20 Aniversari de l’associació d’Història de Barberà – L'independent\n20 Aniversari de l’associació d’Història de Barberà\n13 de setembre de 2019 Redacció\t0 Comments\nAhir a la sala Salvador Allende es va celebrar l’aniversari de l’Associació d’Història de Barberà, l’acte va estar presidit per la Teresa Sánchez i en Lluis Miñarro, a l’acte van assistir una cinquantena de persones entre el que es trobaven l’alcalde Xavier Garcés i el regidor de cultura Joan Muñoz.\nLa Teresa va donar les gracies a tots els que han fet possible que l’associació arribi a complir els vint anys després de moltes dificultats, en primer lloc als socis, a l’Ajuntament pel seu suport i als diferents alcaldes i alcaldesses, als regidors, als tècnic, a les entitats que són l’anima de la ciutat, als mitjans de comunicació tant en paper com digitals i a les persones que de forma individual han donat suport a la recerca de documentació i en aquest cas va destacar tres moments claus:\nFinalment va fer un agraïment especial a en Joan Gallego per les seves aportacions pel que fa a les fotografies i la documentació aportada.\nDesprés va continuar donant un repàs del que ha estat tota la tasta portada a terme durant aquest vint any.\nL’acte va concloure amb un refrigeri per tots els assistents.\n← III Mostra de cervesa artesana\nFESTIVAL PIXIE MARKET SABADELL →\n18 de febrer de 2016 18 de febrer de 2016 Redacció 0\n31 de gener de 2019 31 de gener de 2019 Redacció 0


Petxina de pelegrí de l'Atlàntic - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPetxina de pelegrí de l'Atlàntic\nExemplars provinents de Gal·les.\nUna petxina del pelegrí de l'Atlàntic (a la dreta) i una ostra (a l'esquerra).\nLa petxina de pelegrí de l'Atlàntic o vieira (Pecten maximus) és una espècie de mol·lusc bivalve lamel·libranqui de l'ordre dels filibranquis, de la família dels pectínids i del gènere dels Pecten.\nÉs una espècie marina, que té una valva plana, més petita, i una altra còncava, irregular i més gran. Es tracta d'una espècie explotada comercialment, sobretot amb fins gastronòmics. Una espècie semblant, pertanyent també als Pecten, però endèmica de la mar Mediterrània, és la petxina de pelegrí del Mediterrani (Pecten jacobaeus).\n↑ «Pecten maximus» (en anglès). Catalogue of Life. (anglès)\n↑ «Petxina de pelegrí de l'Atlàntic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.\nCommons (Categoria) Bases de dades taxonòmiques\nADW Dyntaxa EOL GBIF ITIS NCBI WoRMS Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Petxina_de_pelegrí_de_l%27Atlàntic&oldid=17255418»\tCategoria: PectínidsCategories ocultes: Mol·luscs sense registre fòssilArticles de mol·luscsPàgines amb enllaç commonscat des de WikidataControl de bases de dades taxonòmiques\tMenú de navegació\nSense sessió iniciadaDiscussió per aquest IPContribucionsCrea un compteInicia la sessió\tEspais de noms\nPortadaArticle a l'atzarArticles de qualitat\tComunitat\nPortal viquipedistaCanvis recentsLa tavernaContacteXatDonatiusAjuda\tImprimeix/exporta\nCrea un llibreBaixa com a PDFVersió per a impressora\tEn altres projectes\nWikimedia Commons\tEines\nQuè hi enllaçaCanvis relacionatsPàgines especialsEnllaç permanentInformació de la pàginaElement a WikidataCitau aquest article\tEn altres llengües\nالعربيةBrezhonegCebuanoDeutschEnglishEspañolEuskaraفارسیFrançaisGaeilgeGalegoItalianoNederlandsPolskiSvenskaWinaray\tModifica els enllaços\tDarrera modificació de la pàgina: 28 jul 2016 a les 10:32.


Sant Silvestre Solidaria de Meliana 2019 | Runedia\nArt. 1 El Club d'Atletisme Meliana organitza el 26 de desembre la tercera Sant Silvestre del nostre municipi. Com en l'edició de l'any passat, de nou serà una carrera solidària amb la gent de Meliana que més ho necessita.\nLa solidaritat es materialitzarà amb l'aportació d'aliments o productes de primera necessitat, com ara oli, llet, sucre, arròs, pasta, conserves? productes que no siguen peribles.\nTotes les donacions seran lliurades a l'entitat de Càritas de Roca i Cuiper, que n?administrarà la distribució posterior.\nEstem vivint uns anys de dificultats econòmiques per a moltes famílies de Meliana. Qualsevol moment de l'any és bo per a mostrar la solidaritat de tot un poble però, potser per tradició, el Nadal siga un moment especial. Participa-hi amb la teua donació!\nArt. 2 La Sant Silvestre serà una única prova per a totes les categories. Per les dates en què se celebra la carrera, a més d'una activitat esportiva, serà una carrera lúdica i festiva en què les persones participants podran anar disfressades. La disfresses hauran de permetre als corredors i les corredores realitzar la prova amb normalitat.\nArt. 3 La prova serà el 26 de desembre i començarà a les 20.00 h.\nArt. 4 El circuit serà urbà, amb un recorregut aproximat de 3 km. La línia d'eixida i d'arribada estarà a la pl. Major (enfront de l'Ajuntament).\nArt. 5 Hi podrà participar qualsevol persona, sense distinció d'edat, sexe o nacionalitat.\nArt. 6 Per a garantir la cobertura de l'assegurança d'accidents, i per exigència de l'entitat asseguradora, cal emplenar la fitxa d'inscripció. En el cas d'un menor o d'una menor d'edat, el pare o la mare, o el tutor o la tutora legal, serà qui firmarà l'autorització.\nArt. 7 La fitxa d'inscripció també estarà disponible en la web www.clubatletismemeliana.com i a l'Oficina d'Esports del poliesportiu municipal de Meliana.\nArt. 8 El dorsal serà igual per a totes les persones participants.\nArt. 9 En ser una prova solidària, no es lliurarà a les persones participants premis, samarretes ni regals.\nArt. 10 Per a poder participar en la Sant Silvestre de Meliana, cada participant haurà de lliurar a l'organització la fitxa d'inscripció i els aliments o productes de primera necessitat que vulga donar. El lliurament es farà abans que comence la carrera, des de les 18.30 h fins a les 20.00 h. En eixe mateix moment es recollirà el dorsal en la pl. Major (enfront de l'Ajuntament).\nArt. 11 l'organització no es fa responsable dels danys que la participació en la prova comporte als atletes o els que estos puguen causar-hi.\nClub Atletisme Meliana\nEstadísticas de la ficha de Carrera ( Sant Silvestre Solidaria de Meliana )\núltima modificación del organizador : 2015-08-26 13:25:11\núltima modificación de runedia : 2017-11-16 23:20:44


Protecció ignífuga Sitges, protecció sectoritzant, ignifugació de naus, ignifugació de locals comercials, proteccions estructurals, experts en protecció passiva contra incendis.\nProtecció ignífuga Sitges\nHome/Protecció Ignífuga/Protecció Ignífuga Barcelona/Protecció ignífuga Sitges\nProtecció ignífuga SitgesArguix2021-03-31T09:24:32+00:00\nSolucions ignífugues integrals a Sitges\nProtecció ignífuga Sitges – A Ignifugacions Arguix som especialistes en protecció de tot tipus d’estructures, forjats, naus, estructures metàl·liques, locals, hotels, parkings, comerços, aixó com elements estructurals com la protecció ignífuga de bigues de fusta, protecció ignífuga de bigues i pilars, protecció ignífuga de forjats de xapa col.laborant, sostres de naus etc… Treballem amb materials oficialment reglats i tenim més de 10 anys d’experiència en protecció passiva, proteccions estructurals de naus, franges tallafocs, projecció de morter de llana de roca, sectoritzacions amb pladur, protecció amb pintura intumescent, en definitiva solucions ignífugues integrals. Com a experts en ignifugaciones donem solucions contra el foc a tot tipus de construcció.


Les veus del jazz: d’agost 2009\nLa implacabilitat de la vida i d’una malaltia que no fa distincions a l’hora de triar les seves víctimes van fer que el projecte formalment més grandiloqüent de Joe Zawinul esdevingués també la manera de posar una fi digna a una carrera magistral com poques. Això deia, entre moltes altres coses, fa poc menys d’un any en parlar sobre l’experiment que el va dur a treballar amb una big band de debò després d’anys i anys fent que els seus reduïts combos sonessin com una veritable orquestra.\nJAÇ: En alguna altra entrevista de presentació del disc, ha dit que el projecte amb la big band no va sortir de vostè, sinó que li van demanar que el tirés endavant.\nJoe Zawinul: De fet, la idea va néixer l’any 1989, quan em van proposar que traslladés alguns dels temes de Weather Report a un context de big band. Vince Mendoza es va posar a treballar i ara també ha estat ell qui s’ha ocupat de fer els darrers arranjaments, tot i que més aviat la seva ha estat una feina de redistribució de les notes perquè, a diferència del que sol fer normalment un arranjador, que és reescriure tota la partitura, aquí en Vince ha hagut de fer una feina molt més meticulosa, treballant nota per nota.\nLa música de Joe Zawinul sempre ha estat molt simfònica, per entendre’ns. No li feia por haver d’ampliar el nombre de músics amb el risc de saturació que això comportava?\nNo, perquè en això precisament rau l’art de fer música. Les partitures són molt fidels a l’esperit de Weather Report en termes d’espai i de ritme, i capturen tots els elements importants d’aquells temes. Potser la única diferència clara és que ara sona encara més poderosa, però això també respon potser a la meva manera de pensar, perquè tinc una mentalitat orquestral.\nUn dels trets més distintius de la música i de la carrera de Joe Zawinul, i que també impregna aquest disc, és aquest interès per la música en el sentit més ampli de la paraula, tant estilísticament com geogràfica.\nSóc fill de la cultura de l’Imperi Austrohongarès. Em vaig criar als carrers, on senties tota mena de coses: des de la música de Mozart o de Johann Strauss fins a les tonades de músics de carrer autodidactes. Aquell imperi abraçava països amb tradicions molt diferents, com Iugoslàvia, Itàlia, Romania... Abans que Nova York esdevingués el melting pot que és avui, potser la ciutat més multicultural era Viena. Després de la Segona Guerra Mundial, tot i els esforços per reconstruir el país, vam descobrir la música nord-americana, que anys més tard seria important en la meva trajectòria. Vaig començar a copiar i a incorporar el que feien els músics negres a la meva música, fins el punt que no puc negar que els ritmes i els patrons d’aquesta música van ser fonamentals a l’hora de forjar el meu groove. I dic que és meu perquè no hi ha hagut cap més músic que hagi pogut copiar-lo, i fins i tot diria que cada vegada hi ha menys músics de la vella escola que el puguin tocar, i no pas perquè sigui més o menys bo que el de qualsevol altre, no, sinó perquè és molt personal. Per això mateix, només toco amb músics que es puguin adaptar a aquests grooves, i tant me fa d’on siguin. Potser això expliqui també en part perquè m’he allunyat en els darrers anys de la música nord-americana, perquè crec a més que ha estat molt nociva per a molts músics, ja que els ha impedit de créixer musicalment.\nPublicat per Ferran Esteve a 13:36 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: entrevista, Joe Zawinul\nPublicat per Ferran Esteve a 13:34 Cap comentari:


