou ventilada, amb vent de component nord que bufava entre els 15 o 20 km/h de mitjana, ratxa màxima 42 km/h. Aquest fet, unit a l'arribada de núvols prims, va fer que la mínima fos positiva a la nostre vila, amb un valor de 1,7ºC en el centre del nucli antic.\nLa disminució de la força del vent, va ser suficient per fer baixar el mercuri amb escreix en els llocs més arrecerats de l'interior de la comarca o un xic separats de la línia costanera, registrant-se gelades generals. La mínima més gèlida es va assolir a Monells, amb -5,4ºC.\nMapa sinòptic previst per demà divendres a les 19:00h. Veiem com les isòbares tindran un llarg recorregut per sobre el mar, amb la qual cosa el vent portarà la humitat necessària per fer crèixer els núvols.\nL'altre novetat de la jornada d'ahir va ser l'arribada de nombrosos núvols mitgencs, formats en la seva majoria per altostrats i altocumuls que deixaren resol durant forces estones.\nAquests núvols prims provenien de les bandes exteriors de la pertorbació que afecta l'area d'Itàlia, a més, sembla que la nuvolositat ha d'anar en augment i fer-se més gruixuda en les properes jornades.\nTal com s'intuïa en els models atmosfèrics des de fa dies, l'anticicló europeu es voldrà posicionar de forma allargassada d'est o oest, amb la qual cosa ens farà incidir un flux de vent humit de component est i est-nord-est. Aquest aport d'humitat, unit a l'aire fred imperant a les capes baixes i mitjanes de la troposfera, farà crèixer núvols que acabaran deixant pluja en les properes hores.\nEs preveu que la nuvolositat de tipus baix pugui començar a descarregar pluja o plugim a partir d'avui a la nit o matinada de divendres. La pluja o plugim pot continuar durant tot el divendres i possiblement durant el cap de setmana (sobretot el diumenge), amb algunes llargues pauses.\nL'augment dels núvols farà que les temperatures mínimes es recuperin de forma dràstica i també pujaran les màximes fins a superar lleugerament els 10ºC., no obstant això, la presència d'isotermes de -2/-3ºC a 850hPa i de -28ºC a 500hPa, pot fer que nevi un xic a les muntanyes i/o poblacions gironines situades per sobre dels 500 metres, a partir d'avui al vespre i durant el matí del divendres, però amb el pas de les hores la cota de neu anirà pujant fins als 800 o 900 metres.\nMapa de precipitació acumulada en sis hores per demà divendres a les quatre de la tarda. Veiem com poden caure entre 4 i 8 mm.\nMar de fons i cel blanquinós a causa dels núvols mitgencs, ahir dimecres 18 de gener al migdia.\nDades meteorològiques d'ahir dimecres 18 de gener del 2017 a Palamós., temperatura màxima 7,4ºC, mínima 1,7ºC. Estat del cel: a primera hora del dia resol, amb abundants núvols mitgencs i alguns de baixos, amb 6/8 Ac, As i Sc., al matí domini del sol amb entre 2/8 i 4/8 As, Ac i Sc., a partir del migdia nou augment nuvolós, amb 6/8 Ac, As i Sc, resol., a la tarda hi hagué sol o resol, amb entre 3/8 i 6/8 As, Ac i Sc.\nVent: fins les 06:00h hi va haver vent del N, NNO i NO, a 15/20 km/h de mitjana., a partir de llavors vent del N, NNO i NNE, a 10 km/h de mitjana., a partir de les 12:00h vent de component N, NNO i NNE, a 10/15 km/h de mitjana., a partir de les 17:30h vent del N, NNO i NO, a 5/10 km/h de mitjana., a partir de les 21:00h vent del NO i NNO a 5 km/h de mitjana, amb estones de calma, però poc abans de la mitjanit el vent va tornar a pujar d'intensitat fins a 10 km/h de mitjana. Ratxa màxima de vent 42 km/h NNO (registrats de matinada).\nEstat de la mar amb maror, mar de fons del ENE (ones d'un metre d'alçada)., mar endins hi havia maregassa (onatge sig. de 3,63 metres a les 07:00h davant del cap de Begur, de 3,4 metres a les 12:00h i de 2,7 metres a les 18:00h)., alçada màxima de l'onatge 7,66 metres a la 01:00h (davant del cap de Begur).\nPressió atmosfèrica màxima 1022hPa, mínima 1018hPa. Humitat relativa màxima 67%, mínima 40%. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nEn un altre ordre de coses, si comparem les temperatures màximes que van esdevenir ahir dimecres 18 de gener al Baix Empordà, amb les registrades el dimarts, s'observa com aquestes van pujar de forma més o menys destacable a tot arreu.\nPer exemple, a Castell d'Aro la màxima va ser 3,0ºC més elevada, a La Bisbal d'Empordà ascendí 2,5ºC i a La Tallada d'Empordà pujà 1,9ºC.\nA Palamós la màxima va ascendir 2,0ºC.\nEn aquest sentit, els 9,7ºC de Castell d'Aro van ser la màxima més alta del dia, per contra, els 6,5ºC de Calonge-Mas Pallí van ser la màxima més baixa.\nSi ens fixem en les temperatures mínimes, s'aprecia com els registres van baixar amb més o menys intensitat a totes les estacions meteorològiques, gràcies a la disminució de la força del vent.\nEn aquest sentit, a Monells la mínima va baixar 6,5ºC respecte el dia anterior, a La Bisbal d'Empordà va descendir 5,2ºC i a Castell d'Aro baixà 4,3ºC.\nA Palamós la mínima descendí 0,5ºC respecte el dimarts.\nEls -5,4ºC que hi van haver a Monells foren la mínima més baixa de la jornada, per contra, els 1,7ºC de Palamós foren la mínima més alta. Dades de Meteoclimatic i Meteocat\nMàximes registrades ahir dimecres 18 de gener al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nCastell d'Aro 9,7ºC (-2,5ºC)., La Bisbal d'Empordà 8,2ºC (-3,8ºC)., Torroella de Montgrí 8,0ºC (-2,0ºC)., La Tallada d'Empordà 7,5ºC (-3,5ºC)., Monells 7,4ºC (-5,4ºC).


