Juanjo García : Nosotros somos quien somos!!!\nNosotros somos quien somos!!!\nEm revelo, és cert, però certes actituds em conviden més a la renúncia que a la lluita. Però com ahir li deia a una amiga, “resistiré”; o si més no, tinc el ferm propòsit de fer-ho.\nPerò la veritat és que es fa difícil aguantar els arguments desqualificants, ja massa recurrents i cada cop més pujats de to, que dins del PSC alguns utilitzen per a defensar la consulta del 9-N, tal i com està plantejada en aquest moment.\nNo dubto de la legitimitat de defensar qualsevol opció, si és que es produeix la consulta: el NO, el SÍ-NO, el SÍ-SÍ. Fins i tot podria legitimar el BLANC, el NUL o l’ABSTENCIÓ, encara que crec que en un tema com aquest els ciutadans haurien de considerar l’exercici efectiu de la democràcia com és el fet de votar, més com una obligació que com un deure.\nPerò quan els arguments únicament es basen en qüestions relacionades amb tacticisme polític i estratègia electoral, titllant de mediocres als dirigents actuals i als que democràticament han decidit recolzar el seu programa, perden la legitimitat alhora que demostren que el que volen és, simplement, protagonisme.\nSi fossin coherents no els hi faria por defensar que el “poble català” votés amb garanties de que el resultat fos vinculant, que és el que no aconseguirà amb una votació no considerada legal; i tampoc posarien problemes per a que els catalans poguessin decidir democràticament i sense mediatitzacions polítiques entre totes les opcions possibles, no només a la independència, que és l’única pregunta clara i taxativa que es pretén posar en consideració el 9-N.\nI reivindicarien, sense cap derivada ni condicionant, la millora quantitativa de Catalunya que li permetés aconseguir l’estat del benestar que mereixen els catalans; i si per aconseguir-ho és necessita votar tots els models possibles, doncs endavant.\nAl cap i a la fi, és el que està defensant el PSC.\nPerquè tothom es pregunta què passarà si el resultat d’una hipotètica votació fos un SI-SI majoritari i qualificat, però ni vinculant ni autoritzat. Segurament tindríem una anunciada i sembla que desitjada (per alguns) declaració unilateral d’independència però, amb quines conseqüències immediates per als catalans?.\nI per què ningú es pregunta si el resultat fos NO o hi hagués una majoritària ABSTENCIÓ? (Segur que aquest resultat sí que alguns el considerarien vinculant!) Què vol dir, que el poble català ja està content amb la situació actual? Que no vol una millora substancial en condicions econòmiques i socials?\nPerò no vull deixar passar el segon argument, que si el primer crec és de dubtosa o nul•la legitimitat, el que addueixen alguns militants dels PSC afirmant “sentir-se malament o avergonyit” per la coincidència en el sentit del vot amb altres partits contraris a l’anomenat dret a decidir és encara pitjor per ser, a més a més, interessadament manipulat.\nCom deia Gabriel Celaya, “nosotros somos quien somos, basta de historia y de cuentos”, i no és honrat amagar-se en subterfugis per disfressar quina és la posició de cadascú vers els dos models que sobre aquest tema hi ha sobre la taula i que, sense pal•liatius, per principis democràtics s’han de considerar legítimes.\nUna, la del trencament: trencament de Catalunya amb Espanya, defensada per independentistes; trencament Espanya amb Catalunya, defensada per immobilistes.\nI dos, la del canvi i millora de relacions Espanya/Catalunya, defensada pel PSC.\nCom sempre he dit, defenso el dret a decidir. Clar que cada cop em pregunto amb més insistència (i em pregunten també) què haig de decidir?. Ja quasi em pregunto, com deia Xavi, el jugador del Barça, per què m’han de fer decidir?\nPerò bé, sigui quina sigui la meva situació personal una altra, continuaré defensant la meva postura amb els meus arguments, clars i catalans, i intentaré resistir els embats d’aquells “companys” que s’arroguen legitimitat mitjançant la desqualificació.\nPublicat per Juanjo a 3/16/2014 08:35:00 p. m.


Quan has de demanar protecció internacional per ser gai, lesbiana o trans: Les refugiades LGTBIQ+\nYou are here: Home / Destacats / Política / Societat / Quan has de demanar protecció internacional per ser gai, lesbiana o trans: Les refugiades LGTBIQ+\nSabadell acull a partir de dimecres unes jornades amb sol·licitants d’asil, especialistes en refugi i entitats socials, que debatran sobre la xarxa d’acollida que existeix a Catalunya avui en dia.\nLes jornades arranquen dimecres a la tarda amb la projecció del documental Mr. Gay Syria (https://www.youtube.com/watch?v=rlDJydDj4i8), àmpliament guardonat a festivals internacionals de cinema com el de Chicago, Sarajevo i Sevilla. El film serà presentat pel seu protagonista, l’actor Mahmoud Hassino, que visita Catalunya ad hoc i intercanviarà impressions amb les assistents. La projecció es durà a terme al Cinema Imperial (Plaça Imperial), a partir de les 18’30 hores. No són pocs els països que discriminen i castiguen l’homosexualitat i les identitats dissidents. Vet aquí el mapa amb la situació actual.


→ 47.881 establiments\n→ 8.340 establiments\nConsulta tots els comentaris autèntics (454)\nJade, 7, 11500 El Puerto de Santa María, Espanya\nPool area good for sun/relaxing. Hotel close to beach. Helpful personnel. Reception can communicate in english.\nNice hotel, good value for money,\nGrumpy staff, food was below par, bed was not comfy, building had a lot of visible damage. They did not honor my booking.com price when I got there even when I gave them the confirmation number.\nLocation, decoration, atmosphere. The hotel is placed in a very quiet place, the beach is 5-7 minutes walk through the piny wood where you can meet few rabbits. The room was cleaned every day.\nVery friendly and helpful staff. Decent continental breakfast selection. Not too far away from town centre.\nThree nice swimming pools, atmosphere in the hotel, original decoration. Location close to the beach. Zumba workouts etc... offered for free.\nNice, clean and big room and friendly staff.\nThe pool and own kitchen area ten minutes walk to marina.\nthe hotel ambiance\nStaff very helpful, comfortable small hotel. Pool facilities very good.\nUn dels best-sellers a El Puerto de Santa María! Aquest hotel, de gestió familiar, està situat en una zona tranquil·la d'El Puerto de Santa María i ofereix 3 piscines exteriors i habitacions amb aire condicionat, internet Wi-Fi gratuïta i nevera.\nL'Hotel Pinomar és en un edifici tradicional d'estil andalús i presenta un pati central, decorat amb un mobiliari d'època. Les habitacions tenen parquet i disposen de bany privat amb assecador.\nEl bar cafeteria del Pinomar Hotel serveix refrigeris lleugers. Si ho desitgeu, també podreu relaxar-vos en un pati cobert.\nLa platja de La Puntilla es troba a 8 minuts a peu, a través d'una pineda, i el port esportiu de Puerto Sherry és a pocs minuts a peu. El club de golf Hermosa està situat a menys d'1 km i l'aeroport de Jerez, a 25 km.\nEl Hotel Pinomar rep clients de Booking.com des del 4 de febr. de 2010\nQuan vols allotjar-te al Hotel Pinomar?\nLa reserva més recent en aquest hotel és del 24 de juny a les 17:29 des d'Espanya.\nS'acaben de reservar a El Puerto de Santa María: 6 hotels com el Hotel Pinomar s'acaben de reservar al nostre web.\n6 raons per triar el Hotel Pinomar\n92 establiments a El Puerto de Santa María\nInstal·lacions del Hotel Pinomar\nHi ha aparcament privat a l'establiment. Cal fer reserva Suplement: 9,90 EUR el dia.\nTots els nens més grans o adults paguen 16,50 EUR per persona i nit si dormen en llits supletoris.\nLa situació del Los Jandalos Santa Maria té una puntuació de 8,2\nEl Monasterio de San Miguel té una puntuació de 8\nMira els 5 millors hotels de El Puerto de Santa María, segons 9.981 opinions d'hotels autèntiques a Booking.com.\nLes activitats són gratuïtes de dilluns a dijous durant els mesos de juliol i agost. Inclouen zumba, ioga, tai-txi, aquazumba i sessions de piscina per a pares i nadons.\nA partir de 454 comentaris\nMostra els comentaris de: Tots els enquestats (457)\nAllotjaments populars a El Puerto de Santa María\nEls clients que han consultat el Hotel Pinomar també han consultat: Los Jandalos Santa María\nLos Jandalos Santa María està situat al centre històric del Puerto de Santa María, a la vora del riu Guadalete, i disposa d'una piscina al terrat amb vista sobre la ciutat. La reserva més recent en aquest hotel és d'ahir a les 19:01\nEl Puertobahia & SPA està situat a la platja de Valdelagrana, a El Puerto de Santa María. L'hotel ofereix WiFi gratuïta, una piscina exterior i un spa. La reserva més recent en aquest hotel és d'avui a les 00:14\nPuntuació a partir de 2.856 comentaris\nAquest hotel està situat al costat del port esportiu de Puerto Sherry, als afores d'El Puerto de Santa María. La reserva més recent en aquest hotel és d'avui a les 00:04\nL'Hotel Jerez & Spa, de 4 estrelles, ofereix internet WiFi gratuïta, una piscina exterior i un spa. 1 persona s'ho està mirant ara mateix\nPuntuació a partir de 1.428 comentaris\nMostra més hotels a El Puerto de Santa María\nMostra més hotels familiars a El Puerto de Santa María\nMostra més hotels romàntics a El Puerto de Santa María\nMostra més hotels spa a El Puerto de Santa María\nMostra més hotels barats a El Puerto de Santa María\nEl millor de El Puerto de Santa María\nClica aquí per veure més allotjaments a prop de llocs d'interès populars de El Puerto de Santa María\nCastell de Sant Sebastià\nPlatja de La Cortadura\nEstalvia't fins a un 50% a El Puerto de Santa María


Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès | ACN | Vilafranca del Penedès | Societat | El Punt Avui\nMor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès + Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès E-mail\nVilafranca del Penedès - 1 juliol 2019 9.57 h\nMor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès Oriol Duran.\nMor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès Mor una dona en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès E-mail\nUna dona va morir diumenge en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès, al quilòmetre 1.213, segons ha informat el Servei Català de Trànsit .\n📄Una dona ha mort aquesta nit en un xoc frontal entre dos cotxes a l’N-340 a Vilafranca del Penedès https://t.co/OVf6EicGyJ\n— Trànsit (@transit) July 1, 2019\nEls Mossos d’Esquadra van rebre l’avís a les 21.54 hores. La víctima, U.G.V., de 69 anys i veïna de Llorenç del Penedès, era la passatgera d’un dels turismes. Els dos conductors van resultar ferits de poca gravetat i van ser traslladats a l’Hospital Comarcal de l’Alt Penedès.\nAmb aquesta ja són 78 les persones que han mort en accident de trànsit aquest any a la xarxa viària interurbana de Catalunya.\nEs van activar quatre patrulles dels Mossos, quatre dotacions dels Bombers que van fer tasques d’excarceració i tres ambulàncies del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM). La carretera va estar tallada durant quatre hores.


