DIMARTS, per Gerard Vilardaga\nIniciGerard Vilardaga CunillDIMARTS, per Gerard Vilardaga\nGerard Vilardaga Cunill (Berga, 1977). Sóc llicenciat en antropologia i submarinista. La meva primera incursió literària seriosa fou a Teas+de 30 (Teas, 2008): un assaig sobre el món de l’art en les persones amb discapacitats.\nPoc després, va aparèixer El Convent del tèxtil: biografies mínimes (Edicions de l’Albí, 2009): un llibre que recull el testimoni de les dones vinculades a una colònia tèxtil del Berguedà. Abans havia treballat en el documental Ciutat abandonada (U. B, 2007): una crítica a la Barcelona de la colonització turística; també he portat a terme diversos projectes fotogràfics que s’han exposat a diferents indrets d’aquest país petit, sempre amb la complicitat del Moviment.0.\nL’any 2010 es va publicar IB6123 (Editorial Tria, 2010): recull de narrativa heterogènia. El 2011 i de nou el 2014 és el torn de la poesia amb el poemari Diumenge (Cejeb i Moviment.0, 2011) i Dimarts (Cejeb i Moviment.0, 2014): unes obres que m’han obert portes surrealistes, entre elles un passatge a la Polinèsia.\nCentre d’Estudis Josep Ester Borràs i Konvent.0\nDimarts, dimecres, dijous, divendres, dissabte, diumenge, dilluns i altres dies de guardar, de guardar-nos dels mals auguris, de la mala astruga, del mal d’amors i de la pluja fina, en Gerard escriu com qui menja préssecs a boca plena i et fa sentir la dolçor de cada mossegada mentre te’l mires, o el llegeixes, sense deixar-se entabanar, aquests dimartstari en dóna fe.\nFe, una paraula d’aquelles que pesen, que per qui el coneix, potser d’entrada els sona estranya, però després de llegir DIMARTS personalment em queda clar que en Gerard és un creient. És creient perquè és un descregut amb arguments de pes, apresos a les facultats ortodoxes d’aquí i de l’estranger.\nNo trobarem dreceres falses en els seus poemes, ens exposa el sexe, el desig, el desamor, la tristesa, l’astorament i el desmenjament de més d’un dimarts al costat de la voracitat, la lleugeresa, la cerca sense pudor de la millor postura, de l’avidesa per provar tots els conys possibles del seu entorn, com si es tractés d’un viatge iniciàtic, conscient que només és pulsió humana, mascle i terrenal, sabedor que el temps s’escapa entre els dits i cal aprofitar cada ocasió sense donar-hi massa voltes, sabent, això sí, que hi voltarem després, en els dies posteriors, o a les hores que vindran sigui caminant vora la platja bruta de la ciutat, sigui perdut en un hotelet de tercera amb les comoditats justes. Hi ha poemes cafres i poemes dolcíssims, poemes a la ratlla del pornògraf i poemes sublims (La petita evasió), poemes de cada dia i poemes endiumenjats, poemes per passar l’estona i poemes que et fan tornar a la primera ratlla tres vegades per assaborir i descobrir exactament quin devia ser el paisatge emocional en el que foren escrits, quina cara d’aquest Gerard és la que hi ha al darrera: el Gerard núvia? El Gerard Kinoplatz? El Gerard pirata? El Gerard espantat? El Gerard familiar? L’amic o l’enemic? Diria que el que més present hi trobarem és el que es vol invisible aconseguint que te’l miris i el vegis, justament per aquesta capacitat tan seva, de no ocupar l’espai dels altres però fer sentir que hi és present. Aquests dimarts ens portaran vers a vers a la introspecció sense fatuïtat,( Ell mai no ho faria) una mirada lúcida sobre una paraulota molt de moda, la masculinitat, un home que parla dels homes i de la seva relació amb les dones, la dona, la que el fa sentir únic, la que el fa sentir una merda, la que l’ha traït, la insuportable o la imprescindible i tots ells i elles, ell i ella són dibuixats amb cruesa, quasi crueltat , no hi ha pietat a la punta d’un bisturí, al traç de la ploma d’en Vilardaga, tampoc.\nDimarts és un poemari consistent. Net de cinisme. No hi trobareu paraules sobreres, està construït com les cases antigues, amb bon gust i material durador. Les finestres ben encastades, fetes a mida, cada poema està treballat i s’hi ha passat el ribot per fer encaixar la cadència de la paraula amb l’emoció provocada en dir-la, o llegir-la. Són poemes per dir en veu alta, amb públic i poca llum, amb focus zenital, potser al Konvent, potser al carrer, potser al Llantiol o al cau dels darrers anarquistes de muntanya.\nVilardaga ens remet al lirisme de Papasseit, al dir voluptuós i aspre alhora de l’Ovidi (Montllor) a l’ Estellès més terrenal, els dels amants de València, i també té regust de Puntí – l’home dels mil noms i ànima polièdrica -, del Riba lúcid i malparit de bona gent com és - en Pau, no en Carles - llegir aquest Dimarts t’apropa a una sensibilitat que té valor perquè es mostra tal com és, sense artificis, amb el punt just de mala llet, de frustració, de vagareig i de saviesa apresa vivint entre l’amor i el desamor, l’encanteri i l’encaterinament, la quotidianitat i l’estultícia imperant dels nostres dies, les ganes de revolta i la frustració per la inacció general, són poemes carregats de present que fan palesa la necessitat de viure, escrivint o caminant, sabent-se fràgil com aquell que no ho sap, sabent-se sublim sense envanir-se, més aviat se’n fot, sabent l’hora exacta del plor, del no i del desig.\nSembla que en Gerard Vilardaga no vol lluir, i llueix justament per això. Dimarts és un poemari per dur a la butxaca tots els dies de la setmana i quan la boira baixa, o el fred, o la pluja, ens facin entristir cercant somriures allà on no se’n troben, agafar-lo i obrir-lo, un cony saborós, una rata peluda, una mar grisa, o el padrí astronauta ens tornaran la connexió amb la vida, la nostra, la petita, la real. Dimarts és el gran dia.\nPoeta i traductora\nROBINSON CRUSOE A BINIGAUS\nHe d’oblidar un somni\nEl nostre últim dia de platja\nens vam socarrar la pell a plapes.\nEt vigilava des de la sorra\nsota l’obaga escassa\nla mínima parcel•la\nd’un para-sol del Decathlon\nningú hauria gosat dir\nque eres filla dels suburbis.\nTornaves xopa d’aigua clara\namb les onades\ni executaves l’ocurrència previsible\nd’esquitxar-me amb un trosset glaçat de mar\nque et guardaves a la boca\npels teus llavis\nper despertar-me de la letargia\nde la infantil il•lusió\nde creure que\nl’estiu amb tu\nera per sempre.\nQuan et vas despullar\nal meu davant\nsobre el llit\nem vas mostrar\nun univers de llunes fosques\ni les cicatrius que t’estripaven\nels talls amb que et castigaves\nuna pell seca\nEn aquella suite\nde puces, polls i llum punxada\nens vam grapejar la sal\nde les velles ferides.\nNACIONALISME (VERSIÓ III)\nUn remolí de fulles senils\ni cadàvers d’insectes\nple de pols\nper creuar sense mirar\nel camí estret que porta a casa.\naliè a mi\npel meu davant\ncon si no hi fos:\nuna brisa suau\nque renova l’alè\ni mou les coses petites en cercles,\nun tros enllà\nper podrir-se amb modèstia\ni fer més fèrtil aquest tros de terra ingrata\norfe de tuteles\nvestit per l’ocasió\n-bata d’estar per casa\nsabatilles a quadres-\ncolgat de mantes\nvora l’estufa de butano.\nDes del promontori del sofà\ntafanejo el cel tacat de fum\nd’un carrer desert\ni abans que arribi el sopar\nem ve l’escalfor de les històries perdudes\n-noms de dones extraviades-\namb qui vaig somiar tantes coses.\nles teves carícies\nen aquest pis\nque fa temps\nque no trepitges.\nEns vam aturar a una plaça de Gràcia\na embrutar-nos els dits de sucre gelat\nper veure passar les hores d’un divendres a la nit.\nEm vas explicar que era el singlot\ni com aniquilar-lo des de la biomecànica,\nhavia de posar els braços així\nrere el clatell\nalçar-me i respirar profundament.\nAl principi creia que te’n reies de mi\nperò aquella postura ridícula va funcionar.\nLlavors vas demanar-me com sabia que l’estimava\nperquè tinc por de perdre-la\nperquè amb ell tot funciona millor\nI ens vam acompanyar al metro\nabans de dir-nos adéu.\na la deriva d’un somni\nrossegats pels peixos\ncom la fusta vella.\nSom els orfes d’un naufragi\nels amants bords de 100 tempestes\nquan jures que\nja no ens queda ni el teatre\nde la reconciliació.\nCICLE DE CONTE INFANTIL: La Música del mar, per Núria Mirabet i Cucala\nNúria Mirabet i Cucala ESTUDIS: Llicenciatura en Filologia Catalana (UAB). LENGÜ…\nSET POEMES D'ESTER XARGAY


CCOO convoca una jornada de vaga a Renfe per al proper 15 de juliol - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl sindicat no descarta altres aturades l'agost per exigir més ocupació, menys jornada i consolidació salarial\nefe 04.07.2019 | 23:53\nCCOO ha convocat una jornada de vaga per al 15 de juliol, coincidint amb la temporada estival, per exigir més ocupació, menys jornada i una consolidació salarial, i en protesta pel que consideren un incompliment de la companyia en aspectes essencials de l'últim conveni col·lectiu.\nEn cas que continuï aquesta situació, el sindicat no descarta noves convocatòries d'aturs laborals durant el mes d'agost a Renfe, que podrien estendre's a Adif si les negociacions en curs sobre mobilitat, ocupació i externalitzacions segueixen bloquejades.\nSegons va subratllar ahir el secretari general del Sector Ferroviari de FSC-CCOO, Manuel Nicolás Taguas, l'operadora incompleix les tres matèries troncals en els quals es fonamenta el conveni, com són l'ocupació, la jornada i el salari. En aquest sentit, va asse-nyalar que la renovació, el rejoveniment i el reequilibri de gènere en l'ocupació ferroviària, i l'autorització del 105% de la taxa de reposició, que suposaria més contractacions que jubilacions i desvinculacions, queda «tergiversada» per la direcció de Renfe.\nAixí, el sindicat agrega que el fet que no es generi ocupació en el Grup Renfe queda demostrat pels números de l'empresa, que el 30 de setembre del 2018 va informar al Comitè General d'Empresa que la plantilla era de 13.694 treballadors, mentre que l'agost del 2017 aquesta xifra va ascendir a 13.723.\n«No estem d'acord amb aquesta maniobra. Això ens porta al fet que Renfe no pugui atendre, amb la deguda qualitat, el servei de transport ferroviari i s'incrementin les incidències en el trànsit fer-roviari», va subratllar.\nD'altra banda, CCOO remarca la preocupació del personal ferroviari pel fet que Renfe apliqui, «de manera unilateral», l'acord recollit en el conveni col·lectiu de reduir la jornada a 37 hores i mitja de mitjana. «Ho ha fet al seu lliure albir donant lliures els dies 24 i 31 de desembre i reduint la jornada 17 minuts. Això és una aixecada de camisa a les treballadores i treballadors ferroviaris i no ho consentirem», va destacar Taguas. Així mateix, va apuntar que la convocatòria de vaga també respon al fet que no s'inclogui en la massa salarial i, per tant, no es faci consolidable l'increment salarial del 0,5% derivat de la productivitat del 2017 i el 2018.\nCCOO reitera, a més, que mantindrà oberta les vies de diàleg i assenyala que aquestes mobilitzacions són l'última sortida contra una gestió que qualifiquen de «dictatorial» en les relacions laborals.


Tina Vallès, premi Anagrama amb ‘La memòria de l’arbre’\n© Tina Vallès.\nLa filòloga, escriptora i traductora Tina Vallès (Barcelona, 1976) va guanyar ahir el II Premi Anagrama de novel·la en català, dotat amb 6.000 euros, amb La memòria de l’arbre. L’obra, que versa sobre els records i les relacions entre avis i néts, s’endinsa en les preocupacions de Jan, un fill únic que veu com els avis s’instal·len a casa seua.\nEl jurat va destacar l’habilitat narrativa de l’autora, l’estil contingut, l’alt domini de la llengua i la credibilitat de la veu del nen narrador, “que fan de La memòria de l’arbre una petita joia de gran nivell literari”, i que es publicarà el dia 22 de febrer. El punt de vista del nen guia la història, sempre des de la contenció de les emocions per no caure en cursileries: “He tingut al cap una contenció de la qual sempre parlava Mercè Rodoreda: intentar controlar el sentimentalisme”, va comentar Tina Vallès, preocupada per evitar-ho.\nL’autora, que va guanyar el 2012 el Premi Mercè Rodoreda de contes i narracions amb El parèntesi més llarg, ha construït aquesta nova novel·la amb els arbres com a fil conductor, en concret, un salze desmai que li serveix per entendre “com es fabriquen els records, com es conserven i com es poden perdre”.