Lloguer de cotxes de luxe a Muenster, Alemanya. Reservi avui! – Rentalcars.com\nLloguer de cotxes de luxe a Muenster\nOmpli el formulari per trobar els millors preus en cotxes de luxe a Muenster\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: C3854


La Policia Local de Benicarló reforçarà el control dels patinets que circulen per la calçada | Castelló Extra\nLa Policia Local de Benicarló reforçarà el control dels patinets que circulen per la calçada\nSegons la normativa vigent, els patinets poden circular per la calçada però han de respectar totes les normes de circulació\nL’increment d’accidents amb implicació de vehicles de mobilitat personal (VPM) ha portat a la Policia Local de Benicarló a intensificar el control sobre la circulació d’aquest tipus de vehicles que ha anat en augment durant els últims anys. Dissabte passat mateix, es va produir un accident al carrer del Crist de la Mar per conducció imprudent del conductor d’un patinet que va donar positiu en la prova d’alcoholèmia amb una taxa de 0,68 mg/l, quan la taxa permesa és de 0,25 mg/l.\nLa vigilància de la Policia Local se centrarà en comprovar que els conductors es comporten i respecten totes les normes de circulació, tal i com estableix la legislació vigent. De fet, tot i que els conductors estan autoritzats a circular per la calçada i no necessiten assegurança ni permís de conduir, estan obligats a complir els mateixos preceptes de la Llei de seguretat vial que els usuaris de bicicletes.\nLa sanció prevista per conduir un patinet havent donat positiu per alcohol és de 500 euros, mentre que per circular per les voreres, per circular dos persones en un mateix patinet, per fer servir el telèfon, per portar auriculars o per circular de nit sense llum o sense roba reflectant, la sanció és de 200 euros.\nEl reforç del control per part de la Policia Local sobre aquest tipus de vehicles coincideix amb la publicació de la nova normativa de la Direcció General de Tràfic, que preveu que els conductors de vehicles de mobilitat personal hauran de disposar obligatòriament d’un certificat de circulació. Aquesta normativa entrarà en vigor als 6 mesos des de la publicació al BOE.


Festival OjodePez. III Photo Meeting Barcelona'13. Actes Culturals. IEFC.\nActivitats Culturals > Actes Culturals > Festival OjodePez. III Photo Meeting Barcelona'13\nEls reportatges Dolors i Munir de Romuald Gallofré i Mi aire de Juan Sánchez, realitzats en el Curs d'Especialització en Assaig Documental, juntament amb Opulencia de Juanfra Alvarez, de Reportatge del Graduat en Fotografia, es projecten en loop, juntament amb altres treballs, en el videowall del pati de La Virreina durant els dies 26, 27 i 28 de Juny de 2013 dins el Festival OjodePez. III Photo Meeting Barcelona'13.\nAquest són els alumnes seleccionats per l'IEFC per representar l'escola en aquesta trobada internacional de fotògrafs organitzada per La Fábrica i La Virreina Centre de la Imatge, que neix a l'entorn de la revista de fotografia documental OjodePez.


Màsters en educació i psicologia > Joventut i Societat > Pràctiques externes\nUdG Màsters en educació i psicologiaJoventut i SocietatPràctiques externes\nL’assignatura Pràctiques externes forma part del Mòdul II Anàlisi de l’acció socioeducativa i té un valor de 6 ECTS. Es tracta d’una assignatura que vol:\nEsdevenir un exercici especialitzat en la pràctica professional en centres, projectes o serveis vinculats a l'acció, l'estudi de la joventut o les polítiques de joventut.\nFacilitar l’anàlisi crític de l'entorn professional del treball amb joves i les figures professionals que hi intervenen: el treball multidisciplinari en el treball en joves.\nAjudar a l’anàlisi de models organitzatius i d'acció i innovació en el treball amb joves i en les polítiques de joventut.\nAprofundir en les formes de treball i d'organització en aquest sector.\nProporcionar un coneixement avançat de les institucions i serveis especialitzats de joventut (acció i investigació).\nTreballar la responsabilitat social o ètica davant els encàrrecs i la solució de problemes que es plantegin en cada situació (deontologia professional).\nEls objectius d’aquesta assignatura recomanen una modalitat de formació en centres de treball, on els estudiants exerciten formes molt particulars d’aprenentatge, diferents de les activitats formatives habituals i que es consideren adients per assolir les competències previstes.\nPodeu consultar la Guia de Pràctiques Externes


Iza rentals, at 30mi. from Ujué - Navarre\nArteta rentals, at 31mi. from Ujué - Navarre


Si va a perdre pes i rejovenir el seu cos, pot oferir una dieta tibetana. Diferents nutricionistes ho recomanen, ja que ajuden a establir i actualitzar el treball del cos, que es fa malbé per malnutrició. Alguns nutricionistes consideren que la dieta tibetana és una arma en la lluita contra la vellesa, es creu que perdura la vida. Per aconseguir aquest efecte, heu de seguir totes les recomanacions. El principi d'aquesta dieta és abandonar els plats de carn i carn.\nAquesta és una dieta vegetariana. I com més fruites i verdures menges, millor. Es poden coure, al vapor, bullit, cru. Els plats s'han de dividir en petites porcions i mastegar lentament. Aquesta dieta està dissenyada durant una setmana. Després d'això, els experts aconsellen afegir una mica de carn a la dieta i després "tornar-se a dormir" a la dieta tibetana.\nResultats de la dieta tibetana\nObservar aquesta dieta durant 7 dies pot perdre fins a 4 quilograms. Atès que la dieta inclou fruites i verdures, es pot considerar útil i poc calòric. Per fer notar l'efecte, cal combinar la dieta tibetana amb diversos exercicis i caminar pel carrer. No es pot menjar de nit, berenar. No es recomana dues hores abans de dormir.\nEsmorzar: agafeu una petita galleta i una tassa de llet.\nPer esmorzar, prepara 200 g d'amanida de pebre búlgar, tomàquet, julivert, ceba; en una guarnició de 150 g de fesols bullits. Poma gran taronja i verda.\nAl sopar, menja 250 grams de col blanca picada, seca amb suc de llimona. a la tercera 200 ml d'aigua mineral i menja 150 g de fruita.\nPer esmorzar, agafeu una poma verda i 200 ml d'aigua mineral.\nA la tarda: doneu 200 grams d'amanida de: taronja, prunes, peres, pomes, altres fruites; bullir 250 grams de peix.\nSopar: prenem 250 grams de carbassons fregits en oli de gira-sol, tres tomàquets petits, 200 ml de suc de tomàquet, una llesca de pa.\nPer esmorzar: dues migdias de vainilla i beure un got de llet.\nA la tarda: prepararem 200 grams d'amanida: de cogombres, cebes, tomàquets i alls. Omplim l'amanida amb oli vegetal. Anem a servir 200 g de fesols adobats, fesols cuits,\nSopar: tomàquet, 200 gr de remolatxa ratllada, un got de suc de tomàquet, taronja, 2 pomes i una rodanxa de pa.\nPer esmorzar: pa i 250 ml d'aigua mineral.\nA la tarda: bullir 250 grams de peix, guarnició acompanyada de 200 grams d'amanida de vegetals i beure 200 ml de suc de poma.\nAl vespre, agafeu 200 g de pastanaga i fregueu-lo amb all i condimenteu-lo amb oli vegetal, adorneu-lo amb 200 g de beina cuita. Una tassa de te i una petita galleta.\nAgafeu un pa petit per esmorzar i beveu 200 ml de llet.\nA la tarda: 200 grams picats de col vermella, que omplim de suc de llimona. Dues pomes i un got de iogurt.\nSopar: prenem 200 g d'albergínies amb pastanagues i fregir-les en oli vegetal, 200 ml d'aigua mineral, cuinem 200 grams de peix, un pa.\nPer esmorzar: menja una taronja i beveu 200 ml de suc de poma.\nPer dinar: prepararem 200 grams d'enciam a base de ceba, pebre búlgar i tomàquet, es recomana 200 g de pastanagues i es vestirà l'amanida amb oli vegetal. I beurem un got d'aigua mineral.\nAl sopar: menja 150 grams de formatge, 2 tasses de iogurt o un got de llet, 2 molles de vainilla.\nPer esmorzar, agafeu 200 ml de llet i 2 galetes de vainilla.\nA la tarda: es mengen 250 grams d'amanida de col blanca, s'allarga amb suc de llimona, bull 250 grams de peix, 200 ml d'aigua mineral.\nPer sopar: 100 grams de formatge, bullir 200 g de fesols, 250 grams de fruites diferents, prenem un got de suc de poma.\nSi seguiu totes les recomanacions, tot estarà bé. És una dieta equilibrada i saludable. Però no podeu "seure" durant més d'una setmana. Aquesta dieta es considera una excel lent càrrega per al cos.\nPèrdua de pes amb api\nLluitem amb greix subcutani: mesurem i cremem\nUn conjunt d'exercicis tai-boo\nLa meditació, l'esperit per curar i millorar el cos\nQuè puc fer per reduir la meva gana?\nDieta ràpida i efectiva per baixar de pes\nAliments baixos en greixos\nPatates al poble\nPa de pessic de patata\nCom triar un lloc per a un bressol\nVerat al forn forn microones\nCames esveltes en només un parell de mesos, o un simple exercici "Stool"\nBroqueta de pollastre al forn de microones\nGroseller negre, propietats útils\nCom criar un home real d'un nen que creix sense pare\nSpring Women: una col·lecció de vestits festius de S.Oliver\nGaletes de civada "Zdrava" amb fruits secs, fruits secs i\nLa psicologia de les relacions, on el marit és un tirà, i la dona és víctima\nPer què i amb quina freqüència he de canviar el raspall de dents?\nL'horòscop exacte de desembre de 2017 de Pavel Globa\nAmanida grega amb carbassons i tomàquets\nMaxim Vitorgan va mostrar per primera vegada a la seva dona embarassada, video


T´apassiona sortir a treballar al medi natural, el lleure i l´esport? vols forma part d´una de les empreses pioneres del món del Lleure? tens experiència treballant amb infants? cerquem perfils esportius i de lleure per a les nostres colònies de primavera/estiu.


