Mislata instal·la detectors de CO₂ en els seus edificis municipals – RiberaTV\nPer Grup Televisió el 9 juny, 2021 No Comment\nMés de 70 dispositius situats en les instal·lacions públiques ajudaran en la prevenció de la propagació de la pandèmia i contribuiran a una millor eficiència energètica en aquests locals\nCarlos F. Bielsa: “Mislata ha sigut referent en la lluita contra el coronavirus per les seues mesures de prevenció i no podem fer un pas arrere en aquest sentit. La millor manera de protegir-nos és la prevenció i la protecció de la ciutadania i del personal municipal”\nL’Ajuntament de Mislata, a través de la regidoria de Recursos Humans i Prevenció de Riscos Laborals, està instal·lant detectors de concentració de CO₂ en les instal·lacions i edificis públics amb la finalitat de reduir l’impacte que puga donar-se de l’actual pandèmia sanitària en llocs de concentració de persones.\nMislata, que és el municipi més densament poblat d’Espanya superant a capitals com Madrid, París, Londres o Roma, ha hagut de convertir la prevenció de la salut en un escut enfront de la pandèmia. Per això, des del consistori s’han estat implementant des de l’inici mesures innovadores per a frenar al màxim la propagació de la pandèmia.\nCom destaca l’alcalde, Carlos Fernández Bielsa, “vam ser pioners en l’adopció de mesures preventives de cara al personal municipal i a la ciutadania de Mislata, i això es reflecteix en les dades oficials que han destacat la baixa incidència de la malaltia en el municipi. Per això, continuarem aplicant totes aquelles mesures que les autoritats competents ens indiquen i que els tècnics ens recomanen, perquè una ciutadania protegida és una societat més saludable”.\nUna de les mesures que les autoritats sanitàries competents estableixen per a ajudar a previndre la propagació de la COVID-19 és la de mantindre els espais tancats ventilats i així reduir la càrrega viral que poguera generar-se en l’ambient. Amb aquesta finalitat, l’ajuntament ha adquirit més de 70 dispositius que s’aniran instal·lant en els més de 40 locals municipals que disposa l’Administració. Aquests aparells compten amb un detector que mesura la presència de diòxid de carboni. A través d’una senyalització similar a la d’un semàfor, el dispositiu alerta quan és necessari la ventilació d’espais amb la finalitat d’airejar-los, sent de color verd quan es tinga una ventilació correcta, en groc quan comença a haver-hi un nivell elevat de CO₂, i en color roig quan l’ambient està carregat i per tant cal l’obertura de finestres i portes en aquests espais.\nLa instal·lació d’aquests detectors, a més d’ajudar en la prevenció enfront de la COVID-19, també contribuirà a la lluita contra possibles futures pandèmies i a combatre el canvi climàtic. En l’actualitat, malgrat estar actius els sistemes de refrigeració o de calefacció, es mantenen les finestres dels edificis públics obertes amb la finalitat d’evitar ambients carregats; mesura que, si bé serveix com a prevenció contra la malaltia, no afavoreix la reducció d’emissions de calor innecessàries i una òptima eficiència energètica en els edificis. Com indica el regidor Ximo Moreno “no sols estem protegint la ciutadania i al personal municipal enfront d’una pandèmia, sinó també reduint emissions de calor al planeta, ja que els detectors ens indicaran quan serà necessari l’obertura de finestres, mantenint la calor a l’hivern i el fred a l’estiu”.\nAquesta acció se suma a totes les moltes que ha estat duent a terme l’Ajuntament de Mislata al llarg de tota la pandèmia, com és la neteja contínua d’espais públics, el repartiment de milers de màscares, la instal·lació de dispensadors de gels hidroalcohòlics, termòmetres de detecció de temperatura corporal o la instal·lació de pantalles protectores en les recepcions dels locals municipals i separadors a les sales d’estudi i llocs del personal municipal; a més de convertir-se en un punt de vacunació massiva que ajudarà a aconseguir amb una major velocitat la immunitat de grup en la ciutadania.\nMislata instal·la detectors de CO₂ en els seus edificis municipals added by Grup Televisió on 9 juny, 2021


Artés activa la fibra òptica del Polígon i en breu es posarà a disposició de les empreses | Ajuntament d'Artés\nArtés activa la fibra òptica del Polígon i en breu es posarà a disposició de les empreses\nPublicat el dimarts 14 juliol 2015\nDesprés d’un llarg procés, l’activació de la fibra òptica del Polígon Santa Maria d’Artés serà un fet properament. L’Ajuntament d’Artés ha treballat en els darrers mesos amb diversos operadors que estaven interessats en l’explotació de la infraestructura de telecomunicacions municipals del polígon. Les obres per connectar la fibra òptica de la C-25 amb el Polígon es van iniciar el 2011, amb un pressupost totalment públic i amb cofinançament europeu. Un cop finalitzada l’obra, la concreció del model d’explotació ha estat el principal escull. Finalment, després d’emprendre diverses accions d’assessorament legal, elaboració d’informes tècnics i negociació amb els operadors, s’ha definit un marc de treball obert a la participació de diverses empreses i entitats que permetrà posar la fibra òptica a disposició de les empreses del polígon.\nDe fet, darrerament, havien estat moltes les empreses que havien demanat informació sobre la situació d’aquesta infraestructura. I és que, en alguns casos, la connectivitat que aporta una instal·lació com la fibra òptica és estrictament imprescindible per a la competitivitat empresarial. Atenent a aquesta realitat, l’Associació d’Empresaris del Polígon d’Artés també s’havia reunit amb l’Ajuntament per transmetre la necessitat de moltes empreses de connectar-se a través de fibra. L’Ajuntament sempre ha tingut present aquesta situació. I finalment, ha pogut resoldre un trencaclosques complex, en el què operen diferents marcs legislatius i models d’explotació tècnica i empresarial.\nAixí s’ha arribat al dia d’avui en el què s’ha signat un conveni pilot entre l’Ajuntament d’Artés i l’operador Xarxa Oberta de Catalunya que permetrà activar el tram de fibra òptica que hi ha entre la C-25 i el polígon i, a partir d’aquí, desplegar serveis de telecomunicacions avançats a totes les empreses del polígon. En aquest sentit, molt ràpidament, les empreses començaran a rebre les propostes comercials dels operadors de la xarxa. Segons tècnics de Xarxa Oberta, és probable que en un període de dos a tres mesos, les empreses de més dimensió o especialització del polígon ja tinguin serveis de fibra òptica contractada i en utilització. Una altra de les avantatges que ofereix la fibra és la possibilitat d’utilitzacions parcials. Això suposa que es podran oferir serveis de connectivitat a empreses mitjanes i petites totalment ajustats a la velocitat contractada, oferint un cost més ajustat a les seves necessitats i una millora substancial en el servei.\nCom s’ha dit, el primer conveni s’ha signat amb Xarxa Oberta però està previst que hi hagi més operadors que utilitzin la infraestructura. Per tant, molt probablement, en els propers dies s’establiran convenis amb altres entitats. Des de l’Ajuntament s’ha expressat satisfacció per l’evolució d’aquesta qüestió ja que sempre s’ha tingut molt present la necessitat que representava per a les empreses del polígon, pels llocs de treball que generen i en definitiva per seguir oferint un polígon atractiu per a la ubicació de noves empreses.\nPeu de foto: Jordi Soler director general de Xarxa Oberta de Catalunya i Josep Candàliga, alcalde de l’Ajuntament d’Artés, han signat avui un conveni pilot per a l’activació de la fibra òptica del Polígon d’Artés.


Etiqueta: Luis Ventoso | Dolça Catalunya\nAquest Barça ja no vol ésser dels culés lliures de nacionalisme. Carlos Herrera se crió en Cataluña, parla català y entiende el nacionalismo mejor que Puigdemont. A diferencia del carajillero Eduardo Reyes o del Catalan Psycho Rufi, a pesar de… Leer más ›\nPorque el FCB es “una sociedad puesta al servicio de una idea traidora”. Carlos Herrera se crió en Cataluña, parla català y entiende el nacionalismo mejor que Puigdemont. A diferencia del carajillero Eduardo Reyes o del Catalan Psycho Rufi, a… Leer más ›


PAe - CTT - General - Registre de Fundacions\nRegistro de Fundacions >\nEl Registre de Fundacions té per objecte la inscripció de les fundacions, així com la inscripció, constància i dipòsit dels actes, negocis jurídics i documents relatius a les mateixes.\nAGE , Empresa , Qualsevol Administració Pública\nSotssecretaria de Cultura i Deporti\nCap de Servei d'Aplicacions de Gestió Interna.\nSotsdirecció General de Tecnologies de la Informació, Sistemes i Comunicacions.\nMinisteri d'Educació, Cultura i Esport.\nEls objectius de l'aplicació són:\nRegistre de les fundacions.\nRegistre d'entrada i sortida de la sotsdirecció.\nGestió de denominacions.\nAlliberada Aplicació de Registre de Fundacions pel Ministeri d'Educació,Cultura i Esport Desplegar acordeon\nL'eina FundaReg - Registre de Fundacions permet gestionar les dades de les Fundacions d'una forma homogènia i concorde a Dret, així com la seva inscripció, constància i dipòsit d'actes, negocis jurídics i documentació.\nEl Ministeri d'Educació, Cultura i Esport allibera la versió 1.0 de la seva eina FundaReg- Registre de Fundacions, una solució que ens permet gestionar les dades de les Fundacions d'una forma homogènia i concorde a Dret, així com la seva inscripció, constància i dipòsit d'actes, negocis jurídics i documentació.\nDins del procés de l'alliberament s'ha inclòs tant codi font, com a documentació així com instruccions per a la seva correcta instal·lació i ús. Tots aquests materials estaran disponibles a través de la forja del CTT (http://forja-ctt.administracionelectronica.gob.es/web/)\nEl Registre de Fundacions s'uneix ja a altres aplicacions que el Ministeri ha anat alliberant amb llicència de fonts obertes per propiciar la seva reutilització des d'altres administracions públiques. En aquest context es troben disponibles en el CTT solucionis com:\nYINGO . Eina de workflow de tasques que permet crear qualsevol tipus d'aplicació basada en la recollida i processament de dades.\nSAB . Sistema per a la tramitació i gestió d'ajudes, beques i premis.\nKOHA-KOBLI . Sistema integrat de gestió de biblioteques.\nRegistre de Fundacions del MECD\nPortal de Fundacions en MECD


