Verbs de gratitud a una mare\n24 maig 2022 01:20\nMiquel Àngel Limon | 16 novembre 2009\nAbraçada per un estat de plàcida salut i acomodada en una dolça serenor anímica, hau travessat, mare, la ratlla dels vuitanta. Posats que som avui en una alta esperança de vida, que hom arribi a octogenari, és encara prest, massa prest, per avenir-nos a les mudances celestials. Idò: Que en pugueu complir molts, un gavadal a vessar! Us vull ser, encara, més precís i més emfàtic en la felicitació d'aniversari. Com voldria un eivissenc de debò, un d'aquells tipus de saviesa pagesa d'ull viu, caldrà que us esbombi: "Molts anys i bons!". La raó entera assisteix els estimats pitiüsos, perquè, així que estan freturats de bonesa, que ho són de feixucs, d'insofribles, els anys! Per ventura, però, no és pas el vostre cas, mare, i Déu faci que continueu sumant anys sense sumar mals. La talaia que ocupau us ha renovellat l'estil de vida, mare, després d'una vida donada al sacrifici i a les privacions en favor de la família. Ara el feu potser un pèl en soledat, però aportant-vos un agombol de tranquil·litat sereníssima que no coneixíeu. Ha tornat al vostre cor el silenci interior, les hores lates, els minuts llarguíssims, les tardes que no passen. Viviu en un punt admirable d'introspecció, amb llibertat de decisions sobre la vostra pròpia vida com mai, segur, no n'havíeu gaudit abans. Després d'haver-vos-en carregat a les espatlles, anys i panys, el feix matriarcal feixuguíssim, extenuant, d'un espòs amb enterques idees sobre igualtat de gènere; i d'haver covat, d'enfilall, cinc criatures que van romandre sempre reservades al privilegi dels estudis, ara us acarona el sol tebi de la pau coral, la reducció de les feines boges, constants, infinites, d'una llar nombrosa: planxar, cuinar, escurar, cosir, anar a plaça, sargir roba, fer llits; aclarir les muntanyes de bugada, agranar, espolsar, fregar en terra, endreçar habitacions, estendre el cove diari de la robada d'adults i fillets.., i així fins a una mena de sempitern esclavatge casolà, sense festes, sense dissabtes ni diumenges, bonibé sense drets de vacances, sempre de guàrdia i observant la vetlla. ¿Us ho podré mai agrair, ni centesimalment? ¿Quina casta de compensacions hi ha per a conhortar-vos-en, ni que sigui uns pocs grams? Supòs que cap ni res. De debò no n'hi ha, llevat que descomptem el Cel en què creieu a ulls clucs, fondament, com a destí natural -i anhelat- de l'espècie humana. Gràcies, mare, perquè seixanta anys dels vuitanta heu estat model soberg de servei actiu, de renúncia, de sacrificis, de donar sense rebre; de suplir, de cobrir, de consolar; d'ensenyar, d'explicar, de guarir, de sofrir. M'heu donat les dues substancials dimensions humanes que més importen en l'animal racional. D'un cantó, m'heu atorgat la vida física, vull dir que m'heu proporcionat l'existència, amb tot el privilegi còsmic de fer, esdevenir, anar i tornar, mirar, olorar, palpar, degustar, respirar. En segon lloc, m'heu dat la consciència d'existir -açò és, la llengua com a eina per interpretar el món interior i exterior. I, així, amb l'instrument de la llengua m'heu dat armes per evolucionar en el camí que ens pertoca de recórrer: pensar, creure, sentir, aspirar, lluitar, ser.\nSí, mare, tenc una miríada de verbs, en infinitiu i declinats, que us els dec. Voldria agrair-vos-els, un per un, expressament i plenament, ara que us heu situat al mirador vastíssim, privilegiat, de la vuitantena. Dispensau-me de les ofenses, les oïdes sordes en un moment o altre, i escoltau ara, dels llavis de la meva ploma, aquesta veritat incontrovertible, poderosa, autèntica, sincera, inalterable: "Mare, us estim i us faig les gràcies per tot. Molt anys... i bons!".\nPer La lectora fidel, fa mes de 12 anys\nMiquel Àngel: hermòs l'escrit a la teua mare. Ès notori que no està fet amb la ploma sinó amb el cor. Molts anys a ella i a tu per poder estar aprop seu.\nPer Joan de BalÃ fia, fa mes de 12 anys\nPer molts anys i bons, com deim a Eivissa i a Formentera\nPer Manel emprenyat (ara no), fa mes de 12 anys\nExquisida elegia. I que la gaudiu per molts anys!\nPer Jaume RossellÃ³ Gelabert, fa mes de 12 anys\nM´afegesc, com a lector, a aquesta excel·lent felicitació. Molts d´anys!


Lego House | El Culturista\nDes del 1949, la ciutat danesa de Billund va associada a una de les joguines més famoses del planeta: el joc de construcció Lego. El 1968 s’hi va construir el primer parti temàtic de la marca, LegoLand, i ara fa poc més d’una setmana, gairebé set dècades després, s’hi acaba d’inaugurar la Lego House, un espectacular i colorista edifici amb forma de peces de Lego, és clar.\nLa casa consta de 12.000 metres de diversió i d’entreteniment, farcits amb més de 25 milions de peces de Lego, i han calgut quatre anys de feina i d’imaginació per enllestir-la. L’objectiu de la Lego House és explicar als visitants, petits i grans, l’essència de Lego: incentivar la innovació i la creativitat a partir del joc.


Fem música a la Vila: Més dracs...: en Puff i el monstre de l'estany de Banyoles.\nMés dracs...: en Puff i el monstre de l'estany de Banyoles.\nDiuen que dels ulls li sortien espurnes com brandons flamejants i que tenia un alè tan pestilent que en bufar assecava les plantes, enverinava les fonts, empestava els camps i encomanava malalties a persones i animals. Però, sobretot, tenia una gana que el corsecava. El bestiar que s'esqueiq a passar a prop del seu cau desapareixia,dins de la seva gola, com per art d'encantament. El drac es cruspia els xais, els senglars, els bous, tot com qui res. Quina por!\nFa tres anys, que els nens i nenes de P4 (parvulari, 4 anys) de la nostra escola varen representar aquesta llegenda a la sala d'actes de l'escola i es va enregistrar per tal que quedés com a material per a treballar les llegendes de la comarca. Aquests nens i nenes ara fan segon de primària. Com n'eren de petits!\nPublicat per Carme Cornellà a 17:24\nEtiquetes de comentaris: 'La Vila', Angel Vergés, animador, Banyoles, bestiar, cançó, Carlemany, conte, drac màgic, estany, flauta, llegenda, Mer, monstre, Paf, partitura, Peter Paul and Mary, Puff, Toni Giménez, vegetarià\nanna 26 de gener de 2017, a les 23:15\nVolia fer-te saber que he adaptat la llegenda sobre el Monstre de Banyoles, amb bona part de les imatges que has utilitzat, convertint-la en Power Point, per als alumnes de l'Escola Catalana que està funcionant a Londres.\nEn breu compartiré el Power Point en el blog dels Encatalletres.\nCarme Cornellà 27 de gener de 2017, a les 0:06\nEm satisfà plenament i m'omple de joia que et faci servei el que hi ha penjat en aquest blog. Tant de bo hi trobis més coses que et facilitin aquesta feina tan engrescadora com és fer de mestra. M'agradarà passejar-me pel blog dels Encatalletres.\nEL 'PETIT PRÍNCEP' ES FA GRAN\nMés dracs...: en Puff i el monstre de l'estany de ...


180€ Falten 8 dies\nDiscapacidad mental Discapacidad física Deporte inclusivo\nSuma’t a la Cursa de DE LA PARÀLISI CEREBRAL BALÀFIA-AREMI. Tu tries com hi vols participar! Pots córrer o ports fer un donatiu aquí mateix. Tot...\nDiscapacidad mental Salud Discapacidad física\nFISIOTERÀPIA CONTRA ELS EFECTES DE LA COVID-19\nEns ajudes a pal·liar els efectes de la Pandèmia?\nEns ajudes a reobrir els centres amb les garanties de seguretat i protecció necessàries?\nA causa del COVID-19 ens cal adequar els serveis d'AREMI amb el material essencial i així poder reobrir-los el més aviat possible. Necessitem obteni...\nDavant d'una persona amb gran discapacitat, estimular els cinc sentits és la millor via, o potser l’única, per gaudir d’infinites sensacions.\nNecessitem adequar el nostre banc de productes de suport\nSóc la Dalal i ho vull mirar tot, tocar-ho tot i aprendre-ho tot a la meva mida. Amb aquest posicionador no em cal estar tot el dia asseguda a la mev...\nVull abraçar l'aigua!!!\n"Jo gairebé no em puc moure... però a l’aigua SI. L’aigua m’abraça ...\n"Sóc el Nil i tinc Paràlisi Cerebral. És a dir, abans de complir t...