The Psycho-hamster's Way: VANILLA FUDGE: “YOU KEEP ME HANGING ON”\nEtiquetes: A SONG FOR YOU, MUSICA\nOstia es ben be que les casualitats existeixen!\nVeient el video, que per cert es un tema molt bo, t'anava a recomenar un tema que canten els Lemon Pipers (i tambe els Status Quo en la seva primera i millor epoca mod).\nI quan el trobo al Sant Youtube, el primer video relacionat es aquest de Vainilla Fudge.\nEn qualsevol cas, mira't el video, l'estetica i aquest puntasso piscodelic no tenen desperdici...\nMolt guapo el video dels Lemon Pipers ..... Una mica hippies amb tendencies "mods" ..... els cops de guitarra al osito m' han fer recordar als Who .....\nVeig que t' agrada també el rotllo mod, a la Penya Osasunista Clarete tenim al Ima, que toca en un grup mod, son molt joves però s' ho estant currant.... es diuen "Slim Mojo" i han tocat fins i tot a la Sala Apolo a BCN .... potser els coneixes, aqui tens un enllaç a la web ....


1 MXN a CNY ᐈ Converteix Mex$1 Peso mexicà in Yuan xinès\n1 MXN a CNY\nHas convertit 1 🇲🇽 Peso mexicà a 🇨🇳 Yuan xinès. Per mostrar-vos el resultat més precís, utilitzem el tipus de canvi internacional. Convertir moneda 1 MXN a CNY. Quant Mex$1 Peso mexicà a Yuan xinès? — ¥0.328 CNY.Mirar el rumb invers CNY a MXN.Potser us pot interessar MXN CNY Cartell històric, i MXN CNY Dades històriques del tipus de canvi. No dubteu a provar-ho converteix més...\nConverteix 1 Peso mexicà a Yuan xinès\nPer taxa: ¥0.328 CNY (0.000020)0.00734%\nInvers: Mex$3.047 MXN\nHo savies? Fa un any, aquest dia, la taxa de canvi Peso mexicà a Yuan xinès era: ¥0.350. Des de llavors, la taxa de canvi té disminuït per -0.0218 CNY (-6.23%).\n50 Peso mexicà a Yuan xinès100 Peso mexicà a Yuan xinès150 Peso mexicà a Yuan xinès200 Peso mexicà a Yuan xinès250 Peso mexicà a Yuan xinès500 Peso mexicà a Yuan xinès1000 Peso mexicà a Yuan xinès2000 Peso mexicà a Yuan xinès4000 Peso mexicà a Yuan xinès8000 Peso mexicà a Yuan xinès1 Naira nigeriana a X2Coin1 Euro a ZCash1 Theta a Euro300 Dòlar de Singapur a Euro100 Real brasiler a Dòlar americà150 Real brasiler a Dòlar americà1 Dòlar de Hong Kong a Nou dòlar de Taiwan66.8 Dòlar americà a Rupia índia450 Dòlar americà a Ringgit de Malàisia2800 Gainer a Dinar serbi400 Dòlar americà a Dòlar canadenc143600 Dòlar americà a Dòlar de Hong Kong200000 Dòlar de Singapur a Dòlar americà15000 Corona danesa a Euro\nS'han actualitzat les taxes de canvi: Sat, 06 Jun 2020 15:10:02 +0000.


Després que el Consell de Ministres es reuneixi demà || Tots dos grups es reuneixen per acordar com han d’aplicar el resultat del referèndum de l’1-O\n© Carles Puigdemont i Oriol Junqueras, el passat dia 10.\nEls grups de Junts pel Sí (JxSí) i la CUP al Parlament no decidiran sobre la declaració d’independència de Catalunya fins que l’Estat concreti quines mesures pensa adoptar per intervenir la Generalitat a l’empara de l’article 155 de la Constitució. Esperaran a la sessió del Consell de Ministres extraordinària prevista per demà dissabte, després que membres dels dos grups parlamentaris es reunissin ahir al matí per acordar com aplicar el resultat de la votació de l’1-O.\nTambé van acudir al despatx de la presidenta de la Cambra catalana, Carme Forcadell, per verificar si es mantenia la convocatòria de la junta de portaveus prevista per dilluns. Fonts de la presidència del Parlament van indicar que no es modificarà llevat que hi hagi novetats o noves peticions dels grups parlamentaris.\nERC, per la seua part, va apuntar en aquesta mateixa línia. El diputat republicà Segri Sabrià va apuntar que “a partir de dissabte sabrem coses i, en funció d’aquestes, anirem ajustant el calendari”. No va fixar una data per aixecar la suspensió de la declaració d’independència: va assegurar que serà “quan considerem que sigui el millor moment” i va afegir que l’amenaça d’aplicar el 155 la situa “més a prop”.\n“Si es fa realitat, no tindrem més remei que tirar endavant la declaració”, va apuntar. Val a recordar que el PDeCAT, soci de la coalició de JxSí, ja es va pronunciar dimecres passat a favor de declarar la independència si l’Estat recorria a l’article constitucional per intervenir l’autonomia de Catalunya (vegeu SEGRE d’ahir).


Dièsel, gasolina, GLP, GNC, híbrid, elèctric… Són moltes les opcions que ens trobem en l’actualitat quan anem a un concessionari a la cerca del nostre nou company de viatge. Qui no ha dubtat alguna vegada? Perquè la teva elecció sigui la més fàcil possible, anem a donar una mica de llum a aquest tema.¡\nSi la teva idea és comprar-te un cotxe per circular per la ciutat i rodalies, pot ser que un motor elèctric sigui el més convenient. És l’opció ideal per qui pugui carregar-los amb facilitat i vagi a realitzar trajectes curts, sense superar massa els 100 km entre recàrregues.\nA més, les seves emissions directes són zero, com el seu consum de combustible. El cost elèctric cada 100 km és d’uns 1,20 euros i no hi ha cap tipus de soroll mecànic. Potser l’únic impediment sigui la seva autonomia limitada, sobretot a carretera. I les bateries encara són una mica cares, pel què fa que el seu preu final augmenti.\nL’avantatge dels vehicles que tenen un motor gasolina adaptat per funcionar amb GLP és l’estalvi quant a carburant. Potser no sigui tan rendible com el GNC, però ofereix 10 vegades més punts de recàrrega i surt més rendible que el dièsel o gasolina. És fàcil recórrer 100 km amb un compacte de GLP per uns 5,5 euros de mitjana. A més, pots sumar l’autonomia de tots dos dipòsits i poder recórrer més d’1.100 km sense repostar.\nPotser l’aspecte negatiu sigui la pèrdua de capacitat en el maleter ja que els dipòsits van allotjats en la part inferior del mateix. I, a dia d’avui, només hi ha 562 punts on repostar GLP.\nAquest tipus de cotxes utilitzen Gas Natural Comprimit com a carburant i quan aquest s’esgota, poden seguir funcionant amb gasolina. Són ideals per aquells que puguin repostar GNC amb normalitat, ja que el seu cost per km és molt baix. És fàcil recórrer 100 km amb un compacte de GNC per uns 3,5€ de mitjana. A més, pot recórrer 1.100 km sense repostar. I està considerat un vehicle ECO pel què pot circular per grans ciutats, encara que hi hagi restriccions al tràfic.\nL’impediment que pot tenir aquest tipus de vehicles és que només hi ha 47 punts on repostar GNC. Igual que el GLP, també perden capacitat de maleter.\nSón la millor compra per aquells que van a recórrer molts quilòmetres, sobretot per carretera. També interessen en el cas de SUV’s i tot terreny amb tracció total. L’avantatge dels dièsel és que consumeixen poc. L’incovenient, la fiabilitat dels seus sistemes anticontaminació es pot veure molt afectada si s’abusa dels trajectes curts.\nSón una bona opció si no es recorriran més de 10.000 km anuals. També són els que millors sensacions de conducció aporten en esportius i models d’altes prestacions. Tenen un funcionament suau i refinat. La mecànica és relativament barata i prou fiables.\nAquest tipus de vehicles compten amb un mitjà per emmagatzemar energia i una màquina que és capaç de transformar l’energia en moviment per impulsar el cotxe. L’avantatge dels híbrids és que tenen major eficiència, perquè el motor tèrmic funciona durant una major quantitat de temps en el règim en el qual aprofita millor el combustible. Tenen un menor consum, compta amb potència extra en moments puntuals, i pot reduir les nostres emissions locals fins a fer-les desaparèixer.\nL’inconvenient és que pesen més, en tenir dos dipòsits d’energia i dos propulsors. També tenen un major cost inicial, en augmentar la complexitat del sistema de propulsió.