A La Recerca Del Mas Perxés: de març 2013\nNous Camins De L’Exili\nLa Marxa De Joves Cap A L’Estranger Esta A Punt De Convertir-se En El Problema Mes Important Que Enfronta El Pais\nQuè podria ser més evident? A Espanya hi ha uns 5 milions d’immigrants al mateix temps que el país té 5 milions d’aturats. Si la gent tendeix a marxar els números ens quadraran, veritat? Com en moltes coses a la vida, tot no és tan fàcil ni evident com sembla. La Terra gira al voltant del Sol, encara que per a la nostra percepció sembli a viceversa . És a dir, a vegades el sentit comú ens enganya, i sobretot en casos i situacions complexes.\nEl problema que pateixen les economies espanyola i catalana no es que hi ha un exces de gent, és que no generen llocs de treball. De fet, la tònica és més aviat cap a una destrucció contínua. La taxa d'atur entre els joves menors de 25 anys és al voltant d'un 55%, però la taxa dels que tenen entre 26 i 30 anys no és gaire millor.\nMolts joves surten molt ben preparats del seus estudis universitaris cap a un mercat laboral quasi inexistent. És aleshores que han de decidir què fan: Marxen a altres països buscant una sortida laboral? Aquesta opció és la que cada vegada més joves hi opten. Per l'altra banda l'edat mitjana de la població catalana és cada vegada més gran, i per tant hi ha cada vegada més persones d'edats avançades que viuen soles a casa i necessiten una persona per atendre-les de manera permanent. Aleshores, arriben dones d’Amèrica Llatina per cobrir aquesta demanda de feina, per cert, una tasca que no és especialment ben remunerada.\nSegons les xifres del Instituto Nacional de Estadística al final de 2012 el balanç de tots aquests moviments migratoris era un saldo negatiu d’unes 20.000 persones al mes. En un primer moment, aquesta xifra no sembla molt significativa, però representa un quart de milió de persones a l’any, o un milió cada quatre anys. I com he comentat anteriorment, la velocitat de sortida s’està accelerant.\nDoncs, quines seran les conseqüències d'aquests moviments migratoris a llarg termini?. Per avaluar aquest tema, s’ha de tenir present tres factors: el creixement econòmic, les pensions i l'estoc d’habitatges. Durant els anys de bonança econòmica, entre 2000 i 2008, l'economia espanyola va créixer a un ritme al voltant d'un 4% anual. Però, durant aquests anys la població d'Espanya va augmentar uns sis milions de persones, i els llocs de treball reals al voltant d’ uns 2 milions. Mentrestant, la productivitat va créixer menys d'un 1% anual. Es a dir, la gran part d'aquesta taxa de creixement tant espectacular va venir a través d'un increment dramàtic i irrepetible de la força laboral. Sense aquest augment, la taxa de creixement del PIB hauria estat entre un 1% i un 2%.\nPerò, en aquests moments la població del país baixa, restant potencial a la taxa de creixement a llarg termini. I la força laboral, a mes a mes de baixar, esta envellint. Parlar d'un creixement mitjà de més d'un 1% en el futur, ara per ara, a mi em sembla un despropòsit. Però perquè aquest tema té tanta importància, no parlen molts ecologistes d’una societat de creixement zero?\nCom sempre, tot no es tan fàcil. Potser les nostres societats han patit un excés de consum innecessari en l’ultima dècada, però en el pròxim futur hi ha unes necessitats bàsiques a les que hauríem d’atendre, i si volem fer les coses bé necessitarem creixement econòmic.\nEn primer lloc, s'ha de pensar en el sistema de pensions. Si avui dia el sistema ja és deficitari, el fet que cada vegada menys gent treballa i alhora que el numero de persones en edat de jubilació no deixa de créixer només faran que la situació empitjori, pintant un futur bastant negre . El mateix criteri es pot aplicar igualment al sistema sanitari. Sense creixement hi hauran retallades anual gairebé per sempre.\nEn segon lloc, cal fixar-nos en el gran estoc de pisos i cases no venudes que té tant Espanya com Catalunya. Si afegim la realitat que molts joves estan emigrant i per tant, la taxa de formació de llars esta en vies de baixar encara més del previst, des de un nivell que ja era prou escàs per la falta de natalitat.\nEs per aquests motius diversos que dono tanta importància als fenòmens demogràfics, i per això crec que la sortida de joves cap a altres països és un dels problemes més greus que s’enfronta el nostre país en aquests moments (i deu n'hi do hi ha bastants). Un problema que hem de afrontar i solucionar, vull dir, si en un futur no tan llunyà volem viure en un país sostenible, un país amb futur.\nL'article que va publicar el Diari de Girona el dissabte 16 de març de 2013 en el suplement Economia i Empresa\nPublicat per Edward Hugh a 10:05 Cap comentari:\nSi la pueden liar más, la liarán. Esa es la conclusión clara y evidente que se puede extraer de los acontecimientos de esta semana en Chipre. Estamos hablando, naturalmente, de los líderes europeos encargados de gestionar la crisis de deuda de la zona euro. Aunque todavía no queda claro si el rompecabezas que está en marcha llegará a buen puerto(esperemos que sí), hay dos consecuencias más allá de las circunstancias inmediatas que vale la pena destacar.\nLa primera es que, lejos de estar apagándose las brasas de la crisis, siguen todavía encendidas, por lo con ayuda del detonante necesario un fuego en toda regla podría reavivarse en cualquier momento. Es más, con su incompetencia en el momento de encontrar una solución a medida al problema de una pequeña isla, los líderes europeos han implantado una duda importante en la cabeza de observadores de todo el mundo sobre sus capacidades y su preparación para gestionar una crisis de semejante tamaño. Dicho de otra forma, la sensación entre analistas y formadores de opinión a escala global, de que todo esto que estamos viviendo un día u otro acabará mal, de repente se ha vuelto mayoritaria.\nNaturalmente, no había una solución fácil: el país era insolvente y no simplemente por falta de liquidez. Como el problema de raíz del sistema bancario era la sobredimensión de sus depósitos, parecía lógico que se tenía que empezar por ahí, ya que la otra alternativa era aceptar que la falta de supervisión de los bancos chipriotas era una omisión de todos, incluyendo del BCE, y asumir la deuda a nivel europeo era impensable, sobre todo para los alemanes.\nPero es precisamente en este punto en el que inversores de todo el mundo se están fijando: si no se atreven a dar este paso en un caso tan pequeño, cómo van a hacerlo en circunstancias más importantes? ¿Y la segunda consecuencia? ¿Qué respuesta recibirá Mariano Rajoy por parte de sus ciudadanos en caso de que algún día tenga que ir a pedir un rescate? ¿Quién va a creer a quién? El daño a la credibilidad y a la confianza ha sido enorme. Que disfruten todos de unas fiestas de pascua serenas y tranquilas. L'article que va publicar La Vanguardia el diumenge 24 de mars de 2013 en el suplement Dinero\nPublicat per Edward Hugh a 14:36 Cap comentari:\nEdward Hugh: 'Ningú no ha de treure els diners ara' - Entrevista amb Vilaweb\nL'economista gal·lès veu preocupant la sensació d'incertesa pel rescat de Xipre, però no creu que tingui un efecte immediat en els altres estats\nEdward Hugh, economista gal·lès instal·lat a Catalunya, opina que les condicions imposades a Xipre per al rescat obren la porta al dubte i a la incertesa sobre la seguretat dels estalvis dels ciutadans de tota l'eurozona, especialment d'aquells estats, com l'espanyol, que podrien arribar a demanar un rescat. 'No és cap bona notícia, perquè implica que s'exigiran més sacrificis als petits estalviadors d'una manera o d'una altra', diu Hugh. Això no obstant, no creu que en estats com Espanya o Itàlia hi pugui haver cap situació semblant a curt termini. I recomana: 'Ningú no ha de treure els diners ara.'\n— Què pot passar si el parlament de Xipre manté la negativa d'acceptar el rescat?\n— Xipre faria fallida. Però crec que, igual com va passar a Grècia, a Xipre adopten una posició de força per aconseguir alguna cosa. No interessa ningú que Xipre faci fallida.\n— Però si és així, juguen amb foc…\n— Evidentment, perquè no té una estratègia alternativa viable. No aprovar el rescat implica la fallida del pais, i la sortida automàtica del euro. Tindria conseqüències geopolítiques, perquè l'illa dependrà més de Rússia, i no s'ha d'oblidar que hi ha una zona que és de Turquia. Però com que no queda clar quin benefici trauria el ciutadà xipriota de la fallida, cal imaginar que no busquen pas això, i que es tracta d'una estratègia per negociar. Llavors, sí, hi ha un risc. Jo no diria que és l'escenari més probable, que el país acabi sortint de l'euro.\n— Què passaria si fos així?\n— Jo crec que no gran cosa a curt termini per a l'euro i per als altres països que el fan servir. Si en sortís, el país tindria molts problemes, i això pot ser utilitzar com a exemple pels alemanys sobre quina mena de futur espera a qualsevol país que no accepti de fer sacrificis per romandre dins de la moneda. Per als alemanys, hi ha un principi que és que els deutes de cada país no són compartits entre tots. I si cedeix sobre Xipre, aleshores Mariano Rajoy podria tornar a parar la mà. El problema és que el país no té un problema de liquiditat, té un problema de solvència, i això no es soluciona pas amb un préstec, perquè ningú no pot creure que aquest préstec es pugui tornar mai.\n— Hem de patir pels nostres estalvis?\n—Ara com ara, no hi ha indicis que això que ha passat a Xipre es traslladi aquí. Però s'ha posat l'interrogant, el dubte, si en el moment crític els altres estats europeus, sobretot els alemanys, no estaran disposats a fer cap pas solidari amb un altre membre de la zona euro. No puc dir que hi hagi risc perquè parlem de situacions hipotètiques. Però no és cap bona notícia, perquè implica que s'exigiran més sacrificis als petits estalviadors d'una manera o d'una altra.\n— Quan Espanya demani el rescat què pot passar? Una retirada en massa dels diners dels bancs?\n— De moment hi ha més inseguretat. Es fa difícil de pensar que Mariano Rajoy, o el govern de torn que hi hagi, pugui anar a demanar un rescat tenint en compte el precedent de Xipre. Perquè ara, per més que diguin que no tocaran mai els dipòsits, tenen poca credibilitat. Perquè als xipriotes ja els van dir això mateix, i mira. A Espanya hem vist què passava amb les preferents i els accionistes de Bankia. Sempre són els minoristes que han d'assumir les responsabilitats. Com han de convèncer als espanyols que no els tocaran els dipòsits?\n— Però què es pot dir a la gent que té estalvis. Que tregui els diners del banc perquè tard o d'hora hauran de pagar?\n— Tinc els meus diners a Catalunya Caixa i estic molt tranquil. La intranquil·litat vindrà quan Espanya necessiti de manera molt evident i urgent un rescat. No puc dir què faria jo, perquè depèn de moltes coses. En aquest moment no és cap problema. Ningú no ha de treure els diners ara. Però l'actuació a Xipre ha fet molt mal respecte de la confiança i la credibilitat en un termini mitjà, i per ben poca cosa.\n— Quina probabilitat hi ha que hi hagi un altre rescat?\n— Mira què ha passat a Catalunya Caixa. No han trobat comprador. Això no és pas una cosa positiva per a l'opinió del sistema financer espanyol: si després d'injectar tants diners de l'estat en una entitat els compradors encara tenen dubtes, això fa pensar que potser el problema per a tot el sistema és una mica més gran i que hi pot haver la possibilitat d'un altre rescat del sistema financer.\n— Com pot ser si el govern alemany es resisteix a fer més rescats?\n—Ara les coses agafen un altre tarannà, que té a veure amb les implicacions de l'acord que han fet a Irlanda. El govern irlandès i el banc central d'Irlanda van decidir que el banc finançaria el govern agafant uns instruments de deute de quaranta anys. Això no ho van consultar amb el BCE, no en van necessitar el permís. Ells mateixos van dir 'fem-ho, endavant'. És més probable a curt termini veure exemples d'això, tant a Itàlia com a Espanya, que no pas demandes de rescat com els que hem vist fins ara.\n— És possible que Espanya i Itàlia no demanin un rescat?\n— És impossible de fer un govern a Itàlia que pugui demanar el rescat. Perquè és impossible que a Itàlia hi hagi un govern disposat a aprovar una altra tanda de mesures d'austeritat. El govern d'Itàlia haurà de reestructurar el deute. Perquè el volum com a percentatge del PIB va augmentant. Si de cas, poden canviar de perfil: que el banc central d'Itàlia, i no el BCE, arribi a un acord amb el govern d'Itàlia de comprar títols de deute quan caduquin, perquè no en fan noves emissions en gran quantitat. El problema és quan caduca el deute. La solució que es proposaria seria que, quan caduqués, el govern donés bons de quaranta anys i cinquanta al banc central. Penso que el rescat de Xipre és l'últim de la generació anterior. El parlament alemany no vol sentir més a parlar d'això.\n— Però així s'infla el deute, i, de retruc, augmenta la càrrega als estalviadors.\n—Però és el que fa el Japó: acumular deute amb la idea que no es pagarà mai. Perquè els mercats passen de tot i suposen que es solucionarà tot. No es pot dir a un italià que és diferent d'un japonès. Si els japonesos imprimeixen diners i emeten deute, per què el govern d'Itàlia no pot fer igual, essent un govern sobirà? No dic que funcioni, això. Els italians han dit prou i ningú no vol plantar cara al procés democràtic d'Itàlia. A més, després de Xipre no veig Rajoy dient 'anem a demanar un rescat'. Buscaran un argúcia financera dissenyada per De Guindos.\n— Per exemple?\n— Podria ser que fusionessin Catalunya Caixa amb Bankia per crear un gran banc públic i fer préstecs a les pimes, garantits pel govern a través del banc central espanyol, sabent que no ho cobraran. No sé si ho faran. A la Xina van fer això: els préstecs irresponsables. El problema que ha tingut fins ara la zona euro és que els alemanys han insistit que el BCE no podia fer-ho, perquè no volien que el Bundesbank ho fes. Pot ser que cada país vagi per un camí diferent.\n— Tenint en compte tot això, a una Catalunya independent li convindria més de ser dins la UE o fora?\n—Una Catalunya fora d'Espanya es trobaria en un moment feble i amb moltes coses a fer, i per això caldria més tenir amics que no enemics. El problema serà de reconeixement, i que la UE, tal com està en aquests moments, té senyals que les coses no van bé: Hongria és al límit de la democràcia i el Regne Unit tampoc no veu clar que vulgui quedar-se dins. La situació de Catalunya dependrà de l'escenari en què neixi. En abstracte, és difícil de dir què seria millor. Si Catalunya neix en un ambient de desmembrament de la UE serà una cosa, si neix quan la UE ja es va refent, va millorant després d'haver après algunes coses, n'és una altra.\nL'entrevista que va publicar Vilaweb el dimecres 20 de març de 2013.\nPublicat per Edward Hugh a 9:59 Cap comentari:\nA La Recerca de l'Ombra\nAquesta setmana la crisi econònomica espanyola ha traspassat una altra fita: l'atur registrat ha superat els 5 miliòns per primera vegada en la hisòria. O sigui, que la taxa d'atur ja està per sobre del 26% i continua pujant. Però més enllà de la preoccupant situació actual hi ha bones expectatives cara al futur. El 2014 és bastant probable que l'atur deixi de pujar més, una vegada assolit un nivell lleugerament per sobre del 27%. Amb cada vegada més joves fent les maletes i sortint del país a la recerca de feina, i amb una part creixent de la població en edat de jubilar-se, es presumible que en algun moment hi haurà un topall.\nAleshores, l’atur s’estabilitzarà. Però commençarà a baiaxar? Aquesta és una pregunta important. La resposta és que difícilment notarem cap canvi significatiu, perquè l’escassa taxa de creixement que es pot preveure no donarà per gaire. Però una altre vegada, per què no pot créixer més? Al cap i a la fi, no están les exportcaions demonstrant un rendiment extraordinari?\nI és certa, la pujada de les exportacions d’Espanya ha estat espectacular. Llavors, per qué no creix l’economia?\nLa clau per entendre aquesta situación enigmàtica es pot trovar en una reformulació de la famosa frase de Bill Clinton, és la demanda interna, talòs!\nEls economistas que apostàvem per l’anomenada devaluació interna, estàvem pensant en una reducció tant de preus com de salaris, en la mateixa mesura. El que passa avui a Espanya és que els ingresos cauen, però els preus pugen més que en la zona euro. La consequencia és evident, el consum baixa, i no para de baixar. La societat espanyola està fent una feina de Sísif en què tot l’esforç que es fa per una banda es perd per l’altre. La situació tindria una certa semblança a la d’una persona corrent infatigablement en un intent d’aconseguir la seva propia ombra.\nL'article que va publicar La Vanguardia el diumenge 10 de març de 2013 en el suplement Dinero\nPublicat per Edward Hugh a 18:39 Cap comentari:\nEn busca de su propia sombra\nEsta semana la crisis económica española ha pasado otro hito: el paro registrado ha superado los 5 millones por primera vez en la historia; o sea que la tasa de paro ya está por encima del 26% y sigue subiendo. Pero más allá de la preocupante situación actual hay buenas expectativas de cara al futuro. En el año 2014 es bastante probable que el paro deje de subir más, una vez alcanzado un nivel ligeramente por encima del 27%. Con cada vez más jóvenes haciendo sus maletas y saliendo del país en busca de trabajo, y con la cantidad de población en edad de jubilarse creciendo constantemente, es de suponer que en algún momento habrá un tope.\nEntonces, el paro se estabilizará. ¿Pero empezará a bajar? Esta es una pregunta importante. La respuesta es que difícilmente notaremos ningún cambio significativo, porque la escasa tasa de crecimiento de la economía que se puede prever no dará para tanto. Pero otra vez, ¿porque no puede crecer más? Al fin y al cabo, ¿no están las exportaciones demostrando un rendimiento extraordinario? Y es cierto, la subida de las exportaciones de España ha sido espectacular. Entonces, ¿porqué la economía no crece? La clave para entender esta situación enigmática se puede encontrar en una reformulación de la famosa frase del antiguo Presidente de Los Estados Unidos Bill Clinton, ¡“es la demanda interna, estúpido”!\nLos economistas que apostábamos por la llamada devaluación interna, estábamos pensando en una reducción tanto de precios como de salarios, en igual medida. Lo que está pasando en la España de hoy en día es que los ingresos están cayendo, pero los precios siguen subiendo a una tasa por encima del promedio de la zona euro. La consecuencia es evidente, el consumo baja, y no deja de bajar. La sociedad española está haciendo un trabajo de Sísifo en que todo el esfuerzo que se realiza por una parte se pierde por la otra. La situación tendría un cierto parecido a la de una persona corriendo infatigablemente en un intento vano de alcanzar su propia sombra.\nL'article que va publicar La Vanguardia el diumenge 10 de mars de 2013 en el suplement Dinero\nPublicat per Edward Hugh a 15:43 Cap comentari:\nUna Visita A Mas Perxés\nPublicat per Edward Hugh a 19:05 Cap comentari:


Camats Tarruella, Núria - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: Camats Tarruella, Núria\n9 p, 1.4 MB Pairing and recombination features during meiosis in Cebus paraguayanus (Primates : Platyrrhini / Garcia Cruz, Raquel (Universitat Autònoma de Barcelona. Unitat de Biologia Cel·lular i Genètica Mèdica) ; Robles Naharro, Pedro (Universitat Autònoma de Barcelona. Unitat de Biologia Cel·lular i Genètica Mèdica) ; Steinberg Eliana R. (Universidad de Buenos Aires. Departamento de Ecología, Genética y Evolución (Buenos Aires, Argentina)) ; Camats Tarruella, Núria (Universitat Autònoma de Barcelona. Unitat de Biologia Cel·lular i Genètica Mèdica) ; Brieño Enríquez, Miguel Angel (Universitat Autònoma de Barcelona. Unitat de Biologia Cel·lular i Genètica Mèdica) ; García, M. (Montserrat) (Universitat Autònoma de Barcelona. Unitat de Biologia Cel·lular i Genètica Mèdica) ; Mudry, Marta D. (Universidad de Buenos Aires. Departamento de Ecología, Genética y Evolución (Buenos Aires, Argentina))\nBackground: Among neotropical Primates, the Cai monkey Cebus paraguayanus (CPA) presents long, conserved chromosome syntenies with the human karyotype (HSA) as well as numerous C+ blocks in different chromosome pairs. [...]\n2009 - 10.1186/1471-2156-10-25\nBMC Genetics, Vol. 10, N. 25 (June 2009) , p. 1-9\n2 p, 266.9 KB Ovaris més resistents a la radioteràpia / Camats Tarruella, Núria (Universitat Autònoma de Barcelona.) ; Unitat de Biologia Cel·lular i Genètica Mèdica\nL'eliminació de cèl·lules tumorals en el nostre organisme es basa en l'acció localitzada de radiacions ionitzants (raigs X, radioteràpia), una tecnologia sanitària efectiva, però no exempta d'inconvenients. [...]\nUAB divulga, Setembre 2009, p. 1-2\n231 p, 3.4 MB Inestabilitat cromosòmica transgeneracional i radioprotecció en rata / Camats Tarruella, Núria ; García, M., (Montserrat) dir. (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Biologia Cel·lular, Fisiologia i Immunologia) ; García Haro, Francisca, dir. (Universitat Autònoma de Barcelona)\nLa radioteràpia és un dels tractaments indicats contra el càncer. En el cas de les dones, l'exposició a la radiació ionitzant (RI) pot produir una fallada en la funció ovàrica. Per tant, l'estudi exhaustiu dels efectes dels raigs X en les gònades femenines, i, més concretament, en les seves cèl·lules germinals, es fa necessari; així com la cerca d'un agent radioprotector, per tal de disminuir-ne aquests efectes secundaris. [...]\nRadiotherapy is one of the indicated treatments against cancer. In women, exposure to ionising radiation (IR) can induce a failure in the ovarian function. Therefore, there is a need for an exhaustive analysis of the X-ray effects in the female gonads and to search for a radio protector agent, so as to decrease these secondary effects. [...]


Octubre 12, 2010 – @ Sortides familiars\nDia: Octubre 12, 2010\nEl Vendrell és una població antiga i nova, marinera però de terra endins, capital de comarca però poblet encantador, una vila de contrastos, dinàmica i vital. Està situada a un encreuament clau dels camins del sud del nostre país, on es troben la carretera i l’autopista del Garraf, amb la nacional 340 i l’autopista AP7, un xic més avall de Vilafranca del Penedés, o Vilanova i la Geltrú, a uns 60 kms. de Barcelona. Les seves afamades platges, Comarruga, Sant Salvador… situades a pocs kms. del nucli urbà, són un lloc de banyada perfecte per a les famílies amb nens i nenes. Platges de sorra daurada, llarges, poc fondes, amb tots els serveis possibles. No és cap broma: el Vendrell de terra endins compta amb 8 km de platja!. Però el Vendrell, un cop feta la banyada, ofereix també molts atractius culturals. Així, hi trobareu un seguit de museus. Us volem recomanar molt, sobretot als melòmans, la Vil·la Museu de Pau Casals, al mateix peu de la platja de Sant Salvador. Una petita joia. Quatre sales on encara es respira la llum i la música del mestre, plena de l’aire mediterrani que impregna la casa. També teniu el Museu de l’Àngel Guimerà, o el recolet Museu Deu, que amaga una de les col·leccions d’art més importants de Catalunya, completament desconeguda. Per cert, a l’Auditori Pau Casals s’hi programem excepcionals concerts durant tot l’any. Són boniques l’ermita de Sant Salvador, el encantador nucli antic de Sant Vicenç de Calders, al sud del poble, l’esglèsia amb un òrga barroc, i els carrers, ara comercials, del casc vell. Ja veieu que una visita a el Vendrell és obligatòria. Però al marge d’aquestes bellesses, visitables sempre, un d’aquests caps de setmana d’octubre, teniu un bon motiu extra per baixar fins El Vendrell: la seva Fira de Santa Teresa. És aquesta una fira de mostres multisectorial, a l’antiga, que se celebra pels volts del 15 d’octubre, Santa Teresa. Tota la ciutat és l’aparador. Hi ha parades a la Rambla, cotxes al pàrquing del Pèlag, gastronomia a la plaça de la Sardana i art al carrer dels Cafès. A més de la Fira pròpiament dita, els infants podran gaudir d’activitats pensades expressament per a ells, més enllà de recollir bosses i propaganda. Seran cercaviles, o bé castells. També els grans disfrutareu amb el Mostraví, les jornades gastronòmiques, la fira de Ceràmica o bé la Mostra de cervesa. Aquestes fires complementàries es fan un any sí, l’altre no. Per això depenent de l’any en trobareu una, o l’altra. Per menjar us recomanem el menú de la fira, el de les jornades gastronòmiques. Per pocs euros, pel preu d’un menú, podreu disfrutar de propostes molt interessants, d’un tastet de diversos plats i vins.\nEl Vendrell es una población antigua y nueva, marinera pero de tierra adentro, capital de comarca pero pueblecito encantador, una villa de contrastes, dinámica y vital. Está situada en un cruce clave de los caminos del sur de nuestro país, donde se encuentran la carretera y la autopista del Garraf, con la nacional 340 y la autopista AP7, un poco más abajo de Vilafranca del Penedés, o Vilanova i la Geltrú , a unos 60 kms. de Barcelona. Sus afamadas playas, Comarruga, Sant Salvador … situadas a pocos kms. del casco urbano, son un lugar de baño perfecto para las familias con niños y niñas. Playas de arena dorada, largas, poco profundas, con todos los servicios posibles. No es ninguna broma: el Vendrell de tierra adentro cuenta con ¡8 km de playa!. Pero el Vendrell, una vez remojados, ofrece también muchos atractivos culturales. Así, encontraréis una serie de museos muy interesantes. Os recomendamos mucho, sobre todo a los melómanos, la Villa Museo de Pau Casals, en la misma playa de Sant Salvador. Una pequeña joya. Cuatro salas donde aún se respira la luz y la música del maestro, llena del aire mediterráneo que impregna la casa. También tienen el Museo del Àngel Guimerà, o el recoleto Museo Deu, que esconde una de las colecciones de arte más importantes de Cataluña, completamente desconocida. Por cierto, en el Auditorio Pau Casals se programan excepcionales conciertos durante todo el año. Son bonitos también la ermita de San Salvador, el encantador casco antiguo de Sant Vicenç de Calders, al sur del pueblo, la iglesia con un organo barroco, y las calles, ahora comerciales, del casco viejo. Ya veis que una visita a El Vendrell es obligatoria. Pero al margen de estas bellezas, visitables siempre, uno de estos fines de semana de octubre, tienen un buen motivo extra para bajar hasta El Vendrell: su Feria de Santa Teresa. Es esta una feria de muestras multisectorial, a la antigua, que se celebra alrededor del 15 de octubre, dia de Santa Teresa. Toda la ciudad es el escaparate de la feria. Hay paradas en la Rambla, coches en el parking del Pèlag, gastronomía en la plaza de la Sardana y arte en la calle de los Cafés. Además de la Feria propiamente dicha, los niños podrán disfrutar de actividades pensadas expresamente para ellos, más allá de recoger bolsas y propaganda. Serán estas pasacalles, o castellers, por ejemplo. También los mayores disfrutaréis con el certámen de vinos o las jornadas gastronómicas, la feria de Cerámica o la Muestra de cerveza. Estas ferias complementarias se hacen un año sí, el otro no. Por ello dependiendo del año van a en encontrar una, u otra. Para comer os recomendamos el menú de la feria, el de las jornadas gastronómicas. Por pocos euros, por el precio de un menú, podrá disfrutar de propuestas muy interesantes, de una degustación de varios platos y vinos.\nPosted on Octubre 12, 2010 by joanmolar Publicat a festes, Garraf, mitjanes, Penedés\tEtiquetat casals, ceràmica, cervesa, comarruga, Déu, Feria, Fira, Garraf, gastronomia, gastronomiques, Guimerà, jornades, mostra, mostravi, museu, Pau, Penedés, Platges, Platja, playa, playas, salvador, Sant, santa, Teresa, trobada, vendrell, Vila\tDeixa un comentari