avant - De paraules per Context\n-S'ha de mirar sempre avant: ¿sabes, Malena?... Amb bona voluntat, no hi ha res de la terra que no s'aconsegueixi. Si avui som masovers, un altre dia tindrem també alguns claps de terra nostres, i porem dir als nostres fills: «-Veieu? Això varen afanyar-ho els vostres pares a còpia de suades i de treball. Serveu-ho i augmenteu-ho.»\nTotes les pedres que entrebancaven el curs de l'aigua, les recollien curosament i se les emportaven a carretades. Les riberes les recobrien amb rajola i ciment. Els arbres que s'inclinaven a llur vora, les parres i plantes afiladisses, les arrencaven o podaven. Una mica més avant vaig veure com allí era l'obra acabada: la vall, com devia ésser segons el pensament alemany.\nSabia que la meva ruta no vorejava cap avenc. -Bah, bah! això és basarda! vaig mormolar: -una por de no res, pròpia de dones i criatures. És precís despreciar-la. Filosofia i avant! Mes la filosofia, que em feia avançar, no aconseguia pas tranquil·litzar- me.\nNi tenia cor de seguir avant, ni gosava tampoc girar-me per entornar-me'n al pis: volia estar a l'aguait de la fantasma. I, així, mirant sempre de fit a fit cap a la carbonera, ja desenganyat de poder sortir de casa, vaig anar pujant l'escala de reculons, decidit a retirar-me a la meva cambra.\nVa llançar-se avant, eixí de la selva i anava a saltar a dintre el vall madral. Allí, al caire del marge, es detur\nÉs un fàstic, això d'haver de ser els primers. I deixen entrar gent. Per últim no poden contenir-se més, i avant. Quina cosa! Els que van a balls públics, quasi bé sempre hi troben més o menos concurrència de la que voldrien; i quasi bé tots, la segona volta que hi van, diuen: «-L'altra vegada estava millor.» Eh, que estrany?\nEl drac era un altre segador que, dins de, la rodona, guardava les espigues, marxant de quatre grapes amb uns espardenyots lligats a les mans, per a defensar-les dels gallets del rostoll. Amossada amb les dents la fulla, duia una falç amb les puntes en avant fent una fatxa estrafalària, amb el cap cobert amb un mocador de coloraines, arreganyant les dents i amb els ulls fora de la testa.\nPerò una mena de tafaneria estranya que sentia molts cops en ser prop d'un perill, l'empenyia avant amb tanta força, que aquell mateix impuls de córrer va servir-li per a allargar més el pas i escursar la llunyària del punt on es sentia la fressa.\nJo y tot lo que es meu, d'ara en avant es vostre. Fa poc jo era el senyor d'aquesta bella finca, amo de mos criats, de mi mateixa regna; més ara, en eix instant que us parlo, la casa, els criats y jo també, tot es vostre, senyor. Tot us ho dóno ab aquesta tombaga. Guardeula bé! Si la perdessiu o donessiu, pressagi fóra això de la decadencia del vostre amor y em donariau motiu de recriminarvos.


per Redacció dijous, 7 de desembre 2017 - 08:50h | Actualitzat a 07/12/2017 08:56h\n— Arran del Poblenou (@ArranP9) 27 de març de 2017\nÚLTIMA HORA El @PPCatalunya ens demana 36 anys de presó per defensar el referèndum de l'1 d'octubre. Continuem la lluita #SensePor! pic.twitter.com/4EZWYK8Lw3\nUna històrica marca catalana trasllada la seva seu a Madrid\nFOTO: La jaqueta catalana que ha lluït Sara Carbonero i que totes volen tenir


Fundació Hospital de Sant Pau i Santa Tecla - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\norganització sanitària i hospital\n41° 06′ 58″ N, 1° 15′ 18″ E / 41.11619°N,1.25497°E / 41.11619; 1.25497\nLa Fundació Hospital de Sant Pau i Santa Tecla és una entitat vinculada a un centre sanitari creat el 1465 per la fusió de l'hospital que depenia del municipi i del que depenia de l'Arquebisbat de Tarragona, l'origen del qual es remunta al 1171 amb la donació testamentària de l'arquebisbe Hug de Cervelló i que es trobava fins al 1588 a l'edifici conegut com a Hospital Vell de Santa Tecla. El 2015 aquesta entitat va rebre la Creu de Sant Jordi "per la seva contribució continuada a la salut i al benestar de la ciutat de Tarragona i del seu entorn. Destaca l’atenció a les persones de qualsevol condició, incloses les més desvalgudes, i la seva capacitat d’adaptació a les vicissituds històriques i a les noves necessitats sanitàries i socials".\nISNI: 0000 0004 0639 3984\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fundació_Hospital_de_Sant_Pau_i_Santa_Tecla&oldid=22988851»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 març 2020 a les 17:42.


Festival Jardins de Pedralbes 2014: Kevin Costner & Modern West + Maine Coon\nQui no coneix Kevin Costner en la seva faceta d’actor, director o productor? Però l’artista californià té una altra vessant per la qual vol ser reconegut: la música. De fet, va començar a fer concerts abans que la seva carrera com a actor es disparés. Amb un parell d’amics va formar a Los Ángeles el grup Roving Boy, que va arribar a gravar un àlbum. Però l’èxit al cinema va allunyar Costner de la música, i la banda només es trobava de tant en tant. Fins que el 2005 es va adonar que s’ho passava molt bé actuant, i va decidir dedicar-hi més temps: així, el grup va ampliar els seus components i es va convertir en Kevin Costner & Modern West. Ben aviat vindrien quatre àlbums: 'Untold truths' (2008), 'Turn it on' (2010), 'From where I stand' (2011) i 'Famous for killing each other. Music From And Inspired By Hatfields & McCoys' (2012). Amb Modern West Costner practica un estil tant genuïnament nord-americà com el country-rock i el rock amb arrels amb influències d’artistes com John Mellencamp.


Dorsal 0 per Etiòpia – Volta a peu d´Almussafes | Blog de la Asociación Abay\n« Céntimos solidarios para Etiopía – Trabajadores de Ford España\tProfesores que ayudan a profesores »\tDorsal 0 per Etiòpia – Volta a peu d´Almussafes\tPublished junio 22, 2011\tSin categoría\nEstem molt contents en Abay perquè el pròxim 2 de juliol anem a participar en la Volta a Peu d’Almussafes .\nEstamos muy contentos en Abay porque el próximo 2 de julio vamos a participar en la Volta a Peu de Almussafes.\nEl dia de la carrera ens trobarem en l’estands de repartiment de dorsals per a arreplegar un euro voluntari als participants i també donarem a conéixer l’associació.\nEl día de la carrera nos encontraremos en los estands de reparto de dorsales para recoger un euro voluntario a los participarntes y también daremos a conocer la asociación.\nDissabte 2 de juliol del 2011 a les 18:00 h (infantil) 19:30 h(absoluta)\nORGANITZA: Ajuntament d´Almussafes\nINSCRIPCIÓ: Gratuïta el mateix dia de la prova\nSábado 2 de julio de 2011 a las 18:00 h (infantil) 19:30 h(absoluta)\nORGANIZA: Ajuntament d´Almussafes\nPer a tots aquells que no puguen assistir a la carrera però vullguen col·laborar, poden fer-ho a través d’Internet comprant el “dorsal 0 per Etiòpia”. El preu és només d’un euro, que es pot transferir o ingressar directament en el compte de Rural Caixa núm. 3082 1327 49 4165622723 .\nPara todos aquellos que no puedan asistir a la carrera pero quieran colaborar, pueden hacerlo mediante Internet comprando el “dorsal 0 por Etiopía”. El precio es sólo un euro, que puede transferir o ingresar directamente en la cuenta de Rural Caixa núm. 3082 1327 49 4165622723 .\n“Comencem la nostra carrera descalços com el llegendari atleta etíop Abebe Bikila, qui en les olimpíades celebrades a Roma en 1960 va guanyar la Marató olímpic corrent descalç, amb la idea de desenvolupar projectes en Walmara, terra desolada, oblidada, descalça… Abay, la nostra associació, sense les comoditats d’unes bones sabatilles fa poc va començar a caminar, en molts casos a córrer, buscant recursos humans, materials, suport en entitats públiques, privades i públic en general, i en poc temps, gràcies a què ens anem donant relleus i en alguns casos espentant-nos quan hi ha costera, estem donant-li forma al nostre projecte: la construcció, dotació i manteniment de l’Escola de Bacho Walmara. Abay, Nil blau, riu que per desgràcia no abastix les necessitats de la població del país que el veu nàixer, ens està donant a nosaltres l’aigua necessària en tota marató en forma d’il·lusió, il·lusió per veure somriure els xiquets en una escola que ara resulta per a ells una utopia. Si a més de tot això aconseguim fomentar l’educació i la sensibilització dels xiquets escolaritzats en Bacho Walmara haurem arribat a la meta………i segurament ens plantejarem córrer una altra de nova carrera. Gràcies a tots”\n“Comenzamos nuetra carrera descalzos como el legendario atleta etíope Abebe Bikila, quien en las olimpiadas celebradas en Roma en 1960 ganó el maratón olímpico corriendo descalzo, con la idea de desarrollar proyectos en Walmara, tierra olvidada, desolada, descalza… Abay, nuestra asociación, sin las comodidades de unas buenas zapatillas hace poco comenzó a caminar, en muchos casos a correr, buscando recursos humanos, materiales, apoyo en entidades públicas, privadas y público en general, y en poquito tiempo gracias a que nos vamos dando relevos y en algunos casos empujándonos cuando hay cuesta, estamos dándole forma a nuestro proyecto, la construcción, dotación y mantenimiento de la Escuela de Bacho Walmara. Abay, Nilo azul, río que por desgracia no abastece las necesidades de la población del país que lo ve nacer, nos está dando a nosotros el agua necesaria en todo maratón en forma de ilusión, ilusión por ver sonreír a los niños en una escuela que ahora resulta para ellos una utopía. Si además de todo ello además conseguimos fomentar la educación y la sensibilización de los niños escolarizados en Bacho Walmara habremos llegado a la meta………y seguramente nos plantearemos correr otra nueva carrera. Gracias a todos”.\n2 Responses to “Dorsal 0 per Etiòpia – Volta a peu d´Almussafes”\njunio 23, 2011 a las 6:26 am\tenhorabona de nou pel projecte, per la força i per l’amor que despren la vostra iniciativa.\njulio 1, 2011 a las 10:38 am\tMOLTES GRÀCIES A IMAG IMPRESSIONS QUE HA REGALAT A LA ASSOCIACIÓ ABAY ETIÒPIA 1000 DORSALS SOLIDARIS PER A LA VOLTA A PEU D´ALMUSSAFES DEL DIA 2 DE JULIOL\n« Céntimos solidarios para Etiopía – Trabajadores de Ford España\tProfesores que ayudan a profesores »\tNueva web y blog Abay