El Centre Cultural ja ha començat a repartir les entrades per assistir a l’acte de presentació dels projectes que se sotmeten a votació\nLa presentació aquest dissabte dels 13 projectes d’inversió municipal per al 2017, elaborats i seleccionats als instituts, donarà pas a les votacions populars dels primers pressupostos participatius de Ripollet.\nLes votacions tindran lloc fins el dia 4 de desembre i es podrà votar de forma presencial o en línia (en una nova pàgina web de participació). Hi haurà urnes fixes al Centre Cultural, al Poliesportiu Municipal i a l’Oficina d’Atenció al ciutadà, i se n’instaŀlaran de mòbils en llocs de pas els caps de setmana de la quinzena de votacions.\nEls equips d’alumnes de quart d’ESO que han ideat un dels 13 projectes que se sotmetran a votació, defensaran la seva proposta dissabte, a les 17 hores, al Teatre Auditori del Mercat Vell.\nL’acte està obert a tota la població —tenen dret a vot les persones empadronades que han nascut fins el 2001— si bé cal demanar una de les entrades que ja s’han començat a repartir al Centre Cultural. De les votacions sortiran escollits un mínim de quatre projectes d’inversió, fins a un total de 300.000 euros, que el govern local haurà d’executar durant el 2017.\nEL GOVERN PROMET FER PÚBLIC EL PLA D’ACCIÓ MUNICIPAL\nLa web participa.ripollet.cat que habilitarà l’Ajuntament coincidint amb la presentació i l’inici de les votacions dels pressupostos, es mantindrà oberta un cop finalitzi la consulta. El consistori té intenció de publicar el Pla d’Acció Municipal, un document que recull les línies de treball d’aquest mandat, i recollir les accions de participació que es realitzin. La web ha de servir, segons la primera tinent d’alcalde, Pilar Castillejo, per “acostar l’Ajuntament” a la ciutadania i “posar l’accent” en la participació dels veïns i veïnes, que és, ha emfatitzat la regidora, “un dels eixos més característics del nostre govern”. –JJR\nMés en aquesta categoria: « Ripollet conscienciarà al món esportiu i als joves contra la violència masclista Festa familiar per descobrir els valors naturals del Pla Reixac »


La jove va morir amb 32 anys després d’haver recaigut tres vegades en la malaltia\ndivendres, 14 de juny 2019 - 09:50h\nMor la nord-americana Gabe Grunewald amb 32 anys per un càncer | Instagram (@gigrunewald)\nDol als Estats Units per la mort de l’atleta nord-americana Gabriela Grunewald després de deu anys de lluita contra el càncer. A la jove esportista, coneguda pels amics com ‘Gabe’, se li va diagnosticar un estrany càncer a les glàndules salivals el 10 d’abril de 2009. L’endemà de rebre aquella pèssima notícia, Gabe tenia competició i, lluny d’enfonsar-se, va decidir córrer i aconseguir la seva millor marca fins al moment fent els 1.500 metres.\nA partir d’aquell moment, la jove no va parar d’entrar i sortir de l’hospital per tractar una malaltia que va reaparèixer fins en tres ocasions més a la seva vida. L’any 2014 va competir en el Mundial Indoor de Sopot, a Polònia, on va ser campiona nord-americana dels 3.000 metres en pista coberta i va arribar a ser número dotze de les més ràpides del seu país.\nL’any 2016 va arribar a participar en els Jocs Olímpics de Rio, sent en aquell moment considerada com un exemple de lluita i superació de la malaltia. Però després de la cita de Brasil, va tornar el càncer. En aquest cas va ser necessari extirpar-li part del fetge i va iniciar un procés de quimioteràpia per intentar eliminar totalment el càncer. Desgraciadament va morir aquest passat dimarts, amb 32 anys, després d’una llarga lluita contra la malaltia, tal com explica l’’ABC’.\nGran commoció per la seva mort\nGabriela Grunewald era una gran font d’inspiració per altres persones que patien aquesta malaltia, per això la seva mort ha causat una gran commoció, no només entre els seus familiars i amics, sinó també entre els seus seguidors i dins del món de l’esport. El Comitè Olímpic d’Estat Units li ha dedicat a l’atleta unes sentides paraules: «Gràcies per ensenyar-nos el que significa ser valent i tenir coratge. La teva història i memòria inspiraran per sempre als equips dels Estats Units».\nEl seu marit, Justin Grunewald, va ser l’encarregat de donar la trista notícia a través d’Instagram: «Sempre he sentit com si fos Robin juntament amb Batman i sé que mai podré omplir aquest enorme forat al meu cor ni portar les sabates que deixes aquí. La teva família t’estima tant com els teus amics».


Oriol Castellví i Estruch | Prioritzem! | The 3 things I've learned\nDirector d'escola / mestre de música\nDes de la meva experiència com a mestre en un primer moment, com a equip directiu després i també com a pare, m’he adonat de que cada vegada és més necessari prendre consciència, tant des de la vessant escolar com des de la familiar, del paper que actualment juga l’escola i la família en l’educació dels infants. Per això, fa més de 6 anys que combino la meva activitat docent amb la d’impartir cursos de formació i impulsar col·loquis amb mestres i famílies, perquè crec fermament que cal un reciclatge de la manera d’afrontar el fet educatiu.\nL'escola no ho pot fer tot. Continguts, prodediments, habilitats, capacitats, competències, cohesió social, projectes, sortides... els Plans Anuals de Centre estan farcits de mil iniciatives i propostes, cadascuna amb el seu valor, però que sovint no ens deixen reflexionar sobre allò que és essencial. I allò que és essencial és el que hem de sistematitzar, prioritzar, i vetllar perquè tots els infants assoleixin. Però prioritzar no és fàcil. Cal, sobretot, una reflexió pausada, que sembla utòpica a hores d'ara, amb els horaris que tenim.\nTinguem cura de les emocions.\nL'escola fins ara ha treballat sobre dos grans pilars: continguts curriculars i cohesió social. Però avui en dia, les característiques de la societat actual, i de les noves estructures familiars, fan indispensable el treball transversal d'un tercer pilar: les emocions. Ara ja sabem que cap infant no aprèn si no se sent content i tranquiil. Paraules com autoestima, seguretat, esperit crític, o bé tolerància a la frustració, esdevenen aspectes claus en el desenvolupament dels infants.\nCal tota una tribu per educar un infant.\nQuan parlem d'escola tendim a pensar en un edifici amb quatre parets, on els mestres intenten transmetre uns coneixements als infants. Cal obrir la mirada i pensar en comunitats educatives, amb l'escola com a nucli, on cal sumar entre totes les parts implicades, Les escoles som especialistes en explicar a les famílies el que fem, però poques vegades els expliquem per què ho fem. Intentem que ens entenguin però no ens coneixen. Cal compartir, delimitar funcions i buscar espais de trobada per caminar tots en la mateixa direcció.


Divendres, 04 Octubre 2019 12:35\nLa Xarxa d’Espais Joves de Mataró va començar el curs amb novetats en la seva programació, que va dirigida a la població de la ciutat d’entre 12 i 25 anys. Per al primer semestre, la programació se centra en tres grans temes: la perspectiva de gènere, les activitats comunitàries i l'ocupació juvenil.\nEls projectes principals\nL’any 2016 es va començar a treballar la perspectiva de gènere de forma integral i transversal. Durant aquest trimestre, a través de cartells, recursos visuals i accions concretes, s’interpel·larà els joves i sel’s convidarà a reflexionar i repensar els models de masculinitat dominants a la societat. A més, es crearà una cançó trap reivindicativa amb motiu del 25N, Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència contra les Dones.\nPel que fa a les accions comunitàries, hi ha prevista una jornada d’art urbà o la participació dels joves al programa de Mataró Audiovisual “La veu dels barris”. Un altre eix de treball és el medi ambient, a través del qual hi ha accions concretes, com la visita al Viver Municipal, accions de sensibilització com el reciclatge de roba o la projecció de pel·lícules sobre aquesta temàtica.\nPer últim, es consolida el programa Referent d’Ocupació Juvenil, que acosta els joves als serveis i recursos per a la transició de l’escola al món laboral.