Categories Moda•Tags 2015, castellano, feria, just one fit, love & vintage, marta del pozo, Novia, pilar, raquel ferreiro, valenzuela\nPareja de lo más cool.\n¿Aún no tienes tu carta de Hogwarts?\nmariapilarcastellano en El Look De Blanca Miró\namicubasite en El Look De Blanca Miró\nCategorías Elegir categoría Entradas Fitness katy perry collections Mikki Looks Moda Pasarela\nArchivos Elegir mes enero 2018 diciembre 2017 noviembre 2017 octubre 2017 septiembre 2017 agosto 2017 julio 2017 junio 2017 mayo 2017 abril 2017 marzo 2017 febrero 2017 enero 2017 diciembre 2016 noviembre 2016 septiembre 2016 julio 2016 junio 2016 abril 2016 marzo 2016 febrero 2016 enero 2016 diciembre 2015 noviembre 2015 octubre 2015 septiembre 2015 agosto 2015 julio 2015 junio 2015 mayo 2015 abril 2015 marzo 2015 febrero 2015 enero 2015 diciembre 2014 noviembre 2014 octubre 2014 septiembre 2014 agosto 2014 julio 2014 junio 2014 mayo 2014 abril 2014 marzo 2014 febrero 2014 enero 2014 diciembre 2013 noviembre 2013 octubre 2013


Guerra i pau (pel·lícula de 1965) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nGuerra i pau (pel·lícula de 1965)\npel·lícula de 1967 dirigida per Sergei Bondarchuk\nGuerra i pau ( en rus: Война и мир, Voïna i mir) és una adaptació cinematogràfica soviètica de la novel·la homònima de Lev Tolstoi dirigida per Serguei Bondartxuk de 1965 a 1967. Amb un pressupost de 8.291.712 rubles soviètics el 1967 (9213013 dòlars) és la pel·lícula més cara mai dirigida a l'URSS.\n(a partir de la novel·la de Lleó Tolstoi)\nYu-Lan Chen (com Iolanda Chen)\nrus, alemany i francès\n1805 - Les hostilitats entre França d'un costat, Àustria i Rússia s'inicien, però per a l'aristocràcia, en les grans ciutats i a la cort, la vida continua amb les seves mundanitats i els seus petits escàndols. El príncep André Bolkonski somia amb la glòria i entra a l'exèrcit del Tsar. És ferit greument a la batalla d'Austerlitz…\n1812 - La Grande Armée de Napoleó Bonaparte envaeix Rússia. La batalla de Borodinó és una matança èpica. Moscou és incendiada. La retirada a l'hivern sotmesa als atacs dels Cosacs és un calvari.\nObra cinematogràfica monumental, la pel·lícula, d'una durada total de 6 hores 42, és construïda en quatre parts on s'aborden tots els temes (anàlisis psicològiques, ètiques, estètiques, metafísiques, geopolítiques, històriques):\nLa pel·lícula és reputada per l'ardidesa de la seva forma, la riquesa dels temes abordats i la complexitat de la seva arquitectura.\nEl film suposa 300 papers:\nLioudmila Savelieva: Natacha Rostov\nSerguei Bondartxuk: Pere Bezoukhov\nViatcheslav Tikhonov: príncep André Bolkonski\nKira Golovko: Comtessa Rostov\nOleg Tabakov: Nicolas Rostov\nBoris Smirnov: príncep Kouraguine\nVassili Lanovoï: Anatole Kouraguine\nIrina Skobtseva: Helene Kouraguine Bezoukhov\nAnastasia Vertinskaïa: Liza Bolkonski\nBoris Zakhava: general Koutouzov\nVladislav Strjeltchik: Napoleó Bonaparte\nBoris Khmelnitsky: ajudant de camp del pare de Pierre Bézoukhov\nVassili Soloviov: un canyoner\nEls preparatius de rodatge van començar a mitjans de 1961 i el rodatge va arrencar el setembre de 1962. Segons el Llibre Guiness dels Records, l'escena de la batalla de Borodinó inclou aproximadament 120.000 figurants/soldats, el que suposa una de les més grans escenes de batalla mai filmades. Pels seus consells, molts museus van participar en la concepció dels vestits, el que en fa una de les pel·lícules més elaborades mai concebudes.\nEn la complexa narració de Tolstoi per descriure la invasió de Rússia per Napoleó, Bondartchouk ha filmat algunes de les escenes de batalla més gràfiques i més llargues mai vistes abans; per a una d'elles l'escena dura 45 minuts. Per realisme molts cavalls van ser morts en les escenes de guerra. Per això, algunes ciutats americanes van boicotejar la pel·lícula sota la pressió de l'ASPCA.\nGuerra i Pau va ser filmada i difosa en 70 mm. El procediment era anomenat Sovscope 70 en la Unió Soviètica i a Europa. Als Estats Units, el procediment es deia Todd-AO, era una càmera de gran format amb 6-canals amb el so estereofònic. Les escenes d'acció ràpides van ser difícils de rodar amb una càmera 70 mm. Per pal·liar aquest handicap, diverses càmeres especials lleugeres van ser creades per a les necessitats de la pel·lícula. Algunes càmeres estaven suspeses sobre cables per travessar el camp de batalla. Altres sobre braços articulats telecomandats.\nUna adaptació estatunidenca de la novel·la es va estrenar el 1956: Guerra i pau de King Vidor després de la rodada per Vladimir Gardine el 1915.\nEl cost de producció va ser superior a 100 milions de dòlars de l'època. Segons Forbes, si es té en compte la inflació, costaria més de 700 milions de dòlars el 2005, cosa que en fa la pel·lícula la més cara mai dirigida.\nLioudmila Savelieva que interpreta el paper de Natacha Rostova era ballarina a Leningrad.\nA Teriaïevo, un petit poble prop de Volokolamsk, es van instal·lar els decorats de la seqüència de l'incendi de Moscou segons els esbossos dels decoradors Guennadi Miasnikov i Mikhaïl Bogdanov,\nEn un pavelló de més de 1000 m² van ser instal·lats els decorats de la casa del senyor d'Ekaterinburg.\n1965: Gran Premi a 4t Festival internacional de Cinema de Moscou.\n1965: Premi de IFF Moscou Lyudmila per la millor actriu.\n1968: New York Film Critics Circle Award pel millor film estranger.\n1969: Oscar a la millor pel·lícula estrangera.\n1969: Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera.\n1969: Premi de National Board of Review pel millor film en idioma estranger.\n1969: Oscar a la millor direcció artística per Mikhail Bogdanov, Gennady Myasnikov, Georgi Koshelev, V. Uvarov\n1970: BAFTA a la millor direcció artística per Mikhail Bogdanov, Gennady Myasnikov\n↑ Rasakov, Fëdor (2005). Naše Ljubimoe Kino… o Vojne. Algoritm. ISBN 9785699128822. p. 36.\n↑ 0.9 Rouble = $1. Veure: Central Bank of Russia: Ruble to US Dollar Exchange Rate History.\n↑ «Guerra i pau». The New York Times.\n↑ (anglès) "Sergei Bondarchuk's War and peace , Film Forum.\n↑ (anglès) a la inflació, aquesta pel·lícula costa sobre 700 milions, i la converteix en la pel·lícula més cara mai feta\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Guerra_i_pau_(pel·lícula_de_1965)&oldid=25374413»\nDarrera modificació: 5 nov 2020 a les 18:19\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 nov 2020 a les 18:19.


Dos detinguts a la Jonquera que intentaven creuar la frontera amb mitja tona d'haixix al cotxe - Diari de Girona\nDos detinguts a la Jonquera que intentaven creuar la frontera amb mitja tona d'haixix al cotxe\nUn dels arrestats portava la droga i l'altre anava amb un vehicle que vigilava si hi havia controls a la carretera\nacn | la jonquera 09.10.2019 | 12:38\nEl cotxe interceptat i els 500 quilos d'haixix intervinguts a la Jonquera Mossos d'Esquadra\nEl cotxe interceptat i els 500 quilos d'haixix intervinguts a la Jonquera\nEl Servei de Vigilància Duanera de l'Agència Tributària, en col·laboració amb els Mossos d'Esquadra, han detingut aquest divendres dos traficants a la Jonquera (Alt Empordà) que intentaven creuar la frontera amb mitja tona d'haixix al cotxe. Un dels arrestats duia la droga i l'altre anava en un vehicle llançadora que s'encarregava de vigilar si hi havia controlar policials durant el trajecte. L'origen de l'operació 'Romeo' arranca amb dues investigacions independents dels Mossos d'Esquadra i de Vigilància Duanera quan van localitzar un vehicle sospitós amb matrícula francesa en una retenció de trànsit a l'AP-7 a l'alçada de Bellaterra. Els agents van veure, a través del vidre posterior del cotxe, tres farcells de tela d'arpillera lligats amb corda verda, usats habitualment per transportat haixix.


Presentació del llibre 25 anys dels Premis Patronat - Patronat Politècnica EPS\nLa sala Ferran Agulló de la Diputació de Girona va acollir dijous al matí la presentació del llibre 25 anys dels Premis Patronat de la Politècnica de la Universitat de Girona, editat amb el suport de la Diputació de Girona.\nEl vicepresident segon i diputat de Cultura de la Diputació de Girona, Albert Piñeira; el director tècnic del Patronat de l’Escola Politècnica Superior de la Universitat de Girona, Gerard Lechuga, i la directora de l’Escola Politècnica Superior de la Universitat de Girona, M. Àngels Pèlach, van presidir l’acte.\nDurant la presentació, el vicepresident segon de la Diputació va destacar «Des de la Diputació de Girona, per mitjà de l’àrea de Cultura, hem viscut en primera línia el creixement i l’evolució d’aquests guardons. Hi vam ser des d’un bon inici i encara avui hi col·laborem».\n«Els premis», va remarcar Albert Piñeira «han entès perfectament la transformació de la societat i han incorporat categories noves que han servit per premiar l’esforç dels alumnes que han conclòs els graus que s’hi han afegit». Segons Piñeira, són «uns premis al talent i a l’esforç dels estudiants de la Politècnica però també un reconeixement a l’evolució de l’Escola per adaptar els seus estudis a les necessitats de l’entorn, en gran part gràcies a les demandes i al suport del mateix Patronat de la Politècnica i de les institucions del territori».\nPer la seva banda, el director tècnic del Patronat va detallar que el llibre conté 290 testimonis dels 320 premiats al llarg dels anys, i que el Patronat en tot aquest temps ha destinat més de 250.000 euros a premiar i reconèixer l’esforç de l’estudiantat de l’Escola Politècnica Superior.\nGerard Lechuga va assenyalar: «A la part principal del llibre descobrim els premiats, els protagonistes principals. Hem recopilat diferents testimonis sobre què va suposar per a ells el premi i què estan fent professionalment avui en dia. Alguns són premiats que han creat la seva pròpia empresa o que desenvolupen tasques d’alta responsabilitat en empreses gironines; d’altres s’han quedat a l’estranger treballant i d’altres han descobert la seva vocació un cop ben entrada la seva etapa professional. En tot cas, tots i cadascun d’ells són grans exemples que prestigien l’Escola i que han de servir de mirall als futurs estudiants». Finalment, el director tècnic del Patronat apuntava que el 30% dels premiats al llarg dels 25 anys d’història dels premis són dones.\nLa directora de l’Escola, M. Àngels Pèlach, va manifestar que aquests premis no serien possibles sense la col·laboració dels patrons, de tot el personal de l’Escola i el suport incondicional de la Diputació de Girona. Així mateix va afirmar: «Gràcies a aquests premis i al seguiment d’aquests premiats, veiem el gran impacte que representa disposar d’una escola politècnica superior per a les empreses i les entitats del territori. Un fet que ens reforça a seguir treballant per tenir una escola cada cop millor, més competitiva i adaptada a les necessitats de la societat en general».\nActualment el Patronat consta de 138 membres i destina més de 320.000 euros anuals a fomentar la relació universitat-empresa, a premiar el talent dels estudiants i a promoure la transferència de tecnologia.\nLa propera edició dels premis arribarà amb moltes novetats, degudes a un procés de reflexió intern per tal d’actualitzar-los.\n25 anys dels Premis Patronat\nEl llibre commemoratiu dels 25 anys dels Premis Patronat està dividit en quatre\nEl llibre ja està a la venda a la Llibreria Geli i a la Llibreria 22 i n’hi haurà un exemplar disponible a totes les biblioteques. També podeu descarregar-lo, de manera gratuïta, a patronateps.udg.edu/25-anys-premis-patronat/


El Sevilla empata contra el Barça i el Girona continua a dos punts del sisè lloc - Diari de Girona\nEl Sevilla empata contra el Barça i el Girona continua a dos punts del sisè lloc\nLuis Suárez i Messi igualen al darrer sospir al Sánchez Pizjuán (2-2) i fan menys dolent l'empat del Girona al matí contra el Llevant\nredacció/ep 31.03.2018 | 23:13\nEl que semblava que havia de ser una jornada negra per al Girona no ho ha estat gràcies als dos agònics gols de Luis Suárez i Leo Messi (m. 88 i m. 89) del Barça al camp del Sevilla que han suposat el 2-2 al Sánchez Pizjuán.\nAl migdia, el Girona no havia pogut passar de l'empat contra el Llevant (1-1) i deixava la porta oberta al Sevilla a ampliar el coixí d'avantatge respecte els de Machín. Els andalusos però, després de fer un recital contra el Barça han vist com els de Valverde els igualaven el 2-0 per acabar empatant el partit (2-2).\nD'aquesta manera, el Girona continua a dos punts del sisè lloc a la classificació. Això sí, si el Betis guanya dilluns a Getafe, llavors el Girona cauria a la vuitena posició.\nL'equip d'Ernesto Valverde, amb un gol de l'uruguaià Luis Suárez i un altre de l'argentí Leo Messi ben seguits (m. 88 i m. 89), han equilibrat el 2-0 amb el que el Sevilla guanyava, resultat amb el quals els blaugrana continuen invictes en la lliga, tot i que aquest dissabte ha estat a prop de trencar aquesta dinàmica.\nUn gol del migcampista argentí Franco 'Mudo' Vázquez als 36 minuts de joc ha posat al Sevilla per davant en el marcador (1-0) en el descans d'aquest duel disputat a l'estadi Ramón Sánchez Pizjuán.\nEl partit ha sigut molt igualat en la primera part, amb el Barcelona buscant protagonisme però amb un Sevilla lluitador que mai ha posat les coses fàcils, fins el punt de tancar el primer temps amb avantatge.\nEn la represa, molt aviat Muriel marcaria el segon pels andalusos (m. 50). A partir de llavors, Ernesto Valverde ha fet entrar a Leo Messi per intentar canviar el rumb advers del partit. Gràcies a un gol de Luis Suárez i un altre de l'argentí, s'evitava la derrota blaugrana.