About: Dien Bien Phu\nDien Bien Phu (Ðiện Biên Phủ) és una ciutat mitjana al nord-oest del Vietnam. És coneguda perquè va ser l'escenari de la Batalla de Dien Bien Phu, entre el Vietminh i França. La batalla va suposar el final de la guerra d'Indoxina, que desembocaria en la formació del Vietnam del Nord i del Vietnam del Sud. La ciutat té una població de 125.000 habitants. La majoria no són ètnicament vietnamites, ja que en trobar-se a la zona muntanyosa de l'interior, és poblada majoritàriament per tais. Dien Bien Phu és a la vall de Muong Thanh i és la capital de la Província Dien Bien. És a 35 quilòmetres de la frontera amb Laos. Els majors atractius turístics estan relacionats amb la batalla: el museu de guerra i el cementeri del Vietminh.\nDien Bien Phu (Ðiện Biên Phủ) és una ciutat mitjana al nord-oest del Vietnam. És coneguda perquè va ser l'escenari de la Batalla de Dien Bien Phu, entre el Vietminh i França. La batalla va suposar el final de la guerra d'Indoxina, que desembocaria en la formació del Vietnam del Nord i del Vietnam del Sud. La ciutat té una població de 125.000 habitants. La majoria no són ètnicament vietnamites, ja que en trobar-se a la zona muntanyosa de l'interior, és poblada majoritàriament per tais. Dien Bien Phu és a la vall de Muong Thanh i és la capital de la Província Dien Bien. És a 35 quilòmetres de la frontera amb Laos. Els majors atractius turístics estan relacionats amb la batalla: el museu de guerra i el cementeri del Vietminh. (ca)\nDien Bien Phu (ca)\nfreebase:Dien Bien Phu


UN CASAMENT A LA PLANA DEL CASTELL | CERDANYOLA SENSE ABOCADORS\nUN CASAMENT A LA PLANA DEL CASTELL\nPer culpa dels “desarrenglerats” de la Plataforma, els gestors del macroprojecte del Centre Direccional-Parc de L´ALBA ja porten 3 anys marejant la perdiu, i fent nous estudis per a col•locar els habitatges un xic més lluny pel risc que comporta l´abocador, i tot seguit, començar la urbanitzatció de la Plana, cosa que estava prevista un cop acabada del tot la part corresponent al Parc de la Ciència. Però els vents no els són favorables: la crisi del sector de la construcció és molt forta i l´assignatura pendent de solucionar el problema dels tòxics abocats també. Aquests potencials perills els tracten d’amagar com és el seu deure. Ara bé: el nostren deure és denunciar aquest fet a la població, als mitjans de comunicació i als futurs inversors el perill que corren si edifiquen als voltants o a dins de l’abocador sense buidar-lo totalment.\nPer una altra banda, resten pendents de resolució dues sentències del Tribunal Superior de Justicia de Catalunya sobre la no elaboració del preceptiu informe d´Impacte Ambiental. A la qual cosa hem d’afegir la possibilitat que les 18 hectàrees de l´abocador es declarin contaminades.\nI ara, metafòricament, vull expressar amb una mica d’ironia com veig els següents esdeveniments d’aquesta perla de Ponent que és el Centre Direccional Parc de L´ALBA que, juntament amb el SINCOTRÓ, avui són les joies més preuades de la nostra Catalunya.\nCom hem dit abans, els promotors d’aquest admirable projecte, volen establir un enllaç matrimonial, (sí, sí! volen casar el potent SINCROTÓ amb la delicada ALBA. La unió està prevista per al mes de maig-juny vinent, però, segons diuen els entesos promotors tenen un problema: ALBA, malgrat vestir de blanc, amb robes cares i diadema de valuosa orfebreria, fa pesta! mai no es renta! ni es canvia de roba interior!\nSi no vols fer pudor, buida l´abocador!!\nLa Cosa de l’abocador\n« Planas de somnis i verí Una possible ramificació del cas “Pretoria” pot afectar als terrenys dels abocadors tòxics de Cerdanyola »\nData : 2010/11/21