4t. ESO | reporteducació SERVEI EDUCATIU\nLa Comissió BLL02 ha fet arribar als centres de secundària de l’àmbit territorial les primeres indicacions i la convocatòria per a la reunió preparatòria sobre l’organització i la realització de les proves de competències bàsiques de 4t d’ESO:\nData de realització de les proves: 6 i 7 de febrer de 2018.\nPeríode operatiu de l’aplicació informàtica A4S: 13 al 24 de novembre.\nEnumeració de les tasques que els centres han de fer a través de l’aplicatiu A4S.\nData i lloc de la reunió amb direccions de centre i aplicadors:\nData: 24 de gener\nLloc: Auditori del Molí dels Frares de Sant Vicenç dels Horts\nProves CB 4t. ESO, avaluació, competències bàsiques 1


APGCC Professionals de la gestió cultural noticia Elvira Dyangani Ose es la nova directora del Macba\nData de publicació: 17-07-2021\nLa directora de la galeria The Showroom de Londres assumeix el càrrec en substitució de Ferran Barenblit\nElvira Dyangani Ose (Córdoba, 1974), fins ara directora de la galeria de Londres The Showroom, és ja la nova directora del Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA), esdevenint així la primera dona en dirigir el museu.\nEl consell general del Macba vol aportar així una mirada innovadora sobre el paper del museu en l'escenari local i internacional, incorporant també una clara voluntat de connexió amb els debats contemporanis sobre el paper de l'art en l'inici del s.XXI. Entre els reptes que haurà d'assumir es troba el de 'mantenir el prestigi del museu com a institució de referència internacional, desenvolupar una política d'exposicions, activitats i publicacions acadèmiques i continuar enfortint la col·lecció del Macba'.


La Covid-19 ha fet caure un 17% l'ingrés d'expedients als òrgans judicials de Lleida durant el 2020 | UA1 Lleida 104.5 FM\nLa Covid-19 ha fet caure un 17% l'ingrés d'expedients als òrgans judicials de Lleida durant el 2020\n15/07/2021 - 16:19:44 Miriam Garcia\nLa Covid-19 ha fet caure un 17% l'ingrés d'expedients als òrgans judicials de Lleida durant el 2020. Tot i això, des de l'Audiència Provincial de Lleida preveuen que en els pròxims mesos hi pugui haver un augment de les entrades en alguns jutjats, com el contenciós-administratiu, precisament a causa de la crisi econòmica derivada de la pandèmia.\nSi ens fixem en el tipus d'assumptes registrats, la davallada va ser d'un 7% als jutjats civils i d'un 13% en els penals. Això, segons la presidenta de l'Audiència, Lucía Jiménez, es correspon amb la caiguda de la delinqüència registrada arreu de la demarcació per la reducció de la mobilitat. Per partits judicials, la disminució ha estat desigual. On més ha caigut l'ingrés de casos penals és als jutjats de Balaguer i Solsona, en un 19%, mentre que Vielha i la Seu d'Urgell lideren la reducció d'assumptes de l'àmbit civil, amb una caiguda del 30% i el 25% respectivament.\nD'altra banda, Jiménez ha posat de manifest algunes de les mancances que tenen actualment els organismes judicials de la demarcació. En aquest sentit, ha apuntat que ara per ara "la prioritat és la creació a Lleida d'un tercer jutjat del social, com més aviat millor, i continuar reforçant la secció segona de l'Audiència Provincial i aconseguir una cinquena plaça de magistrat orgànica". D'altra banda, afegeix també la necessitat de "reforçar puntualment" el jutjat mercantil i el contenciós, a conseqüència de l'increment de casos que es preveu en els pròxims mesos per la crisi provocada per la pandèmia. Entre les reclamacions fetes per la magistrada també hi ha la petició que hi hagi una major preparació o formació dels jutges de la borsa de substituts. Per últim, la magistrada també ha insistit en la necessitat de millorar les eines informàtiques de les quals disposen els òrgans judicials. En aquest sentit, ha demanat millors connexions i dispositius per fer les vistes telemàtiques que s'han implementat amb la pandèmia.


Memorias de Overlord: ringing & birdwatching: El secret perfum de Mariola\nA la llarga, m'agrada quedar amb ella. Ja ens coneixem des de fa molts anys, quasi es podria dir que em creixcut junts. Tot i que cadascú va prendre el seu camí, al darrers anys sembla que coincidim sovint, fent que les nostres cites siguen de conversa fluida i de companya agradable.\nElla és de paraula suau i molt comunicativa quan se la coneix, però sembla aspra i tancada si només es sap d'ella forma superficial. Per un desconegut, haurà de guanyar-se la seua confiança, i serà a partir d'eixe moment quan ella començarà a comunicar-se amb ell i contarli tot els seus secrets.\nLa seua olor, eixe perfum especial que ella fa servir, és dificil de confondre amb algun altre. Este tret la fa tan especial, que dins del cercle d'amistats amb les que compartixc certes aficions, és reconegut, fins i tot, fora d'estes comarcas interiors, més enllà d'estes muntanyes. De fet, quan parlem d'ella entre altres persones que gaudim de la seua amistat, una de les coses que sempre ix a relluïr és la mateixa pregunta: Quin perfum utilitza Mariola que a tots ens transtorna l'enteniment?\nCoenonympha dorus. (C) Pep Cantó, 2012.\nPanoràmica de les mases boscoses de pi blanc, carrasques i ginebres que conformen el Buixcarró a les estribacions més a l'Oest de la serra de Mariola. (C) Pep Cantó, 2012.\nCentaurium quadrifolium. (C) Pep Cantó, 2012.\nClosca d'un ou de rapinyaire trobat en mig del pinar. Potser Accipiter gentilis o Buteo buteo.\nLeuzea conifera. (C) Pep Cantó, 2012.\nLloc on, segurament, un astor Accipiter gentilis, ha desplomat a un gaig Garrulus glandarius, llevant-li totes les plomes de vol i de part del pit. (C) Pep Cantó, 2012.\nCladonia convoluta, líquen prou abundant al Buixcarró. (C) Pep Cantó, 2012.\nCarpocoris mediterraneus. (C) Pep Cantó, 2012.\nPolyommatus thersites. (C) Pep Cantó, 2012.\nStenurella melanura. (C) Pep Cantó, 2012.\nTrichodes leucopsideus. (C) Pep Cantó, 2012.\nL'altre dia vaig trobar esta frase en una de les xarxes socials que estan tan de moda en este temps. Em va semblar "curiosa".\nA voltes quan renúncies a algú, no és perquè no t'importa, sinó perquè t'adones que no li importes.