Llista dels millors 8 llibres d’entrevistes laborals\nUna entrevista és un procés que trobareu sempre que coneixeu una persona nova i quan sabeu que us heu de portar bé amb aquesta persona en el futur. El format més formal i estandarditzat d’aquests esdeveniments és el procediment de selecció del món corporatiu, on una entrevista és la part més important de tot el procediment de selecció. A continuació es mostra la llista de llibres sobre una entrevista de treball:\nCracking the Coding Entrevista: 150 preguntes i solucions de l'entrevista de programació(Obteniu aquest llibre)\nHabilitats bàsiques d’entrevista(Obteniu aquest llibre)\nÈxit a l'entrevista(Obteniu aquest llibre)\nL’art de l’entrevista: les respostes perfectes a cada pregunta d’entrevista(Obteniu aquest llibre)\n60 segons i ja estàs contractat!(Obteniu aquest llibre)\nEntrevistes(Obteniu aquest llibre)\nEntrevista com un cap(Obteniu aquest llibre)\nAnalitzem detalladament cadascun dels llibres d’entrevistes de treball juntament amb les seves recomanacions i recomanacions clau.\n# 1 - Cracking the Coding Entrevista: 150 preguntes i solucions de l'entrevista de programació\nCracking the Coding Entrevista és un dels llibres d 'ajuda per a les entrevistes, amb autor de Gayle Laakmann McDowell. El llibre conté 500 pàgines de contingut aproximat bàsicament per centrar-se en obtenir els millors llocs de treball per a desenvolupadors de programari.\nAquest llibre, orientat a les persones que busquen feina en tecnologia de la informació de l’enginyeria, proporciona una ajuda útil per als professionals que busquen carrera en desenvolupament de programari sobre les preguntes i solucions generals sobre programació de programari i proporciona les observacions de l’autor sobre els errors habituals comesos pels entrevistats.\nPrincipals menús per emportar d’aquest llibre d’entrevistes laborals:\nGayle ha cobert prop de 150 preguntes sobre programació de programari que generalment són tractades pels entrevistadors i ha intentat proporcionar orientacions sobre com s'hauria de redactar la solució ideal.\nHi ha un enfocament únic i investigat per abordar les difícils preguntes d'algoritme i com prendre decisions en aquests problemes.\nTambé ha tractat qüestions tècniques i de comportament i enfocament a aquestes preguntes.\nEn aquest llibre també s’han descrit els errors habituals comesos per persones que busquen feina i entre bastidors del procés d’entrevistes realitzat a Google, Facebook, etc., que ajuden a entendre la pràctica del món real i a ajudar a preparar els candidats per a aquestes feines.\n# 2 - Habilitats bàsiques d’entrevista\nWaveland Press Inc., editora de Habilitats bàsiques d’entrevista va fer un meravellós intent amb l'ajut de l'autor Raymond L. Gorden proporcionar un punt de vista d'un entrevistador, com estandarditzar i millorar l'experiència de l'entrevista, tant per a l'entrevistador com per a l'entrevistat.\nOrientant el procés de l’entrevista des del punt de vista de l’entrevistador, l’autor ha intentat generar resultats positius del procés d’entrevista per a l’entrevistador, identificant els factors qualitatius necessaris per a l’enfocament pas a pas d’una entrevista. Personalment, crec que l’observació de l’autor sobre la codificació i descodificació de la informació (interpretant la informació compartida al currículum i compartida per l’entrevistat) és meravellosa, està ben investigada i observada. Sens dubte ajudarà a molts entrevistadors a emmarcar el procés d’entrevistes i a treure’n el màxim partit.\nTemes clau per emportar d’aquest llibre d’entrevistes laborals:\nUn enfocament pas a pas del procés d’entrevista, que inclou:\nFormulant preguntes d’entrevista, motivadores i més informatives i precises.\nLliurament de preguntes d’una manera sana\nObservant els enquestats\nAvaluació de la informació, resposta (Codificació i descodificació de la informació)\nProporciona un model per utilitzar en el futur per al creixement continu de les habilitats d’entrevista. La major part del focus d’aquest llibre es centra en el processament d’informació, de manera millor i estàndard, per obtenir més interpretació i producció d’aquesta informació.\n# 3- Com guanyar amics i influir en les persones\nUn dels llibres vells però més venuts de Dóna-li Carnegie ha registrat més de 30 milions de vendes de llibres a tot el món. Publicat per Simon i Schuster, aquest llibre va aparèixer a Time Magazine 's els llibres més influents del 2011.\nUn dels millors llibres d’entrevistes de treball sobre com vendre’t! Escrita originalment el 1937, la seva revisió contínua el va fer rellevant fins i tot en el món actual i s’ha vist com un d’aquests llibres que cal llegir abans d’aparèixer en el procés d’entrevista.\nLlibres clau per emportar aquest llibre d’entrevistes sobre el millor treball:\nEntre moltes coses que aprendreu d’aquest millor llibre d’entrevistes laborals, voldria destacar els següents punts clau que s’inclouen als llibres, que us ajudaran a decidir com us ajudarà aquest llibre.\nObrint i augmentant la vostra zona de confort\nLlegir les expressions d’una altra persona i fer una persona més comprensiva i millor oradora\nCom augmentar la influència i com veure des del punt de vista d'una altra persona, entendre la situació d'una manera millor i una difusió efectiva de les emocions\n# 4: èxit a l'entrevista\nEl llenguatge molt senzill per explicar el procés de l’entrevista i les tècniques per trencar-lo és el que va fer que l’èxit a l’entrevista fos un èxit, escrit per Anand Ganguly i publicat per RPH, un dels llibres preferits entre els entrevistats.\nEl lector notarà una forma senzilla i eficaç d’explicar les tècniques que s’han d’adoptar en el procés d’entrevista. El lector hauria d’esperar d’aquest llibre la descripció directa i precisa del que hauria de fer o no fer un entrevistat, incloses les qualitats que hauríeu d’afinar abans de presentar-vos a una entrevista.\nBreu coneixement sobre el procés d’entrevista i els diferents escenaris d’una entrevista, tal com es realitza al món real.\nTècniques per conquerir l’entrevista\nCom abordar la por i el nerviosisme quan es prepara i es presenta per a una entrevista\n# 5 - L’art de l’entrevista: les respostes perfectes a cada pregunta d’entrevista:\nEscrit per James Storey, aquest és un dels llibres d’entrevistes laborals de lectura obligada per a tot tipus d’entrevistats, inclosa la primera vegada i també aquells que busquen un canvi de carrera. Aquest millor llibre d’entrevistes de treball inclou des de preguntes i respostes d’entrevistes fins a entrevistes, currículums i consells d’entrevistes. A més, descompon l’art d’entrevistar en Entrevistes motivacionals i Entrevistes laborals.\nAjudar-vos a preparar-vos per a una entrevista també us proporciona informació privilegiada sobre com l’entrevistador us veu i què espera de vosaltres. Explicat amb històries, s’obtenen consells i estratègies de preparació d’entrevistes i també s’intenta tractar la por, el nerviosisme i altres sentiments emocionals en excés. Molts estudiants de MBA prefereixen aquest llibre abans de presentar-se a entrevistes personals i sessions de debat en grup d'empreses i universitats.\nInclou preguntes i estratègies més freqüents i consells sobre com respondre-les d’una manera poc efectiva i atractiva.\nAjuda a analitzar-se, que segons l’opinió de l’autor, és la millor manera d’enquadrar respostes i presentar-les als entrevistadors perquè els escoltin i tinguin ganes de contractar-los o admetre’ls.\nNo només els que busquen feina per primera vegada, sinó també els que canvien de carrera, poden llegir aquest llibre sobre com identificar els punts forts obtinguts amb feines anteriors i presentar-se o, de fet, vendre’s al mercat.\nActualitzant el vostre currículum, polint les sabates, planxant el vestit i altres tasques rutinàries, però presentades en un enfocament molt diferent.\n# 6 - 60 segons i ja està contractat\nEscrit per Robin Ryan, . Robin Ryan és l'autor de set llibres de consultoria professional més venuts i ha estat reconegut per ABC News, The New York Times, The Wall Street Journal i en altres mitjans de renom.\nEl principal expert en recerca de feina als Estats Units Robin us ha ajudat a través d’aquest llibre sobre com fer-vos càrrec i ser el cracker d’entrevistes i aconseguir el que voleu. Emplenat amb instruccions molt detallades i detallades segur que us ajudarà a tenir èxit. Fins i tot si proveu de cercar el nom d’aquest llibre de Google, el que apareixerà primer als resultats és la seva ressenya de diverses revistes, diaris i revistes. La manera ràpida i senzilla d’explicar les coses de l’autor us proporcionarà un resultat més fàcil i màxim d’aquest llibre.\nQuè podeu obtenir d’aquest llibre d’entrevistes laborals?\nAlgunes tècniques exclusives basades en l'observació de l'autor, com ara "l'agenda de 5 punts", "Com vendre en 60 segons", etc.\nLes preguntes i maneres de respondre a les entrevistes més freqüents després de crear el vostre propi informe d'anàlisi i avaluar-lo a partir de l'escala de mesura de l'autor.\nAlgunes trampes que cal evitar\nHabilitats i tècniques de negociació per obtenir el màxim resultat de la situació i també obtenir el que desitgeu.\n# 7 - Entrevistes\nEscrit per Jack Gray\nAbastant un dels darrers desenvolupaments del procediment d’entrevistes i selecció, és a dir, entrevistes per telèfon, l’autor ha agafat totes les preguntes i respostes clau en entrevistes personals i entrevistes per telèfon.\nQuè podeu obtenir d’aquest millor llibre d’entrevistes laborals?\nManeres d’aparèixer a l’entrevista\nFormat d’entrevista telefònica, que cobreix preguntes i respostes\nPreguntes que hauríeu de fer abans de respondre a una oferta\n37 maneres de gestionar la vostra confiança en les entrevistes empresarials\n# 8 - Entrevista com un cap\nEscrit per Hans Van Nas, la seva primera i única edició va ser publicada el juliol de 2014 per Simon & Schubert.\nEn primer lloc, el que pot destacar d’aquest llibre és la seva cobertura molt senzilla i detallada de temes relacionats amb l’entrevista, inclosos just abans de la preparació de l’entrevista, què fer i què no fer quan apareixen a la destinació de l’entrevista. Prenent els conceptes bàsics, l’autor us introduirà en el món imaginari del procediment de selecció on podreu començar a jutjar què heu de fer i com pot anar una entrevista ideal. El resultat és un augment de la vostra confiança i avantatge en les vostres habilitats de negociació quan es tracta del que era el vostre sou a l’últim treball. Analitzant-vos a vosaltres mateixos i, de fet, en determinats moments, podríeu quedar bocabadats quan l’autor comenci a assenyalar les trampes, tal com va notar en moltes històries d’entrevistes ocorregudes al món real.\nReprèn la redacció\nTemes diversos i detallats sobre com presentar-se a una entrevista, quan i com negociar les seves condicions salarials\nErrors que heu d’evitar quan compareu al tauler d’entrevistes


Nom antic romà de Mataró. Els historiadors antics (del segle I després de Crist) Pomponi Mela i Plini el Vell fan referència ja a la localitat amb l’ esmentat nom. També el geògraf alexandrí Ptolomeu (segle II després de Crist) inclou Iluro en el nomenclàtor de ciutats i topònims de l’ època.\nLa ciutat d’ Iluro  fou fundada a cavall dels segles II i I abans de Crist i ocupava una extensió més aviat reduïda, entre l’ actual Riera i el Rierot, si bé hi havia moltes vil·les o centres d’ explotació agrària (com la denominada de la Torre Llauder) espargides per l’ actual terme.\nEl nucli originari correspondria a la zona que queda al davant de Santa Maria i correspondria a l’ antic fòrum, seu dels edificis més importants del moment, com el mateix temple romà. \nExisteix molta bibliografia relacionada amb la Iluro romana. Vegeu, per exemple, GARCÍA I ROSSELLÓ, Joaquim: “Iluro, una ciutat per descobrir”. Museu de Mataró. Patronat Municipal de Cultura. Mataró, 1999.