de tot, una mica: 2015\nNomés queda una setmama per que sigui Nadal, una festa eminentment familar que, segurament, a molts de nosaltres, ens porta bons records de la infantesa; com el tió o les minivacances escolars, esperades amb candeletes només començar el mes de Desembre.\nNo fa gaires dies algú em comentava que no hi ha forma humana de que, qui no li agradi el Nadal, pugui ignorar-lo.\nPerò el cert és que vivim en un món globalitzat, on diferents comunitats han vingut a casa nostra per establir-se. I, certament, moltes d'elles no el celebren, doncs cada una d'elles té les seves festes particulars, ja acceptades per tots nosaltres, de la mateixa manera que ells, ara com ara, també accepten les nostres a excepció, segons vaig poder saber fa uns poques setmanes, d'in imàm de Regne Unit qui, segons sembla, no n'està gaire conforme.\nSigui com sigui, el cas és que des del 27 de Novembre passat, l'ambient nadalenc ha anat estenent-se com taca d'oli per tot. I, ho volguem o no, aquest ambient es manifesta a cada pas.\nBunes Festes i que l'Any Nou que comencem dintre de pocs dies ens porti coses miñllors que elque estem ja deixant enrere.\nA primcipis de Juliol ens arribava la notícia de que la UEFA sancionava el Barça per la exhibició d'estelades, pancartes i crits d'indpendència a la Final de la Champions, que el club culé va disputar a la capital alemanya, i que el va enfrontar a la Juventyus de Torí.\nSegons ha transcendit, la sanció podria consistir en el tancamernt de part delñ Camp Nou en alguns partits de la propera edició de la Champios en la que els blau-granes, en qualitat de campions de la Lliga 2014-2015, participaran de nou.\nEl binomi esport-política és, en certa manera, quelcopm constant en aquest món tan donat a una excessiva magnificació de les coses. Tan és així que no cal que s'exhibeixin estelades, pancartes o crits d'independència ni que es xiuli l'himne espanyol, cosa que no tan sopls ha passat a les Finals de la Copa del Rei, si no en encontres ibnternacionals de "La Roja" disputats fora del territori espanyol.\nSi de politització del futbol hem de parlar, què hi pinta el nom de Qatar, pais àrab on no es respectern els Drets Humans, a les samarretes del Barça?. O, anant més lluny, la majoria dels grans equiops de peu-pilota estàn configurats a cop de talonari, amb jugadors que, ni de bon tros, deuen sentir els colors que defensen. Però si els astronòmics sous que cobren.\nArribats a aquest punt, no se saop si val la pena considerar català el Barça (Més que un club), gaidebé una màquina de fitxar jugadors estrangers, igual que altres clubs grans. I, si això no és polititzar el futbol, que vingui algu de la UEFA i ens ho expliqui.\nAquests darrers dies, els canals de televisió "roses", per així anomenar-los, han trobat una mena de mina d'or en quelcom que, en altres paisos, els estaria vetat, com és el fet que una de les més populars "tonadilleras" està empresonada per un delicte fiscal..\nEl cert és que, posem la "tele" a l'hora que la posem, sempre hi ha algun canal que en parla. I ho fa com si parlar-ne fos quelcom normal i corrent de tal manera que, fins i tot, hem pogut saber quin és el dia-a-dia d'aquesta persona a la garjola.\nI, per arribar ja al súmmum dels despropòsits, la primera sortida que se li va permetre fer va ser, materialment, televisada en directe, com si d'un gran esdeveniment es tractés.\nTot i que, segurament, hi haura persones quer lamentin l'estatr en que aquesta artista es troba, el cert és que les televisions han convertit l'empresonament d¡aquesta persona en un veritable espectacle que, segons sembla, els dona molt de si.\nEl cert, però, és que en d'altres paisos, quan s'empresona una persona famosa, només es cita el fet que ha entrat a presó, sense imatges ni altres comentaris. I, quan surt, tres quarts del mateix.\nPerò aqui, sembla que el més productiu és donar-nos la per esmorzar, dinar, berenar i sopar, com si no tinguéssim res més de què preocupar-nos.\nFer riure és quelcom molt difícil en l'actualitat. I més encara si volem fer humor del bo i sense ofendre ningú.\nNo ho creuen així els presentadores de; "La cámaa de los Balones", un programa de sàtira esportiva que s'emet des de l'emisssora que una coneguda xarxa radiofònica privada espanyola té a Sevilla.\nI és que el 4 de Juny passat, els presentadors de l'esmentat programa no van tenir altre acudit que satiritzar el col·lectiu LGBT a costa del Campionat Mundial de Futbol Femení que s'estava celebrant al Canadà.\nEn aquest sentit, tot i qure van començat dient que si la FIFA fa "proves de sexe" a les jugadores, van continuar pel mateix camí, ridiculitzant i burlant-se'n en un to que va transformar aquella tertúlia en un atac frontal, no ja contra les jugadores, si no contra el col·lectiu LGBT, quina coordinadora ja ha presentat denúncia contra ells davant els estament judicials pertinents.\nDe si la FIFA fa aquests proves, ni tan sols se sap. I, si així és, serà una cosa interna de l'organisme regulador mundoial del peu-pilota, que tampoic és del nostre interès. Però quan hi ha un micròfon obert, cal anar amb compte amb el que s'hi aboca, no sigui que ens hi enganxem els dits.\nD'alta banda, i esmentant estrictament el Cmpionat Mundial de Futbol Femení, que ganyi la millor Señlecció Nacoionl.\nPublicat per De tot, una mica a 0:15 Cap comentari:\nAquest any, del que ja ens hem menjat tres mesos, és un any electoral doncs, a més de les Eleccions Sindicals, que tenen lloc a diferents empreses, tan públiques com privades, l'any vé marcat per unes Autonòmiques a Andalusia que es celebraven el diumenge, dia 22 de Març passat, segón dia de la Primavera.\nA aquestes seguiran les Municipals, el mes de Maig, que coïncidiran amb Autonòmiques en algunes Comunitats, unes Eleccions Autonòmiques avançades a Catalunya el 27 de Setembre que, mentre que alguns només hi veuehn això, Eleccions Autonòmiques, d'altres les veuen com a "plebiscitàries". I, segons sembla, a finals d'ny, ens tocara anar altre cop al Col·legi Electoral, en aquella ocasió, per escollir el Parlament espanyol.\nEls partits, com cada vegada que hi ha eleccions, ja fa temps que "escalfen motors", tan a través de les seves assamblees, a cada Comunitat, com a través d'aparicions als mitjans de comunicació.\nEl que no ha canviat, tal i com hem pogut veure a la recentment celebrada campanya per les Autonòmiques andaluses és la "guerra de retrets" que, tan als mítins que s'organitzen a diverses poblacions, com a la televisió, es "regalen" els uns als altres en lloc de, com seria lògic, explicar quin és el programa electoral de cada partit.\nAixí mateix, també ens és possible veure a les llistes la presència de persones que, si bé en el seu dia van jurar i perjurar que mai entrarien a la política, hi estàn ficades fins el coll, lo qual fa que les llistes siguin, en ocasions, una mena d'malgama de polítics "professionals" i de persones que, per dir-ho d'alguna manera molt suau, "proven sort".\nAixí que el mes de Maig, el 27 de Setembre i, possiblement, a finals d'any, tots a veure qui o què votem.\nEn aquests casos, no sé si el millor és dir; "Que guanyi el millor" ò, senzillament, tot fent al·lusió a una cançó de Jaume Sisa, que guanyi qui, en els diferents "concursos" (Llegeixi's campanyes electorals) hagfi ensenyat el plumero més gros.\nLa primera setmana de Març, Barcelona era, novament, l'escenari del Mobile World Congress, un congrés de telefonia mòbil en que ja es pensava en 5G i, sobre tot, en el que hom ha començat a anomenar; "L'Internet de les coses", un univers informàtic en el que tot podria estar més interconnectat que fins ara i, fins i tot, els rellotges intel·ligents ens podrien monitoritzar les constants vitals.\nAquestes novíssimes tecnologies són també les del "fàci-ho vostè mateix" amb l'ajut, per rexemple, de les impressores 3D.\nPerò és que la robòtica també està avançant a passes agegantades, i al Japó ja estàn preparant un hotel que estara, segons sembla, atès per robots, en lloc de persones.\nAquests "actroides", tal i com se'ls ha batejat, podran, segons han sabut diversos mitjans de comunicació, atendre els clients del sofisticadíssim hotel en diverses llengües, com l'anglès o el xinès mandarí.\nMoltes de les prediccions d'Isaac Asimov s'han anat complint. Així, ja tenim teles planes, telèfons que fan gairebé de tot, fins i tot de comandament per algúns aparells de la llar ò de targeta-moneder. o d'entrada d'espectacles, aixì com màquines de tota mena per controlar diversos processos sw producció\nL'hotel atès per robots no és, exactament, el que Sir Isaac Asimov va predir. Però si que va predir que els androides serien cada cop més intel·ligents. I no recordso a quin programa de televisió una presentadora va desitjar que les màquines no ens treguin la feina.\nPerò el que és ben cert és que, on hoi hagi a càlida atenció que una persona ens pot proporcionar, que s'apartin les màquines!.\nPublicat per De tot, una mica a 1:45 Cap comentari:\nEn temps passats estava de moda a la ràdio i sembla que, fins i tot torna a ser freqüent en alguns programes de televisió, fer anuncis en directe uns anuncis que, per ràdio, senzillament ens canten les excel·lències del producte o servei que anunciem de viva veu durant el programa. I, a la televisió, mostrant a la pantalla el producte mentre se'n canten les excel·lències.\nAnys enrere, la publicitat "directa", només la veiem a les tanques publicitràries i, de manera més freqüent, a ls rondes ciclistes, on cada equip dúu el nom del seu patrocinador. També a les curses de Fòrmula 1 i motos es llueix puiblicitat a les màquines que competeixen a la pista.\nLa publicitat ha saltat als terrenys de joc , i els esportistes que competeixen s'han tornat, en certa manera, en esportistes-anunci, generalment de la firma que patrocina l'equip, un costúm adoptat pels clubs de bàsquet i handbol, encara que ekl futbol sembla no poder escapar-se del fenòmen.\nPerò darrerament també han estat els terrenys de joc i espais polivalents els que han adoptat publicitat.\nAixí, el camp de futbol que l'Espanyol ha estrenat fa pocs anys a Cornellà i que es deia; "Cornellà-El Prat", ja ha deixata quest nom enrere, per ser "Power8 Stadium". O el del Mallorca, abans; "LLuis Sitjar" o "Son Moix", ara també llueix publicitat.\nD'altres en canvi, com el Camp Nou, el Santiago Bernabéu, el Vicente Calderón, San Mamés, Anoeta, Riazor, Mestalla, Sánchez Pizjuan, El Sardinero o Benito Villamarín, encara conserven els seus noms originals.\nPerò no només els camps de futbol, si no també espais polivalents emblemàtics han adoptat publicitat. Tal és el cas del madrileny; Palacio der los Deportes", que actualment es diu; Barclaycard Center".\nI és que l'afany de trobar finançament com sigui porta clubs esportius o centres polivalents a modificar el seu nom per sempre, amb mires a aconseguir més diners.\nEl dissabte, 31 de Gener pasat, el centre de la capital espanyola va ser l'escenari d'una d'aquelles manifestacions que "fan Història". Era la dels (adeptes o no) d'aquesta nova formació política que, d'un temps ençà, sembla voler menjar-se el Món amb les seves teories, molt properes a les de Syriza, la formació que recentment ha guanyat les eleccions a Grècia.\nEn el decurs de la mateixa, un exultamnt Pablo Iglesias va carregar contra el que ells anomenen "la casta", és a dir, els qui governen ara, als que, en actes diversos en els que ha anat participant, anomena "enemics", que no adversaris.\nTambé l'hem sentit en altres ocasions carregar durament contra els mitjans de comunicació privats als que, si és que algun dia guanya, els la té sentenciada per que, segons ell; "entorpeixen la democràcia".\nI és que, segons ell, la democràcia no és donar veu a tothom, si no treure la dels qui vulguin oposar-se a ell, de la mateixa manera que, tal i com hem vist, es fa a Veneçuela, no mossegant, si no tallant de soca a rel la ma que l'ha empès cap amunt.\nEs d'esperar que tal situació no arribi mai a donar-se, doncs el molt "progre" del senyor Iglesias i la seva camarilla que, de guanyar, en definitiva, esdevindrien "casta vulgaris", sembla que volen fer retrocedir aquest pais més de mig segle, imposant allò que s'ha demostrat ineficaç.