Joan Ramon Fernández | Certificado de Eficiencia Energética\nFacility management. Asesoramiento, gestión y coordinación de intervenciones en edificación Proyectos de actividad y rehabilitación. Inspección técnica de edificios, certificados energéticos Auditorias energéticas, diagnóstico tarifario Diagnosis, peritaciones y tasaciones. Estrategías pasivas y biohabitabilidad en rehabilitación de edificios y viviendas Integración de energías renovables y autoconsumo en instalaciones de edificación\nVols comprar o vendre un pis? Necessites un certificat energètic? Voleu fer obres a la comunitat de veïns o a casa? Estàs pensant en com estalviar energia en el teu habitatge? Creus que podries aprofitar les energies renovables? o les ajudes i subvencions per rehabilitar casa teva? Saps que et cobren les companyies elèctriques? Pots reduir les teves emissions de CO2? Saps com afecta a la teva salut el teu entorn? Per a tot això i molt mes... leer más


LA MEVA GERMANA PAULA : Agapea Libros Urgentes\nEstás aquí: Literatura > Libros de Infantil y Juvenil > La meva germana Paula, Carme Huelva Llamas\nVer comentarios sobre La meva germana Paula\nLibro de Carme Huelva Llamas\nRoser Vidal Llacuna (il.)\nISBN: 8498466946 ISBN-13: 9788498466942\nQuan la mort arriba a casa, sigui per la pèrdua d'un avi o àvia, tiet o tieta, mare o pare, és molt difícil i... Ampliar\nCompra el libro La meva germana Paula junto con cualquiera de los libros en oferta de la selección que te proponemos y ahórrate los gastos de envío\nUn llibre preciós!Molt recomanable. Una bona lectura per a reflexionar sobre la pèrdua. Està ben escrit i és proper al món de l’infant.\nUn llibre molt especial: tendre, esperançador malgrat la pèrdua i molt emotiu. Recomano la seva lectura a nens amb acompanyament.\nAvui l'he llegit a la biblioteca, una preciositat de llibre malgrat la tristesa que transmet per la pèrdua. Important que arribi als nens!!!\nUn llibre especial que et fa qüestionar si hem de parlar ee la mort smb els nens, ja que toquem molt poc el tema de la mort amb els infants.\nL"acabo de llegir a la biblioteca. M"ha cridat l"atenció els dibuixos però quan l"he llegit m"he emocionat. Una història trista però plena de valors. Parla molt bé de la pèrdua.\nÉs un llibre molt bonic, felicito a l'autora per parlar d'aquest tema que molt sovint és tabú a la nostra societat.\nÉs un llibre preciós, narra molt bé la pèrdua d'un germà. M'ha agradat llegir-lo i el recomanaria per nens amb lectura acompanyada per un adult.\nÉs un llibre molt especial, tracta la mort d'una germana amb molta cura i m'ha agradat molt el missatge final d'esperança. Una bona lectura per a nens amb suport d'un adult.\nUn llibre molt emotiu. Penso que és una bona eïna per tractar la pèrdua. Està escrit amb molta tendresa i és fàcil d'entendre per als nens. M'ha agradat molt llegir-lo!\nUn llibre molt especial que m'ha fet pensar i molt. L'he trobat encisador. El recomano a tots els que creieu en la importància de tractar el dol i la pèrdua.\nÉs un llibre q he trobat a la biblioteca i m'ha agradat molt. El recomano a tots aquells q pensin q és important tractar la mort amb els nens.\nAquest llibre ha arribat a les meves mans de maneta accidental, en fullejar-lo vaig decidir comprar-lo. És un llibre especial i tracta molt bé el dol. El recomano a tots els que pensin que cal parlar de la mort amb els nens. És preciós!\nÉs un llibre molt especial, el recomano a tots aquells que creguin q és important tractar el tema de la pèrdua.\nVaig veure aquest llibre i em vaig emocionar al llegir-lo. Explica molt bé la malaltia i la pèrdua.\nL'he llegit avui i m'ha agradat molt. Caldria treballar aquestes lectures amb els nens. La mort encara és un tabú a la nostra societat.\nQuin llibre tan especial!!!! El llegiré als meus alumnes,\nQue bé explica la pèrdua d'un ésser estimat. L'explicaré als meus alumnes el proper curs.\nUn llibre molt interessant x parlar de la malaltia i de la mort amb nens. L'he trobat molt adequat x l'escola i la família.\nUn llibre molt especial, tracta molt bé la malaltia i la oèrdua.\nUs recomano aquest llibre a tots els que penseu que és important parlar als nens de la malaltia i de la pèrdua d'un ésser estimat.\nÉs un conte molt especial q tracta de manera excel.lent la pèrdua.\nUn conte molt bonic. M'ha agradat molt, crec que és mt important parlar als nens sobre la pèrdua.\nUna preciositat de conte. Tracta molt bé la pèrdua i dóna un final esperançador.\nUn conte preciós. Tracta molt bé el dol. M'ha agradat molt.\nUn llibre molt especial. Tracta molt bé la malaltia i la pèrdua.\nUn llibre molt espacial. La primera lectura em va impactar molt, en la segona vaig adonar-me de la importància de tractar la malaltia i la pèrdua de la manera tan constructiva que ho fa l'autora. Una bona eina per treballar en el món escolar la malaltia i la mort d'un ésser estimat.\nUna història entranyable que m'ha emocionat. Crec que és molt important tractar el tema de la mort amb els infants. Aquest conte és una bona eina.\nUn llibre Excel.lent. Arriba al cor i diu molt sobre com parlar del dol i de la pèrdua. Felicito a la seva autora.\nFelicito a la Carme pel gran valor que ha tingut en escriure la història de la seva filla. Només veig amor en les seves paraules i un missatge tendre i sincer d'esperança.\nAquest llibre és emocionant, trist, sincer i molt realista. Pot ajudar a les famílies a parlar de la malaltia i la mort. Ho fa, a més, d'una manera molt clara i dolça. Els dibuixos, molt expressius, hi ajuden força. A més et deixa amb la idea del record de la Paula, cosa que ens dóna també esperança.\nA mi aquest llibre també m'ha agradat i emocionat molt. Agraeixo a la Carme, la seva autora, la tendresa amb què tracta un tema tan difícil, tan silenciat, i alhora tan lligat amb la vida. Trobo que el llibre expressa amb claredat l'immens amor de la mare i de tota la família cap a la Paula. Voldria destacar el to d'esperança final, el valor i la força del record expressat amb aquestes paraules: "Sé que mentre visqui estarà amb mi, perquè ella és part de mi mateixa"\nAvui he llegit el llibre i la veritat és que m'ha emocionat. Està escrit d'una manera que captiva. El llegiré als meus fills. Els nens també han de viure la malaltia i la mort dels éssers que estimen.\nL'he trobat molt emotiu. Parla de la malalatia i la mort d'una manera clara i dolça. L'explicaré als meus fills.\nM'ha emocionat i m'ha fet rumiar força sobre la necessitat de parlar als nens sobre la mort, tema que socialment queda molt exclòs.\nUn llibre escrit des del cor, sens dubte. Tracta el tema de la mort amb naturalitat i una tendresa infinita. Em consta que la Carme, l'autora, coneix molt bé el món dels infants i tracta el tema del dol amb molta cura.\nM'ha agradat molt. És tendre, realista i tot i que és una mica tirst penso que s'han de tractar aquests temes amb els nens. Sovint oblidem que la mort forma part de la vida. Felicito a la seva autora.\nPortada: La meva germana Paula de Editorial Claret, S.L.U.\nEl autor de La meva germana Paula, con isbn 978-84-9846-694-2, es Carme Huelva Llamas, las ilustraciones de este libro son de Roser Vidal Llacuna, esta publicación tiene veintiocho páginas.\nLa meva germana Paula está editado por Editorial Claret, S.L.U.. Su andadura comenzó a finales de los años veinte impulsada por los Misioneros Claretianos y actualmente se encuentra en Cataluña. Dicha editorial tiene más de 240 obras publicadas. Editorial Claret, S.L.U. tiene obras sobre todo de Ciencias Humanas, Infantil Y Juvenil y Religión Cristiana. Dicha editorial tiene las siguientes colecciones de publicaciones: La Gran Biblioteca, Audiovisuales Claret, Projecte Curricular 12-16, Audio-visuals Claret, Humilitas... Autores destacados como Josep Codina Farrés, Francesc Coll, Frederic Bassó Ubach, Juanjo Fernández Sola y Josep Codina Farrés han publicado sus textos en Editorial Claret, S.L.U.


Art. nr. 491913\nNonwoven, Manusi pentru asigurarea igienei /Default.aspx?ID=8492&productid=PROD100265


País groc. – Ajuntament de Castellolí\nCastellolí ha penjat al balcó de l’ajuntament el llaç groc. I ha posat l’entorn de la web, també de color groc. Amb aquests dos actes Castellolí se suma a la campanya del país groc.\nAmb el lema #paísgroc, ha començat una acció de mobilització que consisteix a vestir amb aquest color tants llocs com sigui possible.\nA diverses poblacions del país ja han aparegut estàtues i altres elements amb plàstics grocs, que els cobreixen.\nAquesta acció no provoca cap dany en el patrimoni ni en el mobiliari urbà, i permet demostrar l’àmplia mobilització a favor de la consulta prevista per al 9 de novembre.\nCastellolí prepara diferents actes per fer d’aquesta diada, un acte de gran mobilització, festiu i participatiu!\nDurant els dies vinents, es podran veure més exemples d’aquesta acció i tothom que vulgui està convidat a participar-hi, amb l’única condició que es faci de manera cívica i amb respecte per als elements que quedin coberts de groc.\nBy:samcercam 9N2014, ANC CASTELLOLÍ, PAÍS GROC, TACA GROGA 0 comment