Canelons verds farcits d´espinacs amb beixamel de Gorgonzola – Booonissim\nCanelons verds farcits d´espinacs amb beixamel de Gorgonzola\npicanyol abril 20, 2013 One comment\nDarrera recepta de les que vam fer al seu moment en el curs de fer pasta de la Casa Elizalde, clar que aquesta en concret està adaptadíssima, ja que de semblant amb el fet a classe hi ha la pasta verda, pasta d´espinacs, i la resta és una recepta meva on possiblement he de millorar la beixamel de gorgonzola!\n100 gr d´espinacs (per a la massa)\n400 gr d´espinacs (per al farcit)\n50 gr de panses\n30 gr de pinyons\nuna mica de vi ranci\n50 gr de farina (per a la beixamel)\nuna mica de formatge ratllat (per gratinar)\nComençarem fent la massa amb la farina, els ous i els espinacs per a tenyir…\nHo amassem bé, a consciència, afegint la mica d´aigua que la massa ens demani, normalment amb mullar-se les mans n´hi sol haver prou. Us ha de quedar una bola com la que surt a la foto, que reservareu a la nevera durant mitja hora\nMentrestant podeu aprofitar per bullir els espinacs, saltejar-los si son frescos, i posar en remull les panses amb vi ranci (això millor feu-ho al principi de tot, molt abans de fet, necessiteu ben bé una hora llarga, millor dues, per a una bona hidratació). Passada la mitja hora estirarem la pasta…\nHeu d´anar fent plecs a fi d´afinar-la bé i després d´uns quants plecs amb l´obertura màxima anem passant-la cada vegada amb una obertura menys i sense doblegar-la. Us ha de quedar una tira ampla i llarga, i d´aquí en farem els talls rectangulars (8×6 cm aprox) per fer els canalons\nsaltegem els espinacs amb les panses i els pinyons i els distribuim per les làmines que haureu bullit amb molta aigua i sal durant tres/quatre minuts…com menys fines menys estona…\nTanquem els canalons i els reservem en una safata d´anar al forn. Fem un roux blanc i quan la farina estigui ben cuita i anem afegint el gorgonzola diluit amb mig litre de llet. No en vaig tenir ni per començar, així que conteu en utilitzar-ne quasi un litre. Quan teniu suficient quantitat de beixamel la tireu per sobre els canalons, cobriu amb el formatge ratllat i a gratinar falta gent!\nBoníssim, però potser la propera vegada no faig cap roux i directament utilitzo com a beixamel la crema de gorgonzola, serà menys pesat, més ràpid i…millor? Ja ho veurem!\nPosted in Fer pasta fresca a casa, PropiesTagged beixamel, canelons d´espincas, canelons verds, gorgonzola, pasta arros, pasta fresca casolana\nVedella rostida amb peres\n1 thought on “Canelons verds farcits d´espinacs amb beixamel de Gorgonzola”\nmarç 29, 2014 at 2:05 am\nRigatoni amb mongeta verda, bacon i emmental maig 21, 2020\nFideus soba amb bolets encurtits maig 20, 2020\nPollastre amb all a la indonèsia maig 19, 2020\nCategories Selecciona la categoria 1080 Receptes de cuina (74) Citrus (17) Cuina exòtica oriental (13) Cuina India Vegana (34) Cuina Mediterrània (88) Cuina moderna (30) Curs Hofmann (38) Cursos de Cuina (1) El Arte de la cocina francesa (10) El Comidista (45) El Comidista 3 (77) El Comidista Pop (36) El Gourmet Vegetariano (59) El gran llibre de la Cuina Asiàtica (52) El Gran Llibre de la Cuina Catalana (Josep Lladonosa) (84) Exuberancia (15) Fer pasta fresca a casa (11) Japón (2) Jerusalén (1) La comida de la familia (29) La cuchara de plata (86) Llibres de Cuina (325) Perú (2) Propies (51) Receptes (340) Receptes amb verdures (1460 recetas para disfrutar las verduras todo el año) (37) Restaurants (33) Revista cuina (56) Simple (1) Sopes (fredes i calentes) (27) Veganes (“V de Vegano”) (8) Vegetarianes (inclós ous i llet) (5) Vins (31)\n1080 recetas de cocina 1460 recetas para disfrutar las verduras todo el año alberginia all bacallà carbassa carns cilantre cocina india vegana comí cuina italiana cuina tradicional catalana cuina vegana cuina vegetariana cúrcuma el bullí el comidista el gourmet vegetariano el gran llibre de la cuina asiàtica entrants amanides espinacs ferran adrià gambes gingebre hofmann julivert karin leiz la cuchara de plata Lladonosa llegums ous pasta arros pastanaga peix marisc plat vegetarià pollastre postres recepta mikel iturriaga recepta vegana recepta vegetariana richa hingle segons simone ortega sopes tomàquet yotam ottolenghi\nRigatoni amb mongeta verda, bacon i emmental\nFideus soba amb bolets encurtits\nPollastre amb all a la indonèsia\nArxius Selecciona el mes maig 2020 (19) abril 2020 (24) març 2020 (23) febrer 2020 (15) gener 2020 (11) desembre 2019 (6) novembre 2019 (13) octubre 2019 (10) setembre 2019 (9) juliol 2019 (3) juny 2019 (8) maig 2019 (6) abril 2019 (8) març 2019 (6) febrer 2019 (9) gener 2019 (5) desembre 2018 (7) novembre 2018 (7) octubre 2018 (10) setembre 2018 (5) juliol 2018 (8) juny 2018 (5) maig 2018 (12) abril 2018 (3) març 2018 (4) febrer 2018 (12) gener 2018 (5) desembre 2017 (10) novembre 2017 (9) octubre 2017 (9) setembre 2017 (7) juliol 2017 (7) juny 2017 (4) maig 2017 (5) abril 2017 (7) març 2017 (9) febrer 2017 (7) gener 2017 (7) desembre 2016 (9) novembre 2016 (10) octubre 2016 (9) setembre 2016 (10) agost 2016 (7) juliol 2016 (12) juny 2016 (11) maig 2016 (2) abril 2016 (11) març 2016 (11) febrer 2016 (14) gener 2016 (11) desembre 2015 (13) novembre 2015 (15) octubre 2015 (15) setembre 2015 (10) agost 2015 (5) juliol 2015 (7) juny 2015 (8) maig 2015 (11) abril 2015 (6) març 2015 (4) febrer 2015 (10) gener 2015 (5) desembre 2014 (4) novembre 2014 (3) octubre 2014 (2) setembre 2014 (6) agost 2014 (4) juliol 2014 (12) juny 2014 (10) maig 2014 (12) abril 2014 (14) març 2014 (14) febrer 2014 (19) gener 2014 (15) desembre 2013 (17) novembre 2013 (13) octubre 2013 (11) setembre 2013 (9) agost 2013 (17) juliol 2013 (20) juny 2013 (8) maig 2013 (17) abril 2013 (14) març 2013 (15) febrer 2013 (18) gener 2013 (13) desembre 2012 (17) novembre 2012 (20) octubre 2012 (16) setembre 2012 (5) agost 2012 (15) juliol 2012 (6) juny 2012 (6) maig 2012 (7) abril 2012 (11) març 2012 (12) febrer 2012 (10) gener 2012 (2) octubre 2011 (4) setembre 2011 (9) agost 2011 (6) juliol 2011 (10) juny 2011 (9) maig 2011 (14) abril 2011 (9) març 2011 (10)


XAMPÚ OILY Cabell gras | Ecovan\nHome / Bany / XAMPÚ OILY Cabell gras\nEspecialment formulat per a cabell amb tendència greixosa, l’ortiga i l’argila verda aconsegueixen equilibrar aquest excés de greix que deslllueix el nostre cabell i al mateix temps ens permet allargar el temps entre rentats mantenint un pèl net i molt més brillant per més temps.\nL’ortiga blanca és una planta autòctona de les Garrigues especialment indicada per a la cura de cabells que ens aporta propietats per combatre la caspa i regular l’excés de greix deixant el teu cabell progressivament més brillant.\nAquesta preparació porta una part d’oli d’oliva ecològic verge extra prèviament macerat amb romaní que creix en el mateix camp on creixen les oliveres que proporcionen l’oli per a aquest xampú.\nL’alta eficàcia per a la neteja del nostre pèl, no li resta per res suavitat a aquest xampú! El resultat és un cabell que es mantindrà sedós i net per més temps.\nquantitat de XAMPÚ OILY Cabell gras\nSKU: 00062-O Categories: Bany, Cosmètica\nCompost per: Sodium Coco-Sulfate, Sodium Cocoyl Isethionate, Citrus Grandis Fruit Juice, Simmondsia Chinesis Seed Oil, Glycerin, Lamium Album, Montmorillonite, Stearic Acid, Olea Europea Fruit Oil, Utrica Dioica, Obrignya Oleifera Seed Oil, Citrus Paradisi Peel Oil, Oryza Sativa Starch, Limonene, Rosmarinus Officinalis Leaf Oil, Aqua, Rosmarinus Officinalis Extract, Avena Sativa Kernel Extract, Linalool, Thymus Vulgaris Oil.\nSigueu els primers a ressenyar “XAMPÚ OILY Cabell gras” Cancel·la les respostes


Europa crea tendència | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nEuropa crea tendència\nAl vell continent se li va encongint l’ànima a cop d’implacable austeritat, desigualtat i misèria espiritual\n23 MAR 2016 - 00:14\tCET\nAls Erasmus morts dissabte en accident. In memoriam.\nQuines èpoques aquelles en què Europa creava tendències. Ho feia en la filosofia, la moda i el disseny. Estic parlant, clar, de fets rellevants que van tenir lloc després de la Segona Guerra Mundial. Després dels milions de morts en només quatre anys. I després de l’Holocaust. I dels atroços silencis que ho van permetre. I les veus que ho van encoratjar. Però Europa es va rearmar. Alemanya va començar de zero, va intentar suportar de la millor manera possible la seva responsabilitat en la misèria històrica en què va quedar sumida; i va crear una literatura incisiva que es va començar a fer preguntes compromeses. França va ajustar alguns comptes molt selectius amb el col·laboracionisme. I va fundar un cos de pensament que va fer furor interrogant-se pel sentit de les nostres existències. La lluita descolonitzadora d’Algèria va deixar a la metròpoli algunes vergonyes més: manifestants algerians llançats al Sena, aquest riu que tots els enamorats del món confien que un dia travessaran pels seus ponts mítics. El maig del 68 va reparar una mica la ferida lucidesa històrica dels francesos. A Itàlia el disseny va crear marques en la indústria automotriu i en la moda. I en el cinema va arribar a cotes insuperables de bellesa i veritat. Per no posar-nos massa seriosos, diguem que el país alpí va crear també una de les figures futbolístiques més úniques, el lliure, a més del mesquí catenaccio. A Espanya ningú l’anunciava, ni l’esperava. Europa, en resum, en menys de cinquanta anys havia venut l’ànima al diable per ordir amb incomprensible ceguesa dues matances amb vint anys de treva pel mig. En els cinquanta anys següents, va semblar redreçar el seu agre destí (amb uns quants diners nord-americans, tot sigui dit), amb governs d’esquerres, altres de liberals, però sempre basats en el respecte al benestar i la dignitat de les persones.\nDesprés d’aquest recés de pau i benestar social, les guerres balcàniques van anunciar fantasmes del passat. I el nefast remake de l’escola de Chicago via senyora Thatcher. Va arribar després la crisi del 2008. La divisòria entre països de primera i països de segona. Nord i sud. I ara la crisi dels refugiats. Europa hi torna. També continua temptant el diable, com va fer la primera meitat del segle passat. Li ofereix mercaderia a preu de saldo, però descobrim que aquesta vegada el diable no li vol comprar. Això del diable ho va dir un escriptor italià cap a les funestes dècades del segle vint. Per alguna cosa devia ser. Ara veiem com a Europa se li va encongint l’ànima a cop d’implacable austeritat, desigualtat i misèria espiritual.\nFa uns dies, amb motiu d’un partit de futbol, uns joves de nacionalitat holandesa es van dedicar a una humiliant sessió de denigració humana. Els fanàtics holandesos consumien les dosis habituals de cervesa en plena Plaza Mayor de Madrid. L’entreteniment consistia a tirar monedes a unes captaires que rondaven per la plaça. Llançar-los les monedes com a insult i riure-se’n. Les captaires no sé si van arribar a desxifrar la baixesa moral dels ofensors. Però sí que probablement es van adonar que es tractava d’un acte insòlit. Estaven en presència d’un fet repugnant amb totes les aparences de crear tendència a tot Europa. Potser aquests nois ja estaven practicant o assajant maneres diverses i imaginatives d’escarni per infligir als refugiats que aconsegueixin penetrar l’espessa malla de legalitats ordides a última hora amb nocturnitat al cor de la nostra Europa. Al cap de poques hores a Barcelona uns altres seguidors de futbol, aquesta vegada anglesos, van ofendre tot el que van poder i més la disminució física d’un altre captaire.\nQuines èpoques aquelles en què Europa creava l’Existencialisme, el noveau roman, l’antipsiquiatria. I que poc temps ha passat des de la creació de l’espai Schengen (a punt d’evaporar-se amb l’excusa del terrorisme islàmic), i d’una moneda comuna (que comença a ser un llast per a alguns països perifèrics). Si una flor no fa estiu, un eixelebrat que desfoga el seu buit moral en unes captaires no fa el feixisme. Però els feixismes comencen així d’imperceptibles. Nois a l’atur, segurament la carn de canó d’una Europa dividida entre els que no saben com reaccionar davant de la desorientació i els que creuen saber-ho perquè ja ho van experimentar una vegada, amb les devastadores conseqüències que tots coneixem.\nPer sort ens queda Sir John Eliot Gardiner per mostrar-nos la pletòrica bellesa de la música de Bach. Les històries de Modiano. I la frescor esperançadora de la joventut Erasmus.