Rafel Crespí | 16 juny 2007\nEi, que no he tornat sanguinari, i els bons costums i els bons amonestaments que les sors amantíssimes em varen inculcar encara sojornen dins aquella part ingènua de mi mateix i de tant en tant surten, esperonats per l'àngel del bé d'una manera tan gràfica com ho va poetitzar Rosselló-Pòrcel en el poema «brollador» i que ara no vull estar-me de fer-los-el avinent «L'àngel desinfla les galtes/ i encén les flames de l'aigua, / entre ficcions d'incendi/ i polèmica de nacres/» (Si traduïu la poesia, per la moral tot us encaixarà...). Bé, deia que no he tornat sanguinari, ni a prop fer-hi. Punt.\nQuan érem al·lots, segons les modes i els dies, armàvem una tipologia de jocs o unes altres. L'esquema s'ha reproduït amb una certa fidelitat fins a l'entrada del segle XXI en què les pleisesteixons, fixes o ambulants, i els jocs d'ordinador han espoltrit el venerable ordre de les coses. No sé exactament per quina brusca, ni tampoc per quin plomatge cromosomal, hi havia alguns jocs on l'honor, a vegades associats a la vexació, en to menor, (no cal que aneu a cercar amb caràcter retroactiu el tribunal tutelar de menors) que concitaven una major expectació i la victòria, ergo també la derrota, anava acompanyada d'una quasi ja reverencial i obligada «revenja» que dit amb el barbarisme «revanxa» semblava no tenir aquest sentit tan sanguinolent i cruel com normalment atribuïm a aquesta paraula, ex. «l'assassinat fou una revenja entre bandes rivals de traficants»; sinó que més aviat s'adeia a la segona accepció que té el mot, al Diccionari de la Llengua Catalana, de l'editorial que jo tenc, i que fa referència a la possibilitat d'igualar o de restituir els honors perduts, en cap cas parla de donar amb la maça i el cullerot al rival. Les revenges s'havien de fer en igualtat de condicions, si fa no fa, de com s'havia produït la derrota/victòria. És a dir, si eren equips de futbol, amb els mateixos integrants, si més no d'aquells que solien fer vasa, a cada bàndol. Si no era així, no era revenja, era una altra cosa, un bunyol de vent.\nAquest diumenge, hi haurà una revenja, encara que serà ligth i descafeïnada, diríem que és com una segona oportunitat. No es podrà posar en entredit la glòria de qui ostenta per ara el guardó de guanyador, però sí que algú altre podrà sumar-se a ostentar una mica de joia, a treure una mica de pit. No em referesc a cap dinarot gros per celebrar que n'Aina Calvo serà batlessa de Ciutat, ni cap novena de compungiment per l'ànima apenada de na Catalinona Cirer, ni res de tot això, sinó que em referesc al Gran Premi de Manacor.\nBé, aquesta setmana hi ha hagut com un intent de revenja també descafeïnada i light, en aquest sentit monacal que he apuntat abans. És cert, ja que som al món dels cavalls, que, en els que corrien al Gran Premi Nacional, la quadra guanyadora fou la del PP, però la glòria del triomf i la mel fou per als altres, ja que el nassarrí de na Munar, o el morret, o la cinta de la brida li va donar, en la foto finish, el poder de decidir. I ara, en Matas i companyia, paguen les bravates que varen fer abans de la campanya i durant la campanya. Aquest oi abagassador que han fet els ha passat factura: aquesta tudadissa de doblers durant la campanya, aquesta prepotència insultant, aquesta IB3 tan escandalosament partidista... Però vet ací que tots aquells que ajudaren a ationar les flamarades de l'insult i de la desconsideració, han estat apartats de la revenja light que el president en funcions ha volgut propiciar. Matas hi ha anat sense l'equip que tant va mostrar els claus, les ungles, les dents, Matas hi ha anat quasi amb la coa entre les cames i el xec dins les mans. No era una «revanxa» com les nostres, com les d'antany. No hi havia les mateixes condicions per ambdues parts. Ningú no qüestionava l'honor de la guanyadora, o de la representant dels guanyadors, senzillament es pidolava, com aquell qui diu, una segona oportunitat. Una segona oportunitat de fregar la joia, com la que tendran els trotons de Manacor diumenge, absent el guanyador del Gran Premi Nacional.


Casal de la Dona - Ajuntament de Lleida: 22 de juliol DIA INTERNACIONAL DEL TREBALL DOMÈSTIC\n22 de juliol DIA INTERNACIONAL DEL TREBALL DOMÈSTIC\nAvui és el Dia Internacional del #TreballDomèstic per reconèixer econòmicament i social el treball de cures i a la llar, que generalment realitzen les dones.\nLes excedències per la cura de fills i filles a Catalunya, en un 92,8 % dels casos van anar a càrrec de\nLes #dones som les que ens seguim ocupant del treball domèstic amb un 80 % dels casos davant del 20% dels homes. Pots consultar més dades en l'informe que va elaborar l' #OIG de l'\n"Dones en el treball 2020" https://gen.cat/2CR1auZ\nPublicat per Isabel Hornos a 10:57\nEtiquetes de comentaris: AGENDA, ICD, igualtat de gènere, Salut