Els missatges dels jugadors del Barça abans del clàssic Els missatges dels jugadors del Barça abans del clàssic – Món Esport\nEls missatges dels jugadors del Barça abans del clàssic\nAlguns futbolistes han mostrat la seva emoció abans d'un dels partits més importants de la temporada\nEls jugadors del Barça celebren un gol contra el Sevilla | Europa Press\nRedacció Octubre 24, 2020 11:48 am\nEl primer clàssic de la temporada està a punt de ser una realitat i, malgrat que els futbolistes del Barça estan ja plenament centrats en el partit, alguns d’ells no han volgut amagar l’emoció que senten per un dels partits més importants de la temporada i han reaccionat a les xarxes socials amb diversos missatges.\nEls debutants no han pogut ocultar la seva il·lusió. Pedri González, qui es va estrenar contra el Ferencváros com a golejador, ha piulat amb una imatge seva amb la samarreta del Barça i el text: “Només queda un dia”. Per la seva banda, Sergiño Dest, qui podria arribar a ser titular, ha compartit un muntatge a les xarxes socials per animar la gent a veure el partit. També ho ha fet Ronald Araujo, futbolista que també podria arribar a tenir algun minut en un clàssic per primera vegada.\nSolo queda 1 día… #ElClásico 🤪⏳#FCBarcelona pic.twitter.com/RojJ1dIGXB\n— Pedri González (@Pedri) October 23, 2020\nAntoine Griezmann, un dels futbolistes sobre els quals estaran tots els focus posats, s’ha limitat a compartir a Instagram un parell de cartells promocionals del partit amb el seu rostre com a protagonista. El mateix ha fet Coutinho, qui es podria considerar que “redebuta” en un clàssic i té l’oportunitat de consolidar el seu bon inici de temporada.\nPiqué ataca Bartomeu: “És una barbaritat que s’hagi gastat diners per criticar-nos”\nUn clàssic entre terratrèmols\nZidane: “El clàssic serà un bon partit per reivindicar-nos”


Nía Murtal: de febrer 2014\nCrec que tinc uns picarols\nadormits dins el meu cor...\nEl batec es torna mut\nNo hi ha soroll...\nNo musiquen sensacions\nPerò cada cop que tu somrius\ncampaneja tot el cos...\nDeu ser que estan lligats\namb el nostre fil de sal\nDe cor a boca\nDe batec a corba...\nPer les onades connectores\ntransferint emocions sonores...\nCada somriure és pulsació\nMelodia dins el cor\nFent despertar els picarols...\nCrec que batego bombolles de mar\nSi el fil de sal\nNo sento onejar...\nen silenci i de puntetes\ndeixant la realitat al darrera\nRecollir-me a mi mateixa\ni deixar-te la maleta\nque em pesa -de tan plena-\nde records i de colors\nde sentiments i d'amor...\ncallar, i no dir res...\nmenjar-me les meves ganes\ni deixar-te les engrunes\nde paraules sense dubtes,\ndels pensaments més sincers,\nper si encara no has entès\nles lletres de les pells\ni un bon dia les comprens...\ndir-te que ja és suficient\nque no vull més patiment...\nPerò això seria mentida\ndita amb la boca petita,\naixò no seria veritat\ni jo no en sé d'enganyar...\nmolt més que quedant-me aquí...\nNo fer cas del sentir,\noblidar les bones coses\nque la sensibilitat em dona\nPensar com els demés\ni no anar contra corrent...\nSeparar el cor del meu cos\ni ser capaç de no estimar\nperquè amb la ment, puc pensar...\nDir-te que ja he marxat\ntal com tu, hi vas entrar...\ni deixar-te aquest cistell\nreplet de fruits de dolçor\n-recollits amb tot l'amor-\nde l'arbre que vas plantar\ndins un cor encisat,\nque només sap fer-se gran...\nperò marxar per sempre més...\ntot i així, un tros de tu... vindria amb mi\nun tros de mi... seria amb tu\nDos trossets inseparables\nque viurien dins les ànimes\nde dos cossos plens d'amor\nrepartits entre dos cors...\nTot i així, em quedaria\nperquè al teu cor...\njo hi seria...\nTornem a aturar el món\nen aquell moment tan dolç...\non el meu cap perdia el control\ni rodava -qui sap per on-\nEmbriagat a petits glops\ndel beuratge preparat\namb gotetes de sensibilitat...\nEl nostre sensual licor\n-un còctel fet de dos-\namb glaçons de la passió\nservit en copes de petons...\nAmb el mareig\ndel nostre amor....\nSi et cal la meva mà...\nPotser no em veus\nNi em sents la veu...\nA vegades sóc tan petita\nque gairebé sóc invisible\nLa veu és prima\nLes forces minses\nLes paraules es tornen brisa..\nI sóc aquella poca coseta\namb sospirs forts\nque vol allunyar els núvols del sol...\nLa guspira que desitja encendre l'estel\nper si de nit perds el nord\nper si els teus somnis es tornen malsons...\nPerò demà tornaré a ser gran\ni seré al teu costat\nper si et cal la meva mà\nquan tu t'hagis despertat\nPer si un malson\net fes trontollar...\nMUSICANT PARAULES (El meu primer llibre de sentiments poetitzats)\nDiuen que quan la vida et dóna mil raons per estar trist, hem de ser capaços de tenir mil i un motius per somriure... Per més motius que hagi pogut tenir per estar trista, el meu cor sempre ha intentat seguir somrient. I jo també...\nAvui també tinc un gran somriure, un de molt gran que espero serveixi de mirall pel vostre.\nEl "Musicant Paraules" que tant m'estimo, el torno a tenir a les meves mans... i estaré encantadíssima que pugui arribar a les vostres, si així ho desitgeu!!\nInstants de felicitat immensos que comparetixo amb tots vosaltres, els que em llegiu aquí... i també amb aquells que ens llegim el pensament a través de l'ànima... ♥♥\nMés del que et penses\nI no és que ho faci a tothora\nNi tan sols quan estic sola...\nTampoc és que ho faci per la nit\nquan, al teu costat del llit,\nem rendeixo sobre el teu pit\nque està absent\nperò que sento tan present...\nNo quan em llevo a mitjanit\nNi quan et somio a l'albada\nTampoc quan preparo el cafè\nvestida amb la teva camisa\nla de color de tendres carícies\ni d'olor del teu bon dia...\nPerò et penso.\nMés del què et penses...\nI et somric...\nquan em despertes\nEn obrir les teves parpelles...\nQuan un cor és de cristall\nés tan bonic com delicat...\nSi un dia s'esmicola\nhi ha un silenci estrepitós\nque pot sentir-se arreu del món...\nUn xiscle per batec\ni no pots sentir res més...\nDesitjant que un terrabastall\nsigui més fort que el seu plany\ni així emmudir el soroll\ndel trencat cristall punxant\nque en cada respir\nés un clamor\nd'un silenci ensordidor...\nDeixa'm que avui sigui jo\nqui et porti carícies al cor...\nDeixa'm que jo també\net dediqui un pensament\ntu vas fer...\nVas brodar-me a la pell\nel més profund del teu ser...\ncom tu em fas sentir\ndins les onades del teu mar\ndins la teva immensitat...\nNo per sotil\nTindrà la fortalesa d'aquell fil\nque les ànimes va unir...\ncom el llençol sobre el meu cos\n-la teva pell, el meu abric-\nla carícia més subtil\nsobre el pur més infinit...\nDeixa'm dedicar-te un pensament\no més bonic\nCom tu un dia vas fer amb mi...\nCom el que cada matí\nfins al meu llit...\nUn illot pel teu cor...\nPloro sorra i ric a mars...\nSóc polsim esmicolat\nque em colo entre els pensars\nVaguejant entre espurnetes\nque voleien per dins els caps...\n-com si es poguessin desganar\ni fondre's entre les mans-\nTextures, colors i olors\nEls matisos de tots els plors\ndels somriures i els amors...\nSi la sorpresa té sabor\nSi es pot sospesar el desig\no la tonada exacte de l'enyor...\nAra pots reposar el cap\n-l'he buidat de tot pensar-\nAl meu pit tens un illot\npel teu cor...\nRecorda'm el què em vas dir\nque han caigut en l'oblit\nels primers mots que vaig sentir\ncom suaus pètals sobre mi...\nVa ser un Hola\no un Encantat...?\nNomés em queda a la ment\nun càlid petó musical\nacaronant el clotet\ngairebé a tocar\nel meu llavi albat...\nUn encontre -casual-\nseguit d'un encaix de mans\nen un intent de formalitat\nmentre embogia el nostre pensar...\naquell intens sentir\ni el dolç fremiment de dins\namb disfressa de serenor\nque ens cobria...\nque ens perdia...\nentre una banal conversa\namb caire de solemnitat\nens feia de banda sonora\nd'una (nostra) bella historia\nde no recordo ben bé quan....\nperò fes-ho a cada instant\nEn el nostre encontre... casual\nNo ens vestirem per l'ocasió\nPerquè per ella, no hi ha peça\nni la més preuada seda\nque la faci més perfecte...\nLa ocasió... ens vestirà\n-com només ella en sap-\nDels sentits a flor de pell\namb guspires a les mans\nque en tocarnos\nLes ànimes aniran nues\n-ja van despullar-se amb premura-\nLes capes van lliscar\nEsteses al terra s'hi van quedar\ntremolant per la puresa\ndels sospirs de maragda esma\nque van encendre'ns els cors\nper si ens perdiem en la foscor...\nNo em vestiré per l'ocasió\nQue de seda\nJa duc el cor....\nAhir em vaig despertar amb aquesta cançó al cap... No era la d'Aretha Franklin, no. Era exactament aquesta versió... No us ha passat mai?? Com quan somies amb algú i no li veus el rostre, ni pots sentir la seva veu, ni tan sols t'arriba la seva olor... però saps perfectament de qui es tracta perquè et queda la seva pell en els teus llavis, com un petó dolç que pots acaronar durant tota la vida....\nNo volia aclucar els ulls\nVa arraulir-se entre pensaments\nEntre els braços càlids de vells temps...\nAcaronat per la pluja\nper si minvava la dolça imatge\nper si enfosquida, es fes miratge...\nAmb la mateixa flassada\nque els seus somnis cobejava...\nQue en la nit, miraven perduts\nbarrejant el nuvolós plor\namb el rostre mig somort\nque s'aclaria fins brillar\n-com aquells dies-\nen veure que apareixia\nla seva finestra a la vida\nes feia de dia...\nFins fondre's dins els seus...\nFins poder besar-li la veu...\nAllà on sempre\nAl carrer de la impaciència\nQue ens apressa\nQue deleja per veure'ns\nrecorrent amb lentitud\nel plàcid camí de vellut...\nsota el fanal neguitós\nfins trobar-nos en la fosca\nLa lluna marcarà el camí\ndel flegmàtic pas del temps\nque amb ànsia aturarem\namb l'ajuda dels anhels...\nAllà on sempre...\nI ja friso per tornar veure't\nCos i ànima... enfrontats\nVa caminar cap al bany\namb el cap mirant avall\nFeixuguesa a les passes\nper l'exessiu pes a l'ànima\nde malmeses esperances\nLa pell traspuava llàgrimes\nEl cos de color fum\nemboirat pel dubtós futur...\nCon si l'amor fos un combat\non li hagués tocat el perdre\nI ferit, roman al terra...\nVa ensabonar-se amb l'absència\ni en retenia la seva essència\nque lliscava, en tocar l'aigua...\nEnlloc d'esbaldir els records\ns'amaraven... dins el cor\nBanyat de plor...\nEsperant eixugar-se al sol\nfins creure's vencedor...\nCom li podria explicar...??\nque no hi ha guerra\ntan sols lluita d'entitat\nCos i ànima, enfrontats,\non el vèncer\nT'ensenyaré on anava a pensar-te\nquan no em trobava..\nOn m'emborratxava de l'aire\nquan la teva set, m'ofegava...\nT'ensenyaré els dibuixos a l'aigua\nque al rierol pintava\nquan petita, jo em tornava...\nVeuràs les pedres ben llises\nafeblides de tantes carícies\nper les meves mans\nquan eren buides....\nT'ensenyaré on són els nostres petons\nque jo guardava -com tresors-\nquan el teu món es feia fosc...\nAvui a la lluna\nli he promès...


Amb El comte de Sant Mateu, l’amic i veí Jaume Cases ens regala un passeig pel patrimoni de Premià de Dalt, en què apareixen elements que ens caracteritzen: l’esquirol, l’antic escorxador, camins de muntanya com el del Serviol, pinyes i pinassa, els gegants, els Riera i el seu mas, can Figueres, l’ermita, la font i l’Aplec de Sant Mateu…\nEl conte és tot un regal que ens narra part de la història del poble d’una manera tan distesa com atractiva per a les nostres filles i fills. Perquè, de fet, d’això tracta aquesta col·lecció de contes infantils: de difondre el nostre patrimoni entre les noves generacions per no deixar caure mai en l’oblit la història de Premià de Dalt. Sens dubte, els dibuixos de la Carlota Solans Gummà, també veïna nostra, fan que el relat del comte de Sant Mateu ens atrapi i ens faci viatjar al passat.\nEnhorabona a tots dos per la feina feta. I vosaltres, petits i grans, endinseu-vos en aquesta gran història, emmarcada en el màgic cim de Sant Mateu, on un bon amic meu sempre diu que va a pensar. Gaudiu-la.