El cor de les tenebres, de Joseph Conrad. Febrer de 2016 - Página 2\npor turmix el Dt Mar 01, 2016 3:42 pm\nHe acabat el llibre ara fa una estona i em reservo la impressió general per més endavant. L´he gaudit molt, tot i el to tenebrós, perquè està escrit amb una intensitat i un lirisme malaltís que subjuguen. Em guardo els peròs per la valoració general....\npor turmix el Dt Mar 01, 2016 3:40 pm\nPer altra banda, i com no podia ser d´altra manera, atesa l´època, no es qüestiona en absolut la matança d´elefants per aprofitar-ne el vori. Com si fos un recurs inesgotable. No ho jutja, simplement. La companyia s´hi dedica, com podria dedicar-se a extreure algun recurs inesgotable o a fabricar mitjons. L´ecologia, doncs, no té massa cabuda en els esquemes de Conrad.\npor turmix el Dt Mar 01, 2016 3:38 pm\nL´esperit de Marlow es tortura entre la seva pertinença als colonitzadors (irònicament: ""jo també formava part de la grandiosa causa d´aquests alts i justos actes") i la por i l´amenaça que li suposen els costums/visió dels nadius. Conviu durant mesos al vaixells amb membres d´una tribu suposadament caníval i no els té por, però a posteirori, reflexiona sobre què podia haver-los passat als europeus a causa de la gana que passaven els nadius al vaixell. Sempre la gran contradicció entre qui infon terror a qui, qui domina a qui i perquè.\npor Plaerdemavida el Ds Feb 27, 2016 9:53 am\nÉs cert, la barbàrie existeix sempre. I no només perquè tots siguem bàrbars respecte d'un altre (en el sentit clàssic del terme), sinó també -i sobretot- perquè la civilització és un vernís protector que salta en determinades circumstàncies, deixant veure el salvatge que tots portem dins.\nPotser et referies a això, Raviel, quan deies que és estructural?\npor Roser Caminals el Ds Feb 27, 2016 4:54 am\nLa distincio es util. La barbarie no desapareix perque es congenita o estructural, com diu el Raviel. La civilitzacio no la suprimeix; en tot cas la reprimeix i la trasllada. El Tamesis s'ha civilitzat traslladant la barbaritat--es a dir, la manifestacio de la barbarie colonial--al riu del Congo. Encaixa dins d'aquest esquema la teoria de Marlow, molt victoriana, segons la qual les dones cultiven un mon bonic que s'ha de protegir d'altres realitats menys boniques.\npor Raviel el Dv Feb 26, 2016 6:23 pm\nNo voldria fer terminologia barata, però el context es presta a un joc de paraules...\nSi la "barbaritat" és un excès, la "barbarie" és estructural. Crec que Conrad parteix de la primera per a poc a poc endinsar-se en la segona, la tenebra verdadera.\npor Raviel el Dv Feb 26, 2016 6:19 pm\nDes del meu punt de vista, tots som - i seguim essent - la barbarie d'algú altre.\npor Roser Caminals el Dj Feb 25, 2016 5:31 pm\nLa tecnica dels narradors concentrics esta ben utilitzada. El lector oblida les pantalles que s'interposen entre ell/a i el contingut de la historia, fins que de tant en tant les traspassa de la ma del primer narrador, que el retorna al cercle exterior. En part, es un recurs per expressar la dificultat d'arribar al centre de la veritat, igual que la d'arribar al centre de les tenebres. I que tota narracio esta mediatizada per la lens individual del narrador. Com deia la Turmix, el mateix Marlow, sensible a les barbaritats del colonialisme, te les seva faceta racista. En aquest aspecte, Conrad es completament honrat. Un maniner angles de l'epoca de cap manera es podria escapar dels prejudicis contemporanis.\nLa comparacio del Tamesis i el riu congoles es un toc mestre. Ens remet a la humilitat de reconeixer que, abans de ser civilitzacio, tots som barbarie.\npor turmix el Dj Feb 25, 2016 9:29 am\nVeus, això dels nivells narratius també ho tenia pendent de comentar. Està molt ben pensat per allunyar el lector de tant en tant del món tenebrós africà i per mantenir la tensió com imaginem que farien els mariners aquella nit al Tàmesi. Però a mi la primera vegada que retorna al Tàmesi m´ha despistat i he hagut de tornar uns paràgrafs enrere per copsar qui i a qui estava parlant. Però bé, ho trobo un bon recurs. Una història vora el foc, en aquest cas, vora el Tàmesi\npor Raviel el Dc Feb 24, 2016 6:47 pm\nVoldria destacar la peculiar manera de narrar en la novel.la, que em recorda uns cercles concèntrics (o alló que es diu "mise en abîme", crec). Hi ha un narrador anònim, que narra d'una trobada de quatre persones, i entre elles hi ha el verdared narrador de la història, Marlow, que justament explica els fets.\nEm crida la atenció, com a recurs, perquè permet facilment graduar el nivell de identificació amb la història, tornant de quan en quan a la narració-marc (els 4 personatges esperant la marea).\nPer altra banda, m'encurioseix la suggestió Moby Dick de la Roser: sí que hi trobo un aire de família, en tot el conjunt de presagis abans del viatge, però després en perdo el fil... Ja veurem més endavant.\nTurmix, jo també he notat la comparació inversa que fa l'autor, pensant com apareixeria el Tàmesis als conquistadors romans (possiblement no tan diferent del Congo als colonitzadors europeus). És un bon començament, aprendre a veure's amb els ulls dels altres, per superar les tendències supremacistes. Hi trobo com un sabor de la Il.lustració, les "Lettres Persianes" de Montesquieu.\npor turmix el Dc Feb 24, 2016 3:49 pm\nDestaco els mals averanys que evoquen la mort de cop de llança del seu precedecessor, el tracte fred, distant i científic del metge i personal de la companyia, la definició que fa de les "recepcionistes" de l´empresa que el contracta com a dues dones que fan mitja amb llana negra "vigilant la porta de les Tenebres"... més endavant reprèn el paral·lelisme amb els romans quan adjudica a aquestes dues dones la imatge d´aquelles que miren els que no tornaran: "Morituri te salutant". Novament, civilització versus salvatgisme.\nEl narrador, Marlow, ja prevé la concurrència que hi ha alguna cosa fosca i insondable, i la inquietud va de pujada quan arriba a Àfrica. Defineix la costa africana com si el volgués seduir ("com si mormolés:"vine i descobreix-me""). I a partir d´aquí, descriurà la natura com un reflex dels seus sentiments o sensacions: monòton, fosc, impotent desesperació, opressiva, "un avorrit pelegrinatge enmig de rastres de malson". Déu ni do!\nL´escena dels nadius presidiaris lligats amb una cadena que a ell no li semblen pas criminals o la del bosc ple de moribunds són una clara crítica al colonialisme del rei belga, tot i que en altres paràgrafs el narrador mateix incorre en les qualificacions supremacistes dels blancs europeus. En un moment donat mostra un cert conformisme i reconeix la seva petitesa i inaptitud per canviar res en aquest context, perquè "Al cap i a la fi, jo també formava part de la grandiosa causa d´aquests alts i justos actes" (que ell i nosaltres sabem que d´alts i justos no en tenen res de res). Per tant, sarcasme molt ben expressat. Crec que ell sempre es veu com a "anglès", i per tant, més just i superior moralment als colons belgues o "del continent".\npor turmix el Dc Feb 24, 2016 3:36 pm\nA la meva edició no hi ha notes a peu de pàgina. Per tant, a pèl...\nTot i així, el text és tan evocador i profund, que més enllà de fets concrets, m´ha arrossegat Àfrica endins, que segurament era la pretensió reeixida de l´autor.\nEm crida molt l´atenció, a les pàgines inicials, el paral·lelisme que estableix entre els colonitzadors d´Àfrica i els romans quan van entrar a la Gran Bretanya. Rius Congo i Tàmesi agermanats, com també els conceptes de civilització que en una i altra època encarnaven romans i europeus. I com descriu l´impacte d´ambdós contactes primigenis amb els nadius..."Devien morir-se com mosques, aquí", diu del Tàmesi....\nUn dels meus paràgrafs preferits del llibre (a 50 pàgines d´acabar) és a la 18ena, quan descriu el tràfec sobre el Tàmesi: "El tràfec de la ciutat s´enfonsava en la profunda nit sobre el riu desvetllat". Pura poesia i sobretot pur contrats amb la quietud selvàtica del Congo. La descripció del riu africà com una serp (evocant el perill i el verí), ja l´heu destacat i m´hi sumo.\npor Roser Caminals el Dt Feb 23, 2016 4:56 am\nNotes a vol de ploma:\nLes primers pagines estan plenes de premonicions i advertencies, comencant pel sol ponent, "tocat de mort per la caricia de la foscor" i passant pel cadaver del danes, amb l'herba que li creix entremig dels ossos: la naturalesa reclama el que es seu i triomfa sobre la civilitzacio. Aquest danes era inofensiu fins que va atacar un nadiu: regressio al primitivisme a la trobada amb "l'altre". Tot i aixi, Marlow admira el contable que va vestit impecablement i conserva les aparences en plena selva: la civilitzacio es facana, il.lusio, pero es vital sostenir-la.\nMarlow imagina les riberes del Tamesi abans de la civilitzacio i diu que "aquest tambe havia estat un dels llocs foscos de la terra", preparant-nos pel riu del Congo, cargolat com una serp edenica que no s'infiltra al paradis sino que el domina. Admet que "la serp m'havia encantat".\nEl despatx de la ciutat que la Plaerdemavida identifica com a Brussel.les sembla "una tomba blanca"\nEstic d'acord que el metge es sinistre, un angel negre que anuncia la destruccio. Diu que mai torna a veure els que s'embarquen i que els canvis que es produeixen amb la travessia passen "a dintre".\nLa mort del timoner natiu i la seva ultima mirada son un altre avis.\nViatge metafisic: Marlow sembla "un idol" als qui l'escolten, un "Buda". La tripulacio son "peregrins". Marlow anticipa la veu de Kurz sortint "d'una foscor impenetrable". La veu de Deu?\npor Plaerdemavida el Dl Feb 22, 2016 7:22 pm\nHe d'admetre, d'entrada, que estic subjugada per la prosa de Conrad. Em va enganxar ja al bell començament, amb la descripció que fa del Tàmesi al principi del capítol.\nLa passió pels mapes (un altre tret que Conrad comparteix amb Marlow) està magistralment descrita. Penso que tots els que compartim aquest deler ens hi podem sentir identificats. I aleshores arriba la descripció del Congo, "immensa serp desenroscada, amb el cap al mar, el cos en repòs corbant-se a través d'un extens país i la cua perduda en les profunditats del continent", un "lloc de tenebres".\nM'ha fet gràcia que, tot i ser polonès, hi hagi un paràgraf que no pot ser més anglès : "Adoneu-vos que la societat comercial era una empresa continental; però tinc un munt de familiars que viuen al continent perquè és barat i no tan desagradable com sembla, diuen".\nLa narració de com ha desaparegut Fresleven em sembla un prodigi de sarcasme...\nComences a inquietar-te quan parla de Brussel·les (crec que és Brussel·les, tot i que no l'esmenti). Els personatges que prenen contacte amb Marlow em semblen estranys, fins i tot amenaçadors, sobretot el metge.\nI ja, en prendre contacte amb Àfrica, comencen els despropòsits, els absurds : el vaixell de guerra que no se sap ben bé què bombardeja, per exemple... Per no parlar de la descripció de l'estació on arriba, la corrua de negres encadenats, els espais desolats, abandonats, la desídia dels blancs, el bosc dels moribunds (descrits sovint com a munts d'ossos)... L'ambició, l'enveja, la manca d'iniciativa, atents tan sols els colonitzadors a la seva pròpia prosperitat i carrera... Certament, hem entrat en contacte amb la tenebra!\npor Plaerdemavida el Dl Feb 22, 2016 6:59 pm\nBé, som-hi, doncs! Primer, el més interessant : les notes a peu de plana.\nCom Marlow, Conrad va intentar que el contractés la Société Anonyme pour le Comerce en Haut-Congo (tot i que al llibre no es cita pel seu nom), amb seu a Brussel·les, i - en cansar-se d'esperar que li responguessin - va recórrer a la seva tia Marguerite Poradowska per tal d'aconseguir-ho. Sembla ser que aquesta senyora tenia contacte directe amb persones relacionades amb les expedicions al Congo i, especialment, amb el capità Albert Thys, que n'era el responsable, així com amb alts funcionaris de l'administració belga.\nEl lloc que li varen atorgar era, com a la novel·la, la vacant causada per la desaparició del capità Freisleben, mort en un enfrontament amb els natius.\nIgual que Marlow, Conrad va tenir poc temps per als preparatius del viatge i va fer exactament el mateix que el seu personatge.\nVa arribar a Matadi ("el lloc més remot navegable") el 13 de juny de 1890. La línia de ferrocarril que descriu és la Matadi-Kinshasa.\nEl nom de Kurtz no apareix al manuscrit original del "Cor..."; en lloc de Kurtz hi apareix Klein, que era un agent real de la companyia i que estava a càrrec de l'Estació Interior. El que no se sap és fins a quin punt s'assemblen Kurtz i Klein, i les seves trajectòries vitals.\nQuan Conrad arriba a Kinshasa, el Florida -vaixell per al que havia estat contractat- s'havia enfonsat de manera semblant al de Marlow. Però ell no va haver de reparar-lo sinó que es va embarcar en el Roi des belges com a primer oficial. Suposo que és el de la foto que va penjar Raviel.\nEl viatge del Roi des belges tenia com a objectiu recollir Klein, greument malalt, i que, com Kurtz, va morir poc després.\nApali! Ja us he apallissat prou. Faig un altre post per a les meves observacions. Això és només el que he tret de les notes a peu de plana...\npor Raviel el Dl Feb 22, 2016 2:51 pm\nRespecte al mapa de Plaerdemavida: heu vist la zona que ens interessa, amb el "Cor de les tenebres"?\nEstá qualificada com "Extremely unhealthy Africa"!\npor Raviel el Dl Feb 22, 2016 2:49 pm\nDoncs ja podem comentar a plaer el primer capítol.\nI començar a llegir el segon.\npor Plaerdemavida el Ds Feb 20, 2016 4:37 pm\nOh! Anava a deixar-me anar, però veig que he d'esperar dos dies més... M'estic comentant al damunt!\nCom us deia, el meu llibre té un pròleg molt interessant i unes notes al peu que no ho són menys. Mai no m'han agradat, les notes al peu, però aquesta vegada les llegeixo amb avidesa i les trobo molt enriquidores.\nNo crec incórrer en spoilers si dic que, segons les meves notes a peu de plana, el recorregut i les argúcies de Marlow per fer-se amb el vapor que ha de remuntar el Congo són els mateixos que els del propi Conrad, literalment. Influències ( una tia, en ambdós casos), una incidència feliç -per dir-ho així, tot i que per al pobre que s'hi queda no ho sigui- que facilita el tràmit... Fins i tot el viatge amb vaixell i el que es va trobant pel camí són exactament els mateixos que va viure l'autor.\nI paro... Esperaré a dilluns, amb ànsia, per fer més comentaris. Us deixo, això sí, un mapa curiós de l'Àfrica de finals del segle XIX.\npor Roser Caminals el Ds Feb 20, 2016 3:25 pm\nSens dubte tots els escriptors estem poc o molt influits per autors contemporanis I tambe classics del passat. Me'n falta un a la llista que em sembla mes present a El cor de les tenebres que els que s'anomenen: Melville. Recordeu Moby Dyck? Un altre tractat metafisic sobre la tenebra, en aquest cas, marina.\npor Raviel el Dv Feb 19, 2016 5:35 pm\nImagino que cada escriptor visqui intensament el que és el món literari del seu temps, i segurament en rebi alguna - poca o molta - influència. Per això vaig pensar que seria interessant recordar quins eren els escriptors més importants de l'època d'activitat de Conrad (final segle XIX - començament segle XX).\nI gràcies al meu fidel "Bloom's Guides-Joseph Conrad's Heart of Darkness", he trobat una nota del crític polonés ZdZisław Nadjer que s'hi refereix.\nEnmig dels escriptors més significatius, en Europa continental hi havia Maeterlinck, Strindberg, D’Annunzio, Anatole France, Chekhov… En Anglaterra, tenim Thomas Hardy, Henry James, Kipling, H.G. Wells, Oscar Wilde.\nI com a filòsofs de referència, Nietzsche (aquest crec que tindrà alguna cosa a veure en la nostra novel.la) i Bergson.\npor turmix el Dv Feb 19, 2016 9:34 am\nGràcies, Raviel i Roser per les acotacions. A mi aquest Marlow no em sembla gaire de posar-se en trifulques tavernàries com el contemporani de Shakespeare...més aviat em sembla un mariner discret i assenyat. Però tothom pot canviar enmig de la selva africana i aquest tuf pestilent de colonialisme salvatge i ambició empresarial!\npor Roser Caminals el Dj Feb 18, 2016 6:46 pm\nMiraculosament, he acabat els dos primers capitols, pero no m'anticipare a les vostres possibles sorpreses. L'obra es d'una densitat admirable condensada en poques pagines. Jo que la llegeixo en angles, em faig creus del domini estilistic que te Conrad d'un idioma que no va comencar a aprendre fins als 20 anys. Tots els registres, sense ometre un humor sarcastic I una ironia digne de qualsevol autor angles, estan presents. Tinc una pila de notes pero no entrare en detall fins al dilluns.\nEl comentari del Raviel sobre el cognom "Marlow" es interessant. Efectivament, Chirstopher Marlowe era un dramaturg destacat, contemporani de Shakespeare. Li deien "Kit" I va morir a una trifulca de taverna. No se si Conrad pensava en ell quan va crear el seu mariner.\npor Raviel el Dj Feb 18, 2016 6:15 pm\nVull recordar que "Cor de les tenebres" s'emmarca en el moment culminant del procés de colonització de l'Africa per part dels estats europeus: la famosa "Scramble for Africa". El cas del Congo fou un dels més ferotges.\nFins i tot el mateix Stanley, aquell simpàtic explorador del "Dr. Livingstone, I suppose", fou fitxat com a expert de la zona per establir les primeres instal.lacions.\nSota la guia i l'impuls del rei Leopold II, en pocs anys (parlem de les decades dels 80 i 90 del segle XIX) Belgica va transformar el Congo en una landa explotada, destrossant les estructure polítiques i econòmiques locals, obligant els habitants al treball forçat, en una recerca insaciable d'ivori, goma i minerals, amb tot tipus de violències francament terribles (incloent les sistemàtique mutilacions de les mans).\nSarcasticament, Leopold II va començar tota l'operació fondant una associació filantròpica, amb la finalitat de millorar les condicions de vida dels habitants, i erradicar el comerç d'esclaus…\nÉs el problema europeu de sempre: la difficultat de relacionar-se amb l'Altre; la incapacitat de reconèixer-ne la compartida humanitat, més enllà de la diferència.\npor Raviel el Dj Feb 18, 2016 4:05 pm\nProposo esperar el dilluns que ve per comentar en detall el primer capítol. Així tothom en principi l'haurà llegit i no espatllarem la lectura a ningú...\nJo també estic fascinat. A més, aquest estil dens de narrar...\nMarlow: no hi té res a veure, però hi havia un dramaturg anglès que es deia així, amb "e" final, "Marlowe", si no recordo malament, de l'època de Shakespeare. I el detectiu de Chandler, també, és clar!\npor turmix el Dj Feb 18, 2016 3:43 pm\nHola! Ja he llegit la primera de les tres parts del llibre! Podem començar a comentar o esperem a la setmana vinent?\nEn tot cas, he de dir que em té hipnotitzada la història del mariner Marlow. Bé i les descripcions inquietants de l´ambient i directament aberrants del tracte cap als nadius. Com que la meva edició ho permet, he anat posant post-its per comentar junts diversos aspectes...