Associació de Liceistes de 4t i 5è pis - L'Anell del Nibelung en el seu context (IV)\nInici - Les nostres dèries - L'Anell del Nibelung en el seu context (IV)\nPublicat el Dissabte, 24 Maig 2014 20:57\nLluís Felip, el rei burgès, ascendit al tron gràcies a la Revolució de 1830, havia propiciat una societat pregonament corrupta, una societat –durament criticada per Victor Hugo a Le roi s’amusse, que anys després seria la base de Rigoletto, prèvia “suavització” per la censura austríaca del text original–, en què s’havien format uns sectors enormement rics i poderosos, a costa d’una creixent depauperació de les classes mitjanes baixes i dels treballadors. Per a aquests sectors, els de dalt, l’òpera, no tant la música era un espectacle selecte i distingit que permetia assaborir dosis de música fàcilment digeribles. Àries, duos i concertants perfectament i exactament dosificats, i grans decorats, grans cors, grans ballets, gran orquestra i grans veus... era la grand opéra. En aquest gènere brillava amb llum encegadora Giacomo Meyerbeer.\nWagner estava acabant l’orquestració de la seva tercera òpera, Rienzi, dins les coordenades de la grand opéra, prou influïda per Meyerbeer, a qui en la seva visita a Bolonya havia lliurat un còpia dels dos primers actes, ja acabats. Meyerbeer se’ls havia llegit i havia fet una carta de recomanació al director de l’Òpera de París.\nAmb aquest salvaconduït, Wagner veia ja obertes les portes de la glòria. Rienzi tenia, però, una música “massa densa” i no encaixava amb els gustos dominants. El director de l’Òpera de París la va refusar. Meyerbeer, que ja era a París, va fer una nova recomanació al Téàthre de la Renaissance, més modest, i al qual Rienzi venia una mica gran. El seu director, però, va accedir a estrenar l’anterior òpera de Wagner, La prohibició d’estimar. Mes el Téàthre de la Renaissance va fer fallida i va tancar portes...\nLa situació dels Wagner va esdevenir dramàtica (fins i tot ell va estar uns dies a la presó per deutes). Finalment, va poder equilibrar-se una mica, gràcies a uns treballs absolutament indignes per la seva concepció de la música i de la seva pròpia vàlua. Ja estabilitzat, va conèixer alguns alemanys exiliats, com Heinrich Heine, i fer una bona amistat amb un noi de la seva edat dit Samuel Lehrs. Va revisar l’orquestració de Rienzi, i va començar a treballar en un nou llibret: el de L’holandès errant, basat en una petita narració de Heine, que recull una història popular entre els mariners del Mar del Nord.\nPosteriorment, com ja se sap, Wagner va atacar durament Meyerbeer, atac que va fer extensiu a tots els músics d’origen jueu, incloent Mendelssohn – atac absolutament injust. Possiblement Meyerbeer, com tants altres d’aquell temps, jueus i gentils, no va saber copsar plenament tot el geni que hi havia en aquell noi tan emprenyador que l’empaitava constantment exigint-li ajuda. Però el cert és que el va ajudar. Ho havia fet amb les dues recomanacions fetes a París. I també recomanant Rienzi al Teatre Reial de la Cort de Dresden, que va tenir resposta positiva. I els Wagner van iniciar el camí de Dresden.\nRetrobament amb Alemanya\nEls dos durs anys a París, havien creat en ell un nou patriotisme alemany: “Quan vaig travessar el Rin, els meus ulls es van omplir de llàgrimes i vaig jurar que, encara que sols sigués un pobre artista, dedicaria la meva vida a la meva mare pàtria alemanya”, escriurà després en un primer intent d’autobiografia en forma de records personals. Aquesta dedicació a “la mare pàtria alemanya”, no era tant política com cultural. Era un replantejament dels temes a tractar, i com fer-ho, en la línia de Der Freischütz.\nO sigui, es tractava d’òperes no sols en alemany, sinó també alemanyes, cosa que fins ara no havia estat així. Les fades està basada en un obra de l’italià Carlo Gonzi, La donna serpente. La següent, La prohibició d’estimar en Mesura per mesura de Shakespeare, Rienzi en una novel·la històrica de l’anglès Bolwer-Lytton, que novel·la la història de Cola de Rienzo (1313-1354), que va intentar instaurar a Roma un govern inspirat en la república romana. I L’holandès errant passa a Noruega, amb protagonista holandès.\nAixí, la propera òpera, Tannhäuser, ja escrita a Dresden, passarà en terres alemanyes, amb dos personatges històrics, els minnesänger Heinrich Tannhäuser i Wolfram Eschenbach, i amb un fet també històric: una competició poètica celebrada a Wartburg. La següent, Lohengrin, també passarà a Alemanya, amb un element curiós que no he pogut llegir que hagi estat destacat enlloc: Ortrude “la dolenta”, és una servidora dels antics déus germànics derrotats pel cristianisme, i invoca Wotan i Freia contra la innocent Elsa.\nUn petit incís. Els regnes de Prússia i Saxònia venien a ser els més avançats culturalment, dins dels territoris alemanys. Però hi havia una important diferència. A Prússia, i de sempre, el món intel·lectual i de la cultura havia estat molt afavorit per la monarquia, però se l’entenia com un instrument al servei dels interessos de l’estat, per la qual cosa es distingia entre aquells sectors que assumien com a propis aquests interessos i aquells altres que s’hi oposaven o simplement en discrepaven. Un cas molt concret d’aquells anys, va ser la sistemàtica marginació del món de l’ensenyament, quan no directa expulsió, que sobre els dits joves hegelians, o hegelians d’esquerres, es va produir a partir de l’ascensió al tron de Frederic Guillem IV, el 1840.\nA Saxònia, però, des del segle anterior hi havia hagut una gran estimació dels monarques per l’art i la cultura, no veient en aquest món un instrument polític, sinó que més aviat de prestigi. Per la qual cosa, Dresden havia acabat sent coneguda com la Florència del Nord. Això havia fet que el seu Teatre Reial no fos un simple ”teatre de províncies”, sinó que fos el més important després del de Berlín. Aquesta actitud també havia permès l’existència d’una gran tolerància –en comparança a altres estats alemanys– respecte idees que a altres llocs eren considerades subversives.\nAra bé, malgrat tot, el Teatre Reial, on s’anava a estrenar Rienzi, no deixava de ser una dependència de la Cort. I en ell tot, incloent l’orquestra i el cor o el assaigs, funcionava d’acord amb uns protocols, unes normes i uns costums tan inalterables que no els afectava ni el pas del temps ni l’aparició de noves formes i costums. I esclar, l’encara jove Wagner de seguida va xocar no contra la indiferència, la ignorància o l’animadversió, sinó contra els reglaments. Si el rei Frederic August II, que era un bon aficionat i força entès en música, havia aprovat l’estrena de Rienzi, aquesta obra s’estrenaria sense cap mena de discussió ni recança, però l’autor res no tenia a dir ni sobre com s’havien de fer els assaigs de l’orquestra o el cor, ni sobre com havien de ser els decorats, el muntatge escènic, etcètera.\nI van començar les discussions i topades. Petites, però constants, amb un personal del teatre que davant les idees innovadores d’aquell compositor encara desconegut que demanava coses ben estranyes, defensava la seva ineficàcia darrere del més monolític reglamentarisme. Tot plegat va causar en ell una gran decepció, la qual s’expressaria, en una carta tramesa a l’amic de París, Lehrs, en la que deia que de ser un fracassat, era millor ser-ho a París que no a Dresden, afegint: “No tinc preferències i la meva terra natal, deixant de banda els seus bells turons, boscos i valls, em repugna. Aquests saxons són una colla de maleïts –dolents, lents, brètols, mandrosos i grollers– amb els qui no hi tinc res a fer”. Déu n’hi do!\nEl 20 d’octubre de 1842 s’estrenava Rienzi, i l’èxit va ser absolut. Formalment, l’obra no tenia res a envejar de la grand opéra francesa: gran orquestra, grans àries, concertants, cors... A més, la història d’aquell tribú romà que es recolza en el poble a fi d’acabar amb el domini corrupte del clergat i l’aristocràcia, intentant instaurar una república inspirada en l’antiga Roma, enllaçava amb un element que començava a crèixer en els sectors més inquiets de la societat saxona, els quals anaven veient com, sota la pressió de Prússia, s’estava produint un constant retrocés de les ja de per si limitades llibertats polítiques i socials existents. Descontentament encara larvat, que esclataria sis anys després.\nAl gener de 1843, es va estrenar al mateix Teatre Reial L’holandès errant. Va ser un altre gran triomf del compositor, que amb aquesta òpera ja havia iniciat la seva evolució musical. En totes dues estrenes la soprano va ser Wilhelmine Schröder-Devrient (1804-1860), una de les grans veus de l’època i molt bona actriu, que estrenaria altres obres de Wagner, i també una dona de personalitat molt interessant, de fort caràcter i sòlides conviccions socials i polítiques, que li van costar la presó el 1849.\nTots dos van congeniar en el pla artístic i personal –res a veure amb el sentimental, per més que en aquest aspecte, la vida d’Schröder-Devrient va ser d’allò més agitada–, coincidint sobre la necessitat de modificar la forma d’entendre l’òpera, i també la d’interpretar els personatges i de posar-la en escena. Cosa que també enllaçava amb aspiracions a canvis socials (qüestió aquesta, en la que ella estava més avançada que el compositor).\nAmb uniforme palatí\nCom a conseqüència dels dos grans èxits obtinguts, a inicis de 1843 Wagner va ser nomenat kapellmeister del Teatre Reial de Dresden, la qual cosa li va atorgar un paper rellevant en la vida cultural de la ciutat, i fins i tot del regne... però que també el va fer esdevenir un servidor de les necessitats i capricis de la cort. Tenia la responsabilitat de totes les activitats musicals d’aquesta, de la programació del Teatre Reial, de dirigir òperes i concerts, de composar obres circumstancials... A més havia de vestir uniforme de servidor de la Cort. I és que malgrat les aparences, la cort del Regne de Saxònia estava ancorada en els modes i costums del segle XVIII.\nEl Teatre Reial era a un món del passat. El funcionament, burocratitzat, estava subjecte a mil i un reglaments i normes protocol·làries i costums enlloc escrits, que res no tenien a veure amb l’art. Ell, gràcies a Geyer, des de ben petit havia viscut el teatre per dins, i tenia idees pròpies sobre la direcció escènica, decorats, etcètera: idees que motivaven mil i una discussions.\nMalgrat tot, va poder canviar la forma de dirigir Mozart o Gluck –dos compositors pràcticament fixos en la programació del teatre. A més , intervenia en la direcció d’escena, en el muntatge dels decorats... cosa que desesperava uns, però entusiasmava altres. Mitja orquestra i mig cor estava contra ell i l’altre mig a favor. Paradoxalment, el reaccionari rei de Saxònia, Frederic August II, apassionat de Mozart i Gluck, estava d’acord amb les seves innovacions. I això jugava en el seu favor.\nA banda, però, de les discussions estètiques, una gran tempesta ja s’estava congriant sobre bona part d’Europa...


Haus Roc Zermatt Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHaus RocWiestistrasse 39, Afores, Zermatt, Suïssa, 3920 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en13comentarisHaus RocVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 27 fotos\nSituat en el cor de Suburbs, Haus Roc és un lloc ideal des d'on descobrir Zermatt. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Haus Roc és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, ascensor. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Haus Roc.\nCal que informeu el Haus Roc de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Creixen com bolets,\nengolint les fulles,\nfins que no poden més.\nPublicat per Dolors Todolí a 16:40 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Haiku Curculoònid\nPublicat per Dolors Todolí a 16:08 1 comentari:\nFotografia/ Ferran Turmo i Gort\nen un estat de letargia.\nSi aconseguim despertar-les,\nens agafaran de la mà\ni podrem viatgar, amb elles ,\nreinventant el món.\nPublicat per Dolors Todolí a 15:17 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Poesies/ paraules\nPublicat per Dolors Todolí a 14:14 Cap comentari:\nAmaga el cos en terra,\nfent mil camins,\ni quan en l´aire,\nolora el perill,\ncom el seu veí.\nÉs un gran misteri,\nperò ho fa molt sovint.\nEl cargol el mira,\ns´amaga a la closca,\n- No sé com pot viure,\nel milpeus així,\nsense veure els núvols,\nni el sol del matí.\nFOTOGRAFIES:Ferran Turmo i Gort\nPublicat per Dolors Todolí a 11:15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Poesies/milpeus\nAcaronant el vent,\ns´allunya i ja torna.\nHa estat a la rosa,\nha estat al clavell,\ni a la flor de l´atmetller.\nPublicat per Dolors Todolí a 9:11 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Poesies/ papallona\nEl millor és una mà,\nper aprendre a comptar.\nper comptar fins a cinc,\ni cinc mans,\nper comptar-ne vint-i-cinc.\nPublicat per Dolors Todolí a 8:48 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Poesies/mans