© Mike Baz05.07.2011John Isner y Nicolas Mahut posan para una foto tras una sesión de autógrafos en el Campbell's Hall Of Fame Tennis Championships el martes.Related Tags: Hall of Fame Tennis Championships, Newport, Nicolas Mahut, John Isner, Fuera de la cancha, © Getty Images19.08.2015John Isner efectúa un saque en la derrota del martes ante su compatriota San Querrey por 6-3, 7-6(3).Related Tags: John Isner, Western & Southern Open, Cincinnati, © Ron Angle/ATP World Tour04.08.2015John Isner logró su tercer trofeo consecutivo en el BB&T Atalanta Open.Related Tags: John Isner, BBT Atlanta Open, Atlanta, © Getty Images18.07.2015Ivo Karlovic se clasificó a su segunda final consecutiva en Newport luego de vencer a Jack Sock 7-6(3), 6-4. Related Tags: Ivo Karlovic, Hall of Fame Tennis Championships, Newport, © Getty Images18.07.2015Rajeev Ram venció a John-Patrick Smith y se clasificó a la gran final del torneo de Newport.Related Tags: Hall of Fame Tennis Championships, Newport, Rajeev Ram, © Getty Images18.07.2015Rajeev Ram venció a Adrian Mannarno y se clasificó a las semifinales en Newport.Related Tags: Rajeev Ram, Hall of Fame Tennis Championships, Newport, © Getty Images18.07.2015Ivo Karlovic venció 7-6 (3(, 6-3 a Dustin Brown y avanzó a semifinales en Newport.Related Tags: Hall of Fame Tennis Championships, Newport, Ivo Karlovic, © Getty Images15.07.2015El francés Adrian Mannarino ganó dos partidos este miércoles y avanzó a los cuartos de final en Hall of Fame Tennis Championships.Related Tags: Adrian Mannarino, Hall of Fame Tennis Championships, Newport, © Getty Images15.07.2015Jack Sock avanzó a cuartos de final en Newport este miércoles tras derrotar a Lukas Lacko.Related Tags: Jack Sock, Hall of Fame Tennis Championships, Newport, Kate Whitney Lucey15.07.2015Sam Querrey avanzó a la segunda fase en Newport tras derrotar a Matthew Ebden por 7-6(3), 7-6(1).Related Tags: Sam Querrey, Hall of Fame Tennis Championships, Newport, © Getty Images15.07.2015John Isner fue eliminado sorpresivamente en la primera ronda del Hall of Fame Tennis Championships 2015.Related Tags: Hall of Fame Tennis Championships, Newport, John Isner, © Getty Images15.07.2015Steve Johnson superó a Michael Berrer en la primera ronda del Hall of Fame Tennis Championships.Related Tags: Hall of Fame Tennis Championships, Newport, Steve Johnson, © ATP World Tour15.07.2015Ivo Karlovic se unió con su amigo el esgrimista olímpico y nativo de Zagreb Bojan Jovanovic antes de su primer partido en Newport. Related Tags: Ivo Karlovic, Hall of Fame Tennis Championships, Newport, 2015 Getty Images03.07.2015El partido entre John Isner y Marin Cilic tuvo que ser suspendido luego de cuatro horas y con el marcador empatado 10-10 en el quinto set en la tercera ronda de Wimbledon. Related Tags: Wimbledon, Londres Wimbledon, John Isner, 2015 Getty Images21.06.2015Los franceses Pierre-Hugues Herbert y Nicolas Mahut vencieron Marcin Matkowski y Nenad Zimonjic por 6-2, 6-2 para capturar el domingo el título del AEGON Championships. Related Tags: Nicolas Mahut, Pierre-Hugues Herbert, AEGON Championships, Londres Queens Club, 2015 Getty Images18.06.2015John Isner venció a Feliciano López por 7-6(5), 6-7(9), 7-6(4), choque en el que se hicieron 65 aces, número máximo en un partido a tres sets. Related Tags: AEGON Championships, Londres Queens Club, John Isner, @Edwin Verhoef 14.06.2015Nicolas Mahut posa con su trofeo de campeón del Topshlef Open 2015 luego de vencer a David Goffin el domingo en la final por 7-6(1), 6-1.Related Tags: Nicolas Mahut, Topshelf Open, s-Hertogenbosch, @Edwin Verhoef 14.06.2015Disputada final disputaron Nicolas Mahut y David Goffin el domingo en el Topshelf Open 2015. El primero se impuso 7-6(1), 6-1.Related Tags: Nicolas Mahut, David Goffin, Topshelf Open, s-Hertogenbosch, © Edwin Verhoef13.06.2015Nicolas Mahut, proveniente del cuadro clasificatorio, superó a Robin Haase 5-7, 6-3, 6-4 y se clasificó a la final del Topshlef Open. Related Tags: Topshelf Open, s-Hertogenbosch, Nicolas Mahut, © Edwin Verhoef11.06.2015Nicolas Mahut sorprendió al campeón defensor y tercer favorito Roberto Bautista Agut 6-2, 6-4 el jueves para alcanzar los cuartos de final del Topshelf Open en ‘s-Hertogenbosch.Related Tags: s-Hertogenbosch, Topshelf Open, Nicolas Mahut, ©Edwin Verhoef09.06.2015Fernando Verdasco ganó el encuentro entre tenistas españoles ante Daniel Gimeno-Traver para clasificarse a la segunda ronda del Topshelf Open.Related Tags: s-Hertogenbosch, Nicolas Mahut, © Edwin Verhoef09.06.2015El francés Nicolas Mahut eliminó al exnúmero uno del mundo y campeón en ‘s-Hertogenbosch, Lleyton Hewitt, en la primera ronda.Related Tags: s-Hertogenbosch, Nicolas Mahut, © Getty Images27.05.2015El francés Nicolas Mahut celebra tras eliminar a la simebra No. 24 seed Ernests Gulbis en Roland Garros.Related Tags: Paris Roland Garros, Roland Garros, Nicolas Mahut, © Lionel Maltese21.05.2015John Isner venció a Dusan Lajovic 7-6(3), 6-4 y logró un lugar en las semifinales del Open de Nice Côte d'Azur.Related Tags: Nice, Open de Nice Cote dAzur, John Isner, ©Lionel Maltese19.05.2015John Isner ganó el duelo de estadounidenses ante Steve Johnson para alcanzar los cuartos de final el martes en Niza.Related Tags: Nice, Open de Nice Cote dAzur, John Isner, © Getty Images13.05.2015El favorito No. 16 John Isner se enfrentará a Rafael Nadal en la tercera ronda tras una victoria por 7-6(6), 6-4 ante Leonardo Mayer.Related Tags: Roma, Internazionali BNL d'Italia, John Isner, © Getty Images07.05.2015John Isner, el favorito No. 16, es el primer estadounidense en seis años que alcanza los cuartos de final de Madrid tras superar a Nick Kyrgios 6-3, 6-7(7), 6-4 el jueves.Related Tags: Mutua Madrid Open, Madrid, Action, En la cancha, John Isner, © Getty Images04.05.2015El favorito No. 16 John Isner disparó 13 saques directos y no enfrentó ni una sola bola de quiebre para avanzar a la segunda ronda con una victoria por 7-6(2), 6-4 sobre Adrian Mannarino el lunes en Madrid.Related Tags: Madrid, John Isner, Mutua Madrid Open, © AFP/Getty Images01.05.2015La lluvia impidió el juego el viernes, con seis partidos de singles y dos de dobles se jugarán el sábado.Related Tags: Sede, BMW Open by FWU AG, Munich, Fuera de la cancha, © AFP/Getty Images01.05.2015Philipp Kohlschreiber se divierte en la lluvia el viernes.Related Tags: Sede, BMW Open by FWU AG, Munich, Fuera de la cancha, Philipp Kohlschreiber, © Getty Images18.04.2015Los entrenadores de Novak Djokovic, Boris Becker (arriba) y Marian Vajda, observaron el sábado el partido entre el serbio y Rafael Nadal. Related Tags: Monte Carlo Rolex Masters, Monte Carlo, Boris Becker, Marian Vajda, Fuera de la cancha, © Getty Images18.04.2015Albert II, Príncipe de Mónaco, hizo parte de la 'Ola Mexicana' el sábado durante la victoria de Novak Djokovic sobre Rafael Nadal.Related Tags: Monte Carlo Rolex Masters, Monte Carlo, Celebridades, Fuera de la cancha, © Getty Images13.04.2015John Isner ganó el encuentro de primera ronda entre estadounidenses ante Steve Johnson el lunes.Related Tags: Monte Carlo, Monte Carlo Rolex Masters, John Isner, © Getty Images03.04.2015John Isner celebró alcanzar las semifinales de Miami por primera vez.Related Tags: Miami, Miami Open presented by Itau, John Isner, © Getty Images03.04.2015John Isner tuvo una de sus mejores actuaciones al batir a Kei Nishikori en los cuartos de final de Miami.Related Tags: Miami, Miami Open presented by Itau, John Isner, © Getty Images30.03.2015El estadounidense John Isner celebró su victoria sobre el noveno favorito Grigor Dimitrov para alcanzar la ronda de 16 en Miami por tercera vez.Related Tags: Miami, John Isner, © Miami Open23.03.2015John Isner pasó un rato con las estrellas emergentes en el Dia de los Niños del Miami Open.Related Tags: John Isner, Miami, © Getty Images16.03.2015John Isner aprieta el puño en su victoria por 7-6(6), 6-2 sobre Kevin Anderson el lunes en Indian Wells. Related Tags: John Isner, Indian Wells, © AFP/Getty Images08.03.2015Nicolas Mahut, hizo su debut en la Copa Davis ante Alemania, y perdió ante Jan-Lennard Struff 7-6(6), 6-3 el domingo.Related Tags: Copa Davis, Primera Ronda de Copa Davis, En la cancha, Action, Nicolas Mahut, © AFP/Getty Images07.03.2015La nueve veces campeona Francia celebró alcanzar los cuartos de final el sábado después de que Nicolas Mahut y Julien Benneteau ganasen en el enfrentamiento de dobles ante Alemania.Related Tags: Copa Davis, Primera Ronda de Copa Davis, Celebraciones, En la cancha, Edouard Roger-Vasselin, Gael Monfils, Nicolas Mahut, Gilles Simon, Julien Benneteau, © Getty Images07.03.2015La nueve veces campeona Francia celebró alcanzar los cuartos de final el sábado después de que Nicolas Mahut y Julien Benneteau ganasen en el enfrentamiento de dobles ante Alemania.Related Tags: Copa Davis, Primera Ronda de Copa Davis, En la cancha, Action, Dobles, Julien Benneteau, Nicolas Mahut, Dobles, © Getty Images18.02.2015Nicolas Mahut firmó autógrafos a los fans que vinieron al Open 13 de Marsella el miércoles.Related Tags: Nicolas Mahut, Marsella, © Henk Koster14.02.2015El campeón defensor Tomas Berdych hizo nuevos amigos el sábado luego de clasificarse a la final en Rotterdam.\nRelated Tags: Fuera de la cancha, Rafael Nadal, Rio Open, Rio de Janeiro, ©Memphis Open/Alex Smith11.02.2015John Isner, tercer favorito, venció a Ivan Dodig 6-4, 7-6(5) para dejar pactado un choque en cuartos de final ante Sam Querrey.Related Tags: Memphis, John Isner, ©Henk Koster11.02.2015Nicolas Mahut y Andy Murray posan antes de su encuentro de primera ronda. El escocés ganó en una hora y 33 minutos.Related Tags: Rotterdam, ABN AMRO World Tennis Tournament, Andy Murray, Nicolas Mahut, © Getty Images01.02.2015Fans watch Novak Djokovic play Andy Murray in the Australian Open final at Federation Square, Melbourne.Related Tags: Abierto de Australia, Melbourne, Fuera de la cancha, Fanáticos, © AFP/Getty Images31.01.2015Novak Djokovic posa con la bandera serbia el sábado antes de la final del Abierto de Australia.Related Tags: Abierto de Australia, Melbourne, Fuera de la cancha, Novak Djokovic, © Getty Images31.01.2015Andy Murray habal con la prensa antes de la final del Abierto de Australia.Related Tags: Abierto de Australia, Melbourne, Fuera de la cancha, Andy Murray, © AFP/Getty Images31.01.2015Simone Bolelli y Fabio Fognini se convirtieron en los primeros campeones italianos de un título de Grand Slam desde 1959 con la victoria en la final del Abierto de Australia sobre Pierre-Hugues Herbert y Nicolas Mahut.Related Tags: Abierto de Australia, Melbourne, En la cancha, Nicolas Mahut, Pierre-Hugues Herbert, Dobles, © Getty Images28.01.2015Pierre-Hugues Herbert y Nicolas Mahut se abrazan al lograr la clasificación para la final del Abierto de Australia.Related Tags: Melbourne, Abierto de Australia, Nicolas Mahut, Pierre-Hugues Herbert, Galerías Destacadas


Ja podeu inscriure-us a la gala dels Premis Ateneus 2018!\nA partir d'aquest moment, qualsevol persona que vulgui assistir a la gala dels Premis Ateneus 2018 ja pot inscriure's a través del correu ateneus@ateneus.cat o trucant al 932688130. La cerimònia d'entrega dels prem […]\nAjuda el nou Esbart dansaire de Sant Just a seguir ballant!\nA finals de l'any 2017, un petit grup de joves de Sant Just Desvern així com d'altres poblacions del Baix Llobregat van engrescar-se en reprendre l'activitat de l'Esbart Sant Just de l'Ateneu. Després de diverses reuni […]\nLa Xarxa de Teatres d'Ateneus de Catalunya en col·laboració amb l'Institut de Cultura barceloní, han preparat una promoció ben especial pel cap de setmana del 17 i el 18 de novembre al barri d'Horta: un petit cic […]\nLa Revista Ateneus conté un espai per a una persona emblemàtica i de certa trajectòria de les nostres entitats. Poder-hi parlar durant una estona ens ajuda a conèixer una mica més les entitats des de dins i aprofund […]\n14 nov. 2018 - No hi ha comentaris\nA partir d'aquest moment, qualsevol persona que vulgui assis […]\n13 nov. 2018 - No hi ha comentaris\nLa Xarxa de Teatres d'Ateneus de Catalunya en col·laborac […]\n@ateneusf 19 novembre 2018\nAquí us deixem algunes imatges del concert de divendres passat amb Quinteto Dequera! Us esperem al proper concert… twitter.com/i/web/status/1…\n@AteneusCat 17 novembre 2018\nAvui a l'Ateneu Terrassenc el Josep Soler de @SocialProjecta ens explica com podem finançar els nostres projectes. https://t.co/OgKxa8sRbZ\n@LluisosHorta 14 novembre 2018\nAquest cap de setmana la #CulturaPopular arriba a #Horta Dissabte 21h a @fomenthortenc Cor de Cambre Fòrum Vocal Di… twitter.com/i/web/status/1…


octubre | 2016 | joanillo.org\nVirtual Pinball coffee table, quasi a punt\nJa està bastant acabada la tauleta de centre amb un virtual pinball integrat. Falten quatre coses, testejar bé, i tancar-la. Abans de tancar-la, una foto de com queden els components finalment. Encara falta un altre component: el transformador de la tele. Els altaveus projectaran el so cap a sota, però pel que he vist (més aviat pel que he sentit), el resultat és acceptable. Un altre problema que m’ha sorgit a l´últim moment és que el mando a distància de la tele va per infrarrojos, i el receptor IR queda ben amagat en el frontal. Malauradament la tele que tinc no té per connectar un extensor d’infrarrojos com en tenen d’altres. La solució (potser cutre) serà fer un forat a sota del moble des del qual es pot apuntar amb el mando d’infrarrojos al sensor de la tele.\nEl tema de les dues fonts d’alimentació crec que ja ho havia comentat. Una és la principal, i la segona és per alimentar només la targeta de video. El problema d’agafar una placa base amb un small form factor és que la seva font d’alimentació no era prou potent, i sobretot que no és compatible quant a connectors amb les fonts d’alimentació estàndar. Com es veu a la foto, la targeta de video és bastant gran comparant-la amb la placa base.\nAquesta entrada s'ha publicat en Arcade, Joan Quintana i s'ha etiquetat amb arcade el 24/10/2016 per joanillo.\nArcade cocktail, construcció\nLa arcade cocktail ja està acabada. En total han sigut uns 3 mesos treballant en paral·lel amb amb altres projectes, i pel camí he fet algunes fotos, que poso en forma de vídeo:\nAquesta entrada s'ha publicat en Arcade, Joan Quintana, Joanillo Productions i s'ha etiquetat amb arcade el 24/10/2016 per joanillo.\nArcade cocktail coffee table acabada\nEl juliol ja vaig acabar la tauleta arcade cocktail (finalment!), però fins ara no li havia fet les fotos i el video. La sensació de jugar en mode cocktail és senzillament fantàstic. La tauleta m’ha quedat una mica petita i baixeta, de fet la pantalla és tan sols de 15”. Però clar, en el camp de les tauletes de centre/tele/cafè, hi ha tants dissenys com gustos, o sigui que la propera que faci serà ben diferent.\nLa Maria i el Pere van tenir una bona estona jugant a la màquina. Una idea divertida per al futur seria fer una màquina cocktail a partir d’un barril de vi. Cercar a Google Images per barrel arcade cocktail per veure exemples.\nAquesta entrada s'ha publicat en Arcade, Joan Quintana, Joanillo Productions, Raspberry Pi i s'ha etiquetat amb arcade el 14/10/2016 per joanillo.