Gràcies, voluntaris, per fer-ho possible - Diòcesi de Menorca\nLa Diòcesi agraeix la tasca dels voluntaris en el Dia Internacional del Voluntariat\nL’acte del voluntari neix de l’amor, de l’espontània voluntat de donar sense temor i sense esperar rebre res a canvi. Avui, 5 de desembre, Dia Internacional del Voluntariat, la Diòcesi de Menorca vol agrair la tasca de tantes persones que, des de formes i àmbits molt diversos, col·laboren en entitats, comunitats i parròquies de l’Illa.\nMonitors de grups parroquials, catequistes, voluntaris que acompanyen als hospitals i als geriàtrics, persones que donen un cop de mà a Càritas, joves dels agrupaments d’Escoltes…. Gràcies pel vostre temps. Gràcies per ajuntar una mica d’energia després d’una jornada laboral o d’estudi i decidir invertir-la en reunions, en preparar activitats, en acompanyar els que ho necessiten.\nGràcies pel vostre somriure, per l’empenta, les ganes i la il·lusió amb la qual duis a terme el vostre compromís amb el bé social.\nÉs la vostra generositat i la de tants altres que duen a terme tasques de voluntariat, la que permet teixir els vincles que ens uneixen com a comunitat cristiana – i també com a societat – i que les entitats de la Diòcesi, que treballen per la difusió de valors i la cohesió i la igualtat social puguin seguir funcionant.\nGràcies per fer créixer el Regne de Déu i veure en l’altre a Crist.\nPer tot això i més, gràcies.\nPrevious Post:Confer celebra el recés d’Advent\nNext Post:J. Bosco Faner presenta el seu 18è llibre


AL3MURA , CULTURA , PIER PAOLO PASOLINI , SPIRAGLI , TARRAGONA »\nHavia anunciat fa poc temps que el proper any m’he compromès a liderar el projecte d’organitzar a la ciutat de Tarragona el festival Al3Mura que organitza anualment el Movimento Culturale Spiragli, amb seu a la ciutat italiana d’Altamura, tenint en compte que han tingut la gentilesa de fer-me delegat d’aquesta associació a l’estat espanyol. Aquest gest l’agraeixo immensament des de la humilitat que em correspon.\nAmb un equip de col·laboradors que ja estic començant a formar, tirarem endavant aquest esdeveniment que es farà els dies 15, 16 i 17 de juliol del 2016 i que tindrà molts elements culturals diversos. El festival Al3Mura sempre té un fil conductor i l’edició del proper any no serà cap excepció. Hem triat la figura del cineasta Pier Paolo Pasolini i dedicarem a la seva persona i a la seva obra aquesta trobada. Hi haurà una interesantissima projecció d’una pel·lícula, una conferència, una exposició i tres concerts musicals. No vull encara avançar noms de convidats ni més detalls concrets.\nL’equip que hi treballarem estarà format per persones amb ganes de tirar endavant el projecte quan s’hi posen ganes, tot surt bé. Us en donaré més detalls quan toqui però ja us podeu reservar a la vostra agenda aquelles tres jornades del proper any. Serà un espectacle, ens ho passarem de primera, hi haurà companyonia i amistançament. No es pot demanar més.