mosaico · 18 de juliol, 2021\nEn aquesta oportunitat, et presentem el Mosaic de Justinià. L'emperador de Constantinoble, de l'Imperi Bizantí, precursor de les lleis del codi civil, va tenir el seu màxim apogeu al segle VI després de Crist, aquí es demostra l'art medieval, específicament l'Art Bizantí.\nEl mosaic de Justinià, va ser realitzat a l'Edat d'Or de l'art bizantí, però no se sap qui en va ser l'autor. Aquesta gran obra es troba ubicada a la localitat de Rávena, on actualment és la regió d'Emília Romanya a Itàlia.\nÉs una representació religiosa i política de la vida de Justinià I, l'emperador de Constantinoble i el seu seguici, integrat per Maximilià, l'arquebisbe de Ràvena, qui realitza aquest mosaic de Justinià i l'Oblatio Imperial, al que es acostumava que l'emperador fes ofrenes als temples de més significat en el seu vast imperi.\nJustinià I, era l'emperador de l'Imperi Romà d'Orient, va assumir el poder l'1 d'agost de l'any 527 dC. C., fins a la seva mort el 13 de novembre de l'any 565, després d. C.; durant el seu imperi va intentar mantenir la glòria i opulència de l'Imperi Romà, conquerint territoris d'Occident.\nAquest emperador Justinià I, és destacat pels investigadors com una de les figures de més connotació, a l'antiguitat tardana, li deien “l'emperador que mai dorm”, va ser l'última persona que va fer servir el llatí com a llengua materna. Va ser l'últim emperador ia la seva mort l'Imperi Romà, després de 853 anys, va caure a les mans dels otomans.\nMètodes utilitzats al mosaic\nHi ha dos mètodes, per col·locar aquestes tessel·les sobre la paret. El primer mètode s'anomena Opus Vermiculatum, aquesta tècnica és utilitzada per ressaltar primordialment, el contorn de les figures, on les pedretes eren de 04 mil·límetres d'alçada.\nEl segon mètode, es coneix amb el nom d'Opus Tessellatum, aquesta tècnica es fa servir a la resta dels elements, utilitzant tessel·les més grans als 04 mil·límetres, al centre del mosaic s'observa l'emperador Justinià I.\nDescripció del Mosaic de Justinià\nEn aquesta obra pictòrica, s'observa l'emperador Justinià I i el seu seguici, aquest mosaic va ser elaborat sobre una paret del temple religiós que li serveix de base, en la seva elaboració s'observen petites pedres, terracota o vidre, les quals ha estat acolorides per poder confeccionar els mosaics. Aquestes petites pedres, se'ls coneix amb el nom de tessel·les.\nEs presenta a l'emperador, amb un gran mantell de to porpra, el qual demostra la simbologia de la reialesa; pots observar que l'emperador Justinià, té entre les mans un gran platet de metall anomenat platena el qual era d'or, on es feien ofrenes a Déu.\nTambé observarem en aquest mosaic de Justinià, la seva manifestació cap a la fe cristiana, així com que l'emperador era posseïdor d'aquesta divinitat i el poble l'havia d'adorar.\nPots veure al mosaic, que Justinià I, té a la part superior del cap, una aurèola, denotant que era una divinitat, gairebé un sant, a més de la corona de joies, a l'esquerra d'ell, es troben representats tres importants membres de l'església, el que és més a prop de l'emperador, era l'arquebisbe Maximià de Ravenna.\nPorta aquest arquebisbe entre les mans una creu i al costat es troben situats dos dignataris de l'església, el que es troba a la dreta, té entre les mans l'encensari, mentre que l'altra figura porta a les mans el missal romà , que és un llibre litúrgic.\nEs denota al mosaic, que entre l'arquebisbe i l'emperador Justinià, existeix en segon lloc, una altra figura que representa el banquer de nom Julià, que seria la persona que va finançar els recursos econòmics del temple de Sant Vital de Ràvena.\nSimultàniament a la dreta de l'emperador Justinià I, pots veure dos homes, que representen dos funcionaris, que vesteixen togues, el més proper de l'emperador és el general Flavio Belisario, sota les seves ordres es va conquistar Rávena ia la dreta d'aquestes dues figures, hi ha la guàrdia personal de l'emperador\nIgualment, pots veure el soldat que sosté un escut amb la imatge del crismó del Salvador, on es denota la lletra X i P, que són les primeres lletres del nom de Déu en grec, denotant l'Alfa i l'Omega fent referència a Déu, sent l'emperador el principi i la fi de l'existència.\nAquest emblema pertanyia al primer emperador cristià de Roma, Constantí, l'emperador Justinià I, era el que tenia el poder més gran entre l'església i les forces militars, cosa que es mostra en aquest mosaic.\nPel que fa als colors, s'utilitzen daurats, blancs, porpra, verds i vermells; on es destaca el color del fons daurat, com a símbols del luxe i de Déu, a més del color porpra que simbolitza la noblesa i les persones amb gran poder.\nEn la composició del mosaic de Justinià I, s'observa la perspectiva bidimensional, a més de la forma estàtica, com es van representar totes les figures, s'observa la isocefàlia, ja que totes les cares tenen similitud en els gestos i en els trets de la faç, tots són de la mateixa mida.\nEncara que l'expressió de l'emperador Justinià I, denota gran poder en relació amb els altres personatges i en aquest mosaic de Justinià, es pot apreciar, la jerarquia social d'acord amb la posició i com estan col·locats els peus, ja que es trepitgen entre sí.\nObserva que els peus de l'emperador Justinià I, trepitja els peus del militar Belisario i alhora ell trepitjava els peus de l'altre, per la qual cosa aquest mosaic de Justinià, representa el poder que albirava al seu ampli territori de Constantinoble.\nLa funció d'aquest mosaic era unificar a la figura de l'emperador, el gran poder que demostrava tant en l'àmbit religiós com en el militar i polític, això es coneix amb el nom de cesaropapisme, gràcies al seu enorme poder. /p>\nAquest art, va rebre influències del món romà tardà dels segles IV i V, a més d'influència d'Egipte, observant-se la frontalitat i l'estatisme, tot inserit en un fons pla, on les figures són bidimensionals.\nL'emperador Justinià I, considerava la seva pròpia persona, com el representant de Crist a la terra, cosa que es demostra emfàticament en el mosaic de l'Església de Ràvena, a més l'Imperi Romà d'Orient, desconeixia la diferència entre l'Església i l'Estat, que es va desenvolupar després al cristianisme llatí.


HotMix106.com | Radioguide.FM\nHotMix106.com Born out of a pioneering spirit and a passion for music we have developed HotMix106.com radio in Sacramento, CA, to bring you the best FREE music on this big beautiful planet we call earth. Talent, passion and integrity is what we stand for. We air Rock, Blues, Pop, Soul, Jazz & what ever else we feel like


La Vila Joiosa - Notícies: La Vila Joiosa estalviarà més de 24.000 euros a l'any amb la instal·lació de noves lluminàries a l'interior dels seus edificis municipals\nLa Vila Joiosa estalviarà més de 24.000 euros a l'any amb la instal·lació de noves lluminàries a l'interior dels seus edificis municipals\nLa regidoria de Patrimoni ha posat en marxa el canvi de lluminàries que permetrà un estalvi de més de 24.000 euros a l'any en consum elèctric. Pascal Amic, regidor de Patrimoni de la Vila Joiosa, dins del seu compromís amb el Pacte d'Alcaldes, es va adherir al Pla Provincial d'Estalvi Energètic 2016 per a la millora de l'eficiència en edificis públics.\nLa Diputació Provincial subvencionarà el 95% d'aquesta actuació amb 148.962,41 euros, i el Consistori el 5% restant, 7.075,71 euros. En total s'instal·laran 3.051 punts de llum; 600 en el Llar del Pensionista; 250 en el poliesportiu Maisa Lloret; 912 a l'Auditori; 171 a l'Ajuntament; 412 en el Cespol; 331 a la Biblioteca i 375 en el poliesportiu Marta Baldó.\n“El canvi de les lluminàries no solament millorarà l'eficiència energètica, estalviant una important suma de diners, sinó que millorarà notablement la qualitat de la il·luminació dels llocs de treball dels empleats de l'Ajuntament i zones comunes dels edificis municipals, així com la millora substancial de pistes esportives interiors” ha comentat Pascal Amic.\n“El rendiment i l'estalvi energètic és una labor que es realitza des que va començar la legislatura, moment en el qual l'Ajuntament va entrar a formar part del Pacte d'Alcaldes. Aquesta mesura suposa un important estalvi econòmic i manifesta el nostre compromís amb el medi ambient” ha comentat Andreu Verdú, alcalde de la Vila Joiosa.\nLes obres de substitució van començar el passat 18 de juny i es preveu que finalitzen en aproximadament dos mesos.\nNotícia publicada el 02 de Juliol de 2018


Dissidència, desencís i socialisme real, a escena | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\n>> El Teatre Lliure repassa la història de Txecoslovàquia des de la fi de la primavera de Praga fins a la caiguda del comunisme\n“Eurocomunisme? Això és com si jo dic que sóc eurovegetarià i llavors puc menjar costelles de xai”, afirma el Max, un dels protagonistes de Rock’n’Roll, obra del dramaturg anglès d’origen txec Tom Stoppard.\nAquesta creació constitueix una aguda reflexió sobre la dissidència, el compromís polític i el desencís que el socialisme real provocà en una part important de l’esquerra europea i fins el passat 10 de gener es va representar al Teatre Lliure de Barcelona.\nEls escenaris on es desenvolupa la història són Praga i Cambridge, en un període que va de 1968 a 1991 i que abasta des de la invasió de Txecoslovàquia per part de les tropes del Pacte de Varsòvia, amb la qual es posava fi a la primavera de Praga, fins a la caiguda del sistema comunista.\nL’obra està protagonitzada per en Jan (Joan Carreras), un jove txecoslovac que s’ha desplaçat a Cambridge per assistir a un seminari sobre filosofia a la universitat, i per en Max (Lluís Marco), professor de Jan a Anglaterra, marxista convençut nascut precisament l’octubre del 1917 i membre del Partit Comunista de Gran Bretanya.\nQuan els tancs soviètics ocupen Praga, Jan decideix tornar al seu país, on no té intenció de participar en els moviments de dissidència al govern de Gustav Husak, qui ha substituït Alexander Dubcek, un dels principals impulsors de la primavera de Praga, al capdavant del Partit Comunista de Txecoslovàquia. Però la seua relació amb el seu amic Ferdinand, un jove dissident, i la persecució que pateix un grup de rock underground, els Plastic People of the Universe, duran Jan a esdevenir un opositor al sistema socialista i a ingressar a la presó.\nMentrestant, el Max, sense renunciar mai a les seves conviccions, és envaït amb el pas del anys pel desencís qui li provoca la plasmació d’aquestes, el que es va conèixer com a socialisme real, i acaba abandonant el Partit Comunista. “Jo només crec una cosa: entre la teoria i la pràctica hi ha d’haver un encaix digne; no perfecte, però digne”, assegura en un fragment de l’obra.\nAlhora, el professor de filosofia contempla amb estupefacció l’arribada de les victòries electorals de la conservadora Margaret Thatcher, tractant de pair que al darrere del triomf de les opcions polítiques ultraliberals hi ha el vot d’una part de la classe obrera britànica.\nA l’escenari s’imposen els diàlegs\nQuant a la posada en escena, Rock’n’Roll compta amb unes excel·lents interpretacions i una molt bona escenografia, que ens permet passar amb facilitat de la típica casa anglesa amb jardí de Max al petit pis on Jan viu a Praga. El muntatge d’Àlex Rigola, estrenat la tardor del 2008 amb un notable èxit de crítica, reïx, a més, a l’hora de representar els aspectes més negatius de la Txecoslovàquia comunista, com ara la repressió i el control social. I la música que dóna nom a l’obra acompanya a la perfecció (els Rolling Stones, Pink Floyd…).\nPerò per damunt de tot destaquen els magnífics diàlegs: sense cap renúncia intel·lectual, emprant un llenguatge senzill, els protagonistes d’aquesta obra reflexionen sobre dissidència, coherència, llibertat o ideals. En aquest sentit, i segons explica el propi autor, la principal influència de Rock’n’Roll són les polèmiques crítiques que s’intercanviaren l’escriptor Milan Kundera i el també escriptor i primer president postcomunista del país Vaclav Havel a través d’un sèrie d’assaigs en què discreparen sobre si la primavera de Praga havia estat derrotada o no amb la invasió.\nAquest diàlegs, a través del personatge de Max, deixen a l’espectador algunes consideracions sobre l’experiència comunista molt interessants, ja siga des del desencís o des del convenciment. És aquest vell marxista qui afirma que, si bé hi ha molta gent preocupada perquè no s’obliden les barbaritats comeses pel comunisme, el que a ell li preocupa és que se n’obliden els èxits. Una reflexió que té una vigència absoluta vint anys després de la caiguda de mur de Berlín i que ve d’una obra que no és precisament comunista.\nCategoria: Activitats culturals Visualitzacions: 1450\nTomàs Oliver i els inicis de l’anarquisme