Els científics desxifren els enigmes del ‘genoma fosc’ | Rosalind Franklin\n← Cuando respirar enferma\nPastilles de iode i fuites nuclears →\nEls científics desxifren els enigmes del ‘genoma fosc’\nPublicat el 15 març 2011 per bfalco\nHi ha un desconegut a l’ADN. Els gens, que es consideren les instruccions de funcionament de l’organisme, només representen el 5% de l’ADN humà. Del 95% restant no se’n sap gairebé res. No obstant, els científics estan descobrint que aquest mal anomenat ADN brossa juga un paper en moltes de les característiques d’un ésser viu.La setmana passada es va fer públic el primer compost (l’enoxacina) que inhibeix el creixement d’un tumor (en cèl·lules i en ratolins) actuant sobre aquest genoma fosc. El descobriment es deu a l’equip de Manel Esteller, director del programa d’epigenètica i biologia del càncer de l’Institut d’Investigació Biomèdica de Bellvitge (Idibell).(continua llegint…)\nAquest article s'ha publicat dins de Biologia i etiquetat amb Genètica. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


El PP diu que a la concentració a Madrid hi aniran "més de 20.000 persones" per rebutjar el relator de Sánchez i Torra\nPublicat 6/2/2019 15:05:54CET\nCasado veu "deslegitimat" a Sánchez: "Ja l'única cosa que ens queda és apel·lar a la consciència total i assenyada de la població espanyola"\nEl PP ha demanat una autorització a la Delegació del Govern per a una concentració a la plaça de Colón de Madrid aquest diumenge a les 11.00 hores amb la finalitat que els espanyols expressin la seva "repulsió" i "rebuig" a la decisió de Pedro Sánchez d'acceptar un relator a la taula de partits sobre Catalunya. En el seu escrit a la Delegació del Govern, parla d'una participació "superior a les 20.000 persones".\nEn un acte del PP a Conca, el líder dels populars, Pablo Casado, ha sol·licitat als espanyols assistir a aquesta concentració al centre de Madrid, si bé ha reconegut que el seu partit encara està a l'espera de la resposta de la Delegació del Govern.\nEn la seva sol·licitud perquè se celebri aquesta concentració --que signa el secretari general dels populars, Teodoro García Egea--, el PP assenyala que acceptar la presència de negociadors en relació amb la Generalitat suposa "un fet inèdit" i "sense precedents" en la democràcia que "genera un profund malestar en el conjunt dels espanyols".\nEl PP creu que aquests fets exigeixen una "mostra urgent de repulsió i rebuig a aquest acord". Per això, el PP sol·licita la celebració d'una concentració a Madrid el dia 10 de febrer a les 11.00 hores a la plaça de Colón.\n"A aquesta concentració hi assistirà una xifra superior a les 20.000 persones juntament amb representants dels mitjans de comunicació. Els convocants disposaran d'un servei d'organització", assenyala l'escrit del PP, que ha recollit Europa Press, en el qual recorda que aquesta petició s'acull a l'article 8 de la Llei Orgànica 9/1983 del 15 de juliol reguladora del dret de manifestació.\n"APEL·LAR A LA CONSCIÈNCIA TOTAL" DE LA GENT\nCasado ha afirmat que Sánchez està "deslegitimat" per seguir al capdavant del Govern d'Espanya. "Ja l'única cosa que ens queda és apel·lar a la consciència total i assenyada de la població espanyola", ha ressaltat el líder del PP, que ha qualificat de "lamentables" i d'un "insult a la intel·ligència" les explicacions de la vicepresidenta Carmen Calvo.\nDit això, ha exigit a Sánchez que convoqui eleccions al més aviat possible i no ha descartat una moció de censura en cas que no vagi a les urnes. "No es pot vendre Espanya a canvi d'un plat de llenties per seguir a La Moncloa", ha emfatitzat.\nCs I VOX TAMBÉ CRIDEN A MANIFESTAR-SE\nA part del PP, també el president de Ciutadans, Albert Rivera, ha convocat els espanyols a manifestar-se el 10 de febrer a la plaça Colón de Madrid contra les cessions que, al seu parer, està fent el president del Govern a l'independentisme. "Cal frenar Sánchez als carrers", ha emfatitzat.\nDe la mateixa manera, Vox ha convocat també tots els espanyols a concentrar-se aquest diumenge a Colón per mostrar el rebuig al "traïdor" Govern de Pedro Sánchez, després que hagi acceptat un relator en les negociacions a Catalunya.\nEl líder del PP ha assenyalat, en el seu acte a Conca, que "procedirà ara a parlar amb Ciutadans" i amb "altres partits". "Benvinguts siguin tots", ha dit, per afegir que espera que la delegació del Govern els permeti manifestar-se perquè han d'anar "tots conjuntament".


ca bicicleta de carretera, n f\nes bicicleta de carretera, n f\nes bicicleta de ruta, n f\nfr vélo de route, n m\nen road cycle, n\nBicicleta lleugera de manillar corbat i pneumàtics prims, proveïda de frens, canvi de marxes i pinyó lliure, utilitzada en triatlons en què és permès anar a roda.\nUna bicicleta de carretera pot portar un acoblament opcional, per exemple, un manillar de triatló, per a aconseguir una posició més aerodinàmica.\nbicicleta de triatló bicicleta de triatló\nca boia, n f\nes boya, n f\nfr bouée, n f\nen buoy, n\nPeça flotant que s'utilitza en el segment de natació per a delimitar el recorregut i assenyalar-ne els punts de gir.\nes bolsa del triatleta, n f\nfr trousse de course, n f\nen race packet, n\nBossa que conté equipament divers per als triatletes i material promocional dels patrocinadors d'un triatló, que es lliura a cada triatleta abans de competir.\nLa bossa del corredor sol contenir el dorsal i el casquet oficial, i també pot incloure productes com un gel muscular, una samarreta tècnica, barretes energètiques, etc.


Moda «bridal» i cinema, un amor de pel·lícula, Casaments i banquets, Diari de Girona\nModa «bridal» i cinema, un amor de pel·lícula\nLes firmes de moda nupcial s´aproximen a referències cinematogràfiques\nVestit de Moschino inspirat en Marilyn Monroe. DdG.\nDDG | BARCELONA «Fa molt de temps en una galàxia molt, molt llunyana...» el món bridal es deixava seduir pels flaixos d'un sector que no li resultava aliè: el cinema i els seus focus, el glamur, les catifes vermelles, les lluentors i les estrelles... I és que, quina núvia del món no voldria ser la protagonista de la seva pròpia pel·lícula, especialment en el seu gran dia?\nCinema i moda van formar, llavors, un matrimoni molt ben avingut en el que el primer feia somiar amb grans històries d'amor i aventures increïbles mentre que el segon perllongava aquest somni mitjançant vestits de núvia extrets directament de la gran pantalla. I així fins al dia d'avui, en el que els dissenyadors i firmes assumeixen el cel·luloide com una més de les seves variades fonts d'inspiració.\nNo en va, si tanquem els ulls podem recordar amb nitidesa la innocent sensualitat de Marilyn Monroe, l'estètica galàctica de la mítica saga de George Lucas, la sofisticació icònica d'Audrey Hepburn, el vestit de vellut verd d'Escarlata O'Hara... I ho farem, fins i tot, sense haver vist les pel·lícules. Precisament per la seva presència en l'imaginari col·lectiu, les firmes de moda nupcial s'aproximen any rere any a referències cinematogràfiques per crear col·leccions immortals.\nLeia, la princesa eterna\nUna senzilla túnica blanca i dos recollits laterals la va llançar directament a l'Olimp de la moda. La Princesa Leia, heroïna en majúscules d'una de les sagues amb més seguidors de tot el món, Star Wars, és referència indiscutible d'estil. Amb la major part dels seus looks en blanc, ha resultat el punt de mira de marques com Carolina Herrera, que en la seva col·lecció tardor-hivern 2013/14 va reinterpretar la seva essència amb destacada femineïtat bridal, o de la francesa Givenchy la primavera del 2013, que de la mà de Ricardo Tisci, va apostar pels acabats futuristes per un «sí, ho vull» allunyat de la tradició.\nDavant la forta personalitat d'un personatge únic ens trobem amb l'halo misteriós i sexy del Hollywood daurat, aquell en el que les actrius eren més celebrities i els seus personatges adorats (i imitats) arreu del món. De l'estil glamurós d'Audrey Hepburn molt se n'ha parlat, tant pel vestit negre que Hubert de Givenchy va dissenyar per a ella a Esmorzar amb diamants com pels espectaculars models blancs de silueta New Look de Sabrina. Però el seu look, segurament, més interioritzat en el món bridal clàssic és el que va lluir en My Fair Lady i que va reinterpretar molt encertadament Ralph Lauren en la seva col·lecció primavera – estiu 2008 mostrada a Nova York.\nQuantes vegades hem vist sobre la passarel·la el vestit plisat blanc que va popularitzar Marilyn Monroe en La temptació viu a dalt? I, segurament, moltes més són les ocasions que ha estat escollit per les núvies pels seus casaments més informals. Imitada fins a l'infinit, el disseny també ha servit de referència per les convidades al llarg de tots aquests anys.\nI per últim, els fotogrames més romàntics i somiadors de l'univers Disney, aquelles pel·lícules que vistes una vegada i una altra fan fantasiar a la núvia amb un vestit de princesa. Escoltant les seves necessitats més imaginatives, el dissenyador nord-americà Alfred Angelo compta amb una col·lecció continua en la qual imagina com seria Blancaneus, la Ventafocs o Elsa de Frozen vestides de núvia, tot i que la princesa de Disney més imitada en l'actualitat sigui, sense dubte, Bella, de la Bella i la Bèstia.\nCapes de tul, drapejats, ondulacions i molt volum són l'aposta dels dissenyadors Alta Costura, que redescobreixen al compàs del remake recentment estrenat, l'immortal ball gown groc que va enamorar a les núvies actuals molts anys enrere.


Filosofia - Cal Formatger\nAmants del bon formatge\n— Som Territori —\nFormem part d'una proximitat, fem ciutat i creem un espai de pertinença a un indret. Som Girona, som Barri vell i som tots i cadascun dels productors que formen el nostre univers territorial sense límits.\n— Som Caçadors —\nNo anem per la selva amb cap fusell, ni pels camps amb cap escopeta... Anem amb unes altres armes; un bolígraf, una llibreta i un mòbil, som els caçadors del segle XXI. Cacem relats i indrets per enriquir el nostre dia a dia.\n— Som Essència —\nOrígens, passió i ganes de compartir tot allò que ens envolta. La bona llet és clau per fer formatges, i nosaltres treballem amb "bona llet" per representar i reivindicar el sector primari; gestor de boscos i pilar clau del nostre present i futur.\n— Som Persones —\nFormem un equip petit, però conscient que els projectes tenen sempre ànima del qui hi ha al darrere, el batec de les coses. Sou tots vosaltres, són els productors, creadors, ramaders i elaboradors. És en Martí, en Santi, la Clara, la Paula, la Judit, la Sílvia, l'Adrià, en Manel...\n— Som Paisatge —\nSonor, humà, natural, visual... amanit amb respecte, contemplació, aprenentatge... Sempre immens i inabastable, només nosaltres posem l'horitzó. Un paisatge ens transporta als orígens, ens permet percebre les modificacions i finalment ens permet gaudir-ne tal com és.\n— Som Històries —\nUn dia amb el Salvador és com entrar a un llibre obert de formatgeria sense un punt final; un dia amb en Jeroni és com obrir l'esperit d'un intrèpid ramader amb ganes de reivindicar el territori i oferir-lo als visitants, un dia al Ripollès és com tornar als orígens del relat a l'essència de temps passats... i un dia amb qualsevol de vosaltres és per aprendre. La història és intemporal, ningú sap quan va començar, ni quan acabarà... perquè sempre hi ha un capítol que s'està escrivint.