Història natural: Làmina de carpes (Cyprinus carpio). Col·lecció Darder, 1916. > Museu Darder > Peça destacada\nEn l’article d’octubre de 1998 vam estar comentant l’inici de la restauració del conjunt de 23 làmines d’història natural de la Col·lecció Darder que es conserven als magatzems del Museu. Ara, dos anys més tard, ja disposem d’algunes de les làmines restaurades, encara que de moment només una es troba exposada.\nLa professional que està realitzant els treballs es troba amb força dificultats, però tot i això realitza un treball acurat que treu el màxim profit d’aquests bonics dibuixos impresos en cromolitografia. Hi ha molta pols acumulada, sobretot en la tela que serveix de suport a cadascun dels dibuixos en paper, i que es substitueix per una tela nova, amb el que també s’eliminen les abundants arrugues que hi havia. El principal problema per a obtenir una presentació perfecta és el fet que s’hagués utilitzat un vernís per a protegir els dibuixos. Aquest vernís, que no es pot retirar, ha pres, amb els anys, un to marronós que enfosqueix lleugerament les imatges.\nLa làmina que hem triat per il·lustrar l’article es va restaurar l’any passat. Mostra un bonic paisatge aquàtic en tons verds i marronosos, amb cinc carpes que busquen alguna cosa per menjar entre el canyís i els nenúfars. Una ha aconseguit atrapar una libèl·lula que s’havia acostat massa a l’aigua, havent pogut escapar un company que vola més amunt. La que està en primer pla s’apropa a una mena d’escarabat que acaba de veure mig dissimulat entre les roques del fons.\nMentre les carpes s’alimenten, una granota verda sembla haver vist el teixidor que està surant a la superfície, una possible presa per a començar l’àpat del dia.\nEn aquest cas, el dibuix va signat per “P.A.”. Seria interessant poder investigar la identitat d’aquest autor, cosa que, d’altra banda, ajudaria a datar el dibuix. Potser és també el moment de recordar i valorar com es mereixen les obres d’aquests dibuixants, potser anònims, que dedicaven el seu art a finalitats educatives, per a què les futures generacions aprenguessin el màxim possible del món natural que els envoltava.\nlàmina de carpes (2,48 MB)


Llibres Llibres 1 - 10 de 180 sobre Hark! they whisper; Angels say, Sister Spirit, come away. What is this absorbs me....\nA Selection of Psalms and Hymns for Public and Private Use: Adapted to the ... - Pàgina 197


Ofertas de Empleo de Electromecánica Electromecanica en Castellón - Trabajos.com\nOfertas de Empleo de Electromecánica Electromecanica en Castellón\n> Ofertas de empleo > Ofertas de empleo en Castellón > Ofertas de empleo de Electromecánica > Buscar ofertas de trabajo Electromecánica de electromecanica en Castellón\nUn/a oficial 1º de climatización. CastellónIman Temporing ETT\nDesde IMAN Temporing, empresa especializada en RRHH, queremos acompañarte en tu trayectoria laboral. #Conectamoseltalentoconlasoportunidades Desde nuestra oficina de Castellón, seleccionamos un/a oficial 1º de climatización para importante empresa de ubicada en Castellón, la persona ...


Cris Juanico recull les seves millors cançons a "13" - SIESTV\n06 jul. 2017 Cris Juanico recull les seves millors cançons a "13"\nMolt més que un recopilatori\nPosted at 09:46h in Música\tby\tsiestv\n“13 – Tretze cançons desordenades + Tretze peces retrobades” és el primer i peculiar recopilatori de Cris Juanico. Tretze anys de carrera en solitari són l’argument per reunir cançons clau en la seva trajectòria i retrobar peces rares i especials. Molt més que un recopilatori, 13 és tot un treball de recerca i de posta en valor de cançons, col·laboracions i vivències. L’artista les recull en aquest doble disc que també inclou una tria de tretze rareses i col·laboracions en les que ha participat.Un collage de cançons ple d’anècdotes i experiències, de vocabulari i melodies que formen part de la seva carrera musical.\ncatalà, cris juanico, menorca, recopilatori


Appartamento Graziella Siracusa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAppartamento GraziellaVicolo Bagnara 34, Ortigia, Siracusa, Itàlia, 96100 - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en130comentarisAppartamento GraziellaVeure més fotos"Location is great - street market is in 50 meters.\nThe apart..."RenegadoUkraineVeure més fotosVeure totes les 25 fotosExcel·lent ubicació 9,5Veure al mapa9,5UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Siracusa, no busqui més enllà de Appartamento Graziella. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Appartamento Graziella, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de bugaderia, servei de llançadora, lloguer de bicicletes. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, articles de tocador a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Appartamento Graziella és una elecció inteligents per a viatgers a Siracusa, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcuina americanarentadoraaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaservei de planxaassecador de cabellestris de cuinaventiladorbalcó/terrassanevera calefaccióplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Download Di Libri Digitali Aks?. Vocabolario per una comunit? teatrale Por Claudio Sessa\nAks?. Vocabolario per una comunit? teatrale Casa e cucina Aks?. Vocabolario per una comunit? teatrale Casa e cucina Claudio Sessa L'Arboreto Aks?. Vocabolario per una comunit? teatrale EPUB 8890573708\nAks?. Vocabolario per una comunit? teatrale Contento di aver finalmente scaricato la versione epub. Sono molto felice. Delangel http://sardegnanovas.info/casa-e-cucina/libri09683-aks-vocabolario-per-una-comunit-teatrale.html?7\nAks?. Vocabolario per una comunit? teatrale EPUB\nHash del file: Q3avLlm2zrFbt2ii3ODOQaiyq2I8Y2jL.epub\nMi sono imbattuto in Playster fa 2 mesi. Ho già speso un abbonamento Premium. La piattaforma contiene ora audio Libri: Accompagnare la crescita della diaconia, Acconti e saldo di fine anno, Accompagnare la vita in ogni sua stagione. Indicazioni per il cammino formativo degli Adultissimi, Gli accordi amministrativi tra consenso, conflitto e condivisione, Accompagnamento. Volto di una comunit? adulta, Acconti di fine anno 2010, . Aks?. Vocabolario per una comunit? teatrale i titoli sono già nella libreria. Molto buon servizio.\nAks?. Vocabolario per una comunit? teatrale https://img.ibs.it/images/9788890573705_0_200_0_0.jpg Claudio Sessa L'Arboreto 2012 8890573708 120 Amazon.com.it Novela kindle EPUB Descr_2 http://t2lgo.com/daXkF?sid1=promo&pass[filename]=aks?._Vocabolario_per_una_comunit?_teatrale.epub http://pianeta-marte.info/img/pdf_it.png aks?. Vocabolario per una comunit? teatrale.epub aks?. Vocabolario per una comunit? teatrale.pdf aks?. Vocabolario per una comunit? teatrale.mp3


Trens Dignes al Maestrat dona suport a les mobilitzacions convocades a les Terres de l’Ebre - La Calamanda\nInici Activisme\tTrens Dignes al Maestrat dona suport a les mobilitzacions convocades a les Terres de l’Ebre\nLa Plataforma també informa que aquesta setmana finalitza el termini de la recollida de firmes per al defensor del poble amb la que col·labora amb Indignats Amb Renfe\nEl proper dilluns començarà a funcionar la nova variant de doble via entre Vandellòs i Tarragona, que servirà per recuperar els temps de trajecte de l’Euromed que tenia l’any 1997 quan es va posar en marxa el servei i que permetrà de nou que el viatge entre Barcelona i València siga de poc més de 2h. 30 minuts. Tot això serien bones noticies si no per les conseqüències que té per als usuaris del tren del Maestrat i Terres de l’Ebre. L’eliminació de la parada de l’Euromed a l’Aldea, el desmantellament de la via a Salou i Cambrils en els propers mesos o la irrisòria millora de les Rodalies i mitja distància tot això sumat amb els problemes de retards i cancel·lacions deguts a la falta de personal i d’unitats deteriorades que es produeixen a diari.\nPer tot això Trens Dignes al Maestrat donarà suport a la mobilització convocada per la Plataforma Trens dignes Ebre i Priorat el proper 19 de gener a les onze a l’Estació de l’Aldea-Amposta-Tortosa amb el lema «Per uns serveis dignes, ni un tren menys». La desaparició de l’Euromed que era utilitzat per molta gent de la comarca serà compensat per un servei Avant, amb només una freqüència entre Tortosa i Barcelona i molt més car, que ambdues plataformes consideren insuficient.\nLes reivindicacions de Trens dignes al Maestrat i que són comuns a les de Trens Dignes Ebre l’Ebre és centren en recuperar la parada dels Euromeds i que és puga fer-ho tant per viatjar a Barcelona com València. «La Situació ideal seria que els huït Euromeds que actualment circulen pel Mediterrani, quatre realitzen parada a l’Aldea i els altres quatre al Maestrat. Les dades ens diuen que l’estació de Benicarló-Peníscola és situa com una de les que té major nombre d’usuaris de tot el territori» Apunten des de la Plataforma. Des de les dos plataformes també és demana una major aposta pels rodalies i mitja distància per a la vertebració d’aquests territoris de forma que alguns dels R-16 paren fins a Benicarló, i d’altres de la linia Castelló-Vinaròs puguen arribar fins Tortosa.\nD’altra banda es vol recordar que la Plataforma col·labora en la recollida de firmes per a enviar un escrit al Defensor del Poble que organitzen des de la Plataforma Indignats Amb Renfe que reuneix afectats de totes les línies ferroviàries del País Valencià en les que és denuncia entre altres coses que la falta de personal i material està comportant un deteriorament del servei al que els gestors no posen solució. Els interessats en firmar poden posar-se en contacte al telèfon 601135388.\n«De nou comprovem com es fa un malbaratament de recursos amb una falsa alta velocitat mentre els serveis que existien deixen d’aturar als nostres pobles, es tindria que apostar per uns serveis de Rodalies i Mitja distància públics i de qualitat».\n‘La innocència’ s’estrena divendres 10 de gener als Cinemes Amposta\nBenicarló celebra el Dia Internacional dels Drets de...\nMónica Hoscheid, proyecto CES: “Si pudiéramos desear algo...\nFEMME FORÇA VINARÒS a la concentració per la...\nEl gato callejero en la normativa española de...


La Unió Ciclista Il·licitana reuneix les millors escoles en el Memorial Antonio Sánchez Espinosa – Ajuntament d'Elx\nIniciEsportsLa Unió Ciclista Il·licitana reuneix les...\nProp de 180 ciclistes prendran l’eixida en l’avinguda Alcalde Vicente Pascual Quiles, amb la presència de set corredors locals que aspiren a estar entre els primers classificats\nLa Unió Ciclista Il·licitana i l’Ajuntament d’Elx, a través de la Regidoria d’Esports, ha organitzat per a aquest dissabte, 17 de juliol, la XX edició del Trofeu Escoles d’Elx que, en aquesta ocasió, serà el primer memorial Antonio Sánchez Espinosa. L’exciclista il·licità, mort en 2019, va ser un dels grans campions que ha donat aquest esport a la ciutat i va ser impulsor de desenes de corredors que van voler seguir els seus passos. Entre ells, el seu nebot Manuel Sánchez Aldeguer, campió del món de mountain-bike en Màster-30, i els seus germans Manuel i Vicente Sánchez Espinosa.\nLa prova començarà el dissabte, a les 18.00 hores, i transcorrerà íntegrament per l’avinguda Alcalde Vicente Pascual Quiles, amb un circuit d’anada i tornada d’1,1 quilòmetres. Les inscripcions, eixida i meta estaran instal·lades al costat de la cafeteria AVapor d’Elx, que és un dels principals patrocinadors de l’esdeveniment, i es desenvoluparà entre la rotonda que dona accés al camí del Pantà i la rotonda del pont del Ferrocarril.\nS’espera la presència de prop de 180 ciclistes, xiquets i xiquetes, des de Promeses a Infantils, entre els 5 i els 14 anys. L’Escola Esportiva Municipal de Ciclisme d’Elx, dirigida per la Unió Ciclista Il·licitana des de l’any 2000, ha preparat amb molta il·lusió aquest esdeveniment i espera obtindre bons resultats organitzativament i esportiva. La Regidoria d’Esports ha posat tots els mitjans al seu abast per a celebrar el retorn d’una competició de ciclisme base a la ciutat, dos anys després i primera vegada després de la pandèmia.\nA l’acte de presentació del cartell han acudit, al pavelló Esperanza Lag d’Elx, el regidor d’Esports, Vicente Alberola; el president d’honor de la Unió Ciclista Il·licitana, Francisco García Murcia; i el monitor de l’Escola de Ciclisme, Marcos Hinojosa. Alberola ha fet una crida “a tots els amants a l’esport i al ciclisme al fet que recolzen a l’esdeveniment i animen els xiquets i xiquetes que prendran l’eixida a l’avinguda Alcalde Vicente Pascual Quiles”. “És una bona oportunitat de conéixer aquest esport per a ciclistes a partir de quatre o cinc anys i veure la bona faena que es fa des de la Unió Ciclista Il·licitana”, ha destacat.\nPer part seua, Francisco García Murcia espera la presència de “totes les escoles de ciclisme de la província, de la resta de la Comunitat Valenciana i algunes de Múrcia que han sigut convidades a la competició”. “Totes seran rebudes de la millor manera per a gaudir d’una jornada esportiva i de convivència”, ha assenyalat el president d’honor de l’entitat. Per part seua, el ciclista i monitor Marcos Hinojosa ha recordat que l’Escola de Ciclisme s’entrena els dimarts i els dijous, durant l’estiu, a partir de les 19.00 hores en el circuit tancat que hi ha darrere del supermercat Carrefour d’Elx i que en la prova d’aquest diumenge es donaran cita una desena de ciclistes locals que han preparat “la carrera de l’any” amb tot el seu esforç “per a córrer davant els seus amics i familiars”.\nMatías Rubio Navarro, nou president de la Unió Ciclista Il·licitana, no ha pogut assistir a l’acte encara que ha destacat el suport rebut des de l’Ajuntament: “Els pose un 12 perquè han estat al nostre costat des del primer moment, han solucionat les excepcions sorgides i han cedit tot el material al seu abast per a ajudar-nos a fomentar aquest esport a l’aire lliure que és el ciclisme i que tants adeptes té a Elx i els seus voltants. Convidem les famílies al fet que acudisquen i al fet que se sumen amb els seus fills i filles per a formar part de la nostra escola”.\nPer a aquesta prova, l’UCI compta amb el suport de més de 30 empreses locals que han fet costat a aquest esdeveniment i al Trofeu Nacional de BMX, que tindrà lloc el dissabte 24 de juliol en la UMH.