"La Pàtria" eren ells\njueves, 28 octubre 2021 - 16:47 h\nJoan F. López Casasnovas | 21/07/2021\n«Dulce et decorum est pro patria mori» -Horaci (Venosa, 65aC-Roma, 8aC)\n«És molt més dolç i molt més honorable viure per la pàtria» -B. Brecht (Augsburg, 1898-Berlín, 1956)\nEl 8 de juliol de 1928 s’inaugurà a la muntanya del Toro un monument als soldats menorquins que van perdre la vida a la Guerra de l’Àfrica. Així es coneix l’aventura colonial a la zona minera del Rif, al Marroc, que havia començat amb una greu desfeta de l’exèrcit espanyol, coneguda com el Desastre d’Annual: 8.000 morts i un forat de 5.600 milions de pessetes a l’erari públic entre 1909 i 1931. La batalla s’esdevingué dia 22 de juliol de 1921, aquest dijous en farà cent anys. Les seues repercussions a la Península abrivaren el descontentament popular, que ja s’havia manifestat amb motiu de l’embarcament de tropes cap al Marroc el 1909 (Setmana Tràgica), hi afegia la corrupció política, les intrigues de la camarilla reial i el desgavell militar d’un exèrcit, el cap del qual esperava refer-se al nord d’Àfrica de les derrotes a Cuba i Filipines (1898). Va caure el govern de Manuel Allendesalazar i se’n formà un altre presidit per Antoni Maura. El mallorquí no volia més problemes a l’exterior, prou en tenia dins Espanya; però les pressions del rei i dels poders fàctics -les personalitats que figuraven al davant del Rif i que duien una lluita acarnissada contra el gabinet Maura- obligaren aquest a autoritzar l’extracció de ferro, que havia estat suspesa arran d’aquell desastre militar.\nEra evident que els particulars interessos econòmics eren prioritaris (es calcula que el negoci colonial generà 2.100 milions en dividends entre 1907 i 1967, any que el Marroc nacionalitzà l’empresa explotadora). Vegem alguns dels principals accionistes de la Compañía Espanyola de Minas del Rif, S.A., causa important de la guerra: Alvaro de Figueroa (comte de Romanones,) el seu germà (duc de Tovar), Joan Antoni Güell (marquès de Comillas), Tomàs de Zubiría (comte de Zubiría), Evaristo de Churruca (comte de Motrico), així com l’ex-primer ministre Allendesalazar, l’exministre Miguel de Villanueva com a president del Consell d’Administració i el mateix Alfonso XIII, que els donà cobertura en tot moment i qualque títol nobiliari.\nEl diari La voz de Menorca publicava (17-VIII-1927) una opinió referida a l’acord de l’ajuntament de Maó per erigir el monument del Toro com a una iniciativa feliç, «recuerdo eterno que Menorca va a dedicar a sus hijos que en lucha con los del desierto ofrendaron juventud, sangre y vida por el honor de la madre España». Ara resulta que aquella pàtria eren el rei i una colla d’aprofitats i corruptes.\n28/10/2021 Sobre un poema d’Auden


Un procés electoral irruent de tres erres\n11 maig 2021 06:07\nMiquel Àngel Limon | 23 maig 2011\nAhir vam votar la renovació, més o menys, de les corporacions municipals, dels consells i del Parlament de les Illes Balears. Molt tem, però, que ni els partits de l'arc ideològic convencional ni llurs candidats que hi han flocat a quatre vents les velles noves de la facúndia electoral no han entès res de la protesta mobilitzada amb què s'han viscut els comicis d'enguany. L'anomenat 15-M (o, un pèl hiperbòlicament, la Revolució Espanyola) ha portat a fer un acte de recalcitrant elusió per part dels apel·lats en la protesta -i les apel·lades! Sospit, en realitat, que no han volgut pas témer-se'n, i que han mirat cap a un altre lloc infinit, esmaperdut i sideral. Mentre una gentada vivíssima, pacífica, emprenyada, engrandia més i més la dimensió humana d'enuig, els politicastres que detenen el sistema democràtic espanyol s'han comportat com un qui cantusseja a la dutxa, cofois per l'ànima neta i la consciència cristal·lina que els adorna. Ben bé, però, ha estat la seva l'actitud d'ulls tancats que potser més els convenia d'aparentar, no fos cas que els sortís un envermelliment roent de galtes. Totes dues, vull dir: les galtes de la cara de ciment i les galtes grasses del cap de baix del tronc que empren per a no desferrar-se de les poltrones del privilegi regalat.\nEm sent trist, molt trist. Els nostres arquetípics líders han anat a dar el vot amb el mateix fals somrís televisiu de la Transició, quan el franquisme encara dominava els ressorts de la sobirania popular. Encara ara ho fan així, tot i que avui, entretant, hi són atiats per la bogeria de no moure's del poder que s'han dissenyat a mida de l'interès de les oligarquies de partit -del cul dels qui hi tallen el bacallà. No han entès res, absolutament res de la repatània sonsònia que ha compost nova melodia periodística a la campanya electoral, i per açò mateix, fascinant. Haurà estat un procés electiu de poders locals i autonòmics aixecant les banderes de tres rudes erres, nítides i irruents, davant la indolència morta de l'oficialitat del sistema. I les erres, per mi, hauran estat encarnades en una contracampanya renovellada, reveladora i revolucionària de la història política d'aquest país. Una campanya de places públiques a pic de martell, al cel-ras nit i dia, entonant l'himne de la protesta de "ja n'hi ha prou, cavallers, ja n'hi ha prou!". Una campanya, en fi, que ha sabut infiltrar tremolors de cap a les augustes ments jurisdiccionals i constitucionalistes d'una democràcia controlada pels vèrtexs del poder que es reparteixen la cansalada en dies d'opulència o de crisi, que tant se val.\nO, tal volta, resulti més greu encara la cosa, d'una cronicitat incurable. Havent-ho entès els politicastres a la perfecció, hi han girat la cara -i n'han ofegat els grams de seny que els queda-, perquè no els caigués de vergonya, a bocins. La massiva protesta de la Puerta del Sol de Madrid (de tantes places, inclosa la placeta recòndita del meu cor de demòcrata fastiguejat), ha estat, a parer meu, una escridassada general i eixordadora contra la democràcia purament mecanicista i d'oligarquia bipartidista que tenim implantada des de dalt en aquest Estat. Un mecanicisme, dic, que, en el curs dels anys, s'ha desfigurat fins a punts de monstruositat facial horrible.\nPer mi, les proves són aclaparadores. Us les desgranaré: un sistema electoral pensat per forçar un bipartidisme ineludible de pluralitat castrant; unes llistes que s'han acabat convertint en una ocupació espantosa de delers laborals que afecten els amics de les nomenklatures, en tots els colors ideològics; un panorama de dialèctica política empobrida i inculta, en el qual els líders no saben construir una frase coherent i estàlvia de les faltes d'ortografia; unes conductes de corrupció rapinyaire, descarada i en greu metàstasi multiorgànica; i, en definitiva, una política sorda que es creuen entre si els "col·locats", sense més encerts que insultar-se, ofendre's, acusar-se i dir-se la geneta. Horripilant, cavallers, horripilant. Indignats de totes les places del món: alçurem-nos per bastir una democràcia de tres erres!\nBon dia i bon any! L'autor, el president de l'Associació de Protocol i Tècnics de Comunicació de les Illes Balears ens fa dos cèntims de la seva indignació davant de la cita electoral d'ahir, aquesta frustació pels efectes del bipartidisme ineludible i la mala imatge dels liders que no en sabe de fer una o amb un tassò, aquells que es creuen ente si els "col·locats". Ara el càstic será el d'entrar a fer part de la coa de l'atur: tot càstic té una part bona, és ajudar a fer veure els "nous" que el que mal no fà mal no es pensa...


Rondalla va, rondalla ve - VilaWeb\nDilluns 10.06.2013 18:28\nAutor/s: Redacció Pebrella\nLa dinamització de l’accés a la informació de la mà de les noves tecnologies ha significat una universalització de la cultura i fins i tot de la puresa del costumari oral genuí que l’acordona. Fet i fet és irremeiable poder mantenir un referent, el de l’experimentat contador o contadora d’històries orals a la vora de la llar envoltat de xiquets encurosits. Van quedant menys oportunitats de recopilar testimonis orals genuïns. I des d’aquesta admonició es justifica, si més no, la necessitat de projectes semblants al que ens referirem.\nLes 'Rondalles de la Vall i del vell' es gesten contextualitzades en una classe de valencià, al caliu d’una tasca més que de primeres no tenia res d’especial si no fos pel material generat. El bon treball de l’alumnat i la participació d’un entorn que encara manté un perfil de certa puresa en les tradicions orals, va creant un tresor de valor insospitat. A les hores d’ara i després de set cursos repetint l’experiència, ens trobem amb més de seixanta rondalles contades per les persones majors de la comarca i recopilades pel nostre alumnat.\nEls objectius de la primera fase del projecte ja s'han assolit amb nota, gràcies a l’atractiu disseny elaborat pel departament de Plàstica. Tot plegat, el recull rep el reconeixement de la Fundació Lluís Carulla que premia el treball realitzat per l’alumnat amb els Premis Baldiri Reixac. Però i ara, què? Doncs estem convençuts que encara hi ha una llarga trajectòria a recórrer. Les idees estan bullint en el nostre cervell. Una que pren força és l’edició d’un llibre que reculla totes les rondalles recopilades fins ara. Per a aconseguir un producte més lluïdor i descontextualitzat del propi institut ens agradaria acomboiar altres persones de la comarca amb inquietuds literàries que estiguen disposades a participar-hi. Des d’aquest escrit invitem a col·laborar-hi tots els lletraferits que ho desitgen. Tant sols demanem una fidelitat bàsica a la recopilació original de la rondalla abans de literaturitzar-la. Nosaltres vos lliuraríem el conte original recollit per l’alumnat. Tots ells aniran a un llibre de rondalles comarcal que oferirem a totes les persones en un projecte exempt de lucre i que busca presumir de comarca, de cultura participativa i de llengua. La veritat és que ens falten per abordar problemes importants, com el finançament o la possibilitat de crear propostes didàctiques... Però això són figues d’un altre paner, i la veritat és que sense la matèria primera no anem enlloc.\nVinga. T'animes? Doncs ajuda’ns i posa’t en contacte amb nosaltres al correu esokst@gmail.com.