Carta oberta a Jaume Alonso-Cuevillas, advocat del MHP Carles Puigdemont | Català Digital Cataladigital.cat AMP …\nL’advocat Josep Maria Loperena ha publicat una carta al seu bloc dirigida al advocat de Carles Puigdemont,Jaume Alonso-Cuevillas, en la qual comenta algunes discrepàncies en referència a la manera de portar el cas i l’impacte que té en la societat catalana des el seu punt de vista.\nT’escric la present amb el dret que m’atorga haver estat durant quasi seixanta anys membre del Col·legi d’Advocats de Barcelona; per la meva llarga experiència com a defensor d’activistes polítics antifranquistes i, finalment, per el fet d’haver ostentat la Presidència de la Comissió de Drets Humans de la nostra entitat durant diverses legislatures. Però abans de res, el que em mou a fer-ho, és la meva devoció i respecte al President Puigdemont i el meu fervent desig que tots els arbitràriament empresonats pel jutge Llarena recuperin la llibertat i, així mateix, els exiliats tornin a les seves cases.\nFormes part d’un col·lectiu d’advocats com a conseqüència de la unificació de totes les causes per l’instructor que no té una estratègia comuna de defensa. Això ho entenc però el que em resulta incomprensible és que hagis denunciat als mitjans informatius i no ho hagis fet a la justícia alemanya, que la detenció del President Puigdemont per la policia va ser un acte il·lícit contrari a les lleis d’aquell país, ja que els vint agents del CNI que van col·locar il·legalment una “balisa de geo-localització” en el cotxe del President, circulaven sense permís per Alemanya. Tampoc comprenc l’explicació sobre el seu ingrés en una cella comuna de la presó de Neumunster que vas donar per televisió: ‘el President ha quedat sota custòdia policial, el mateix que va ocórrer a Bèlgica’. La presó en la qual roman reclòs Puigdemont acull a una xusma de presidiaris preventius que va des de condemnats per robatori, violació, frau o lesions a traficants de drogues. Gens més lluny que viure en un hotel de tres o quatre estrelles custodiat per la policia.\nLa teva imprudència davant els mitjans sobre la possible extradició de Puigdemont ha creat un estat d’ansiedad i d’impotencia a l’electorat concretament quan vas explicar que Steffen Seibert, portaveu de la Merkel, havia pontificat que ‘com Espanya és un país on impera l’estat de dret serà allí on haurà de resoldre’s el procés sobre la base de la seva Constitució’. Un judici temerari del Govern alemany que, en cas de ser cert, suposaria el lliurament immediat de Puigdemont a l’Estat espanyol per a ser jutjat.\nTampoc ha sigut afortunada la teva comparació entre el nostre delicte de rebel·lió que no existeix a Alemanya amb el d’alta traïció. Els votants de Puigdemont que són els perjudicats en la causa, conscients del perill que açò implica, estan molt amoïnats. Jo li suggereixo a Paul Becaert, advocat belga del President, que formuli un conflicte de competència entre els estats belga i Alemanya, ja que la tramitació de l’incident d’extradició estava a punt de concloure’s per la justícia belga quan Llarena va suspendre l’ordre i el procés va quedar interromput. La seva prossecució, segons disposen les lleis internacionals especialment el Reglament 44/2001 del Conveni de Brussel·les, li correspon a Bèlgica i no a Alemanya per haver-hi estat la primera que ho va formalitzar. Alemanya s’ha d’abstenir de conèixer i lliurar a Puigdemont als belgues per pertànyer l’assumpte a la seva jurisdicció.\nEl fet d’anar plantejant qüestions jurídiques als televidents sense combatre les irregularitats comeses pel jutge Llarena, redunda en perjudici del teu client i confon i desorienta a la gent profana en dret. Una corruptela desafortunada amb un sol objectiu: amagar la falta de bel·ligerància processal de tots els advocats contra el jutge Llarena. Una postura que s’ha d’erradicar igual que van fer els teus companys de deixar d’obligar als seus clients a invocar inútils peticions de perdó, humiliació i disculpa i a abjurar dels seus principis morals, conviccions polítiques i llibertat de pensament amb el pretext d’aconseguir les seves llibertats.\nEl poble, cansat de tantes promeses incomplides, ha demanat al Col·lectiu Praga i altres professionals que interposin una querella per prevaricació contra el jutge Llarena. Són els votants de Puigdemont, els mateixos que dia a dia reivindicant la seva llibertat, cansats de les vileses de l’estat opressor i que volen deixar de ser súbdits d’una monarquia rancia i envilida pel desenfrenament sexual i la pràctica de la rapinya i el robatori per convertir-se en ciutadans d’una República popular, lliure i independent.\nEspaña, es un pais democratic…, no es britat, pro sona be. El unic sobera, es el pople encara que no es vulgui escoltar.


El MoraBanc no renova Sada per la falta de lideratge mostrada - El Periòdic d'Andorra\nEl MoraBanc no renova Sada per la falta de lideratge mostrada\nAixàs apunta al baix rendiment d’alguns jugadors i confia que Peñarroya continuï sent l’entrenador\nPeñarroya i Sada, en la substitució del base badaloní en un partit. | Tony Lara\nTot just acaba de concloure la temporada però ja s’està treballant per a la pròxima. Són molts els serrells que hi ha per tancar per conformar el projecte, que amb el pas dels dies i les setmanes s’aniran solucionant. Ara bé, un s’ha finiquitat ràpid. És el de Víctor Sada, que no continuarà sent jugador del BC MoraBanc Andorra. Cost tècnic i club no estan gens satisfets amb el rendiment del base català i ja se li ha comunicat que no se’l renovarà. En el capítol de fitxatges, precisament la direcció de joc és una de les posicions en les que més es vol encertar pel que significa.\nÉs el primer moviment que es confirma des de que diumenge passat va finalitzar la fase regular, i la temporada per als andorrans. És una baixa que es podia intuir, donat el rendiment mostrat pel jugador el temps que ha estat al Principat. «No seguirà. Tal i com ho entenem nosaltres és una posició en la que necessitem un referent i que sigui capaç de liderar l’equip. No ha tingut el rol que esperàvem», exposa el president del club, Gorka Aixàs. Sada es va perdre el tram final del campionat per lesió. Al darrer matx, a València, va estar a la banqueta però Joan Peñarroya va decidir no fer-lo entrar a pista ni un sol segon, ni per entrar a les rotacions. El base tanca una etapa en la que va arribar amb el retorn a l’ACB per ser tot un referent i aportar el seu grau d’experiència a la competició, i llevat comptades ocasions no ha complert amb les expectatives generades.\nRemodelació de plantilla / Aquesta no serà ni molt menys l’única baixa que es produirà. Sigui qui sigui l’entrenador, Aixàs anuncia que hi haurà canvis significatius a la plantilla. El motiu no és altre que confeccionar un grup més solvent. «Volem un equip amb més esperit, perquè en algun moment no ha estat capaç de sobreposar-se a les dificultats», ja que aquesta temporada les derrotes, i com es van produir, van pesar massa entre els jugadors, el que va portar a realitzar en ocasions actuacions poc adequades pel nivell d’exigència que se’ls hi suposa. «El rendiment de l’equip en algun moment no ha estat el que esperàvem» a nivell col·lectiu, però sobretot en l’individual, trobant a faltar un major grau de competitivitat entre els components de la plantilla. Uns jugadors «sí que han rendit, però altres que han vingut a ser jugadors importants no han respòs com esperàvem».\nEn el plantejament per a la nova temporada fa temps que s’hi està treballant,un cop estava força clar que la permanència a la Lliga Endesa estava ben encarrilada. La imatge en alguns enfrontaments és el que busquen canviar. «Volem construir un equip que sigui capaç de passar mals moments», sabent gestionar les dificultats que es troben al llarg del campionat, per capgirar tendències que poden ser negatives. Aquesta és una idea de club, que ha de seguir l’ocupant de la banqueta: «Tenim clar com hauria de ser l’equip, independentment de qui sigui l’entrenador».\nSense voler donar més noms, Aixàs està satisfet amb el rendiment de Betinho Gomes, que té contracte en vigor, i Luka Bogdanovic. I sobretot, com és evident, amb Georgi Shermadini, un dels puntals de l’actual conjunt i que volen que ho continuï sent, tot i saber la dificultat que suposa. «És un dels jugadors que intentarem renovar. Però pels seus números i el rendiment que ens ha donat altres clubs amb molt més potencial econòmic estaran disposats a fitxar-lo», indica el president, que tot i així provaran de mantenir-lo: «Li farem la millor oferta que poguem».El pivot, que es troba a Geòrgia de vacances, va apuntar dimarts que les pròximes setmanes espera rebre ofertes i que les estudiarà totes, l’andorrana inclosa.\nConfiança en Peñarroya / Les pròximes setmanes es decidirà el futur del tècnic de Terrassa Les dues parts estan en converses per posar fil a l’agulla. «Estem fent valoracions amb ell de com ha anat la temporada», admet Aixàs, que pel futur vol quelcom més. «Ho estem valorant. Ara toca donar un pas més» com a conjunt i entitat, i per aconseguir-ho «la persona ens ha d’aportar això. Si veiem en ell la capacitat de seguir creixent i donar un pas més, serà ell. Si no, no». Personalment, el president aposta per a que Peñarroya segueixi. «M’agradaria que fos ell», perquè creu que encara té recorregut al club: «Els cicles s’acaben quan hi ha algú que no et pot aportar res. Crec que encara té capacitat per donar-nos més». És la primera opció però també es valoren altres possibilitats: «No s’ha parlat amb ningú però s’han estudiat perfils».\nBalanç positiu / A pesar de la imatge mostrada en certes ocasions, Aixàs veu amb bons ulls com s’ha desenvolupat la campanya. «No puc estar enfadat per la temporada. Estic content de com ha anat perquè estem en aquesta lliga un any més i hem crescut com a club», per tant, «sí que hem fet un pas endavant», i destaca tot l’esforç que suposa. «Tenim molt clar el que ens ha costat arribar fins aquí. És molt complicat», i per aquest motiu considera que s’ha de mesurar en la justa mida: «No tinc la percepció que hagi estat valorat en si mateix. No podem perdre de vista quina és la nostra realitat». Però també és crític i «a nivell de balanç evidentment es poden fer lectures contraposades. No acabem amb les sensacions que ens haguessin agradat», degut que un cop els play-off van allunyar-se, igual que el descens, «hem acabat sense objectius i així és difícil competir». Si més no, «la diferència és que l’any passat vam patir molt i aquest amb el mateix balanç no ho hem fet».


Cap de les víctimes mortals de violència masclista el 2016 havia denunciat el delicte - Social.cat\nCap de les víctimes mortals de violència masclista el 2016 havia denunciat el delicte\nAvui, 25 de novembre, és el Dia Mundial contra la violència envers les dones\nDivendres, 25 de novembre de 2016 | 05:00 h\nCap de les quatre dones que han estat assassinades aquest any per les seves parelles o exparelles havia denunciat el seu agressor i només en un dels casos el seu entorn proper en tenia coneixement. Així ho confirmen dades que la Generalitat de Catalunya ha fet públiques aquesta setmana, en el marc del Dia Mundial contra la Violència envers les dones (25 de novembre).\nEl nombre total de víctimes de violència de gènere fins l'octubre de 2016 ha estat d'11.711 dones, un 2,8% menys que l'any anterior. Tot i així, els fets relacionats amb menors d'edat augmenten un 7%, passant de 632 víctimes registrades durant l'any passat a 675 enguany. D'altra banda, el 79,5% de les víctimes es concentren en la franja d'edat dels 21 als 50 anys, i la franja de 31 a 40 anys és la que té una major incidència (34%).\nAquestes dones, però, no estan soles. La Generalitat de Catalunya té activat un servei d'atenció permanent i que funciona 365 dies l'any: el telèfon 900 900 120, una línia telefònica gratuïta i del tot confidencial. A més, amb l'objectiu de fer prevenció, els Grups d'Atenció a la Víctima i les Oficines de Relacions amb la Comunitat de la Policia de la Generalitat, els Mossos d'Esquadra, han realitzat durant l'any fins a 665 xerrades sobre violència masclista i domèstica on han assistit 19.850 persones. De les 665 xerrades, el 90% han estat destinades al col·lectiu d'entre 13 i 20 anys.


Ajuntament de Mollet: L’Ajuntament destinarà l’antiga Casa dels Mestres a habitatge social\nL’Ajuntament destinarà l’antiga Casa dels Mestres a habitatge social\nLa finca situada al carrer Feliu Tura n.2, coneguda com l’antiga Casa dels Mestres, ha estat incorporada al Patrimoni Municipal de Sòl i de l’Habitatge. D’aquesta manera, la finca de titularitat municipal es destinarà, obligatòriament, a habitatge social.\nEn aquest sentit el govern municipal ha considerat que l’espai de l’antiga Casa dels Mestres, per les seves dimensions i la seva consideració de finca patrimonial, és un espai idoni per a la posada en marxa d’un projecte per la construcció d’habitatge social i assequible. D’aquesta manera s’aconsegueix, intervenint en el mercat del sòl i amb polítiques publiques, augmentar el parc d’ habitatge social de la ciutat, amb l’objectiu d’ajudar a les famílies i jovent molletà a trobar un habitatge digne on poder construir la seva llar.\nAquesta voluntat també es posa de manifest en l’actual elaboració del POUM que, tal i com estableix el seu Avanç, un dels seus elements centrals serà com trobar fórmules per augmentar el nombre d’habitatges socials a la ciutat.\nL’alcalde Josep Monràs, comenta que “Mollet del Vallès es caracteritza per ser una ciutat amb una significativa quantitat d’habitatge protegit, molt per sobre de la mitjana de les ciutats intermèdies de Catalunya.Els habitatges a preu assequible són imprescindibles per a què moltes famílies i jovent, puguin desenvolupar el seu projecte de vida. L’Ajuntament de Mollet sempre ha estat compromès amb l’habitatge digne, i una prova d’això, és el barri de la Vinyota, un barri 100% d’habitatge protegit”\nNúria Muñoz, regidora d’habitatge afirma “El govern municipal treballa per l’habitatge accessible. Aquest any hem treballat projectes de creació d’un parc d’habitatge de lloguer assequible. A curt termini materialitzarem el projecte de cooperativisme de rehabilitació d’un edifici al c. Francesc Macià per destinar-ho a habitatge assequible. Però no ens quedarem aquí. Amb determinacions com les d’avui, ens assegurem que a mig termini iniciarem la construcció d’habitatge social al c. Feliu Tura, sense oblidar que també a llarg termini està previst aproximadament 500 habitatges socials més, al futur barri del Calderí.”


Dia: dimecres 12 de gener de 2022 de 15:00 a 16:00\nComença el: dimecres 12.01.2022 de 15:00 a 16:00\nAcaba: dimecres 06.04.2022 de 15:00 a 16:00\n-Conèixer un vocabulari bàsic de la llengua castellana. -Adquirir habilitats de lectroescriptura bàsica. -Aconseguir mantenir converses senzilles del dia a dia (demanar cita al metge, demanar en una botiga, parlar amb els mestres del fills, salutacions, etc) -Saber omplir documentació senzilla.