Pere Navarro destaca la contribució del BNEW a la recuperació econòmica global - Monogràfics - Més informació - e-notícies\nMonogràfics · 30 de Setembre de 2020. 17:38h.\nEl Consorci de la Zona Franca de Barcelona (CZFB) ha donat avui el tret de sortida al BNEW – Barcelona New Economy Week, esdeveniment híbrid, B2B -100% professional- amb un marcat caràcter internacional. A la roda de premsa celebrada avui, el delegat especial de l’Estat al CZFB, Pere Navarro, ha destacat com el BNEW contribuirà a la recuperació econòmica global, reunint a més de 8.000 participants de tot el món de cinc sectors clau com la logística, real estate, eCommerce, indústria digital i zones econòmiques. El 90% dels assistents ho faran de forma online, mitjançant una plataforma creada específicament per l’esdeveniment a través de la qual es fomentarà la interacció entre els participants.\nBlanca Sorigué, directora general del CZFB, senyala que “BNEW no és un panel de conferències, sinó un esdeveniment on els professionals i les companyies podran interactuar mitjançant la potent plataforma tecnològica de networking”. “La important presència internacional ens omple d’orgull i ens confirma que el món econòmic estava esperant un esdeveniment com aquest en el context actual”, conclou Sorigué.\nEl Consorci de la Zona Franca de Barcelona ha creat el BNEW, que tindrà lloc del 6 al 9 d’octubre, amb el convenciment de dur a terme un esdeveniment que permeti treballar de forma conjunta en la reactivació de l’economia. Per aquest motiu, l’entitat ha decidit oferir el codi “BNEWFREE” per a que companyies i professionals puguin registrar-se sense cost en el següent enllaç: https://go.pardot.com/e/541322/users-sign-up/2lfqtln/1008389269?h=ijuFX8_jsCpVol8zjXesKPC5B4NnIa2-Lel1cR_Sbi0


Ripollet millora la informació ambiental per als seus ciutadans | Sostenible\nRipollet millora la informació ambiental per als seus ciutadans\nLa Regidoria de Medi Ambient i la Casa de Natura de Ripollet estrenen web\n29/06/2010 - 00:00\nLa Regidoria de Medi Ambient i la Casa de Natura de Ripollet han presentat dues noves webs a través de les que donaran a conèixer als ciutadans del municipi totes les seves activitats i iniciatives.\nPel que fa a la web de la Regidoria, té com a objectiu donar a conèixer la feina que es fa des de Medi Ambient. Però també informar el ciutadà sobre aspectes com els residus, el medi natural, aire, energia, aigua o mobilitat. A més, a partir de la web es pot accedir a meteoripollet, la web municipal de registre de dades meteorològiques o a serveis com ara compartir cotxe.\nPer la seva part, la Casa de Natura ha dedicat el seu espai virtual sobre tot als aspectes educatius i a les activitats infantils. Es pot accedir per tant al Programa d'Activitats d'educació ambiental i exposicions, així com al Centre de Recursos d'educació ambiental o a Consultes d'assessorament ambiental.\nA tots dos espais es pot accedir des de la web municipal ripollet.cat. Segons la regidora de Medi Ambient, Gemma Edo, aquesta nova eina ha estat molt demandada per la població per conèixer les activitats que es duen a terme des de Medi Ambient.\nWeb de la Casa de la Natura 82.17 KB


TV3 estrenarà el dilluns 6 de desembre "CTRL", un nou espai televisiu centrat exclusivament en el vessant digital de la cultura. Carles Sora , director del Centre de la Imatge i la Tecnologia Multimèdia de la UPC, té un protagonisme especial en aquest espai, ja que és entrevistat en els capítols 2, 3 i 5 dels 7 episodis que tindrà en total el programa. "CTRL" explora les possibilitats i oportunitats que ofereixen les tecnologies digitals , tant en la creació com en el consum de cultura . Un nou espai televisiu per descobrir una generació de creadores i creadors digitals que estan canviant la manera d'entendre les arts i les lletres amb el nou paradigma transversal de la tecnologia, que arriba per trencar les tradicionals barreres físiques, temporals i mentals. "CTRL" convida diferents personalitats del món de la música, el cinema, els videojocs, l'escena, la gastronomia i la comunicació a gaudir d'algunes d'aquestes experiències innovadores i comprovar com la digitalització ha redefinit la nostra cultura i ens ha canviat la forma d'entendre i gaudir el món. Aquests són els 7 capítols del programa i les dades d'emissió al Canal 33: Trencar la barrera del so - 6 de desembre, 22:15 h La pantalla infinita - 13 de desembre, 22:15 h Esborrar la frontera - 20 de desembre, 22:15 h Les noves belles arts - 27 de desembre, 22:15 h Escena híbrida - 3 de gener, 22:15 h Relat punt zero - 10 de gener, 22:15 h Un nou renaixement - 17 de gener, 22:15 h L'emissió en directe es realitzarà cada dilluns del pròxim mes i mig, però en línia amb els continguts, l'aposta de la cadena és digital first , amb la qual cosa tots els capítols estaran disponibles des del 6 de desembre, a partir de les 22:15 h, a TV3 a la carta. Més informació: Espai "CTRL" Teaser del programa "CTRL"\nEn el marc de la Setmana del Talent organitzada pel Clúster Audiovisual de Catalunya, se celebrarà al CCCB el Pitching Audiovisual Universitat-Indústria en la modalitat Videojocs i Noves Finestres, un esdeveniment que dona cabuda als millors treballs realitzats per universitaris de Catalunya en l'àmbit audiovisual. Dos projectes realitzats per estudiants del CITM han estat seleccionats per ser presentats en aquesta iniciativa pionera, que té com a objectiu detectar el talent emergent i motivar la professionalització dels alumnes establint ponts de contacte que facilitin la incorporació a la indústria de les noves promocions universitàries. Enguany, els projectes seleccionats han estat de dos graduats recents del CITM. Concretament, el Treball Final de Grau "L'Abstracció de la Natura" de Miriam Lara, graduada en Multimèdia, i també el Treball Final de Grau "VTuber: Eruga Ei" elaborat per Aleix Noguerol, graduat en Disseny, Animació i Art Digital. L'esdeveniment començarà a les 9:00 i es desenvoluparà durant tot el matí. Coneixem millor els treballs seleccionats amb aquesta breu presentació: "L'Abstracció de la Natura" - Miriam Lara, graduada en Multimèdia Des d'un punt de vista creatiu, la graduada Miriam Lara ens proposa, com a directora d'art, un treball en format de llibre interactiu, on la compaginació del text i les imatges de la gravadora Nuria Melero intenten acostar-nos a l'univers simbòlic de l'artista. En aquest projecte s'exploren les possibilitats expressives de la tècnica del gravat abstracte. Amb la natura com a punt de partida, la Miriam també incorpora el món de les apps i la realitat augmentada per convertir un llibre d'art en un objecte amb moltes més possibilitats de lectura. "VTuber: Eruga Ei" - Aleix Noguerol, graduat en Disseny, Animació i Art Digital Un youtuber virtual? (en anglès Virtual YouTuber o VTuber) és un youtuber o streamer que utilitza models digitals (inspirats, sobretot, en l'estil anime ) generats per eines de software com Live2D2? o un model 3D. Els VTubers són originaris del Japó, però en l'actualitat hi ha per tot el món. A causa de la seva popularitat, una gran quantitat d'empreses i organitzacions han començat a fer servir VTubers com a part de la seva publicitat per atraure l'atenció de certs productes o serveis. En el seu TFG, l'Aleix Noguerol realitza el disseny, el model i el rigging d'un autèntic perfil Vtuber. Aquest Pitching Universitat-Indústria consisteix en una presentació breu del projecte per part dels alumnes seleccionats davant de potencials finançadors amb la voluntat de captar la seva atenció i iniciar, així, les negociacions per a un possible acord entre empreses interessades.\nEl dilluns 13 de desembre, a les 16:00h, el plató del CITM acollirà un nou taller sobre crítica de videojocs, a càrrec de Deborah López Rivas i Albert García López. El taller s'adreça a estudiants de l'àrea de creativitat digital i té com a objectiu abordar les principals vies de col·laboració i comunicació que es poden establir entre l'àmbit de la crítica (crítics, divulgadors, periodistes) i el del desenvolupament de videojocs (dissenyadors, artistes, productors, programadors). Per això, Deborah i Albert compartiran els seus coneixements i experiències al voltant de la premsa generalista i especialitzada, les línies editorials, les fires i altres trobades que permeten reforçar les sinergies entre tots dos col·lectius. També abordaran les principals habilitats d'expressió oral i escrita que cal desenvolupar per a aquells que tinguin inquietud per obrir-se pas en l'àmbit de la crítica i la divulgació, o bé per optimitzar la comunicació entre els estudis de videojocs i els professionals de la premsa . Les ponències es realitzaran en català. Els ponents: Deborah López Rivas és comunicadora especialitzada en videojocs. Col·labora en mitjans com Anait, Nivel Oculto, DeVuego o revista Manual, i anteriorment a Verne (El País). Compagina la seva tasca a la premsa escrita amb la seva participació en el programa de ràdio Game Over i l'associació ArsGames. També és autora al llibre coral La vida en juego: La realidad a través de lo lúdico (editorial Anait Games) i exerceix com a ponent en diferents esdeveniments del sector. Albert García López és periodista especialitzat en videojocs des del 2002. Actualment, col·labora en mitjans com La Vanguardia, iCat FM, RAC 1 i Anait Games. Anteriorment, va ser un dels fundadors del portal Eurogamer.es i dels podcasts Reload i Replay .\nEntrevista a Carles Sora a El Punt Avui: "Crear videojocs serà d'aquí a 20 anys tan important com fer cinema"\nEspot Publicitari per a un ...\nXX Jornades Solidàries: "Ayudar Jugando"\nTeamLab al CaixaForum: Art, Tecnologia i Natura\nDel 15-05-2021 al 09-01-2022


Els lladres s'haurien endut material per un valor superior a 200.000 euros\nDurant la fugida els delinqüents van disparar a la policia\n11.10.2021 | 14:21 hores\nRobatori en una empresa de Sabadell\nEls Mossos d'Esquadra continuen buscant els culpables del robatori que s'ha produït la nit de diumenge a dilluns a l'empresa Astepimer, situada a la Zona Hermètica de Sabadell. La policia sospita que alguns dels lladres podrien estar amagats a una zona boscosa a prop de Montcada i Reixac.\n“Aquest és el moment en què dues furgonetes surten fugint, rebentat la persiana de l'empresa de Sabadell on havien entrat a robar. Van deixar dos agents a terra, ferits lleus. El robatori va acabar amb una persecució per la C-58 i trets a l'aire | @RTVECatalunya pic.twitter.com/itMNIUuPjV“\n— RTVE Notícies (@rtvenoticies) October 11, 2021\nPocs minuts després de dos quarts d'onze de la nit, l'alarma de l’empresa va notificar la presència de moviments sospitosos a l'interior del recinte. Al cap de poca estona, dues furgonetes van abandonar l'edifici destrossant la persiana i fugint de les sis unitats dels Mossos d'Esquadra que es trobaven esperant a la porta de l’edifici. Dos agents van acabar ferits lleus i van causar danys en un cotxe i dues motos del cos. En aquest moment, segons Federació Professional de la Seguretat Pública (FEPOL) els lladres van disparar dos trets a la policia.\nMoment de la fugida a l'empresa de Sabadell RTVE.es\nEls delinqüents segueixen a la fugida\nTres vehicles del cos policial de Sabadell van iniciar una persecució per trobar als autors del robatori i diverses unitats de les Àrees Regionals de Recursos Operatius (ARRO) dels Mossos d'Esquadra. Primer, van buscar-los per Sabadell, per la Gran Via de la ciutat i per la carretera C-58. Un cop van arribar a aquesta autopista, les furgonetes es van separar, una va fugir direcció Montcada i Reixac i l'altra cap a Barcelona. Segons FEPOL, s'ha recuperat la furgoneta buida sense ocupants ni dispositius mòbils en els voltants de Montcada i Reixac.\nBotí superior a 200.000 euros\nPel que fa a l'empresa distribuïdora de telèfons de la marca Xiaomi, on treballa aproximadament una dotzena de persones, es xifra que les pèrdues ocasionades pel robatori poden ser superiors als 200.000 euros. Es creu que els lladres esperaven assolir una fortuna major amb el robatori, ja que dins l'empresa s'han trobat diversos palets amb dispositius que els lladres no van tenir temps a carregar.