Podríem entrar en un debat molt més interessant sobre la música, per exemple… Quant val fer un disc? Amb… 100.000 euros ja deu estar pagat oi? Però, oi que tant la primera venta com la que fa 500.000 (els discs que tenen sort d’arribar-hi) valen igual? Oi que no anem pas a la botiga de discos i diem “voldria el disc de Manel; sàpiga que només li pagaré el valor del CD i la impressió del llibret que no crec que sigui massa més de… 2 euros?”. Sí que és cert que amb el tema digital tot canvia perquè les cançons valen 0.99 euros però… enteneu el tema? En el cas digital, arribaria un moment que ni 0.99 euros...\nInternet Quotidianitat Tecnologia\nAnònim 13 de novembre de 2013, a les 19:48\nNo és tan lógic com pintes.\nLes concessionàries no arrisquen res (mireu rodalies de Madrid) i per altra banda la concessionària té data de caducitat.\nDel que ens queixem és que mentre Abertis pot anar comprant satel.lits amb els nostres diners, nosaltres veiem les estrelles per guanyar-los.\nEls objectius de la concessió s'ha anat allargant cada vegada que arribava a la seva fi i veurem que passa amb el 2019 i el 2021. Eun tens cap dubte del que passarà?\nLa nostra proposta sempre ha estat pagar una eurovinyeta anual per poder mantenir les infraestructures. Ara estem pagant a uns corsaris perquè ens afaitin cada vegada que arribem al pillatge.\nEl peatge es un sistema per recuperar la inversió i poder fer noves infraestructures, pero ara es un sistema que genera mes del 50% de benefici per la gracia d'un conveni.\nNo era això company, no era aixó!\nCarles Costa i Muntadas 14 de novembre de 2013, a les 7:59\nGràcies per l'aportació Josep,\nQui paga l'eurovinyeta? Entenc que només els usuaris que utilitzin la via\nD'altra banda, jo crec que el problema de fons són els crèdits als partits.\nAmb tot, però, el que estic dient és que la llei els ampara i com que la llei l'han de canviar aquells que demanen crèdits...


El XIX Cicle d’Empresa Familiar i Qualitat dona a conèixer els pròxims canvis tecnològics | Crèdit Andorrà Financial Group\nInicio › Sala de Comunicació › Actualitat › El XIX Cicle d’Empresa Familiar i Qualitat dona a conèixer els pròxims canvis tecnològics\nEl director general i cofundador de Ship2B, Xavier Pont, durant la seva conferència. Foto: ANA\nAquets dimarts al matí Anyós Park ha acollit la celebració del XIX Cicle d’Empresa Familiar i Qualitat, organitzat per l'Empresa Familiar Andorrana (EFA), i que ha comptat un any més amb la col·laboració activa de Crèdit Andorrà. Enguany, la trobada, a la qual han assistit més de 70 empresaris, s’ha presentat sota el títol ‘Canvis tecnològics i emprenedoria social’, i les conferències han girat al volant de la innovació i com aquest fet pot afectar a Andorra. L’objectiu del cicle ha estat donar a conèixer els avenços que crearan valor d’empresa i les oportunitats del nou escenari geopolític.\nLa trobada ha començat amb la ponència del director general i cofundador de Ship2B, Xavier Pont, que ha vaticinat que el canvi tecnològic serà d’una gran dimensió i que tots els sectors d’Andorra han d’aconseguir adaptar-s'hi per continuar creixent. Per la seva banda, l’enginyer industrial i de sistemes per la Universitat de Fujitsu Limited, Marcos Urarte, ha centrat la seva ponència sobre l’estat de la geopolítica actual i com aquesta té un impacte directe a Andorra. Segons el ponent, les empreses han de fer una aposta per la indústria del talent i la innovació com a resposta als reptes de futur.\nEl cicle s’ha completat amb la ponència de l’emprenedor Albert Castellana, que ha parlat sobre 'blockchain', un concepte disruptiu que es planteja com una de les tecnologies que pot reconfigurar l’escenari actual i les transaccions comercials a tot el món, i amb la taula rodona amb tres empreses tecnològiques punteres, com són MJN Neuroserveis, Respiro i E-Health.\nCicle, EFA, tecnologia, innovació


Compendium of Chemical Terminology - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Compendium of Chemical Terminology (Compendi de terminologia química) és un llibre publicat per la IUPAC (International Union of Pure and Applied Chemistry) que conté les definicions acceptades internacionalment dels termes de la química. El treball en la primera edició va ser iniciat per Victor Gold, per això rep el nom informal de Gold Book.\nLa primera edició va ser publicada l'any 1987 (ISBN 0-63201-765-1) i la segona edició (ISBN 0-86542-684-8), editada per A. D. McNaught i A. Wilkinson, es va publicar el 1997. Una versió lleugerament ampliada d'aquest Gold Book és de lliure accés online. S'ha traduït i publicat en francès, castellà i polonès.\nVersió online (anglès)\nVersió online consultable, amb XML Arxivat 2010-01-24 a Wayback Machine.\nIUPAC Nomenclature Books Series (communament conegut com a "Colour Books")\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Compendium_of_Chemical_Terminology&oldid=28793014»\nLlibres de química\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 des 2021 a les 22:13.


Cop europeu contra la precarietat laboral | Taula d'Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya\nInici Sala de premsaCop europeu contra la precarietat laboral\nL'última sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea ha provocat un terratrèmol del qual tot just es comencen a saber les conseqüències. El tribunal considera que les indemnitzacions entre treballadors temporals i indefinits han de ser idèntiques. Tenint en compte que cada cop se signen més contractes temporals a Espanya (la totalitat de l’ocupació que es va crear a Catalunya al segon trimestre va ser temporal) la sentència provoca una sotragada que marcarà un abans i un després.\nLa decisió rebat un dels punts centrals de la legislació espanyola i pot desincentivar les empreses de fer-lo servir davant d’un contracte indefinit. La sentència qüestiona la continuïtat del contracte temporal i n'elimina la principal raó d’existència. El tribunal europeu considera discriminatòria la situació actual, per la qual un treballador eventual rep entre 8 i 12 dies per any treballat quan s’extingeix el seu contracte laboral, mentre que un fix té dret a 20 dies per any treballat en cas d’acomiadament per causa objectiva.\nEquiparar el cost d’acomiadament és un canvi prou potent perquè a partir d’ara el contracte temporal es tendeixi a utilitzar menys que el fix. També pot ser un fre a l’ús fraudulent que algunes empreses en venien fent. I pot ser el primer pas per començar a revertir la creixent dualització del mercat de treball del nostre país, que des de la reforma laboral de 2012 no ha parat d'engndrar més i més precarietat i engruixint les xifres de "treballadors pobres".


Antonio Velázquez Duro - LangreoCultura.com\nA la iniciativa de Antonio Velázquez Duro se debe la instalación en La Felguera de las importantes industrias “Tornillería del Nalón” y “Fábrica de Ladrillos refractarios”, además de la ampliación de la Fábrica Duro-Felguera. Fue nombrado por el ayuntamiento hijo adoptivo del Ayuntamiento de Langreo y, a su esposa, la Marquesa de la Felguera, hija predilecta del mismo, en prueba de gratitud, como benefactores de todas sus actividades, no sólo industriales y económicas, sino de otros diversos órdenes, contribuyendo con espléndidos donativos para mejoras locales, tales como traídas de aguas y atenciones sanitarias.\n« Matías Fernández Bayo\t» Juan Álvarez Miranda


Botonets (El racó de la Silvia): de novembre 2011\nAquest cap de setmana he acabat l'últim objectiu del sal de redwork. Ja he començat a muntar-los, amb una robeta vermella d'estrelles molt mona, a veure com quedarà!!\nPublicat per Sílvia a 16:03 9 comentaris:\nFa molt de temps que veig per tots el blocs uns guardatisores que m'agradaven molt, i per fi em vaig decidir a provar de fer-ne un. Vaig buscar tutorials, i aquest és el resultat. Aquestes robetes me les havien regalat, són de gossets i no trobava on fer-les servir, però aquí no queden malament del tot, no? He escanejat la imatge, vaig més ràpid que fent una foto...\nPublicat per Sílvia a 20:08 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Guardatisores\nUs ensenyo el primer objectiu del sal d'angelets, que va organitzar Divinas Tentaciones. Podíem triar entre 3, i al final vaig triar el ninot de neu. L'he canviat una mica, perquè portava una mena de "chaqué", però jo li he posat botonest i una bufanda. Penso que no m'ha quedat malament del tot, no?\nPublicat per Sílvia a 19:47 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Patchwork Nadal, Sal àngels\nJa tinc acabada la segona fada per la manteta. Poca cosa més he pogut fer aquests dies, jo tenia la esperança de cosir com una boja i adelantar un munt de sals, però res de res, amb prou feines he agafat l'agulla... Bé, què hi farem, però almenys us puc ensenyar la meva segona fadeta...\nPublicat per Sílvia a 14:25 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Fades, Punt de creu\nAquest cap de setmana he acabat l'últim objectiu d...\nFa molt de temps que veig per tots el blocs uns gu...\nUs ensenyo el primer objectiu del sal d'angelets, ...\nJa tinc acabada la segona fada per la manteta. Poc...