La tirolina rep l'aval mediambiental però requerirà talar arbres\nL'informe d'impacte mediambiental avala la construcció de la tirolina\nLa documentació no veu que pugui afectar la fauna i la flora de Naturlandia però sí que caldrà talar alguns arbres per seguretat\nLa tirolina serà similar a una que ja hi ha a Alaska.\nICY TRAIT POINT\nActualitzada 09/08/2019 a les 15:25\nL’informe sobre l’impacte mediambiental que ha encarregat el comú avala la construcció de la tirolina a Naturlandia, ja que no preveu cap afectació ni per a la fauna ni la flora que envolta el parc. Les úniques alteracions seria una tala d’arbres selectiva, és a dir, eliminar aquells que siguin més alts per tal de garantir la seguretat dels sis viatgers que es preveu que puguin despenjar-se alhora, segons han indicat fonts del departament tècnic a l’ANA. A més, també han comentat que hi ha d’altres arbres que, tot i que actualment no tenen una alçada tan elevada com per ser tallats, és possible que en un futur sí que s’hagi d’intervenir per eliminar-los, tot i que aquesta circumstància es produirà d’aquí a uns quants anys, ja que el seu creixement és molt lent i, fins i tot, podria suposar un benefici per a l’ecoparc. A banda, també s’ha estudiat l’impacte que poden tenir per als ocells les cordes del giny, i segons es desglossa tampoc hauria d’ocasionar cap problema, ja que el seu diàmetre supera els 20 mil·límetres i esdevé una mida suficient per a la seva visibilitat. A més, està prevista una senyalització lateral per evitar la col·lisió de les aus.\nUn altre punt sobre el qual incideix l’informe és la zona d’inici de la instal·lació, ja que tal com s’ha dissenyat, estaria molt a prop del Tobotronc i per separar-los una mica més, s’hauria de construir una passarel·la en forma de ziga-zaga que arribés fins a la zona de salt. Malgrat això, no es preveu que sigui un element que pugui impedir-ne la construcció. Cal recordar, però, que un dels motius pels quals aquestes dues atraccions han d’estar a prop és per usar precisament el tobotronc per pujar els clients i el material necessari per a la tirolina. Finalment, la zona de l’arribada sí que no hauria de representar cap problema perquè serà on hi ha el camp de tir amb arc i, per tant, no caldria fer cap mena d’intervenció a causa del gran terreny que hi ha.\nUn cop realitzats aquests informes d’impacte mediambiental, el següent pas és consensuar-los amb la conselleria de Medi Ambient del comú perquè analitzi si cal aplicar-hi algunes modificacions i presentar-lo al ministeri corresponent, una acció que com va indicar la ministra Sílvia Clavó, ja s’havia fet i que ara són els seus tècnics qui els estan analitzant. Aquests informes estan exposats públicament des de dimarts passat, durant quinze dies hàbils, a casa comuna perquè qualsevol persona que hi estigui interessada els pugui examinar i, si és el cas, presentar-hi les pertinents al·legacions, una possibilitat que ja han manifestat que faran els membres d’Unió Laurediana i els de Desperta Laurèdia. Els primers ahir encara no els havien vist però el portaveu de la plataforma veïnal, Cerni Cairat, sí que ho havia fet i no descartava contractar algun assessor que els ajudés a veure si hi ha alguna cosa que no els quadra.\nEl projecte de la tirolina, per tant, segueix cremant etapes i malgrat que ha generat un cert escepticisme, el cònsol, l’autèntic impulsor, està un pas més a prop de veure com acaba. Malgrat tot, s’ha de presentar encara a la reunió de poble que s’ha fixat el pròxim 17 de setembre al Centre de Congressos, on presumiblement també haurà de presentar els plans de viabilitat econòmica. El projecte, segons afirma Josep Miquel Vila, costarà 5,5 milions d’euros però en generarà 700.000 de nets anuals i portarà més de 100.000 persones cada any.\nNATURLANDIA PRESENTA DUES CRIES DE LINX IBÈRIC\nL’ecoparc està d’enhorabona després de presentar els nous membres del parc dels animals. Són dues cries de linx ibèric que ja comencen a deixar-se veure i que faran les delícies aquest estiu dels visitants que s’acostin a Sant Julià.\nLa Rabassa fa pena. En mans d il·luminats com els actuals dirigents les noves generacions ja no sabran quin bosc hi havia. S ho carregaran tot. És per plorar realment.\n#20 Acabem els 4 anys Vila en pau.\nTirolina alliberadora de tots el mals? Estem a les acaballes d'un règim administratiu dominat per un ego sobredimensionat que cada dia que passa veu més clar que no ens ha redimit dels greus mals de la parròquia. Els problemes han crescut. El Sr. Vila hauria d'assumir el fracàs i aturar tota darrera proposta messiànica.\nUn sol arbre val mes que vostè Sr. Vila! Que es dongui els vist i plau mediambiental, es per demanar la dimissió de la ministra de Medi Ambient , per axó i per la bestiesa d'Engolasters!!!\nON SONT LES ASSOCIACIONS ECOLOGISTES???\nHA SANT JULIA SEMPRE JA LLUM -¿NO ES VEU LA RUINA FINANCIERA?.\nTala d'arbres selectiva? Doncs encara sort, perquè són 1000 m2 .....\nAna va dir..Te recuerdo que los de los "bocadillos del sur"son casi los únicos turistas que visitan tu pequeño y aburrido país.Pedid protección para la cumbre Iberoamericana...Llevad a los heridos graves a nuestros hospitales... Visitad nuestras playas. Corred por nuestras autovías a toda velocidad (ya que en el vuestro es imposible).Segid en vuestro país de"Mago de Oz"\nAna, és evident que t'han quedat seqüel·les de la teva estança a Andorra. T'ho hauries de fer mirar.\n#15 Josep B\nHi hauría d'haver una lléi que obligués a replantar el triple dels arbres tallats per cualsevol cuestió!! He dit\nTe recuerdo que los de los "bocadillos del sur"son casi los únicos turistas que visitan tu pequeño y aburrido país.Pedid protección para la cumbre Iberoamericana...Llevad a los heridos graves a nuestros hospitales... Visitad nuestras playas. Corred por nuestras autovías a toda velocidad (ya que en el vuestro es imposible).Segid en vuestro país de"Mago de Oz"\nAquest pais esta ple de cracks!\nJo faria a Naturlandia un camping amb bangalos, pista de tenis, una picina coberta al invern, amb una petita botiga alimentaria, restaurant, passeos a cavalls, ruta de montanya per fer senderism, activitats infantils per els nens, durant tot el any,i perque no tb una tirolina, Andorra no te això el mes a prop es a Espanya i al costat de la frontera, seria un camping espetacular i de cine sense competencia i els calès a Andorra i mes a Sant Julià...…..


Jordi Galves: El ritu viu d’Elx - El Temps\nAmb l’obstinació del ritu, amb l’entusiasme més viu, es repeteix cada any el Misteri, la Festa d’Elx, proclamada el 2001 patrimoni immaterial de la humanitat. Únic, assenyat i desconcertant alhora, reuneix els més variats contrastos i sedueix gent molt diversa d’arreu del món. Veig un noi que m’ensenya la seva gran passió per la carretilla o masclet autòcton, considerat un dels més perillosos i estentoris de tots els que es comercialitzen avui. El carretiller —i la carretillera, que aquesta és una afició mixta i igualitària— vesteixen, però, a la moda castrense del color verd. Botes de comandos especials, pantalons de camuflatge o simples texans gruixuts, passamuntanyes i gorres protectores. La feina és saber qui és qui. Vaig veure noies amb camises caqui que portaven cosida la bandereta espanyola al braç dret, més o menys on havia de ser la cicatriu de la vacuna. Una altra, orgullosa, amb la guerrera blava de l’Exèrcit de l’aire (“mola més”, explicava a les amigues). Quan vaig entrar en un petit supermercat “24 hores” l’amo em va donar l’alto per posar-me a escriure amb la llibreteta tova. “Però què fa? No serà vostè de la policia? No, és de veres, perdone. Però és que, sap vostè, la venda d’alcohol, els joves... I com els dius que no, que no en tens, me comprèn?”. Després vaig donar una volta pels bars i per les casetes de fira, iguals com a tot arreu, amb la música a tota llet. Després vaig anar a dormir.\nEl dia 14, vigília de l’Assumpció, va ser tòrrid com l’anterior i com el següent, i com l’altre. Elx, capital del Baix Vinalopó, a 23 quilòmetres d’Alacant, amb la cúpula blau petroli de la seva corpulenta basílica, lluïa lluminosa entre el mar de palmeres, dues-centes mil segons els càlculs oficials —gairebé una per cada habitant—, la tercera gran ciutat del País Valencià, la menys coneguda pels estranys. Va ser, en el passat, modesta i pobra —potser per això i per la constància dels seus habitants es va mantenir la tradició del Misteri—, però avui llueix per entre els replecs de la crisi econòmica que enfonsa l’esdevenidor dels més joves. El cap de personal de la Festa em va explicar que la basílica arxiprestal de Santa Maria, del segle XVII, pot acollir mil vuit-centes persones, però jo crec que n’hi havia moltes més, ventant-se sense parar, absortes davant l’espectacle prodigiós. Els tres xiquets que interpreten els papers de la Mare de Déu, de Maria Salomé i de Maria Jacobé van penetrar al temple solemnement, acompanyats de sis àngels infantils i convençuts. Els càntics del Misteri són, majoritàriament, d’arrel medieval i es van interpretant amb el primitivisme i la gràcia anteriors a la polifonia, com una deixa dels vells temps. La Mare de Déu vol morir, vol reunir-se al cel amb el seu Fill, ho proclama a tothom, i de la cúpula cega s’obre una finestreta fosca per la qual va descendint el núvol o magrana, un artefacte vermell, meravellós de veres, tot folrat d’or brunyit, de sumptuós oripell. De cop, s’obre majestuosament com s’obre la sorpresa de la vida, i de dins ens surt un àngel, amb una palma daurada a la mà, i el seu càntic atrapa totes les orelles, avui com fa segles. Executa melismes, és a dir, desgrana les notes de la partitura en una síl·laba, una i altra vegada, il·limitadament, a manera d’un encanteri, que es va elevar, amunt, ingràvid, dolç, amb un bell fons de tristesa. Després una pluja d’or, mística i alquímica. Semblant a l’entropia religiosa que genera l’explosió de la magrana celestial.\nLa nit del dia 14 va estar protagonitzada per la Roà, una processó silenciosa que va recórrer alguns carrers adjacents al temple, fins a l’endemà. Tota la nit, els elxans van vetllar la Mare de Déu, el cos exposat en el cadafal, davant l’altar major, amb les portes de l’església obertes. Malgrat tot, la tradició pesa més que el sentiment religiós, l’ambient és molt més festiu que de recolliment, gràcies a Déu. Vaig visitar el “cel”, on es maquina la tramoia dels vols acrobàtics del Misteri. Vaig veure la sumptuosa coronació aèria de la Mare de Déu i com el públic es desfeia en aplaudiments, en un estrèpit de petards i de campanes embogides, una albà de sons i crits. “Visca, visca la Mare de Déu!” La Festa perdura, immòbil i fascinant, suspesa en el buit, per sempre.