Quatre destil·lats per brindar pel Nadal: ginebra, brandi, rom i whisky\nQuatre destil·lats per brindar pel Nadal\nUn brandi, un whisky, un rom i una ginebra per tenir unes festes ‘on the rocks’\n27 de de desembre del 2021. 09:39\nLes sobretaules nadalenques s’allarguen que fa goig, així que el millor és acompanyar-les amb un glop llarg. Et proposem fer-ho amb algun d’aquests quatre destil·lats. Els pots prendre ‘on the rocks’ o que siguin part d’algun còctel. ¡Salut!\nTorres Brandy presenta el primer brandi cristal·lí de la història, fet a Barcelona. S’ha obtingut pel tradicional sistema de la doble destil·lació en alambins i envellit en barriques de roure francès. La innovació arriba després de l’envelliment, quan és sotmès a un filtratge mineral que permet preservar-ne tot el sabor i caràcter, fins i tot eliminant-ne el característic color que li ha aportat la fusta. El resultat és un brandi totalment cristal·lí. Tot i així, posseeix potència aromàtica, amb les característiques i les aromes primàries del raïm i mantenint les notes d’envelliment. Al nas aporta aromes fruiteres dolces amb notes herbàcies i cítriques pròpies del raïm amb què s’elabora aquest destil·lat, amb tocs de mel i de vainilla. En boca, és suau i de complexió sedosa, amb sabors afruitats lleugerament dolços i un final aromàtic i net. Atenció a la seva sofisticada i estilitzada ampolla, amb formes romboides. Es recomana disfrutar-lo amb gel o bé fred. Costa 30 €.\nAquest és l’únic whisky del món que es filtra dues vegades. Se sotmet a un primer filtratge a través de tres metres de carbó d’auró de sucre i, després d’arribar al grau òptim de maduració, es torna a filtrar amb carbó, cosa que li proporciona la seva suavitat. Presenta aromes delicades de vainilla dolça i sucre morè amb notes de xarop d’auró i cítrics i un final sedós, càlid i agradable. Costa 23,95 €.\nRon Brugal llança per a aquestes dates un ‘pack’ d’edició limitada del seu rom ‘ultra premium’, Brugal 1888, que es caracteritza pel seu distintiu procés de doble envelliment en barriques de ‘bourbon’ i en barriques de Jerez. Per a l’ocasió, Brugal ha creat un disseny especial inspirat en un dels ingredients d’aquest rom elaborat i embotellat a la República Dominicana: la fusta dels roures americans i europeus que aporta diferents matisos als seus roms durant el procés de maduració. De color ambre fosc, aporta matisos especiats de xocolata, cafè, canyella i fruita seca al nas. El seu sabor extraordinari, lleuger, però de cos complet en boca, té notes subtils de caramel, fusta i regalèssia. El seu final és llarg i suau, i es manté en boca. Para consumir tant sol o amb gel. Costa 43,75 €.\nAquesta ginebra és una nova edició especial de la marca que combina el sabor dels deu botànics exòtics de Bombay Sapphire amb tres nous ingredients que li confereixen una personalitat i una aroma úniques: mandarines de Múrcia, cardamom blanc indi i cúrcuma. Costa 21,95 €.\nBegudes alcohòliques Begudes