R. Viñolas, Secretari :: Àmbit Sant Lluc\nPàgina d'inici > Llei de transparència > C.V. dels directius. > R. Viñolas, Secretari\nR. Viñolas, Secretari\nRaimond Viñolas i Jaume, Secretari d' Àmbit Sant Lluc (2016)\nNeix al 1945, a Olot, fill únic. Fill de Xavier Viñolas, l' artista pintor i de Palmira Jaume, que morí de part (és net del reconegut fotògraf en Paco Mestres). Viu i creix al carrer Montsalvatge, fins que el seu pare es casà en segones núpcies amb Rosalia Prat i es traslladaren al carrer Sant Cristòfol.\nVa a l’ escola “Grupo Escolar Malagrida” on hi fa la primària i el Comerç.\nEs posa a treballar als 14 anys, d’ administratiu a l’ empresa JUAN BOSCH CALLIS (embotits), desprès treballarà a la fàbrica de gèneres de punt, també administratiu HIJOS DE SACREST, S.A. Anà la mili, on considera que va perdre el temps, i desprès dels 15 mesos reglamentaris, anà a treballar al despatx d’ ESTEBAN ESPUÑA, S.A.. on s’ hi està més de trenta anys, allà forma part del primer equip d' informàtica d’ Olot, manipulant l’ Ordenador (gran maquinaria, targetes perforades, etc. etc., passant després a comptabilitat.\nVa fer estudis de programació: RPG a l’ empresa i DBASE pel seu compte. Parla i escriu correctament el català i el castellà, té coneixements de francès i està a les beceroles de l’ anglès. Li agrada molt la lectura i és informàtic a nivell d’ usuari. Ha publicat dos llibres d’ experiències.\nDurant la seva infantesa i joventut participà amb el Moviment Scout Minyons Escoltes (branca de nois) i ja en la joventut fou cap de pioners i membre del Consell d’ Agrupament. Ja en el Clan Puigsacalm, participà en la creació del Cine Club Olot i també fou de la junta de la Casa de Cultura, que en aquell temps organitzà moltes conferències i cursos, trencant la manca d’ activitats públiques a Olot.\nEs casà amb Dolors Boix (la Lola) i va tenir dos fills: la Montse i en Xavier. Ara té un net: l’ Oriol. Viu actualment al Carrer Joaquim Masmitjà.\nPolíticament milità a Convergència Socialista de Catalunya, que convergí en el Partit dels Socialistes de Catalunya, del qual esdevingué un militant actiu i convençut, però sempre a nivell local i comarcal, sense ànim de càrrecs institucionals. Entre les seves tasques a l’ Agrupació de la Garrotxa del PSC, feu de Primer Secretari, Secretari d’ Organització, Secretari de Finances i participà del Front Obrer del Partit. Fundà junt amb altres companys, la UGT de la Garrotxa, aconseguint Olot ser la població amb més afiliats de Catalunya (més de 3.000).\nReligiosament es declara àgnostic.\nFormà part de diverses candidatures socialistes per les municipals i va ser Regidor a l’ Ajuntament d’ Olot durant dos anys en que treballà en el camp de la salut municipal, essent mentre del Patronat de l’ Hospital, quan es transformà en Hospital Comarcal, i en els fonaments del que més tard seria en Consoci de Serveis Socials. També ajudà a enfortit l’ Oficina del Consum, de recent creació. Actualment no milita, per desacord amb la sociovergència a Olot.\nSocialment, formà part dels creadors de la Delegació d’ Òmnium Cultural, sent-ne secretari. En fou de junta llargament, participant del Congrés de Cultura Catalana, i creant el Concurs Infantil anual de Poesia i Prosa de la Garrotxa. Després muntà amb altres companys l’ entitat Rialles, promotora d’ activitats socioculturals per canalla, arribant a la Junta Directiva del Moviment a nivell de Catalunya. Participà també com a secretari del Club Esportiu Vall de Bianya, on els seus fills feien atletisme. Formà part llargament de la directiva de l’ Associació de Veïns de Sant Francesc, essent-ne secretari i després president.\nActualment està jubilat. Torna ser secretari de l’ AAVV. del seu barri, i també és secretari de la nova entitat Àmbit Sant Lluc.\nResponsables i càrrecs\nC. Batallé, President\nT. Nuñez, Tresorer


Manifestació de rebuig a les llistes d'espera de la sanitat pública - somMontmeló\nManifestació de rebuig a les llistes d'espera de la sanitat pública\nConvocatòria de la Plataforma per la Defensa de la Sanitat Pública al Baix Vallès\nDijous, 6 de desembre de 2018 | 12:55h\nLa Plataforma per la Defensa de la Sanitat Pública al Baix Vallès se suma a la convocatòria de la Coordinadora Estatal de Marees Blanques i organitza dilluns una manifestació contra les llistes d'espera i la "mercantilització" de la sanitat. Sortirà a les 18 h de\nPrat de la Riba per arribar a l'Ajuntament on es llegirà un manifest.\nLa Coordinadora Estatal de Marees Blanques, de la qual forma part la plataforma baixvallesana a través de la Marea Blanca de Catalunya, ha convocat per al proper 10 de desembre mobilitzacions per tot l'estat per reivindicar "la reconquesta del nostre sistema sanitari" i l'"eliminació de les llistes d'espera".\nSegons la plataforma, a la zona del Baix Valles "també sofrim aquestes desbastadoras llistes d'espera, com així l'hi vam fer arribar en la reunió que recentment vam tenir amb els responsables de Catsalut a Sant Cugat en àmbits com urologia, oftalmologia, clínica del dolor i atenció primària entre moltes altres", denuncien.\nLa plataforma assegura que es llistes d'espera "tenen solució" però "no interessa al neoliberalisme ja que són una coartada imprescindible per justificar que el sector públic no funciona i així deriven al privat per fer negoci", asseguren.\n"És una acció a escala de país amb què reivindicar, defensar i construir amb absoluta claredat i determinació el nostre objectiu comú: defensar un sistema nacional i públic de salut, amb caràcter universal, equitatiu, integral de qualitat i 100x100 públic sense copagaments i ben dotats de recursos humans, econòmics i dotacionales", conclouen.


Actualitzat 26/6/2017 22:47:14 CET\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha considerat aquest dilluns un escàndol de proporcions siderals les paraules de l'excomisari de la Policia José Manuel Villarejo i ha conclòs que va posar de manifest que "el sistema està corcat", en al·lusió al sistema polític espanyol.\nHo ha dit a la presentació del llibre 'Mestres de l'entrevista' (Editorial UOC) del periodista Antoni d'Armengol, on ha reflexionat sobre aquest gènere periodístic i ha afirmat que a l'entrevista de 'Salvados' es va demostrar que l'Estat ha actuat contra Catalunya des de les seves "clavegueres".\nEl president català ha assegurat que el Govern i els catalans no haurien de ser els únics indignats amb el que va explicar l'excomisari, sinó que "molts demòcrates espanyols han d'estar desconcertats" sobre les capacitats democràtiques de l'Estat.\nHa criticat que PP, PSOE i Cs hagin rebutjat la compareixença de Villarejo al Congrés, i ha interpretat que l'origen d'aquestes clavegueres de l'Estat radica en la transició, on no tot va ser tan exemplar com es diu: "Es compleixen 40 anys de les primeres eleccions i hi ha vicis que formen part d'un pecat original".\nPuigdemont, que ha lloat de "magistral" l'entrevista feta per Jordi Évole, considera que en altres Estats sí s'han assumit responsabilitats quan han actuat les clavegueres, i ha citat la dimissió del president dels Estats Units Richard Nixon quan es va saber que gravava als seus rivals polítics.\nTambé ha abordat l'editorial a favor del referèndum del diari nord-americà 'The New York Times', celebrant-ne el contingut i assegurant que li hagués agradat llegir-lo "en els grans diaris espanyols" i també en els catalans.\nNo ha volgut avançar detalls sobre l'acte del 4 de juliol en el qual el Govern s'ha compromès a explicar quines garanties tindrà el referèndum, però sí ha dit que l'1 d'octubre segur que hi haurà urnes i que ja en sap fins i tot "el model", encara que el que és important no és el material del que estiguin fetes sinó que estiguin plenes.\nA més, ha assegurat que encara no té resposta del Congrés sobre la seva oferta de comparèixer davant la Cambra baixa per explicar el referèndum, i ha exposat que està disposat a escoltar "una proposta espanyola per a Catalunya", encara que està segur que no arribarà.\n"AMORES MILLORS" QUE JUNQUERAS\nTambé ha intervingut el periodista de Rac1 Jordi Basté que, repassant molts dels entrevistats en la seva trajectòria, ha assegurat que el vicepresident, Oriol Junqueras, té "pànic al titular", encara que va ser al seu programa on va proclamar el cèlebre 'Junquerisme és amor'.\nPreguntat el president per si és veritat que Junqueras és amor, ha ironitzat que ha tingut "amors millors" en la seva vida que el vicepresident sobretot en l'esfera privada, encara que ha precisat que amb el líder d'ERC hi té empatia.\nTambé ha pres la paraula el periodista del diari 'Llaura' Antoni Bassas, que ha recordat l'entrevista que li va fer al llavors alcalde de Barcelona Joan Clos en el 'Dia sense cotxes' de la ciutat; li va preguntar com s'havia desplaçat fins a l'entrevista i la seva resposta va generar controvèrsia malgrat ser molt simple: "Amb cotxe".\nPuigdemont, periodista de professió, s'ha interessat per si els futbolistes són els personatges públics més difícils d'entrevistar --ha citat Sergio Ramos-- i ha explicat que dues de l'entrevistes fetes per ell que més van marcar-lo van ser a l'exalcade de Barcelona José María Porcioles i a un soldat de la RDA que va saltar el mur.\nD'Armengol ha explicat que 'Mestres de l'entrevista' reflexiona sobre aquest gènere periodístic amb professionals com el propi Basté o Bassas però també amb Julia Otero i Joaquim Maria Puyal, entre altres, i ho fa també a través d'anècdotes com la de l'alcalde Clos.