'El Mundo' fa fora Salvador Sostres - El triangle\n‘El Mundo’ fa fora Salvador Sostres\nEl polèmic columnista havia ensabonat de valent el seu nou director el passat 2 de maig\nEl nou director d’El Mundo, el català David Jiménez, ha prescindit de Salvador Sostres com a columnista en la seva primera setmana al capdavant del diari.\nEls escrits de Sostres, que estava acostumat des de la seva etapa a l’Avui a dir-ne de ben grosses sense justificació amb l’interès informatiu però amb l’aquiescència de la cúpula del diari, han escandalitzat sovint els lectors i també els seus companys d’El Mundo.\nQuan Pedro J. Ramírez, l’home que el va incorporar, encara n’era el director, els treballadors del diari d’Unidad Editorial van demanar-li que prescindís de Sostres perquè el columnista va titllar de “normal” l’assassinat d’una jove embarassada a mans de la seva exparella. “Perquè un noi normal de 21 anys que està enamorat de la seva xicota embarassada, és normal que perdi el cor i el cap, el sentit i el món de vista, si un dia arriba a casa i la seva noia li diu que li va a deixar i que a més el nadó que espera no és seu”, opinava Sostres.\nEl controvertit columnista, adherit a la convergent fundació Catalunya Oberta -auspiciada per l’exmà dreta de Jordi Pujol Lluís Prenafeta, imputat pel cas Pretòria, que desfila aquest dimarts per la ‘comissió Pujol’ del Parlament-, ha repetit sovint que “Escribir es meterse en problemas”, un lema que figura en el seu bloc d’El Mundo, titulat “Guantanamo”, però que va aparcar clarament el passat 2 de maig.\nFicar-se en problemes\nAleshores Sostres va donar la benvinguda al nou director amb la publicació d’un article d’allò més elogiós i corporatiu. “El nombramiento de David Jiménez como director de EL MUNDO demuestra que continuamos siendo el periódico más valiente y más sexy de España”, començava aquella peça.\nTrobava llavors que El Mundo “renueva ahora con David la figura y el concepto del “director de periódico”, no sólo generacional y estéticamente, sino en su significación más profunda.”.\nEl citat post, titulat “Nuestro nuevo director” i escrit en primera persona del plural, estava farcit d’al·lusions apologètiques al diari i a David Jiménez.\nPrevTania Sánchez és imputada per prevaricació i malversació


Chubut la crisis complica alianza local con Alberto Fernández - Diario Chubut\nChubut la crisis complica alianza local con Alberto Fernández\nviernes 6 sep, 2019 por Periodista hace 5 meses - leída: 600 ⚡\nLa crisis en Chubut provocó otra grieta local en una provincia donde las heridas parecen atadas con alambre. Tras las PASO, el arcionismo y referentes cercanos a Alberto F. y Massa ya veían con buenos ojos la idea de actuar en conjunto.\n» Visitas Hoy : 597\n» Total de Visitas: 2247


Informe Annual del blog 2012 in review | La Unió de Poblenou - La Datzira\nEnviat per: verdurita | 05/01/2013\nInforme Annual del blog 2012 in review\nEls senyors WordPress ens han enviat l’Informe Annual 2012 sobre el nostre blog “verdurita” amb estadístiques del número de visites, els països d’origen de les visites, les pàgines que estan enllaçades a la nostra, el dia estrella (15 de maig 99 visites!), i altres fricades. Com a mínim és curiós de consultar!!!\nArxivat a Accions Coope La Unió\n« Inauguració: reivindicació i celebració\nLes coopes permeten estalviar »


A&O Köln Neumarkt, Hostal a Cologne · HostelsClub\nA&O Köln Neumarkt, Hostal a Cologne\nMauritiuswall 64-66, Cologne, Alemanya\nSobre A&O Köln Neumarkt\nTrieu el millor:\nA pocs minuts de Zülpicher Platz\nVestíbul extra gran\nBenvingut a A & O Köln Neumarkt, situat al centre de la ciutat de Maurici, és a la vegada tranquil i cèntric. Amb seu cèntric, l'hostal A & O és fàcil d'arribar en cotxe o en transport públic, i és un excel·lent punt de partida per a excursions a la ciutat.\nEntrada from 15:00 to 23:00\nTipus d'habitacions: Individual, doble, dormitori de 4 llits, dormitori de 6 llits.\nTotes les habitacions tenen bany propi. Els dormitoris estan totalment equipats amb lliteres.\nL'A & O Hostel Köln Neumarkt, situat al centre del Mauritiusviertel, és alhora tranquil i cèntric. L'estació central de Colònia és a 2,2 km. Amb seu cèntric, l'hostal A & O és fàcil d'arribar en cotxe o en transport públic, i és un excel·lent punt de partida per a excursions a la ciutat.\nRecepció 24 hores, esmorzar disponible, accés a Internet, bar de l'hotel, billar, plaça d'aparcament, instal·lacions per a reunions, Wi-Fi a tot l'edifici, taula de futbol, karaoke.\nPolítica d'animals We accept any kind of dog. One dog per room is allowed. We charge 5,- € per animal/day extra.\nCondicions especials Direct customer bookings can be cancelled for free until 24h before on arrival day unless agreed otherwise, to spacial dates and events.false\nTaxes Taxes not included: The 5% city tax is to be paid separately upon arrival at the reception.


Ja tenim web! Ens pots trobar a:: El Rei Jaume I visita Sueca\nEl Rei Jaume I visita Sueca\nSa majestat el Rei Jaume I visitarà Sueca durant els actes del 9 d'Octubre.\nEl proper 9 d'octubre el Conqueridor acompanyarà les autoritats i ciutadans de la nostra ciutat durant la cercavila popular a les 11h del matí. Una vegada acabe el recorregut el monarca adreçarà unes paraules a tots els assistents al claustre de Casa Fuster.\nEl fundador del Regne de València ha declarat a aquest mitjà que: "És un gran honor visitar la Ribera una altra vegada; una indisposició va fer que me n'anara d'Alzira a Poblet amb urgència i tornar sempre és una alegria. M'han dit que les coses han canviat una mica. Però ací estic jo per posar ordre".\nCom no podia ser d'altra manera!\nJaume 2011é ha dit...\n9 d’octubre de 2011 a les 5:12\nDes d'Acció Cultural del País Valencià, l'Últim Toc ha col·laborat, de bades, en un acte festiu, cultural i nacional de la nostra diada com a país. Ho hem fet de la manera que més ens agrada: amb el teatre. Em sap greu la vostra malinterpretatació de l'últim gag.Opinem que la gent s'ho ha passat molt bé i sobretot "ha rigut" que és el cal que un dia assenyalat com el de hui. Els polítics van vénen però la cultura i la llengua han de romandre. Nosaltres no ens dediquem a fer política, només estimem el teatre i, a partir d'ell, volem que la gent gaudisca.\nSi voleu comentar, endavant. Però sense insults. L'insult és l'argument del dèbil.\n9 d’octubre de 2011 a les 7:34


Guía metodológica para la evaluación de las redes impulsadas por servicios sociales Guia metodològica per a l'avaluació de les xarxes impulsades per serveis socials. Serie: Benestar i Ciutadania n. 12, Barcelona, Diputació de Barcelona, 2018, 53 p.\n"> Guia metodològica per a l'avaluació de les xarxes impulsades per serveis socials. Serie: Benestar i Ciutadania n. 12, Barcelona, Diputació de Barcelona, 2018, 53 p.


Mullera es prepara per reaparèixer després de la sanció el dia 16 de juliol - Empordà\nMullera es prepara per reaparèixer després de la sanció el dia 16 de juliol\n?L'atleta de Lloret està a l'espera de fer-se un control de rehabilitació per tramitar la llicència ?S'ha marcat l'objectiu de fer la mínima per al Mundial\n25.06.2017 | 06:30\nÀngel Mullera ha iniciat el compte enrere per tornar a la competició. aniol resclosa\nEl diumenge 16 de juliol és la data que s'ha marcat Àngel Mullera per tornar a la competició. És el dia després de la suspensió per dos anys que li va imposar l'Agència Espanyola de Protecció de la Salut en l'esport per haver-se saltat un control antidopatge. Ell sempre va al·legar que era a les pistes de Lloret el dia i l'hora pactada, i que els agents el van violentar presentant-se al seu domicili particular. Però el càstig va ser ratificat també pel TAD i l'ha tingut tot aquest temps apartat, preparant-se, això sí, a consciència, per quan pogués reaparèixer. Mullera s'ha entrenat set dies a la setmana, amb doble sessió en alguns. Amb 32 anys, ara sí, ha començat el compte enrere per tornar amb més força que mai a la competició, als seus 3.000 obstacles. Diuen els qui l'han vist aquests darrers dies que està per fer la mínima mundialista.\nL'atleta de Lloret espera un darrer tràmit abans de començar els passos per recuperar la llicència: ser sotmès a un control de rehabilitació. Si els timings no li juguen cap mala passada, està convençut que podrà tornar a la competició oficial el dia 16 del mes que ve. I vol fer-ho a Lloret, per la porta gran, amb un míting que s'organitzaria per donar-li la benvinguda a les pistes, un altre cop. No es tracta de cap prova de cara a la galeria, perquè Mullera ja ha parlat amb el seleccionador espanyol, José Enrique Villacorta, i li ha comunicat que vol optar a anar al Mundial. Per fer-ho, necessita la mínima, que podria buscar en la prova del seu retorn, en algun míting a l'estranger o al campionat d'Espanya.\nPreparat a consciència\nAra fa un any, quan es complia el primer aniversari de la sanció, Àngel Mullera va decidir que anava per totes. S'havia passat mesos sense posar-se les sabatilles esportives. Però va dir prou. Des d'aleshores ha anat seguint un meticulós pla d'entrenament que l'ha de dur a mostrar la seva millor versió tan bon punt pugui tornar a competir. El seu repte és anar a Londres, al Mundial, cinc anys després d'haver sigut olímpic, en aquella mateixa ciutat. Físicament es troba molt bé, i les petites molèsties que li han anat sortint als dos isquiotibials les ha pogut tractar amb èxit fent «indiba» (sistema Proionic que genera diversos processos biològics a nivell cel·lular) cada dia a Estètica Garvin, un dels seus patrocinadors.\nLa sanció que li van interposar va provocar que perdés la condició d'esportista d'elit. Ho podrà recuperar si s'ho guanya a la pista, en funció dels resultats, però professionalment també té d'altres reptes relacionats amb el món de la moda i la direcció d'esdeveniments esportius. Però ara la primera estació ja té data: el 16 de juliol, a les pistes de Lloret.


Wayfarer el model d'ulleres de sol d'Audrey Hepburn - Vitaloptics\nAvui hagués estat el 86 aniversari de l’actriu Audrey Hepburn, sempre acompanyada de les seves ulleres de sol, un complement de moda que destaca del seu estil i la seva personalitat. A Vitaloptics pensam que la seva imatge s’ha convertit en mite gràcies a una de les històries d’amor més emblemàtiques del cinema “Desayuno con diamantes” (1961). Aquesta pel·lícula va establir un punt d’inflexió en el reconeixement del model Wayfarer de Ray-ban, el model d’ulleres de sol d’Audrey Hepburn.\nHi ha milers de turistes que diariament es troben a l’aparador de Tiffany’s a Nova York per imitar-la. Alguns inclús van caracteritzats com el personatge, amb el seu pentinat, les ulleres de sol i els guants. Aquest model d’ulleres va ser un èxit entre les actrius de Hollywood: Kim Novak, Marilyn Monroe i Audrey Hepburn. La marca s’uneix a la imatge d’altres personalitats com Bob Dylan, John Lenon, Roy Orbison, Andy Warhol o John F. Kennedy.\nWayfarer el model d\_’ulleres de sol d\_’Audrey Hepburn a \_”Desayuno con diamantes\_”, un model de cinema mític.\nWayfarer, la mítica gafa de Rayban, també apareix a altres pel·lícules com Risky Business (1983), Blues Brothers, (1980), Rebelde sin causa (1955) que han contribuit a establir la llegenda d’un model clàssic que encara perdura avui en dia.\nÉs un model creat a 1952 per el dissenyador Raymond Stegeman. La seva forma i el material utilitzat marca una diferència entre el cos metàl·lic i el policarbonat. I varen ser originalment concebuts com a ulleres de sol per als pilots, igual que el model Aviator.\nActualment Wayfarer és un model de referència en ulleres de sol i la marca, torna a brillar amb llum pròpia dins el món de la moda en formes, dissenys i colors molt originals i personalitzats.\nAquí pots llegir un altre article al nostre blog sobre ulleres de sol de pel·lícula.\nGafas de sol de Swarowski 2014: l’elegància del lady look5 Febrer 2014\nNuestro horario de atención al público en Vitaloptics durante la nueva normalidad\n© 2020 Vitaloptics


“Corre l’estiu”, de Pepet i Marieta, és la cançó de l’estiu de TV3 – Ràdio Flix\nPublished on Juliol 1st, 2014 | by aleandra\nRàdio Flix (1-7-14) –Aleandra Guerrero- Els ebrencs Pepet i Marieta posen la música a l’estiu de TV3 amb la cançó “Corre l’estiu”. La cançó, com el grup, és fresca, divertida i molt festiva. El videoclip ens mostra alguns escenaris de les Terres de l’Ebre, del Poble Nou del Delta i Ulldecona.\nAquest matí hem parlat amb Josep Bordes, compositor i cantant de Pepet i Marieta.