Online PDF Inicia dual valencià: llengua i literatura 1r eso. Llibre de lalumne\nInicia dual valencià: llengua i literatura 1r eso. Llibre de lalumne\nEn el sitio web de REUBENBOOKS.CO.UK puedes descargar el libro de Inicia dual valencià: llengua i literatura 3r eso. Llibre de l'alumne. Este libro fue escrito por el autor Varios Autores.\n📖 Play boy blues\n📖 El juego más peligroso\n📖 Els meus amics\n📖 Poéticas arquitectónicas en el arte contemporáneo\n📖 SUBALTERNIDAD Y REPRESENTACIÓND\n📗 La dominación masculina\n📗 Kama gita. Las reglas del amor\n📗 Glazki. Pro kota matroskina\n📗 Japonés para viajar\n📖 El ascenso de nagash\n📖 Temores y fobias\n📖 Deu èxits de leconomia catalana\n📖 Cúpulas y bóvedas: Para vivir y trabajar, crear y meditar\n📘 The moan club\n📘 Madrid 1938. Diario de un niño en guerra\n📘 Disciplina en la infancia. ¿por qué? ¿cómo?: Familia y escuela trabajando juntas\n📘 (16).CUADERNO MUSICA 2ºESO LIBRO TRABAJO\nInicia dual valencià: llengua i literatura 3r eso. Llibre de l'alumne es un gran libro escrito por el autor Varios Autores. En nuestro sitio web de WWW.DUNCANREEKIE.CO.UK puede encontrar el libro de Inicia dual valencià: llengua i literatura 3r eso. Llibre de l'alumne en formato PDF. Más de 10,000 libros, únete a nosotros !!!\nInicia Valencià: Llengua i Literatura 1r ESO. Llibre de l'alumne Iborra Posadas, Enric / Vendrell Grau, Salvador / Clari Rubio, Maria Aurora / Borràs, Jordi / Simó, Rosa María Valencià: Llengua i Literatura 1r ESO (CV) de . Es un/a de para edades . Llibre de l'alumne per a l'assignatura de Valencià: llengua i literatura de 1r ESO.\nCultura Clàssica Santillana Cultura Clàssica, sèrie EVOCA, projecte Saber Fer ESO 978-84-9047-699-4 Valenciano 30/06/16 Versió/ Versión Data incorporació al centre / Fecha incorporación al centro 978-9963-48-938-1 Valencia: llengua i literatura 3r ESO inicia DUAL. Llibre de l'alumne\nObtenga y lea el libro Inicia dual valencia: llengua i literatura 1r eso. llibre de l'alumne escrito por Varios Autores en formato PDF. Puede leer cualquier libro como Inicia dual valencia: llengua i literatura 1r eso. llibre de l'alumne en sus plataformas o dispositivos electrónicos.\nInicia dual valencià: llengua i literatura 1r eso. Llibre de l'alumne es un gran libro escrito por el autor Varios Autores. En nuestro sitio web de VWW.REUBENBOOKS.CO.UK puede encontrar el libro de Inicia dual valencià: llengua i literatura 1r eso.


Les estan maltractant, les estan violant, les estan matant - VilaWeb\n«A Ontinyent hem llegit els crits ben punyents i rabiosos escrits en una pancarta que criden a una mobilització social per a parar una guerra contra les dones que causa tantes morts, desgràcies familiars i pors»\nHui, 25 de novembre, és el Dia Internacional contra la Violència Masclista contra les Dones, dia que interpel·la tothom, no només les dones que pateixen tota mena de violències. A Ontinyent hem llegit els crits ben punyents i rabiosos escrits en una pancarta que criden a una mobilització social per a parar una guerra contra les dones que causa tantes morts, desgràcies familiars i pors. Diuen elles: ‘Prou de forçar-me, cosificar-me, vendre’m, comprar-me, violar-me, manipular-me, colpejar-me, assassinar-me. La gran germana us vigila!!!’ Hauríem de convertir-nos tothom en aquella ‘gran germana’ que vigilàrem el nostre entorn i denunciàrem sense por tota mena d’actituds de violència contra xiquetes, adolescents, joves i no tan joves que sabem que són víctimes de qualsevol mena de violència masclista.\nÉs cert que per tot arreu del món les dones pateixen violència, però hi ha llocs on és extremada, mortífera, ignorada per les autoritats que no fan res per a aturar-la, o perquè, diuen, que ja tenen prou treball intentant aturar-ne moltes d’altres que hi ha als seus països. Podeu trobar el nom de Tapachula, a internet, en qualsevol periòdic d’aquells que no ignoren les violències contra les dones que sofreixen al món. En aquesta ciutat mexicana malviuen al carrer milers de persones immigrants que el govern mexicà no deixa passar cap al nord, cap a la frontera amb els EUA. Allà, les dones exiliades dels seus països són forçades a prostituir-se a qualsevol preu; a voltes a canvi d’un poc de menjar per a elles o per als seus fillets que les acompanyen.\nReclamem més fets de les administracions: polítiques públiques que aturen la violència, recursos i mitjans realment efectius per a la protecció de les víctimes de violència, de les víctimes del tràfic d’éssers humans, de les persones amb diversitat funcional, en risc d’exclusió, LGTBIQ+, persones migrants, ames de casa, dones embarassades i en criança, internes assalariades, dones que decideixen avortar, dones amb malalties mentals i/o malalties cròniques…\nHui, a les dones encara les voldrien invisibles, dòcils i submises, i les han trobades fortes, unides i apoderades.


Entrevista a Andrea Staid sobre el panorama editorial llibertari a Itàlia | CGT València\nHome / Entrevistes / Entrevista a Andrea Staid sobre el panorama editorial llibertari a Itàlia\nEntrevista a Andrea Staid sobre el panorama editorial llibertari a Itàlia\nA través d’aquesta entrevista al company italià Andrea volem presentar un panorama del moviment llibertari italià i més concretament del ric entramat cultural que les i els anarquistes estan creant a Itàlia.\nAndrea, presenta’t per favor.\nHola a totes i tots, em dic Andrea Staid, em costa presentar-me seriosament. El primer que dic quan m’ho pregunten és que sóc un ciutadà del món, però per a respondre’t més ajustadament et diré que sóc activista llibertari, un antropòleg que treballa en la cooperativa llibertària Elèuthera; escric per a revistes com A rivista i Libertaria i sóc docent d’Antropologia cultural en el NABA (Nuova Accamedia di Belle Arti, Milà).\nSumat aquests últims anys als requeriments del treball a Elèuthera, la veritat és que pràcticament des de sempre has desenvolupat una militància molt bolcada en el coneixement i les relacions internacionals, com ens explicaries als espanyols la situació global del moviment llibertari a Itàlia?\nEl moviment llibertari a Itàlia és molt interessant. Com en la major part de llocs, existeixen diversos corrents en el seu interior i no sempre s’assoleix unir realment les forces. Dit això, es pot trobar disseminats per tota la península cercles, centres socials, cases ocupades, seus sindicals, comunitats, revistes i cases editorials de tall llibertari. Els principals temes que s’han desenvolupat i afrontat en aquests anys pels activistes s’han concentrat, principalment, en les lluites territorials contra les grans obres, com és el cas de Valsusa contra la construcció del TAV o a Sicília contra la construcció del pont sobre l’estret i contra el Mous. Altres temes importants han estat aquells del dret a l’habitatge, de la pedagogia llibertària i de la lluita contra la repressió estatal. A més, no hem d’oblidar molts conflictes actualment en curs i molts grups que no es defineixen com anarquistes, però en les pràctiques, en la cotidianeitat es comporten com llibertaris, sense sentir la necessitat d’etiquetar-se.\nPodríem dir que el panorama editorial de l’anarquisme italià és realment ric pel que fa a varietat, amb iniciatives històriques i altres de recent fundació, gran quantitat de temàtiques, una periodicitat curta, etc.\nIndubtablement, una de les coses més desenvolupades en el món llibertari d’Itàlia és justament el treball editorial. Històricament hi ha moltes editorials i revistes actives en tot el país. De nord a sud trobem experiències riques i plurals. Ja només a Milà tenen la seva seu Elèuthera, Zero in condotta, A rivista i Libertaria; però hi ha altres importants a Itàlia, com la històrica La Fiaccola de Ragusa, BFS a Pisa, Galzerano a Casalvelino Scalo, Nautilus a Torí, Anarquismo a Trieste, o La Baronata en la Suïssa italiana.\nI això pel que fa a editorials; quant a revistes trobem Umanità nova, fundada per Errico Malatesta, Germinal a Trieste, La sme anarchico a Alessandria, Sicília Libertaria a Ragusa, o La voce libertaria en el cantó del Tesino, entre moltes altres petites noves iniciatives.\nSobretot crec que una diferència fonamental respecte a Espanya és la “inserció social”, la cotidianeitat d’aquestes publicacions, anarquistes o dirigides per anarquistes; com és la relació amb els mitjans de propaganda, amb la difusió fora dels cercles llibertaris?, com s’organitza la distribució?\nD’aquestes revistes i cases editorials que he ressenyat, empero, és necessari fer una distinció no de qualitat sinó d’orientació “comercial”. La majoria d’elles, bé precisament per opció pròpia o bé per problemes econòmics, està fora de les llibreries normals i del mercat editorial nacional. De fet no es troben en la distribució llibrària, sinó que basen la seva activitat en la difusió militant a través de les distribucions que realitzen els companys, en els cercles anarquistes, en els centres socials, en les cases ocupades i en les llibreries independents.\nD’altra banda, Elèuthera, BFS fins a fa alguns anys, Libertaria i també en part A rivista tenen presència en el mercat nacional, en gairebé tots els establiments d’Itàlia.\nTambé la relació amb les impremtes és diferent segons cada casa editorial; jo puc parlar per Elèuthera, que posa especial atenció en el contacte amb els mitjans d’informació main stream. De fet tenim una redactora que únicament s’ocupa d’aquesta relació, i es troba en contacte permanent amb els periodistes encarregats de les pàgines culturals dels majors diaris, de les ràdios i, així mateix, de la televisió. Tot això ve motivat per l’obstinació a assolir que es parli de la temàtica llibertària que desenvolupa l’editorial així com per a crear debat no únicament entre anarquistes, sinó amb i entre persones que no es defineixen ni formen part d’aquest moviment.\nEn la nostra redacció hi ha una labor constant per a sortir del ghetto, per a aconseguir plantar la llavor sota la neu, prenent les paraules de Colin Ward. Per a entendre’ns, un llibre com Anarchia comme organizzazione, que porta venudes prop de 8000 còpies en les llibreries, ha assolit donar a conèixer el pensament llibertari a persones que ni tan sols tenien noció dels seus principis més bàsics. Per això pensem que és important “tenir el peu en dues sabates”: un en el moviment, i altre en la resta del món, amb l’esperança que la nostra contribució ajudi a suggerir el pensament llibertari a la societat.\nDe fet, tu personalment en tant antropòleg, però també l’editorial en la qual treballes, teniu una projecció clara cap al món de la investigació acadèmica, podríem parlar d’una normalització creixent del pensament anarquista en la construcció dels discursos intel·lectuals?\nCrec que no és exagerat afirmar que, sempre més en l’acadèmia que en el discurs cultural italià, hi ha una creixent presència i importància del pensament llibertari i les seves aspiracions. Segurament, com llibertaris hem aconseguit minar en bona mesura més el monòlit del pensament cultural que aquell del sistema econòmic capitalista.\nPuc dir com antropòleg que tant en la universitat com en les publicacions especialitzades es percep, en els últims deu anys, una forta presència de la crítica llibertària; finalment han canviat els subjectes, d’estudi i d’investigació, i són molts els llibres que busquen donar resposta o imaginar la possibilitat d’un món llibertari. Diria que és un discurs vàlid per a tot l’Occident doncs també a Alemanya, França, Espanya i els Estats Units s’ha començat a parlar creixentment de democràcia directa, poder difús i autogestió.\nEn el camp antropològic és encara més senzill notar aquestes connexions i crec que podem parlar pròpiament d’una relació estreta entre Antropologia i pensament llibertari. Hi ha molts punts de contacte i discussió, des de línies d’investigació com són la societat sense Estat la gestió del poder, la crítica del treball assalariat, la defensa del territori, fins a arribar a activitats concretes com cursos i nombroses publicacions dels moviments socials. També a Espanya hi ha hagut moltes publicacions interessants, de Malatesta, Virus editorial i altres cases que han abordat aquestes temàtiques.\nAvui hem d’apuntar com, feliçment, amb molta freqüència en la construcció del discurs intel·lectual profund es presta una forta atenció a la producció del pensament llibertari tant històrica com contemporània. I en la societat en general?\nDels discursos intel·lectuals passem a allò més interessant, això és: a la societat en general. Durant els últims vint anys a Itàlia hem assistit a una veritable apropiació creativa del patrimoni llibertari d’idees i pràctiques per part de la societat civil. Els exemples són molts, des de coses petites a grans coses; des de la consciència sobre allò que es menja tots els dies, tractant de no adquirir productes en les cadenes comercials sinó confiant en grups de compra totalment autogestionats que fan dialogar directament consumidors i productors, fins a la deslegitimació de la classe política institucional. És molt interessant veure com la major part dels grups polítics parlen d’autogestió, acció directa, participació, federalisme: totes són aspiracions que neixen en el moviment llibertari i, afortunadament, ara són patrimoni de tots.\nEn qualsevol cas, tornant sobre el tema de la militància, és interessant la pròpia organització de moltes d’aquestes iniciatives editorials, que com dèiem més enllà de publicar contingut anarquistes, funcionen segons els mateixos principis; parla’ns més de la manera que us organitzeu.\nAquest és un punt que m’interessa molt; Elèuthera no només publica textos anarquistes, busca produir instruments per a la comprensió de la contemporaneïtat. És molt interessant reparar en com estem organitzats, doncs tinc la gran sort de treballar en una cooperativa sense patrons. A Elèuthera tots els treballadors tenen la mateixa retribució i no hi ha diferències entre les tasques que desenvolupen. Els fundadors més ancians no perceben salari en diners doncs, gràcies a la seva pensió de jubilació, no ho necessiten per a mantenir-se; els joves sí degut al fet que desafortunadament no podem omplir la cistella de la compra pagant en llibres.\nTot el que facturem és reinvertit en llibres i en iniciatives culturals; la redacció i el magatzem estan operatius tots els dies de 10:00 a 18:00, obert al públic general. El treball és totalment autogestionat i autofinançat; no existeixen ni subvencions ni coparticipacions i tanmateix en els últims anys l’estructura ha assolit persistir sense massa problemes econòmics. No som pocs per al treball: fixos en redacció roten almenys sis persones, a les quals cal sumar una sèrie de col·laboradors externs. La selecció dels llibres, i per tant de la línia editorial, s’hi arriba a través de la discussió assembleària on participen tots els treballadors interns de la cooperativa. Per a bé o per a malament, en els últims anys la meva passió per l’Antropologia ha desplaçat una miqueta bastant l’atenció de la casa editorial sobre aquesta metodologia, però en general ens ocupem de moltes temàtiques i aproximacions disciplinars diferents.\nI més enllà del que seria cada grup específic, quina relació existeix entre ells: estem pensant en fires, instàncies de coordinació, treballs comuns, etc.?\nDiria que més enllà d’estar en contacte, hi ha òptimes relacions entre les editorials llibertàries, encara que desafortunadament les col·laboracions no són moltes. Zero in condotta i La Fiaccola han coproduït publicacions importants i valentes, com és el cas del doble volum d’Abel Paz sobre Durruti o les obres completes de Errico Malatesta que ara treballen.\nEn el que concerneix a les fires del llibre llibertari, cap dir que cada vegada són més, i més disperses pel territori. La més important i que uneix a totes les àrees del moviment i del panorama editorial anarquistes és la de Florència; celebrada cada dos anys, inclou en la seva programació desenes de presentacions i debats.\nEsperem seguir millorant, buscant treballar més estretament entre els diversos projectes llibertaris amb la convicció que la tasca principal ha de ser sacsejar la societat en les seves bases i provocar la mutació cultural llibertària dirigida a construir com més aviat un món de dones i homes lliures del domini de l’humà sobre l’humà, sobre la naturalesa i sobre els animals.\n* Entrevista realitzada per Jordi López publicada al núm. 284 del periòdic confederal Rojo y Negro.