Bonig acusa a Puig d’haver mentit i ocultat dades als valencians – RiberaTV\nBonig acusa a Puig d’haver mentit i ocultat dades als valencians\nLa presidenta del PPCV revela que la Comunitat és líder a nivell nacional en l’última setmana en ingressos UCI, hospitalitzacions i taxa de positivitat\n· “No s’entén que l’esquerra no vulga blindar el pressupost de la sanitat pública”\n· “Volem saber qui indemnitzarà als centres concertats després de la nova fallada del Suprem contra la política educativa de Puig i Marzà”\nLa presidenta del PPCV, Isabel Bonig, ha acusat a Puig de “haver mentit i ocultat dades als valencians” sobre la incidència de la segona ona de la pandèmia i ha demanat a Puig que “diga la veritat respecte a la incidència perquè la Comunitat Valenciana és, en l’última setmana, la que pitjors dades aporta a nivell nacional amb més hospitalitzacions, més ingressats en l’UCI i major taxa de positivitat”.\nPer a Bonig, “la improvisació de Puig provoca que la pandèmia es dispare en la Comunitat i que hàgem perdut diversos mesos per la seua falta de gestió”.\nRespecte a les mesures restrictives adoptades ahir per Puig que “volem saber qui ha proposat aquestes mesures, quins experts i sobre la base de quins criteris. La gent està desconcertada, perquè Puig ha estat ocultant dades, dient que érem dels quals millor estàvem i ha creat una falsa sensació que estàvem bé”.\nEn aquest sentit, Bonig ha demanat a Puig que “no responsabilitze a la gent, parle amb claredat i diga la veritat per una vegada. Estem parlant de salvar vides. Està bé dir-li a la gent que ha de ser responsable però ha de dir la veritat. En els últims set dies, la Comunitat Valenciana és la que més hospitalitzacions té per Covid segons dades del ministeri. A més, som la primera comunitat amb més ingressos en UCI. Els hospitals estan col·lapsats. En la taxa de positivitat també som líders, el 15,8%, mentre que la mitjana nacional és del 8%. Volem que Puig no enganye i diga la veritat”.\nLa líder popular ha indicat que “han arribat tard. Des de fa temps li venim demanant que faça més test, el pla d’antígens ràpids en les farmàcies, la reforma de l’atenció primeria, un pla de vacunació…. No ha fet res i ara la Comunitat és líder en UCI, hospitalitzacions i taxa de positivitat. El problema és perquè segueix sense dir la veritat i qui li està assessorant. És greu crear falses expectatives és greu. Els pròxims dies seran molt complicats. Els valencians demanem la veritat, decisió i valentia. Això és indignant perquè hi ha una sensació de desistiment total i absolut també a nivell nacional. La coordinació i la competència en la matèria és del senyor Sánchez. A menys d’una setmana els ciutadans no saben per on anar. El moment és dur i difícil però així no es pot actuar, amb 17 formes diferents d’afrontar el Nadal”.\nD’altra banda, Isabel Bonig s’ha referit també en la roda de premsa a la greu situació que travessa l’Hospital de la Ribera. “Des del PP hem demanat blindar per llei el pressupost de la sanitat pública valenciana i també la construcció d’un centre sociosanitari a la Ribera Baixa perquè el Hospìtal d’Alzira està col·lapsat. No entenem per què l’esquerra no vol millorar la sanitat i vota en contra en els pressupostos de la construcció d’un complex sanitari a la Ribera Baixa”.\nIsabel Bonig considera que “l’Hospital de la Ribera està abandonat. Els treballadors es van manifestar clamant pels mateixos drets laborals i socials que a la resta del personal sanitari. Puig és un mentider compulsiu que els ha enganyat. Els va prometre molt i després no els ha fet res”.\nIsabel Bonig també ha anunciat una nova sentència contra la política educativa de Puig i Marzá. “És del Suprem que rebutja el recurs de cassació a la sentència del TSJCV interposada per tres diputats populars pel reglament de concerts educatius. La sentència, interposada pel PP, ratifica la del TSJCV i declara que el govern de Puig va coartar la llibertat dels pares per a triar el tipus d’educació que volen per als seus fills i que la seua política lingüística és il·legal i contrària a la normativa estatal. Això diuen les sentències del Suprem que ratifica la que guanyem en el TSJCV. Ara s’entenen les ànsies de l’esquerra per controlar no sols a la fiscalia sinó també al poder judicial. Tracten de vulnerar el que guanyem en els tribunals. La Llei Celaá se salta aquestes sentències. Com ha fet Puig amb la seua llei de plurilingüisme”.\n“També ara hi ha una responsabilitat patrimonial. Es parla de vint milions d’euros per a indemnitzar els concerts que va llevar per sectarisme. Qui els pagarà? Ho pagarà Puig de la seua butxaca pel perjudici que ha causat als col·legis i als pares pel seu sectarisme? Volem saber qui ho pagarà”, ha afegit.\nFinalment, Bonig ha recordat que “el partit que ha defensat la llibertat dels pares és el PP i ha acudit als tribunals és el PP. Aqueix és els diners millors invertits, el de la defensa de la llibertat educativa”.\nBonig acusa a Puig d’haver mentit i ocultat dades als valencians added by Ribera Televisió on 18 desembre, 2020


L'objecte d'aquesta convocatòria és fomentar activitats, projectes i esdeveniments esportius que formin part del funcionament ordinari i extraordinari de les entitats esportives del municipi, que siguin d'interès públic i social.\nLes subvencions concedides a l'empara d'aquesta convocatòria s'hauran de destinar a finançar activitats desenvolupades al llarg de l'any 2021.\nL'import i percentatge de les subvencions que s'atorguin no podrà excedir el 50% del cost total de les activitats subvencionades.\nEl termini de presentació de les sol·licitudsserà d'un mes a partir de l'endemà de la publicació d'aquesta convocatòria al Butlletí Oficial de la Provincia i s'ha de justificar abans del 15 de novembre.\nConvocatòria Subvencions Entitats Esportives 2021\nOrdenança de Subvencions de l'Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres


Fem Ocupació per a Joves busca millorar l’ocupabilitat juvenil a Sabadell\nAquest projecte de formació i treball, finançat pel SOC, està dirigit a joves entre 18 i 29 anys\nEl FOJ s'adreça al col·lectiu jove d'aquesta franja d'edat (18-29) que estiguin inscrits/es al Servei d'Ocupació de Catalunya com a demandants d’ocupació i que comptin amb el graduat en ESO, Batxillerat o Cicles Formatius de Grau Mitjà.\nEl proper 7 de febrer a les 10:30 del matí farem una sessió informativa a l'Auditori del Vapor Llonch per explicar aquest programa. Si voleu assistir-hi cal que empleneu el següent formulari.\nEls joves participants, prioritàriament amb experiència, a més d'obtenir un lloc de feina, gaudiran d’una formació subvencionada d'entre 90 i 150 hores. Aquesta podrà ser semipresencial o presencial a les instal·lacions del Vapor Llonch i es podrà fer abans o simultàniament al contracte de treball.\nPROGRAMA ADREÇAT TAMBÉ A EMPRESES\nLes empreses que hi col·laborin contractant participants del programa podran beneficiar-se d’una subvenció econòmica de 3.891,60€ durant un màxim de 6 mesos. A més, rebran assistència tècnica i assessorament durant tot el procés, comptant amb el Servei de Promoció Econòmica per realitzar el reclutament i la preselecció de candidatures i la formació adaptada a les necessitats del lloc de treball\nSi ets empresa i t'interessa participar en aquest programa, contacta amb nosaltres\nTambé ens pots trucar al 93 745 31 61 (demana pel personal tècnic d'Intermediació Laboral)