Què és el gluten i quines propietats té?\nBiològicament, el gluten és present en l’endosperma, el teixit de reserva dels grans de cereals com el blat, l’ordi, el sègol i els seus híbrids com, per exemple, l’espelta, el kamut (blat egipci) i el triticale. També algunes varietats de civada* en contenen.\nEl terme «gluten» s’utilitza per identificar la part proteica que queda d’una massa, normalment de blat, en extreure mitjançant rentats amb aigua els grànuls de midó (sucres) i els components liposolubles. Aquesta part proteica conté un 75-85% de proteïna i un 5-10% de lípids, així i tot, a la pràctica, aquest terme es refereix únicament a les proteïnes, ja que tenen una influència directa en la textura del producte final.\nLes proteïnes que el conformen són 2: les gliadines i les glutenines i ambdues són necessàries per a l’acompliment de la seva funció en les masses. D’una banda, les gliadines hidratades aporten viscositat i extensibilitat i, d’altra, les glutenines hidratades són aglutinants alhora que elàstiques. Ambdues proteïnes són denominades de manera general com prolamines.\nPer explicar-ho de manera planera podem dir que el gluten és una mescla de 2 proteïnes que, un cop hidratades, actuen com una “pega”, aportant cohesió a la massa i també permetent que sigui elàstica i extensible. És aquesta propietat, la viscoelasticitat, la que permet una estructura porosa de la massa en expandir-se durant la fermentació i la que la fa més saborosa i palatal. Sens dubte, la indústria alimentària ha identificat aquesta propietat i n’ha fet un ús freqüent pel fet que té un cost modest, i en realitzar el balanç-cost-efectivitat funcional, el gluten es distingeix per la seva versatilitat d’ús en poder aportar propietats desitjables en una gran varietat de productes processats. Tot i això, cal assenyalar que no aporta un valor nutricional destacable. Malgrat que totes aquestes propietats meravelloses a l’àmbit de la indústria, el gluten pot causar diferents reaccions adverses si l’ingereixen persones amb alguna patologia relacionada amb la seva ingesta.\nWieser. H. Chemistry of gluten. 2007L.\nDay Wheat-gluten uses in industry and needs. 2006.\nCom actua el gluten?\nVídeo realitzat per la Universitat Rovira i Virgili.\nUn recorregut al llarg de la història\nEl tractament de la malaltia celíaca sempre ha estat vinculat amb la dieta d’exclusió. Als pacients amb diagnòstic de malaltia celíaca se’ls hi van recomanar moltes dietes, i molt diferents, però per trobar la relació amb el gluten cal revisar els arxius històrics i anar-nos-en fins a la II Guerra Mundial.\nL’any 1950 Willem-Karel Dicke (1905-1962), pediatre holandès, va posar de manifest en la seva tesi doctoral que la farina de blat i la farina de sègol eren el motiu pel qual els infants diagnosticats de celiaquia requeien en fer una reintroducció d’aquests aliments en la seva dieta.\nPosteriorment Dicke, en col·laboració amb Van Kamer i Weyers, un bioquímic del Centre d’investigació Nutricional TNO i un pediatre de l’Hospital de Nens Wilhelmina (Utrech, Països Baixos), van publicar que les gliadines, una de les proteïnes que conformen les prolamines del gluten, són les causants de la patologia. Aquest descobriment va ser contrastat i confirmat per altres investigadors posteriorment i, per aquest motiu, actualment el tractament de la malaltia celíaca és la dieta sense gluten.\nEl motiu pel qual les gliadines són nocives per a les persones celíaques és el fet que contenen un elevat percentatge dels aminoàcids prolina i glutamina i aquests conformen fragments tòxics capaços d’estimular una resposta immune inadequada que produeix reaccions d’inflamació que, alhora, provoquen una atròfia del budell intestinal.\nLes gliadines s’anomenen diferent segons el cereal del qual parlem, per exemple:\n- Gliadina, en el blat\n- Secalina, en el sègol\n- Ordeïna, en l’ordi\n- Avenina, en la civada*\nReferències: Van Berge-Henegouwen, G. P., & Mulder, C. J. (1993). Pioneer in the gluten free diet: Willem-Karel Dicke 1905-1962, over 50 years of gluten free diet. Gut, 34(11), 1473.\n*Consideracions respecte a la civada\nLa civada ha estat un cereal polèmic i en els darrers anys s’ha debatut molt sobre el seu consum malgrat estar present a la llista de cereals sense gluten de la reglamentació europea. L’any 2009, la Comissió Europea va publicar el Reglament Europeu (CE) 41/2009 on la civada s’inclou en el grup de cereals considerats sense gluten. Així i tot, especifica que per considerar-la apta ha de ser “pura”, és a dir, amb garanties sobre l’absència de contaminació encreuada.\nLa civada és un cereal interessant per incloure en la dieta de les persones celíaques per la seva composició nutricional: conté tant fibra soluble com fibra insoluble, proteïnes amb aminoàcids essencials, vitamines del grup B, àcids grassos essencials i ferro, entre altres nutrients. Aquesta composició fa que sigui un aliment idoni per millorar el perfil de la dieta sense gluten. El problema és que no totes les persones celíaques la toleren correctament. És per aquest motiu que en els darrers anys s’està fent molta recerca amb l’objectiu de conèixer les raons per les quals no tothom tolera la civada. Les realitzades fins ara, posen de manifest que hi ha diferències importants entre les varietats de civada.\nSabem que les avenines de la civada són abundants en prolina i glutamina, i aquestes regions proteiques s’associen amb l’estimulació de la malaltia celíaca en activar la reacció del sistema immune mitjançant un mecanisme semblant al que desencadena el consum de cereals amb gluten. També trobem diferències entre les varietats de civada, ja que n’hi ha que no contenen prolamines i, per tant, no hi ha regions que estimulin el sistema immune.\nTot i haver-hi aspectes pendents de resoldre, el consum de civada no està desaconsellat perquè hi ha suficient evidència que la majoria dels pacients amb malaltia celíaca que en consumeixen no presenten simptomatologia ni alteracions en l’estructura intestinal o en els marcadors serològics, és a dir, la toleren correctament. A més, el consum de civada pot diversificar la dieta i enriquir-la.\nPer introduir la civada en la dieta sense gluten cal tenir present dos factors: l’absència de contaminació encreuada i la tolerància personal. La contaminació es pot produir fàcilment en els camps de conreu on altres cereals amb gluten han estat cultivats anteriorment, durant la seva recol·lecció, durant la mòlta o també durant l’envasament i, per tant, cal revisar l’envàs i buscar el segell o menció «sense gluten». A més a més, cal demanar consell a l’especialista i al nutricionista que fa el seguiment de la persona celíaca. La introducció s’ha de realitzar quan la dieta sense gluten estigui consolidada per tal de detectar qualsevol simptomatologia adversa. Per tant, no és recomanable introduir aquest cereal en pacients acabats de diagnosticar.


Actualitzada 01/03/2018 a les 06:58\nUns, propers, l’han qualificat d’heroi. D’altres potser no gosen significar-se i considerar-lo públicament un esbojarrat que va anar on ningú no li ho manava ni cridava, a defensar una causa llunyana, del tot aliena al país d’origen i al de residència. Ha estat el cas del jove Samuel Prada León.\nPer jutjar –contra el mandat evangèlic–, o com a mínim explicar, la decisió del Samuel cal recordar dues realitats: la de l’Estat Islàmic (EI), en guerra santa contra els infidels d’arreu del món i causant d’atemptats sagnants a Occident, alguns de tan propers com als dos estats veïns. I també la dels kurds. La primera es veu majoritàriament per la comunitat internacional com a necessària.\nTanmateix, la lluita es pren sobre el terreny des de diferents òptiques i interessos. Bàsicament hi ha, d’una banda, el govern sirià i dictatorial d’Al-Assad, amb el suport rus, entre d’altres, que ataquen també una altra oposició, interna i sembla que més occidentalista. D’altra, els milicians kurds amb la col·laboració dels Estats Units. I, enmig, actituds més o menys ambigües i sospitoses, com les de l’Iran o l’Aràbia Saudita.\nEn principi, Samuel, als antípodes dels fanatitzats islamistes que s’allisten a les forces armades de l’EI, va anar a agafar les armes contra ells. Quelcom que semblaria incompatible amb els principis del pacifisme, qualsevol que sigui la causa, fins i tot si es veu com a justa.\nL’altre fet és que ho va fer entre els defensors del Kurdistan. Una comunitat que diverses fonts estimen en uns trenta milions de persones, repartides (i sotmeses) als règims de cinc estats constituïts, reconeguts i presents a l’ONU, de característiques conegudes: l’Iran, l’Iraq, l’esmentada Síria, Turquia i unes desenes de milers a Rússia, incloses Armènia i l’Azerbaidjan, ex-repúbliques independitzades de l’antiga URSS.\nLa reivindicació d’un Estat propi ha estat constant per part d’aquest poble, present al món segons les enciclopèdies virtuals des del segle X abans de Crist. En diverses ocasions, algunes més o menys recents, hi ha estat a prop. L’avalava el tractat de Sèvres, a la fi de la Primera Guerra Mundial, un acord que mai no es va aplicar. L’any passat, una majoria aclaparadora de la part iraquiana va votar a favor de la independència en un referèndum no reconegut, rebutjat pel govern de Bagdad i aliats, entre d’altres.\nLes matances, per a alguns genocidi, perpetrades per les forces d’Al-Assad, fins i tot amb armes químiques, i la persecució dels kurds titllats de terroristes a Turquia al llarg dels temps, i darrerament pel règim d’Erdogan, són conegudes.\nI el jove Prada va acabar morint no a mans dels islamistes, el seu objectiu inicial, sinó per un tret de les forces turques, que van emprendre la campanya iraquiana, amb el vistiplau iranià.\nVistos i explicats aquests rerefons, el debat pot continuar sobre les accions del jove resident. Res no treu, però, que sigui justa la repatriació del cos, per tenir un tractament funerari aquí, on va decidir establir-se la família, primera afectada i interessada a recordar-lo i tenir les restes a l’abast en un lloc digne.\nSi no hem llegit malament, les autoritats espanyoles –gens sospitoses de suport a causes independentistes– han anunciat gestions per fer realitat la repatriació del cos. Independentment de les opinions sobre els actes del jove i la seva tràgica fi, sembla un acte degut de justícia i respecte per a Samuel i els conciutadans de la família Prada-León.\n#1 Lluís kallis\nEstimat Robert Pastor, sobre als teus comentaris vers aquest jove que ha donat la seva vida per defensar un ideal tant fort que ès la llibertat i la democràcia per al poble Kurd , et tinc que recordar les víctimes estrangeres de la guerra civil espanyola .Els consideres uns boigos , uns desafortunats ò uns desconeixadors de la causa republicana que era anar contra el feixisme i en favor del govern llegítim ? Aquest noi va ser un heroi sense cap dubte que va anar a lluitar contra el invasor que en aquest cas ès l'exercit turc. Aquest noi va deixar el benestar i els plaers efímers de la mundialització pet anar a la guerra a lluitar i defensar uns ideals que per mi ès mereix el mes gran respecte i reconeixament. Al meu pesam mès sincer a la família i espero que tingui un reconeixament apropiat de part del país d'acollida ....


Es gradua la primera promoció d’universitaris del programa Beques Joves Talents d’Aigües de Barcelona i la CONFAVC - El triangle\nAigües de Barcelona i la Confederació d’Associacions Confederació d’Associacions Veïnals de Catalunya (CONFAVC) han celebrat la graduació de les primeres tres persones becades del programa Beques Joves Talents, en un acte a l’Àgora del Museu de les Aigües, aquest 30 de setembre. Es tracta d’un programa que es va iniciar fa cinc anys i actualment ja són 25 el total d’alumnes becats per cursar els estudis a la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i la Universitat de Barcelona (UB). Han participat a l’acte el president d’Aigües de Barcelona, Àngel Simon; el conseller delegat d’Aigües de Barcelona, Felipe Campos, i el president de la CONFAVC, Jordi Giró.\nL’objectiu principal d’aquest programa és acompanyar joves acadèmicament brillants amb recursos econòmics limitats perquè puguin dur a terme estudis universitaris, fomentant, d’aquesta manera, la inclusió i equitat en l’educació. Els estudiants adherits al programa reben una beca que cobreix, per cada curs durant tota la carrera, l’import de la matrícula i 1.500 euros per a despeses diverses relacionades amb els estudis.\nAquesta iniciativa és un clar repte d’aposta de futur i progrés, ja que les beques s’especialitzen en camps estratègics com la transformació digital, la innovació, la sostenibilitat i el desenvolupament social. Tots ells àmbits clau que, un cop graduats, els participants poden aprofitar per accedir a oportunitats de treball gràcies al programa “Alumni”, que fomenta alhora la xarxa de col·laboració mútua entre els participants i el lideratge ètic.