Curriculum. diversitat. alumnes. Alumnat amb trastorns de desenvolupament. XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya\nAlumnat amb trastorns de desenvolupament\nDetecció / Avaluació\nCol·laboració amb les famílies\nAlumnat en situació de malaltia\nAlumnat amb trastorns de l’aprenentatge\nAlumnat amb trastorns de parla\nAlumnat amb trastorns que condicionen l'aprenentatge\nAlguns infants i joves, per causes diverses, poden desenvolupar-se d’una forma diferent a la típica. És possible que aquesta atipicitat en el seu desenvolupament sigui deguda a la presència d’un trastorn que l’afecta.\nHi ha diferents factors de risc que poden alterar el desenvolupament dels infants, alguns dels quals poden actuar sincrònicament, com:\nFactors genètics o factors que actuen en el període embrionari.\nFactors biològics que actuen en els períodes fetal, perinatal o postnatal i perjudiquen el desenvolupament normal del sistema nerviós central.\nFactors ambientals que poden actuar negativament sobre infants biològicament sans o no.\nEls alumnes amb trastorns del desenvolupament necessiten rebre ajudes educatives. Aquestes ajudes educatives tenen dues finalitats principals:\nSuprimir o reduir les barreres ambientals que dificulten l’accés a l’aprenentatge i a la cultura comuna.\nCompensar les seves dificultats, estimulant l’aprenentatge d’habilitats concretes o proporcionant ajuts tècnics perquè puguin fer el mateix que la resta d’alumnat, encara que d’una forma diferent.\nPer a aquests alumnes, com per a la resta dels seus companys, l’escola o l’institut ha de estructurar una sèrie d’actuacions que els acompanyin al llarg del seu procés educatiu i els permetin assolir els nivells més alts de competències i d’excel·lència.\nL’autisme és un grup de trastorns del desenvolupament neurològic que es manifesta obstaculitzant l’aprenentatge d’habilitats de comunicació i de relacions socials. Paral·lelament, el desenvolupament també es veu interferit per la presència d’interessos restringits inusualment forts, comportament repetitiu i dificultats per afrontar canvis inesperats. El terme espectre es refereix a una àmplia gamma de símptomes, habilitats i nivells de discapacitat que poden presentar les persones que el pateixen.\nLes causes del Trastorn de l’Espectre Autista (TEA) són de base genètica, però possiblement associades a factors ambientals que interactuen amb aquestes. Els canvis del patró de desenvolupament del cervell són evidents als dos anys, però possiblement ja es reflecteixin en edats més primerenques.\nEn l’actualitat, es reconeixen dos grans subgrups: l’autisme clàssic i la síndrome d’Asperger. L’autisme clàssic està associat a dificultats d’aprenentatge (QI per sota la mitjana) i retard en l’adquisició del llenguatge. La síndrome d’Asperger comparteix característiques amb l’autisme, però sense les dificultats d’aprenentatge associades (QI en la mitjana o superior a la mitjana) i sense cap tipus de retard de llenguatge.\nEls canvis proposats en el DSM-V uneixen aquests subgrups sota l’únic epígraf de Trastorn de l’Espectre Autista. La proposta afirma que els símptomes representen un contínuum que va de lleu a sever, més que un simple diagnòstic de “sí o no”. Els criteris per al diagnòstic del trastorn especificaran un rang de severitat, descrivint el desenvolupament de la comunicació social i d’altres comportaments cognitius i motors rellevants.\nEls efectes del trastorn no són immutables, poden canviar amb una intervenció educativa adequada, però les dificultats nuclears són presents al llarg de tota la vida de la persona amb TEA.\nEl Síndrome de Asperger. Estrategias prácticas para el aula. Guia profesorado\nEstratègies per a la inclusió de l'alumnat amb trastorns de l'espectre autista\nPer professionals i famílies que donen suport a les persones amb TEA. Cal registrar-se per accedir als vídeos i materials dels mòduls.


El coronavirus obliga a canviar d'ubicació al pessebre i a les fires de Santa Llúcia i la d'Hivern | La torre del Palau\nEl coronavirus obliga a canviar d'ubicació al pessebre i a les fires de Santa Llúcia i la d'Hivern\nSeran espais tancats i amb control d'aforament\nper Anna Mira , Terrassa , 22 de novembre de 2020 a les 11:30 |\nFira de Santa Llúcia de Terrassa 2018. | Anna Mira\nUna de les principals novetats del Nadal d'enguany a Terrassa, és el canvi d'ubicació de les fires de Santa Llúcia i d'Hivern. Un canvi provocat per la situació de pandèmia. Les fires estaran perimetrades, les parades comptaran amb una separació més gran i hi haurà un control d'aforament per evitar aglomeracions.\n«Tots els infants podran veure els Reis d'Orient de Terrassa»\nEl govern local no descarta una cavalcada i assegura que els més menuts podran donar les cartes al patge Xiu-Xiu\nAixí, la Fira de Santa Llúcia es mourà de la plaça Vella al passeig Comte d'Ègara. Allà hi haurà un total de set parades, obertes des del 4 i fins al al 21 de desembre. El govern potenciarà la il·luminació en aquest espai per fer-ho més atractiu. El coordinador de la fira, Quim Prunés, recorda que des dels anys cinquanta que la fira es fa a la plaça Vella i que només es van traslladar a passeig compte d'Ègara els anys 1993 i 1994 per la construcció del pàrquing. Prunés recorda que van ser anys durs perquè la gent no va comprar massa i espera que eguany no sigui així.\nL'altre canvi l'experimentarà la Fira d'Hivern que deixarà la rambla d'Ègara per traslladar-se a la plaça del Progrés. Igualment també estarà tancada i es controlarà l'accés a les 11 parades que hi haurà. Una reducció notable, respecte de l'any anterior, quan n'hi havia una trentena. Aquesta fira es podrà visitar del 18 de desembre al 6 de gener.\nFinalment, el pessebre també es traslladarà del Raval de Montserrat a la tarima de la plaça Vella. Des de l'Associació de Pessebristes expliquen que enguany han fet una casa en ruïnes de l'antiga Israel amb la família de Jesús a l'interior. Una feina que esperen que agradi als terrassencs.\nCal destacar també que enguany no només hi haurà el Trenet del centre sinó que el govern ha decidit posar-ne un altre que recorrerà els principals eixos comercials de la ciutat. Per pujar-hi, però caldrà demanar cita prèvia i es desinfectarà després de cada trajecte.\nEl tancament perimetral i els confinaments de cap de setmana s'aixecaran a partir del 21 de desembre i les trobades podran ser de deu persones però només de dos grups de convivència\nEls ajuntaments del Vallès Occidental busquen alternatives per celebrar el Nadal enmig de la pandèmia\nNadal a Terrassa , Societat, Nadal, desescalada, Govern, Covid, pandèmia, virus, Covid-19, salut, restriccions, coronavirus, Nadal 2020, Terrassa


Crèdit Andorrà esdevé signatari dels Principis de Banca Responsable de les Nacions Unides Crèdit Andorrà\nAndorra la VellaCrèdit Andorrà ha esdevingut signatari oficial dels Principis de Banca Responsable de les Nacions Unides, un marc únic per a una indústria bancària sostenible desenvolupat a través d’una innovadora associació entre bancs de tot el món i la Iniciativa Financera del Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient (UNEP FI). Els Principis de Banca Responsable estableixen el paper i la responsabilitat de les entitats bancàries en la configuració d’un futur sostenible i en l’alineació del sector bancari amb els Objectius de Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides i l’Acord de París del 2015 sobre el clima.\nCrèdit Andorrà Nacions Unides