Tàpies. Volumen VII: 1991-1997: Obra Completa: 1991-1997 Vol 7 (complet work) de Fremon, Jean: Nuevo Encuadernación de tapa dura (2003) | castlebooksbcn\nArtículos relacionados a Tàpies. Volumen VII: 1991-1997: Obra Completa: 1991-1997...\nPortada Fremon, Jean Tàpies. Volumen VII: 1991-1997: Obra Completa: 1991-1997 Vol 7 (...\nTàpies. Volumen VII: 1991-1997: Obra Completa: 1991-1997 Vol 7 (complet work)\nISBN 10: 8488786646 / ISBN 13: 9788488786647\nEditorial: EDICIONES POLÍGRAFA, 2003\nThe seventh volume of the catalog raisonné of Antoni Tàpies includes works created between 1991 and 1997. quadrilingual. N° de ref. de la librería ABE-1477074604332\nTítulo: Tàpies. Volumen VII: 1991-1997: Obra ...\nTàpies. Obra completa.Volumen 7. 1991-1997 ISBN 84-88786-64-6 30,1 x 29,5 cm 602 p. tela il. b/n-col. Autores: Anna Agustí, Jean Frémon, Miquel Tàpies Diseño: Edicions de l'Eixample Traductores: Berverley Bie Brahic, Encarna Castejón, Discobole, Francesc Massana, Isabel Núñez Publicado por Barcelona: Ediciones Polígrafa, 2003 Barcelona: Fundació Antoni Tàpies, 2003


e Hipersons – Música i sentit polític |Nativa\nEscrit el 15/04/2012 per admin a la categoria Art i compromís polític, Arxius d'audio, Hipersons.\nFa uns mesos, ens va semblar significativa el que consideràvem una forta desconnexió entre l’activitat musical, i cultural en general, i el moment polític i social que estàvem, i estem, vivint. El que més ens sorprenia era la unanimitat en el silenci, que ben poca gent s’apropés al tema d’una manera en que ens sentíssim reflectits. Probablement, pensàvem, hi ha un refús a com s’ha treballat i utilitzat aquest vincle en altres moments històrics. També ens preocupava una altra qüestió de fons: volia dir això que les recerques musicals actuals eviten els vincles amb la realitat, ja no només política i social, sinó de qualsevol altra mena? Vam preguntar-nos també si aquesta era una qüestió general que afectava de la mateixa manera a la música popular a tot el mon, o si hi havia alguna particularitat a Catalunya i Espanya. I finalment, es clar, també pensàvem que tot això potser era un reflex fidel d’una actitud social general, no només dels creadors, envers tot allò polític, consistent en negar-ho i no veure-ho.\nCom que el tema ens preocupava, vam decidir posar en marxa una petita recerca relacionada amb aquest delicat vincle entre música i sentit polític. Una recerca que havia d’incloure converses entre músics i gent que s’ho mirava des de fora, i que s’havia de reflectir en quatre cançons o peces musicals i quatre textos. Més o menys, aquest va ser el punt de partida d’aquest laboratori Hipersons, que s’ha concretat en els treballs amb Tarannà, Inspira, Cabo San Roque i Liannallull que hem anat publicant les darreres setmanes.\nA continuació, un cop finalitzat, recuperem el conjunt del treball, amb els quatre enregistraments i amb enllaços a les entrades publicades.\nDIANA EN ESPIRAL, de Taranná (text sobre el procés):\nLES MANS CANSADES, d’Inspira (text sobre el procés):\nFORN DE DITS, de Cabo San Roque (text sobre el procés):\nELLS SÓN ELS RADICALS, de Liannallull (text sobre el procés):\n« Aquesta culturització no ha promogut ciutadania activa La canibalització de les idees »


Els productors de fesol de Santa Pau consideren que tindran una collita "acceptable" - Garrotxa Digital\nSanta Pau - Publicat a les 14.26h\nComentaris tancats a Els productors de fesol de Santa Pau consideren que tindran una collita “acceptable”\nEl fesol de Santa Pau és un dels tresors agroalimentaris de la Garrotxa. S’han començat a collir, però enguany se n’aconseguiran menys que a la temporada anterior, que va ser excepcional. Les altes temperatures d’aquest estiu podrien haver afectat a la producció, però els membres de la Denominació d’Origen Protegida consideren que la campanya s’ha salvat, gràcies a la florida tardana de moltes plantes.\nLluís Suñer, membre DOP Santa Pau: “Potser sí que a les zones més sequeres dels camps es nota que la planta ha produït menys, o als més fondals. Però tot i això encara estem contents amb la producció que hi ha hagut aquesta temporada.”\nMolts terrenys no es van poder sembrar per la sequera, i el manteniment de la calor ha permès allargar la temporada fins a finals de novembre.\nLluís Suñer, membre DOP Santa Pau: “La campanya ha començat aviat, amb fesols molt primerencs, però el fet que hàgim plantat fesols molt més tardans farà que acabem a finals de novembre.”\nPerquè la temporada no sigui considerada dolenta, s’han de registrar un mínim de 1.500 quilos de fesol per hectàrea, i amb les primeres collites es preveu superar aquesta xifra.\nA principis de setembre els Mossos d’Esquadra van localitzar una plantació de marihuana a Mieres. En total, es van trobar 240 plantes en una masia aïllada del veïnat de Samuntà de Baix. Per aquest motiu els Mossos van imputar el seu propietari per un delicte…