Wikiloc | Ruta Serra de l'Obac - Sot de Mata-rodona\nSerra de l'Obac - Sot de Mata-rodona\nVista 1802 vegades, descarregada 48 vegades\nO Alzina del Salari. Punt de partida de nombrosos itineraris per la Serra de l’Obac. El nom ve d’una alzina monumental morta el 1985, més gran encara que la Bonica o del Vent. Hi ha dues teories sobre el nom: la que l’atribueix al cognom d’un piler que hi tenia la barraca i la que ho fa al lloc on els amos de mas de la Barata pagaven el salari als boscaters. Just a l’entrada de l’aparcament, pel costat dels penells de mapes, prenem un ampli sender que s’enfila (NW) pel Sot de la Teula. Després d’un tram empedrat sortim a la pista que també puja de l’Alzina, just al punt on es bifurca en Y. Retornarem pel ramal de la dreta. Seguim un centenar de metres el de l’esquerra i el deixem per una drecera també a mà esquerra. Més amunt retrobem la pista, la creuem i continuem pujant (W). A la bifurcació tornem anar a l’esquerra (per la dreta sortiríem també a la carena). A la carena atenyem el GR 5 i el seguim dos-cents metres a mà dreta (N). El deixem per un camí a l’esquerra, que baixa a trobar una pista que creuem al Coll de la Cort Fosca. Deixem a mà dreta dos corriols. Si no volem passar per la Cort Fosca i l’Hospital de Sang podem prendre’ls: s’ajunten més avall i menen al Collet del Sentinella. Ens enfilem al Turó de la Cort Fosca i en davallem per l’altre cap. Atenyem el camí que mena a la Cort Fosca pel peu del turó i el seguim a mà dreta, baixant poc més enllà per una canal i camí fressat i esglaonat.\nLa cova de la Cort Fosca té una llargària de 125m dels que en podem seguir fàcilment 20 fins a una pica que recull l’aigua d’uns degotalls d’estalactites. Podeu saber-ne més a Espeleoindex. Se la coneix com la font del Rossinyol, en honor del seu constructor, en Valentí “Tinet” Rossinyol que, juntament amb altres s’hi va emboscar durant la Guerra Civil. En Tinet fou un conegut muntanyenc que va obrar altres indrets del parc com la balma del Racó Gran de Mata-rodona, o del Tinet, el Quarto de Reixa i les fonts de la Pola i dels Traginers. Pocs metres més enllà hi ha l’Hospital de Sang, un esvoranc triangular, obrat, que travessa el rocam. El nom li ve peu l’ús que se’n va fer durant les guerres carlines. Travessem l’Hospital i, a l’altre cap, prenem un camí que baixa fort creuar la torrentera on virem 90º a l’esquerra, en pujada. Deixem a mà esquerra un corriol que puja de la pista de Mata-rodona i continuem fins al coll.\nEstret coll al peu de la roca coneguda com el Sentinella o Turó del Roure Llarg (pel nom del torrent que hi té capçalera). Per la dreta hi conflueix el camí del Coll de la Cort Fosca i per la mateixa banda en surt un corriol (N) que baixa a la pista de Mata-rodona, al punt on creua el Torrent del Roure Llarg, que podem prendre si no ens interessa pujar al Castellot. Des del mateix coll podem crestejar fins al Turó del Pujol (o turó Llargarut), però és un itinerari amb trams força exposats (1). Travessem el coll i perdem uns metres. Prenem un corriol a mà esquerra que flanqueja (W) per vessant nord del turó fins a un ampli coll entre aquest i el Castellot del Roure Llarg (o Turó de la Balma de les Orenetes) Un corriol ben definit ens deixa al peu d’una canal estreta, rosta i embardissada per on accedim al cim. (1) Vaig seguir uns metres per la cresta però, en veure’n la dificultat i no trobar cap rastre evident, vaig pensar que no anava per bon camí. Vaig retrocedir per anar a buscar el camí que flanqueja el turó pel vessant nord, creient que hi trobaria l’accés. Tampoc va ser així tot i que, vist de lluny, sembla més factible escometre el cim per l’extrem ponentí que pel llevantí.\nConegut també pel nom de Turó de la Balma de les Orenetes. Retornem per la mateixa canal d’accés i de nou al coll prenem un camí a l’esquerra (dreta si no hem pujat al Castellot) que baixa (N) a buscar la pista de Mata-rodona. És un tram obac on cal estar atent per no perdre el camí. Algunes fites ens hi ajuden. Prenem la pista a mà dreta, en baixada. Podem albirar davant nostre l’esvelta figura de la Màquina de Tren i, a l’esquerra, el Turó del Mal Pas. En una colzada creuem el torrent del Roure Llarg, per la dreta (seguint la llera del torrent) s’incorpora el camí del Collet del Sentinella i a l’esquerra queda la Bassa del Roure Llarg. Pista amunt, passada una altra colzada, la deixem per una de precària a mà dreta.\nForadada i Màquina de Tren de Mata-rodona\nAnomenada així per la seva fisonomia i distingir-la de la Roca Mur, a l’altre banda del parc. Pugem per aquesta antiga pista de desemboscar, cada cop més envaïda per la bosquina, tot revoltant fins al vessant llevantí on una fita ens indica el lloc on enfilar-nos per una de les canals que baixen del feixa al peu del cingle carener. Quan l’atenyem la seguim a l’esquerra fins a la Foradada. No hi ha camí, si n’hi havia hagut, s’ha perdut. Tant solament rastres de pas, tal vegada del porc. La progressió es fa penosa per un terreny molt rost envaït pel sota-bosc. La Foradada és prou gran: uns cinc metres d’alçària per tres d’amplada. Pel vessant ponentí hi arriba el corriol carener que parteix del camí del Mal Pas. Pel llevantí unes fites assenyalen una canal a l’esquerra de l’esvoranc, que separa la “màquina” dels “vagons”. Probablement per aquí pugui accedir-se a la Balma de les Orenetes dons pel vessant llevantí no sembla pas factible. Baixem per aquesta altra canal on hi localitzem alguna fita i arbust esporgat. Però igualment sense cap mena de camí definit, acabem fent el senglar, barallant-nos amb el sota-bosc (2). Retornem a la pista de Mata-rodona on, passat un revolt de quasi 180º, una fita a mà dreta assenyala un corriol que s’enfila per aquest costat. El camí, prou fressat, sembla bifurcar-se abans de creuar una torrentera per ramals que no menen enlloc. Cal baixar a creuar la llera ensotada del torrent i seguir camí per l’altre cap on, en fort pendent, anem guanyant la falda del Turó del Mal Pas. Apartada uns metres a la dreta del camí, hi ha la Cova del Turó del Mal Pas. Té un recorregut de 67 metres però, just després de l’ampla boca, cal superar una llarga gatera. Si va localitzar un crani de tipus cromanyoid, algunes restes de ceràmica i estris de sílex i os. Per saber-ne més visiteu Espeleoindex. Poc més enllà hi ha l’Agulla del Mal Pas. Aviat atenyem el camí travesser que prenem a l’esquerra, revoltant en el sentit de les busques la falda del Turó del Mal Pas. Deixem el camí a Puigdoure per un altre a mà dreta que ens enfila per l’esperó meridional (fites) al cim, on solament cal superar un curt i fàcil tram de grimpada. (2) El camí més factible per accedir a la Foradada i la Màquina de Tren deu ser el que hi mena pel carener, que parteix del que va entre el Mas Pas i l’Era dels Enrics. L’he seguit un bon tram i és de bon fer. Per baix, perla pista de desemboscar, just passades les ruïnes del corralot de Mata-rodona, he vist un corriol prou fressat, senyalat amb una fita, que s’encara al “morro” de la Màquina de Tren. No l’he seguit perquè la ressenya que portava m’indicava l’accés per una canal més enllà. Si és millor camí per accedir al cim i si enllaça amb el carener, caldrà comprovar-ho en una propera visita.\nDe mals passos n’hi ha uns quants al parc. Flanquegen la mola conglomerada amb més o menys timba. El de Puigdoure no és pas gaire exposat. El turó és un tossal pelat, allargassat de nord a sud, amb bona panoràmica vers tots els punts excepte sol ixent. Retornem sobre els nostres passos i, passada la cruïlla de la cova, continuem el flanquejant pel vessant llevantí fins al Collet del Mal Pas on, prenent a mà esquerra el corriol que baixa al Sot de l’Infern, trobem a pocs metres les Tres Pinasses o Pi de les Tres Besses, un arbre monumental. Del collet continuem (SE) per camí ben fressat, recuperant alçària en suau i mantingut pendent. Primer trobem a mà dreta el camí carener a la Màquina de Tren i més endavant, sobre el tossal de l’Era dels Enrics, el camí als Pins Cargolats. Encara més endavant, quan el camí fa una colzada de 90º per encarar el coll de Boix, podem prendre a mà dreta un corriol que careneja fins a prop de les Agulles de Mata-rodona. És una bona talaia sobre el Sot homònim i per albirar tot l’itinerari que hem fet. En poca estona més atenyem el Coll de Boix.\nImportant cruïlla de camins al bell mig de la carena entre la Serra de la Pola i la Serrallonga, on hi conflueixen el del coll d’Estenalles (GR 5), el de Mura, una pista i el que hi puja des de l’Alzina del Sal·lari. Baixem per aquest darrer (SE). Trobem un tram empedrat, els Graons de Mura: transitem per l’antic camí ral o raló de Mura, que parteix de més avall, al mas i hostal de la Barata, on conflueix amb el de Barcelona a Manresa o camí ral del Daví. Passat el grau, anem a l’esquerra, per bé que per la dreta faríem drecera. En una colzada deixem a mà esquerra el camí que baixa a la font dels Traginers. Continuem pel marge dret del torrent de la Coma d’en Vila i, al Sot de la Teula, retrobem el camí d’anada que desfem fins la propera Alzina del Sal·lari.\nMuy bien reseñada!!! Caminos y senderos escondidos e increibles!!! Vistas fantásticas !!! La hemos disfrutado mucho!\nContent de que us hagi estat útil i hagueu gaudit. Salut!\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Serra de l'Obac - Sot de Mata-rodona https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/serra-de-lobac-sot-de-mata-rodona-11720032 Salutacions, Wikiloc | Rutes del Món


Què és l’AMPA? És l’associació de pares i mares dels alumnes que millor representa els seus interessos en relació amb l’educació dels nens i nenes i la gestió del centre. L’AMPA és una entitat sense ànim de lucre.\nQuè fa l’AMPA? Promociona activitats educatives i lúdiques per als nens i nenes Organitza els serveis d’acollida i les activitats extraescolars Col·labora en la millora de l’equipament de l’escola Organitza jornades formatives per als pares i mares dels nens i nenes Contracta i supervisa el servei de menjador, juntament amb l’escola Transmet les queixes i les inquietuds de les famílies a l’Ajuntament i a la …


El Museu de Prehistòria prepara nous procediments d’higiene per als seus espais | Valencia Extra\nEl laboratori de restauració del Museu de Prehistòria estudia diversos protocols que encara s’hauran d’ajustar per a fer front a una especial neteja i higiene dels espais de treball comú. Així caldrà iniciar una especial desinfecció d’aquells útils de treball que siguen compartits o la rotació de treballadors en espais comuns de xicotetes dimensions, entre altres.\nTambé revisar l’estanquitat de portes i finestres, fer un especial seguiment de la humitat ambiental i augmentar la vigilància de fongs en els magatzems. Són en general, mesures de sentit comú, però que caldrà acabar de protocol·litzar per a establir pautes més estrictes i assimilar-les al més ràpidament possible.\nCom apunta la seua directora, Maria Jesús de Pedro, “davant d’una situació tan nova com excepcional, estem fent una exhaustiva autoavaluació. Volem ser vigilants amb les mesures recomanades i adaptar-les al nostre espai, però també aportar estratègies i maneres de fer que puguen ser compartides”.\nLa biblioteca, un espai comú\nLa biblioteca del museu estudia formes per a continuar oferint el seu servei públic tractant de minimitzar la presència en sala; d’aquesta manera s’està estudiant totes les possibilitats per a facilitar aquells materials susceptibles de lliurar-se en formats digitals. També, per als futurs visitants a les sales d’investigació, caldrà adoptar mesures d’augment de l’espai entre usuaris, taules personalitzades, o fins i tot, es planteja deixar en quarantena aquells llibres que s’hagen utilitzat per a consulta.\nEn resum, mesures totes elles de nova implantació i que s’aniran perfeccionant i acoblant a les successives normatives que siguen d’aplicació per a les biblioteques i espais públics.


Pedro Sánchez explica a la militància de Balears el projecte de la seva candidatura a la secretaria general del PSOE\nabr. 21 Pedro Sánchez explica a la militància de Balears el projecte de la seva candidatura a la secretaria general del PSOE\nEl precandidat ha celebrat una trobada amb la militància a Palma després de la seva visita d'ahir a Eivissa\nA falta d'un mes per a la celebració de les primàries i el congrés federal del PSOE, el precandidat Pedro Sánchez ha visitat Palma on ha mantingut una trobada amb la militància per explicar el projecte de la seva candidatura a la secretaria general del PSOE.\nMilitants de tota Mallorca han assistit al míting de Sánchez celebrat a la seu de la ONCE de Palma i han pogut escoltar de primera mà quin és el projecte polític que defensa el precandidat, així com els seus plantejaments sobre el futur del partit.\nA més de la trobada d'avui a Mallorca, el precandidat a la secretaria general del PSOE va visitar ahir Eivissa on també va mantenir una trobada amb militants i simpatitzants socialistes de l'illa.


Movent els fils de la cultura: Mostra Internacional de Titelles de la Vall d’Albaida. | Blog de Gestió Museística\n← Reciclar: crear\n“No photos, please!” →\nPosted on 17 Desembre 2014\tby Gestió Museística\nAquesta entrada s'ha publicat en Exposició, Museus, Visites a museus i etiquetada amb mostra, titelles, titelles de la Vall d'albaida. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.