HarlieQ - SandraLinares jasmin video\nMalenaKiss livejasmin Thomas00HOTCONFIDENT livejasmin YourDreamLeslieAllysonLee livejasmin MalenaKissTeasingCpl livejasmin GiselleRosseMartinBoySexx livejasmin LeilaLoveMeRandySexySlimBB livejasmin MissKhaterine\nKattiaMoss livejasmin switchlovelyboyHezeline livejasmin sweettangelxxKattiaMoss livejasmin HOTCONFIDENTKevinSweety livejasmin Trebor91pasioncruise livejasmin ChloeVeyronBAKOANDBEN livejasmin TattooBBWLina\nHarlieQ SandraLinares jasmin. DivineOrtencia. ClaraShiver. ClaraShiver.\nLeilaLoveMeSimaAsianEvaCharmssexikim19 .KimSweettMexxXXhairylatinhudickChloeVeyron .HezelineMalenaKissGiselleRosseswitchlovelyboy .aurorahotxxaurorahotxxSHERMINEBAKOANDBEN .Trebor91BabyRubySweetyTwiceLeilaLoveMe .JessyWithMikeNahomyDoll23MartinBoySexxEvelynJoy88 .AdventureAliceBAKOANDBENTattooBBWLinaThomas00 .EvaCharms0000BlancheWowHOTCONFIDENTSweetyTwice .KevinSweetyMalenaKissAdventureAliceSweetyTwice .stervaaaaSHERMINELovingVanessaKinkyAnna69 .VanillaBrownClaraShiverDearCarolineHoneyReigns .\naurorahotxx VideoRikaSong Videotwowithelatins VideoCheekyMiki VideoJesieAndRaymond VideoKattiaMoss Video\nAdelSquirt VideoJessicaDevin3 VideoJessicaDevin3 VideoDivineOrtencia VideoxMissCherryx VideoMexxXX Video\nClaraShiverreallyloveYourDreamLeslieLovelyViktoriaBB .reallyloveLadySallyNatiSaenzORO .benhuntLovingVanessaThomas00Trebor91 .switchlovelyboyTattooBBWLinaoriginaldalilaJonyJoks .petitehornyslutygirlmilk20EvaCharmsgirlmilk20 .JonyJokspasioncruisepetitehornyslutyKimSweett .TiffanyLimberJessicaDevin3JonyJoksTAIANAROSSES .YoungLillyEbonyAmberdollsexlatinaxxlongblackhair121 .ClaraShiverAlettaRaven3xxASIANsSimaAsian .MissKhaterineXANDERCUTEbenhuntDominaSUE .longlegsforuSeranhoAlessiaSIceSexy .


Habitar el Mur: memòria i poesia amb Gemma Gorga | Associació d'Escriptors en Llengua Catalana\nHabitar el Mur: memòria i poesia amb Gemma Gorga\nLlegir en cas d’incendi, 9 de juliol de 2015\nTres anys després de la publicació del seu darrer recull de poemes, Diafragma (2012, amb fotografies de Joan Ramell), Gemma Gorga reapareix amb l’obra Mur (Editorial Meteora, 2015), un llibre dedicat ni més ni menys que a les seves dues àvies: Francisca Gutiérrez i Eulàlia Llavoré.\nAfirma Maria Mercè Marçal a l’article «Meditacions sobre la fúria», inclòs al volum Sota el signe del drac (1985-1987), que «les dones escriptores, [...] com tot aquell qui neix en el si d’una cultura oprimida», es troben abocades «a la tria, a l’esforç, al repte de recuperar, [...] de crear una altra memòria, una altra tradició,», per tal que la literatura no signifiqui «abdicar de les nostres experiències més irrenunciables ni acceptar una mena de necessari transvestisme de la ment». Segons Marçal, la minsa atenció que la crítica del segle XX i anterior a aquest va concedir a la literatura escrita per dones fa necessària una recerca de les mares, investigar en els orígens per saber cap on avançar.\nHi haurà qui estarà més o menys d’acord amb aquesta afirmació, però fins i tot els avantguardistes, com Salvat-Papasseit, Brossa, Pujols o Dalí, gens sospitosos de feminisme ni de tradicionalisme, tenien molt clar que la innovació es trobava en l’evolució d’un substrat. I això és, precisament, el que proposa Gemma Gorga amb el seu Mur.\nEn primer lloc, cal parar esment al fet que l’obra, com ja s’ha dit, està dedicada a les seves dues àvies. Que pretén ésser, a partir de tot un seguit de creacions, recreacions i plasmacions pràcticament verges o directes de la realitat vital, un homenatge a la memòria encara viva, o malaura dament agonitzant, d’una generació de dones valentes i fortes que renunciaren a la seva veu per poder-se dur alguna cosa a la boca.\nAixí, la primera part del llibre, «murada», sembla establir les coordenades en què es mourà tot el recull: un espai dominat per la solitud, en què l’absència de paraules, o la incapacitat d’aquestes d’expressar tot el que hom voldria expressar, exerceixen de barrots. Gorga ens remet a la figura de les anomenades dones murades, que visqueren als voltants del segle XII tapiades a les murades de les principals capitals europees gràcies a les almoines i els diners que obtenien aconsellant qui les anaven a escoltar. No és, aquesta, una imatge prou propera a qui és el poeta avui, també?\nEn aquesta primera part, doncs, l’autora fa ressonar les seves paraules en el buit de les parets de la pròpia solitud («No volia compartir aquest vespre amb ningú, / però cada racó de solitud / estava habitat d’abans»), però també en els espais físics que transita: «Els carrers més estrets no apareixen als mapes, / encara que es tracti del carrer on vam néixer / a l’amor.» En aquest entotsolament envoltat de persones, la poeta se sent perduda, com una desconeguda tota sola per primera vegada davant ella mateixa («Estic tancada en un bressol, no sé / quants anys tinc.\nEstic tancada en aquest / despatx, no sé quina hora és. Tancada / en un somnífer, ja sense preguntes») i recorre a la identificació familiar, als avantpassats, les mares i les germanes, per tal de generar la pròpia imatge: «Algú ha estat sargint-te / incansablement / –pedaços i retalls / van a la germana petita – / sense que te n’adonessis». Seguint amb Marçal, de fet, no seria gaire atrevit relacionar aquests darrers versos amb els següents de l’autora del celebrat Desglaç: «Amb fils d’oblit / l’agulla enfila. / Desfà l’estrip que veu, / deixa el que troba. / Encerta pell / morta, teixit, / aire, carn viva: / cus la memòria, / la sargidora cega». En tots dos casos, és la memòria, el vincle entre la poeta i els éssers estimats, allò que la situa en un espai concret de l’existència.\nI és, justament, entorn d’aquest concepte d’existència, de transcendentalisme empeltat de quotidianitat, que gira la segona part del volum, «murta». En aquesta part, de fet, és on la poeta s’endinsa de manera definitiva en la memòria i la desmemòria de les seves padrines, les seves àvies, retratant-les, recordant-les des d’una mirada calidoscòpi ca que abraça des de la fredor més científica i asèptica fins a l’emoció descarnada. Sovint no és fàcil, jugar amb la nafra, i un bon recurs és combatre-la des de diversos fronts.\nAixí, podem trobar poemes que ens proposen retrats certament corprenedors, que prest passen de la concreció de la realitat de la poeta i el seu entorn a la universalitat de la interpretació i la identificació del lector:\nPoca cosa es pot afegir, després de poemes com aquests. Perquè si bé Gorga no té por de despullar la pell dels seus records i la memòria dels seus éssers estimats, el que fa que els seus poemes funcionin i llisquin en l’interior del lector és la gran capacitat d’empatia que generen. Fins al punt que els egos, les persones, es confonen les unes amb les altres, i arribam a perdre la consciència dels límits entre la poeta, l’àvia, el lector i l’ésser humà en la seva condició més àmplia: «I ara com s’ho farà per esventar / aquesta olor malalta / que després de tota una vida / dei xa sobre la pell / la pell equivocada?». Afloren, en aquest punt de la lectura, temes encara tabús en la nostra societat tan donada a la proclama postmoderna, com les experiències amoroses entre persones d’edat avançada o, encara més concretament, dels nostres majors.\nI si bé la primera part ens situava dins l’imaginari claustrofòbic i ple d’ecos d’aquest Mur i la segona introdueix les figures de la memòria i l’homenatge, la tercera part del recull, «murmuri», és una oda a les veus silenciades, a totes aquelles que, fins avui, s’han dedicat o han estat relegades a «habitar el mur: // mur / mur / ar». És en aquestes coordenades que els ressons de la memòria viva –les àvies– i la memòria literària adquireixen un tractament similar i ens duen a les cotes emocionals més altes del recull. Sorprèn, per exemple, la concisió i l’efectivitat d’uns pocs versos, titulats de manera molt clarificadora «Post guerra»: «El venerable Agató va viure tres anys / amb una pedra a la boca / per tal d’aprendre a guardar silenci. // L’àvia no va haver de viure tres anys / amb una pedra a la boca / per tal d’aprendre a guardar silenci.» Així com també ho fa l’esment que l’autora para a totes aquelles dones en situació anormal, que portaren el dol per una mort incerta, la del desaparegut: «La vídua incòmoda de tots els diccionaris / cada matí es vesteix sense saber / si el negre és el color».\nPerquè Mur és, també, un exercici de memòria històrica focalitzat en el punt de vista de les dones, per ventura les autèntiques patidores del conflicte en tant que bona part d’aquestes es veieren obligades a la passivitat i al patiment d’esperar. Destaca d’aquest bloc, també, un altre retrat fàcilment extrapolable a la memòria col·lectiva que tots podem tenir, en major o menor mesura, de les nostres àvies:\nAmb Mur, Gemma Gorga ens sedueix perquè ens endinsem dins el laberint d’on mai no es torna, el de la memòria i la plena consciència d’un passat tèrbol, incòmode potser. Un recorregut travat a parts iguals per altes dosis d’intel·ligència i d’emoció a través de la memòria de la poeta, que esdevé col·lectiva a partir de la seva capacitat de generar noves identificacions. Diu Chantal Maillard, en un dels seus magistrals poemes en prosa, que «cierta sordera, sin duda, nos impide atender a lo que vibra despacio, calladamente». Afinem, doncs, les orelles. Preparem-nos per absorbir les vibracions que es produeixen entre les paraules que Gorga, talment pedres fogueres, ha aplegat per generar aquest mur sòlid i fràgil alhora, que encén caliu, testimoni i caire viu d’una història tan llunyana i propera com ens resulti, a cadascun de nosaltres, la humanitat.


DIARI D'UNA ÀVIA PRIMERENCA: Proposta\nPer mi tens tot el permís del món tot i que, quan escric un comentari acostumo a escriure bastant de pressa i faig un munt d'errors de teclejat. Potser l'hauria de refer. Ja el buscaré i si em sembla gaire horrorós te'l refaig en un arxiu a part.\n19 de gener de 2009, a les 11:37\nGràcies, Carme, m'espero uns dies i ja m'enviaràs el text allargat, corregit, augmentat, disminuït o el que vulguis, d'acord? un petó.\nper facilitar-te la feina, aquí va el meu email:\nper mi, pots fer el què vulgues amb el comentari. com si canvies d'idea i els dixes allà on són.\nva estar molt bé poder compartir aquelles experiències.\n19 de gener de 2009, a les 23:57\nA mí m'agrada llegir els teus posts i després tots els comentaris.\nPenso que si del meu comentari pots fer un post bonic...millor.Per a mí va ser un gran moment(tot i que me l'esperava una mica diferent).\nCom diu Iruna,va estar un plaer compartir les experiències!!!\n20 de gener de 2009, a les 17:01\nMolt bé, us agafo la paraula. O la lletra :)\nAquesta setmana començaré, si puc, dissabte, si no, diumenge, d'acord?\n20 de gener de 2009, a les 22:49\nJo no et podré ajudar: no tinc cap mena d'experiència amb nadons :-(\n21 de gener de 2009, a les 21:59\nJo et vaig escriure a raig...Potser que'l refaci una miqueta i te l'envi de nou.\nGràcies . M'agrada la proposta ;)\nSón vells i bells records!jajajaj no tant vells ;)


Tres vehicles implicats en un accident al Camí de la Baronia d’Ontinyent | TV Digital Ontinyent\n15 gener 2021 - 19:34 h\nInici Destacat Tres vehicles implicats en un accident al Camí de la Baronia d’Ontinyent\nTres vehicles implicats en un accident al Camí de la Baronia d’Ontinyent\nAhir de vesprada, al voltant de les 20 hores, es produïa un accident a Ontinyent, a l’encreuament de la carretera de València amb el Camí de la Baronia, on es van veure implicats tres vehicles.\nEl primer d’ells, un turisme, havia indicat amb l’intermitent que anava a girar a l’esquerra per entrar al Camí, mentre que un segon turisme, que anava darrere, avançava per la dreta al primer, continuant per la carretera de València. En aquest moment, el tercer vehicle implicat, un quad, xocava amb la part de darrere del primer vehicle. El xoc va fer eixir disparat al conductor del quad per damunt del turisme i l’impacte li va ocasionar colps en braços i cames, motiu pel qual va ser traslladat a l’Hospital per una unitat de Suport Vital Bàsic.\nArticle anteriorEs reprenen les reunions del programa “Ontinyent marca el camí”\nArticle següentConclou la renovació de la coberta del teatre Avenida de Bocairent