Un Vendrell molt erràtic encaixa la primera derrota a la pista de l’Àguiles\nEls taronges van a remolc i acaben caient 65-52, en un dia on estan negats en atac.\nCarles Ambrona El Vendrell 22-10-2017 23:46 Lectures 1051\nCB Àguiles - AB Vendrell. . Eix\nLa primera derrota de la temporada pels vendrellencs després de quatre partits, va arribar a la pista de l’Àguiles, on van perdre per 65-52, en un matx on els visitants van anar a remolc del seu rival, encomanats pel ritme lent dels locals, en un dia on els del Vendrell, van estar negats de cara a cistella, amb uns pobres percentatges en el llançament, què els va portar a la derrota.\nEls de Marc Rovirosa, mai van estar còmodes a la pista, en un ambient fred, tot i la desfeta, però, se situen amb un balanç de 3-1, després de quatre jornades disputades. L’encontre començava igualat, amb les defenses com a protagonistes, encara, què, els locals agafaven la iniciativa, amb l’encert del seu pivot Esplugues, 18-14 al final del primer quart. L’inici del segon període va estar marcat pels despropòsits, errades als dos equips, i parcial de 2-3, en quatre minuts, què suposava el 20-17; a partir d’aquí, però, els de Santa Coloma de Queralt, van encadenar tres triples de manera consecutiva, que clavaven un parcial d’11-0, estirant el lluminós fins el 31-17, amb un conjunt visitant, encallat en atac, tres punts anotats en sis minuts, què els feia arribar al descans, amb un 36-24 en contra, després de perdre, 18-10, aquest segon parcial.\nA la represa, els del Baix Penedès, van sortir amb més intensitat defensiva, i poc a poc, van començar a retallar el marcador, buscant transicions i provocant faltes què els portava al tir lliure, amb un equip local, què li costava sumar; així doncs, a manca de tres minuts de tancar aquest tercer quart, els taronges s’apropaven amb un 43-37, què els donava esperances. Però, novament la precipitació i les errades, van facilitar un nou parcial d’11-4 per l’Àguiles, què els deixava 54-41, en franquícia, de cara al periòde definitiu. Un darrer quart, on els locals van saber jugar al ritme què més els convenia, travant el partit, amb possessions llargues, amb un conjunt vendrellenc negat en atac, quatre punts anotats en els primers cinc minuts d’aquest període, què els va deixar, 59-45, sense opcions de victòria. Partit per oblidar, en una pista molt complicada, què no ha de tapar el gran inici què estan tenint els penedesencs en aquesta exigent, primera catalana. El proper partit, també serà lluny de Coma-ruga, diumenge, en aquest cas a la pista de l’invicte Ripollet, un altra prova de foc pels del Vendrell.\nPel Vendrell van jugar: Francisco (1), Solé (7), Mateu (12), Trouvé, Thiam (9), Cereto (6), Nieto (1), M. Molina (6), Gabaldón (5), Luna (2), Casado (3) i O. Molina. 3/20 triples, 15/24 tirs lliures, 26 faltes personals.\nParcials: 18-14, 18-10 (36-24), 18-17 (54-41), 11-11 (65-52).\nNova victòria del sènior femení\nEl sènior femení segueix sumant victòries, la tercera consecutiva, en aquesta ocasió a la pista del Bàsquet Teresianes, per un contundent 22-61, què parla per sí sol de la superioritat de les taronges. Les del Vendrell lideren el grup 3 de tercera catalana amb un balanç de 3-0. Diumenge visitaran la pista del Sant Pere i Sant Pau.\nPer la seva banda, el sènior B masculí, perdia per 71-54 a la pista de la Salle Tarragona, en el campionat territorial. Els vendrellencs, se situen amb un balanç d’1-2, després de tres partits disputats. Dissabte, rebran la visita del Bàsquet Arboç B.\n1Les Estades Esportives de Sitges tanquen amb una valoració excel·lent de les famílies usuàries\n2El Vendrell obrirà les instal·lacions esportives de forma esglaonada per garantir la seguretat sanitària de treballadors i abonats\n3El nou pavelló poliesportiu annex al pavelló de la Gamba entrarà en funcionament la propera tardor


Bandes i Orquestres a Barcelona - Music Contact International\nEl Poble Espanyol és un espai únic en els vessants de Montjuïc, creat amb motiu de l’Exposició Universal de 1929, que combina art, oci i cultura. Visiteu el impressionant Palau de la Música i gaudeixi d’un concert en espais exteriors de la Costa Brava!\nVisita al Palau de la Música Catalana de Barcelona\nEntrada pel Palau de la Música Catalana\nTrasllat de sortida\n1 autobús de dia complet a la Costa Brava\nPodem organitzar el trasllat dels instruments a les sales amb un càrrec extra.\nAllotjament: 3* hotel a Barcelona