LLUMS A COTTON ROCK. LITCHFIELD, DAVID. Libro en papel. 9788419094117 ABRACADABRA books & toys since 2009\n-Què farem ara, Ignasi? -va preguntar l'Isidre mentre anaven cap a casa-. El meu art ja no li interessa a ningú. Qui voldrà escoltar un vell violinista com jo quan poden veure un os pianista de fama mundial?\tEn aquesta tendra continuació de L'os i el piano, un gos que toca el violí i el seu amic humà comparteixen l'alegria de la música i descobreixen que, fins i tot en temps tr...\nVista previa: LLUMS A COTTON ROCK


Chelsea-Hackney Line - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nChelsea-Hackney line (projecte)\nEpping 2007 ruta;\nTheydon Bois ramal Epping\nDebden de la Central Line\nLoughton al nord de Leytonstone\nCentral Line a Woodford via Hainault\nDalston Junction (en construcció)\nSloane Square (a reintroduir)\nRamal a Battersea i Clapham\nEast Putney District Line\nSouthfields south of Parsons Green\nChelsea-Hackney Line o «Chelney» Line és un projecte de línia de ferrocarril soterrat que circularia de sud-oest de Londres al nord-est. El 2008 el pla s'està desenvolupant per Cross London Rail Links Ltd., que també porten a terme el Crossrail, per això Chelsea-Hackney Line és coneguda com a Crossrail 2.\n1.1 Pla original\n1.2 Plans posteriors\n2 Projecte actual\n3 Altres propostes\nEl 1901 es va fer un projecte de línia de metro de sud-oest a nord-est i el 1904 va arribar el projecte de llei al Parlament. Però maniobres polítiques dutes a terme per Charles Yekes, el magnat del metro, va fer acabar tal porjecte.\nEl pla va tornar a sortir a la llum el 1970 per London Transport Board (l'operadora de l'època) abans d'acabar completament la Victoria Line i Fleet Line (actual Jubilee). Dissenyada per disminuir la pressió de passatgers a District, Central i Victoria Line, i per enllaçar dos àrees sense serveis de metro, la ruta sortiria de Wimbledon ramal de District Line fins a Leytonstone, on després enllaçaria ramals de la Central Line. Per raons financeres la línia finalment no es construí.\nEstudi de Central London Rail de 1989, ruta que salvaguarda Central London:\nCom que en el projecte de línia la ruta passava a través de les línies King's Cross i King's Road es va proposar el nom "King's Line". Però es va decidir que Jubilee Line era prioritària i el projecte es va posposar.\nEl 1995, va sorgir una alternativa, l'Express Metro que utilitzaria més vies existents, tindria menys estacions i en via estàndard. La ruta havia d'ésser de East Putney de District Line a l'estació de Victoria; de Putney bridge, Parsons Green i Kings Road; o de Wandsworth Town i Clapham Junction i via Chelsea Harbour i Kings Road o via Battersea.\nUna altra versió del projecte va sorgir el 2001 amb menys estacions.\nEl 2007, la ruta de 1991 s'ha posat al dia -l'estació de Sloane Square es va treure del projecte i es va decidir prendre el ramal d'Epping des de Leytonstone de la Central Line. Actualment és considerada com el tercer major projecte a la capital després de l'extensió de la East London Line i de Crossrail. I està projectat que l'estació de Sloane Square sigui reincorporada a la ruta.\nDe les tres rutes al sud-oest de Londres, el districte Londinenc de Kensigton and Chelsea estava a favor de la primera i actualment de la segona ruta. En els projectes actuals, només una estació es construirà sencera, l'estació de Chelsea.\nTot i que el projecte l'està desenvolupant Cross London Rail Ltd, la decisió de qui en serà l'operadora no està clar i no se sap si formarà part de la National Rail o del Metro de Londres. Hi ha avantatges i desavantatges en ambdues companyies. El sistema de National Rail, ferrocarril convencional, permet trens més llargs i per tant més capacitat de passatgers, però això significaria que la majoria d'enllaços amb altres estacions s'haurien d'abandonar, sobretot a Piccadilly Circus, i el cost seria major. Com a línia del metro de Londres necessitaria túnels menors i per tant trens més petits, però millors enllaços a Central London i el projecte seria més barat.\nTambé s'ha proposat una extenció a Northwars que implica reutilitzar la secció de Heights de la Northern Line cap a l'estació d'Alexandra Palace que havia estat projectada com a part de la Northern Line. Un enllaç de Clapham Junction a Victoria via Chelsea Harbour també s'està plantejant. També podria estendre's cap al sud fins a Wimbledon, però això caldria recosntruir l'estació.\n↑ «Chelsea-Hackney Line». Crossrail, 04-09-2007. [Consulta: 18 octubre 2007].\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Feather, Clive. «Informació tècnica de la Chelsea-Hackney Line». [Consulta: 7 març 2008].\n↑ 3,0 3,1 «Consulta i revisió de la Chelsea-Hackney line». Department de Transport. [Consulta: 18 octubre 2007].\n↑ «London Transport tercera tub Line». The Times [London], 02-01-1970.\n↑ «Chelsea-Hackney Line: primer a l'agenda». Royal Borough of Kensington and Chelsea, Octubre 2003. [Consulta: 18 octubre 2007].\n↑ «Crossrail 2». Always Touch Out. [Consulta: 7 març 2008].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Chelsea-Hackney_Line&oldid=24362559»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 ago 2020 a les 07:47.


L'ús abusiu d'Internet potència conductes compulsives i addictives com la ludopatia\nCada vegada és més fàcil i més assequible accedir a la xarxa. Les connexions a Internet a la llar són ja una cosa comuna i hi ha xarxes obertes en molts locals comercials i d'oci. A més, els dispositius mòbils faciliten l'accés gairebé en qualsevol lloc i moment.\nEls tres premis segurs de la ludopatia\nPerò l'abús en l'ús d'Internet pot ocasionar comportaments compulsius com l'addicció al joc 'on-line', que suposen una categoria diagnosticada com trastorns psiquiàtrics.\nI és que "Internet facilita que el joc sigui més accessible, assequible, anònim i disponible les 24 hores del dia", ha afirmat el catedràtic de Psicologia Clínica de la Universitat del País Basc, Enrique Echeburúa Odriozola, durant la presentació del llibre 'Abús d'Internet: Avantsala per l'addicció al joc d'atzar en línia? ', del qual és coordinador.\nEls joves són el sector més vulnerable i dins d'ells els menors d'edat, ja que "recorren al joc a través de la xarxa i estan més interessats en jocs d'estratègies i habilitat com el pòquer o les apostes esportives; la idea de poder apostar basant-se en els seus propis coneixements el torna més atractiu ", ha indicat el doctor Echeburúa.\nSEXE, COMPRES, JOC\nAlgunes de les addiccions comportamentals abordades en la publicació, que poden ser potenciades per Internet, són l'addicció al sexe, les compres 'on-line', els videojocs i el joc patològic, afegint també l'increment de l'ús de xarxes socials com Facebook o Instagram.\nNo hi ha motius per parlar d'un ús massiu i generalitzat, però "és evident que moltes persones viuen esclavitzades a les noves tecnologies tot i que en algun punt puguin ser plaents, les persones amb addicció són una minoria, però vénen acompanyades d'altres trastorns que cal abordar ", ha destacat el coordinador científic de Salut Mental del Sistema Nacional de Salut del Ministeri de Sanitat i autor del pròleg, Francisco Ferre Navarrete.\nEl llibre --editat per l'Editorial Piràmide i en el qual ha participat la Fundació Codere-- recull la visió i l'anàlisi de més de vint especialistes amb l'objectiu de demostrar la relació entre l'abús d'Internet i l'addicció a jocs d'atzar , i que serveixi com a guia de prevenció i minimització dels problemes associats.\nCONSEQÜÈNCIES D'UN MAL ÚS D'INTERNET\nLa ludopatia a Espanya "és un problema greu per a qui el pateix i per la seva família, però no té gran impacte social, a través d'una simple distracció lògica i comprensible, els joves poden vorejar abans d'hora l'entrada al joc 'on-line ' ", ha explicat el vicepresident de la Fundació Codere i coautor del llibre, José Ignacio Cases Méndez.\nEs tracta d'un problema que comporta "conseqüències psicològiques negatives perquè la persona afectada es tanca a casa, s'aïlla de les relacions socials i laborals, deriva en depressió o ansietat social i en altres addiccions com el consum d'alcohol o drogues", subratlla el doctor Echeburúa.\nA més, "aquestes conductes també poden ser prèvies a l'addicció i que la persona utilitzi el joc per pal·liar la falta d'autoestima, de relació social o el fracàs escolar, entre d'altres problemes", afegeix.\nPer la seva banda, el catedràtic de Modificació de Conducta de la Universitat Complutense de Madrid i coautor, Francisco Javier Pagès Alzines, ha posat èmfasi en els factors de risc associats a la dependència d'Internet al·legant que "cal conèixer els factors que propicien aquest abús per abordar mesures preventives ".\nEn moltes ocasions, "els factors tenen a veure amb el pensament de la persona perquè juguem pensant que guanyarem però pensem malament; està demostrada la correlació entre biaixos cognitius i la presència d'addicció com és el cas de la il·lusió del control on la persona té assegurança que guanyarà ", ha detallat.\nEl llibre aborda els principals factors de risc entre els quals podem trobar l'abús de drogues; la impulsivitat; el factor ambiental, perquè el disparador de la conducta està disponible i fa que l'accés a la seva realització sigui més fàcil; el model cultural, o el factor sociodemogràfic, ja que afecta més a homes que dones.\nNo obstant això, també hi ha factors associats amb la personalitat i genètica de la persona sent alguns massa freqüents com la timidesa, l'estrès, esdeveniments vitals com un accident, la mort d'un familiar o maltractaments, així com presentar conductes hostils i / o agressives .\nEn aquest sentit, la socialització, l'ambient escolar o laboral i el sentir-se iguals entre el grup d'amics són riscos que comporten a tancar-se al consum d'Internet.\nPer prevenir adequadament el seu ús descontrolat i el joc 'on-line' entre les persones més vulnerables, un aspecte bàsic que han abordat els ponents és la regulació de la publicitat del joc a través de la xarxa, havent controlar el rastreig de navegació i el traçat de perfils en aquesta matèria.\n"La sanitat pública hauria de ser qui atengués aquestes qüestions", ha indicat el professor Cases Méndez, en relació amb la idea que tant els governs com la indústria privada del joc s'han d'implicar en polítiques actives de joc responsable per a aconseguir un equilibri entre el creixement de les tecnologies i la protecció.\nDes d'aquesta perspectiva, el professor Pagès Alzines ha destacat que cal "desenvolupar sistemes que permetin a la persona saber si el seu comportament respecte a l'ús d'Internet és l'adequat". En aquest sentit, "s'han desenvolupat pàgines webs gratuïtes d'ajuda" per detectar el consum com 'famgi14.es/juego', un projecte d'investigació finançat per l'ONCE.\nA l'hora d'abordar una addicció a Internet, i en concret al joc, el primer és "que el subjecte reconegui el problema i sol·liciti ajuda seguit d'un canvi en les concepcions, modificar l'entorn i una reducció de les tendències compulsives", ha conclòs el professor Pagès Alzines.