el mèlich: Amsterdam\nEls molins d'Holanda. Típica postaleta de turista guiri.\n(Els que ja ho coneixeu, podeu evitar-vos aquesta b0tifarra).\nTotes les ciutats del món són belles. Arreu hi ha coses per admirar.\nÁmsterdam no és pas una excepció.\nLa bellesa de qualssevol indret està en les seves peculiaritats.\nEl balcó de la reina Beatriu\nUs ofereixo dos apartats de la meva visita a la capital d’Holanda. La vesant típica i tòpica del turista de ramat que de tant en tant també practico perquè no en tinc més remei, i la visita del cronopi. Aquella que em sobta, sigui per la seva originalitat o per la seva peculiaritat.\nSempre que podem, la Nena i jo fem el turisme pel nostre compte . No estem acostumats ni ho volem, al turisme de l’ombrel·la el Follow my. Ens defensem amb l’anglès d’anar per casa i ens ho muntem pel nostre compte: Tramvies, busos, trens, i a peu. Encara que algun cop, fem una excursioneta de grup o muntem en un cotxe de cavalls, al més pur estil guiri.\nAmsterdam és una capital relativament petita (750.000h.) i el seu nucli central es pot potejar fàcilment. De la seva gran plaça (La Dam) s’articulen de forma concèntrica, com una tela d’aranya, els seus mes de 100 canals (grahts) i carrers (straats). De manera que al segon dia, ja tens una idea ben formada de la seva situació.\nLi diuen la Venècia del nord. No fan cap mena de mala olor, encara que les seves aigües sigui verdoses, com en el Tàmesis, el Sena o el Tiber, ni més ni menys. Hi ha mil rutes amb vaixells de tota mena, pels canal de la ciutat.\nUn paseig pels canals. Obligat.\nUna autèntica meravella. Els edificis es conserven com el dia que van ser construïts. Sembla una ciutat maqueta, feta de cartró. Cada casa és diferent de la veïna amb el seu acabament de façana, escalonada, en forma de coll, de campana...I totes amb els seus vestiments blancs i porticons de colorins. Hi ha petits parcs que ara, al juny, estan verds i plens de flors. Els Holandesos tenen un amor obsessiu a les flors. Qualsevol racó és bo per a una planteta florida.\nLes cases vaixell.\nUna altra peculiaritat d'Amsterdam. Hi ha molta gent (uns sis mil vaixells) que viuen flotant en embarcacions anclades pels canals. Alguns d'ells són molt vistosos i estan decorats amb molt de gust.\nUna costum mai vista. La bicicleta és una de les icones d'Amsterdam. Diuen que tots els països nòrdics la tenen. Una dada ho il·lustra. Amb 750 000 habitants, tenen registrades 600 000 bicicletes. Si treiem vells i canalla, surt a més d’una bici per cap. No hi ha un racó de la ciutat sense una bicicleta. Podreu fer-vos-en una idea amb les fotos que adjunto.\nAmterdam és ple de terrasses amb bars i restaurants. Jo no n’havia vist mai tants de juntes. La gent és molt de bar i molt bohèmia. Però, en general, el seu comportament és exquisit i obert a totes les ètnies i costums ( Un 40% dels habitants són d’origen forani, de totes les parts del món. Religions i costums de tots els colors). Si no els molestes , els holandesos passen olímpicament de tot i, cosa rara en els nòrdics, són molt afables i divertits. No es veu gent mendicant ni gaires borratxos pels carrers. Els horaris són semblants als nostres i als bars hi ha tota mena de begudes. Els preus són una mica més elevats.\nEl Barri Roig\nVisita obligada. Tant pels qui cerquen sexe com pels curiosos. És un indret de prostitució únic al món per la peculiaritat dels seus aparadors on les senyoretes s'exhibeixen i insinuen, amb roba interior. Quan entra un client tanquen el "taló" i ofereixen el servei allí mateix. L'aparador té llit i lavabo.\nBarri roig i aparador\n(Aquí hi entra l’anàlisi subjectiu del cronopi).\nEl paradís del "porro"\nEntres a un coffischop (únics locals autoritzats per a la venda de hatxís i marihuana) i et fots tranquil·lament un "porro" monumental de maria o de hatxís. Tel pots fer tu, o te’l fan ells. Pot ser “pur” o barrejat amb tabac i en pots prendre la quantitat que vulguis cap a cas. No pots fumar-ho pel carrer. En aquests establiments no despatxen alcohol; deuen pensar que amb el “fum” ja n’hi ha prou. Doncs, sabeu què us dic? Que en els coffischops, no hi ha gaire clientela. Ha passat com a quí amb el porno. Abans s’anava a Perpinyà a veure farda i ara ho tenim al costat de casa i només hi van els calentorros reprimits. Hi ha una certa tendència a considerar xusma els porretes. També hi ha botigues que venen bolets al·lucinògens.\nUn autèntic calvari els primers dies. Hi ha carril bici per tota la ciutat i si un vianant envaeix la zona et foten un sagramental. Quan sents un timbre, espavila que ja els tens damunt. Els ciclistes van a moles com el peix. Plogui o nevi no abandonen mai les dues rodes.\nEls urinaris al carrer\nPodeu veure dos maneres de pixar al bell mig del carrer. No cal entrar a cap bar, com fem aquí, demanar un cafetó i anar als lavabos. A Amsterdam també es pot pixar de franc, sense embrutar ca p racó ni cantonada. En canvi, com podreu veure més avall fer les feines a l'interior d'algunes instal.lacions et costa a mig Euro la tirada.\nDos models de pixador públic (i tant públic)\nEls fasts foots i els tramvies\nAllí tothom menja pel carrer i a qualsevol hora.\nFats foots, pitzeries, hot dogs, Soharmas, etc... Hi ha una gran quantitats de botigues de menjar per endur.\nEt pots “carregar” tota la ciutat en tramvia 1’10 € la tirada. Cada cinc minuts en passa un. Pots utilitzar el bus i el Metro amb el mateix billet.\nAixò és, per ara, una crònica molt breu de la visita a Amsterdam. Més endavant potser hi afegiré alguna coseta més. De totes maneres , potser les fotos us ajudaran a entendre millor aquesta fantàstica ciutat. A mi no m’ha deixat indiferent i amb ganes de tornar-hi.\nRecull de curiositats.\nCol.lecció per a cronopis:\nTeatrí del museu del teatre\nBicicleta de luxe\nUna visita inoblidable a la capital d'Holanda!!\nNo us la perdeu, si podeu.\nPublicado por el Mèlich en dimarts, de juny 19, 2007\nFabulós! Quan sigui gran, vull anar-hi! ;)\nde juny 20, 2007 11:26 a. m.\nNo t'ho perdis Moneta. És realment un viatge que es pot aprofitar el cent per cent. Les distàncies no són llargues i els mitjans de comunicació excel.lents. Vam visitar també Den Haagt (L'Haya)i la fastuosa platja de Scheveninghen,\nLa Nice del nord.\nJa en parlaré més endevant si tinc humor i ganes.\nde juny 21, 2007 1:07 p. m.\nSi, si us plau. Sempre m'ha atret de manera especial, holanda (i de vegades també els holandesos ;) jejeje)\nde juny 22, 2007 11:39 a. m.\nLa fleca va bé\nde juny 29, 2007 11:25 a. m.


«Cuesta abajo» - Levante-EMV\njesús puig 02.02.2016 | 04:15\nEl títol és homònim d´un cèlebre tango de Gardel, i ve a tomb perquè el sarau armat per la vella guàrdia del PSOE pel possible pacte amb Podem revela que hi ha històrics del partit amb «la vergüenza de haber sido» socialistes fa la tira d´anys; i que la vida regalada que actualment porten „ajoca´ts en gandules de l´Ibex o d´institucions públiques on entraren de calbot„ els impedeix sentir «el dolor de ya no ser». Per això estralegen contra Podem; perquè defensa les mateixes coses que, de jóvens, van defensar ells. I com bé saben els fusters, no hi ha pitjor falca que la de la mateixa fusta.\nEl que més desenqueta a aquests oxidats galifardeus és que Podem suscita en un sector de l´electorat la mateixa il·lusió que un dia, ja llunyà, va despertar el PSOE. Per això tenen entravessat a Podem. Perquè l´èxit podemita entapissa el fracàs socialista. I com les comparances són odioses, l´enveja els menja. I com l´enveja és millor provocar-la que patir-la, l´èxit de Podem els incomoda; com a l´envejós malaltís que, més que desitjar tindre xalet propi, somia que li embarguen el xalet al veí.\nObliden que el PSOE va «cuesta abajo en su rodada» per trair les il·lusions col·lectives, i, mal que els pese, Podem li ha fet veure al PSOE que no basta amb renovar-se, que s´ha de reinventar per a tindre èxit. El problema, doncs, no és d´aliances, sinó d´identitat, de recuperar la marca distintiva feta pols pel senyor X del Gal; i pels fons reservats, i pels carcamals Urralburu, Roldán, Barrionuevo, Mariano Rubio, Carmen Salanueva, Juan Guerra, els ERE, Filesa, Malesa, Time Export... Per proclamar-se d´esquerres i fer polítiques de dretes. Gramsci resumiria així la crisi que travessa: «Allò que és vell no ha mort i allò que és nou no ha acabat de nàixer». Si el PSOE no es desprèn de la vella guàrdia, com la sargantana de la cua, qualsevol intent per reinventar-se serà un somni d´estiu, un «sueño con el pasado que añoro, / el tiempo viejo que lloro / y que nunca volverá».\nX del Gal


Mesurar la temperatura a la porta de la feina, la nova 'normalitat'\nLes empreses incrementen les mesures de control sanitari del personal || BonÀrea o el Grup Jorge, dos exemples generalitzats en moltes companyies\n© Presa de temperatura ahir a un dels treballadors de BonÀrea abans d'entrar a les instal·lacions del complex La Closa.\nLa lluita contra la pandèmia ha convertit en habituals imatges inèdites a les portes de les empreses, com la presa de la temperatura dels treballadors. Tenir encara que siguin unes dècimes de febre significa que no es pot accedir al lloc de treball. Tota mesura és poca per evitar casos de coronavirus entre les plantilles i la primera decisió és enviar a casa els empleats sospitosos de poder estar malalts perquè es posin en contacte amb especialistes sanitaris i si fos necessari procedir al seu confinament o altres mesures que dictin els metges en cas de considerar-les necessàries.\nUn exemple d’això és l’empresa més gran de Lleida tant per volum de facturació com de plantilla. Amb més de 5.000 treballadors en un sector com l’agroalimentari, considerat essencial, BonÀrea aplica a Guissona uns controls molt estrictes per evitar que la pandèmia pugui entrar al recinte de La Closa. A l’entrada hi ha responsables que s’ocupen de prendre la temperatura a cada treballador. A l’interior es dóna una mascareta nova cada dia als treballadors i, segons comenta un empleat, “canviem els guants d’un sol ús cada vegada que fem una activitat, més de 10 vegades al dia.” A més, a l’entrada de cada sala del complex hi ha un pot d’hidroalcohol, i a cada secció hi ha un responsable que s’ocupa de controlar que tots els operaris portin les mascaretes ben col·locades, guants i es rentin les mans molt sovint, entre altres mesures d’higine.\nLes empreses de Lleida calculen que han de gastar uns 20 milions en mascaretes i guants al mes\nPerò la presa de la temperatura de la plantilla és una mesura que s’ha estès entre les empreses de Lleida, amb especial rigor si cap entre aquelles del sector agroalimentari, com és el cas de l’escorxador que el Grupo Jorge té a Mollerussa.\nUn altre exemple és el de la cadena de distribució Condis, que també comença a mesurar la temperatura dels seus treballadors per detectar de manera preventiva possibles casos de Covid-19 i evitar contagis de manera precoç. Per dur a terme aquest control, l’empresa ha instal·lat un sistema de càmeres termogràfiques als seus centres de Montcada i Reixac, Getafe i Mercabarna que permeten conèixer la temperatura corporal de qualsevol persona que entri a les instal·lacions de manera automàtica.\nEn aquests centres treballen un total de 757 persones. També ha distribuït un total de 500 termòmetres d’infrarojos a les seues botigues perquè tots els treballadors es mesurin la temperatura cada dia.


Se habla de: Natación, Aguas abiertas, Travesía, Open Water, Open Water Swimming, Patacona,\nFotos: Mi camino al estrecho\nLa travessia, de caràcter solidari i no competitiva ja que reauda fons per a l'Associació Mica-mine Educació Conductiva (AMMEC) partirà de l'Edifici Singular situat al final de la Platja de la Patacona (Alboraia) en un un recorregut total de 2000 metres.\nL'esdeveniment va començar a les 09.00 del matí tenint l'eixida en una única categoria programada per a les 10.00, allargant-se amb activitats lúdiques durant la resta del matí.\n« Valencia será sede de la Copa del Mundo de Triatlón en 2020 Esquía seguro »


Presenten més de 2.500 al·legacions contra l'ampliació de l'Aeroport\n24 juny 2021 02:33\ndBalears | 02 març 2020\nLa Plataforma contra l'ampliació de l'Aeroport ha presentat més de 2.500 al·legacions al projecte de Son Sant Joan reclamant la retirada de la proposta. D'aquestes 2.500 al·legacions, prop de 450 s'han registrat físicament aquest dilluns, dia en què acaba en termini, segons han informat des de l'entitat.\nLa Plataforma ha denunciat que «el projecte que ha estat en exposició pública no inclou les modificacions que Aena ha anunciat». Amb tot, la Plataforma considera que aquestes modificacions són «irrellevants» perquè «no impliquen en absolut una restricció de l'operativitat de l'aeroport».\nDes de la Plataforma han assegurat que la reformulació que ha anunciat Aena «consisteix només a llevar el pàrquing de cotxes i la plataforma de remots per a avions, la qual cosa suposa una part molt petita dels quatre projectes que tenen en tramitació relatius a Son Sant Joan». La Plataforma ha reiterat la seva petició de retirada d'aquests projectes i han reivindicat que sigui el Govern qui gestioni els ports i aeroports. També reclamen complir amb els Acords de París i impulsar un canvi de model econòmic.\nA hores d'ara, ja hem superat les 2?5?0?0? al·legacions enviades a @ENAIRE. Gràcies a totes les persones que ho heu fet possible!\nFinalitzam amb èxit i ànims la primera campanya de pressió per exigir la retirada dels projectes d'ampliació.\n? Plataforma contra ampliació de l'aeroport de Palma (@NoMesAvions) March 2, 2020