FC1035 - Gestió de Tresoreria\nLa metodologia utilitzada consistirà en classes teòriques, seminaris, resolució de casos pràctics i problemes, foment de l'aprenentatge autònom i tutories.\nEn les classes teòriques es combinarà l'exposició del tema, per part del professor, amb la preparació i discussió de treballs realitzats per l'estudiantat.\nEn la resolució de casos pràctics (de manera individual i / o grupal) els i les estudiants han de treballar problemes, casos i exercicis. La discussió i resolució dels mateixos permetrà desenvolupar les habilitats necessàries per enfrontar-se amb situacions reals. Les classes pràctiques s'impartiran a les aules d'informàtica.\nEls seminaris es dirigiran a treballar sobre aspectes específics i d'actualitat que es generen entorn del tema d'estudi amb professionals d'experiència reconeguda en el mateix.\nTambé es fomentarà l'aprenentatge autònom no presencial. L'estudiantat podra preparar individualment els temes i realitzar exercicis a partir de les orientacions donades i amb els materials suggerits pel professor.\nLes tutories es faran servir tant per resoldre dubtes relatius a la teoria com a la pràctica abordada en l'assignatura, així com per a la realització de seminaris.\nA l'Aula Virtual es posarà a disposició de l'estudiant la informació rellevant per al seguiment de l'assignatura de manera presencial i no presencial. Serà també aquest canal a través del qual l'estudiant haurà de lliurar els exercicis, activitats i treballs que es requereixin. Així mateix, l'Aula Virtual s'utilitzarà com a canal principal de comunicació entre estudiant i professor


La Torre Vella de Salou acull la mostra de diorames d’Esteve Coll per les festes de Nadal | Diari de Tarragona\nLa Torre Vella de Salou acull la mostra de diorames d’Esteve Coll per les festes de Nadal\nL’exposició es pot visitar fins al proper 13 de gener.\n22 de Diciembre de 2017 - 17:52 hs\nL’autor Esteve Coll, un dels grans Mestres pessebristes catalans.\nCom ja és tradicional per aquestes dates, la Torre Vella de Salou ha programat una mostra relacionada amb el Nadal.\nEnguany, la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Salou ha volgut produir un singular pessebre format per diversos diorames que representen les tradicionals escenes.\nL’autor Esteve Coll, un dels grans Mestres pessebristes catalans i reconegut per la Generalitat com a Mestre Artesà, ens ofereix una mostra de 7 diorames realitzats al llarg de 20 anys de la seva vida, com, per exemple, la Visitació a Santa Isabel (2005) o la tradicional Adoració dels Reis (2004).\nLa seva visió de com plasmar un paisatge tenint en compte aspectes com la perspectiva, la llum, i el color, permeten obtenir uns resultats admirats per moltes persones, i ens acosten encara més a la temàtica nadalenca d’aquesta època.\nEsteve Coll arriba aquest Nadal amb la seva acurada tècnica a la Torre Vella de Salou, des d’avui divendres dia 22 de desembre a les 19h, data de la inauguració, fins el 13 de gener de 2018 en horari de 18h a 20h de dilluns a dissabte, diumenges i festius tancats.\nLa Regidoria de Cultura vol seguir fent partícip la ciutadania salouenca i apropar-la a la tradició pessebrista que omple cada any per Nadal la Torre Vella.


Lluís Cera | Galerie Artmundi\nFR - EN newsletter\nLLUÍS CERA. 1967, Barcelona.\nEDUCATION : 2003 Degree in the special field Sculpture at the Art Academy of Barcelona\nAWARDS : 1999 1st Prize XXVIII – Bancaixa Prize, Spain\nINDIVIDUAL EXHIBITIONS :\n1995 Homes atrapats en la seva pròpia existencia. Sala Gaspar, Barcelona (Catálogo)\n1997 Contextos. Gallery Mª Jose Castellvi, Barcelona (Catálogo)\n1999 Eclosiones. Capilla San Rocco, Lugano\n2000 Neue Skulpturen. Walter Bischoff Gallery, Berlin\n2000 La substància dels somnis. Gallery Mª Jose Castellvi, Barcelona\n2002 Gedächtnisräume. GENO-Hauss, Walter Bischoff Gallery, Stuttgart\n2003 El cel enderrocat. Gallery Mª Jose Castellvi, Barcelona\n2005 Tacte de paraula. Gallery Mª Jose Castellvi, Barcelona\n2007 Quan les pedres parlin. Library Xavier Benguerel, Barcelona\n2008 La memoria del tacto. Contemporary Art Gallery, Madrid\n2010 Anima Senza Controllo Numerico. Immaginaria Arti Visive Gallery, Florence\n2012 “Legami” Palazzo Medicci Ricardi, Sala della Limonaia, Florence “Legami”. Immaginaria Arti Visive Gallery, Florence\n1992 Homenatge a Ricardo Sala. Faculty of Fine Arts Olimpiada Cultural. Hospital del Mar, Barcelona\n1993 Escultura jove d’avui. Escaldes-Engordany (Andorra) 1996 ARCO’ 96. Sala Gaspar, Madrid Casa Decor‘ 96. Barcelona Gallery Mª Jose Castellvi, Barcelona\n1997 ARTEXPO’ 97. Gallery Mª Jose Castellvi, Barcelona De Corpore. Requesens Palace, Barcelona (Catalog) Del retrato al autorretrato. Gallery Mª Jose Castellvi,, Barcelona\n1998 ARTEXPO‘98. Gallery Mª Jose Castellvi, Barcelona Walter Bischoff Gallery, Stuttgart NEW ART Barcelona. Hotel Barcelo – SANS, Barcelona\n1999 ARCO’ 99. Walter Bischoff Gallery, Madrid. ARTEXPO’ 99. Gallery Mª Jose Castellvi,, Barcelona ART-10. MAS SOLER, Sant Pere de Ribes\n2000 ARCO’ 00. Walter Bischoff Gallery, Madrid 2001 De l’1 al 10. Gallery Mª Jose Castellvi,, Barcelona VILLA HAISS MUSEUM, Zell (Germany) ART FRANKFURT\n2001. Walter Bischoff Gallery XXVII. Bancaixa Prize, IVAM, Sala de la Muralla, Valencia Künstler der Galerie (Artists oft he Gallery) Walter Bischoff Gallery Stuttgart\n2002 ART STRASBOURG. Walter Bischoff Gallery, Strasbourg\n2003 ARCO 2003. Walter Bischoff Gallery, Madrid ARTE LISBOA, Walter Bischoff Gallery, Lisbon\n2004 ARCO 2004. Walter Bischoff Gallery, Madrid ART KARLSRUHE. Walter Bischoff Gallery, Karlsruhe ART CHICAGO. Walter Bischoff Gallery, Chicago ART COLOGNE, Walter Bischoff Gallery, Cologne\n2005 SFIAE 2005, Walter Bischoff Gallery, San Francisco “ANSICHT-DRAUFSICHT-ÜBERSICHT“, Museum Villa Hais, Zell a. H. ART KARLSRUHE, Walter Bischoff Gallery, Karlsruhe ART SANTA FE, Walter Bischoff Gallery, Santa Fe ART COLOGNE, Walter Bischoff Gallery, Cologne\n2006 ARTE LISBOA, Lisbon, Walter Bischoff Gallery ART IN INNSBRUCK, Innsbruck, Walter Bischoff Gallery ART KARLSRUHE, Karlsruhe, Walter Bischoff Gallery ART CHICAGO, Chicago, Walter Bischoff Gallery\n2007 ART ZURICH, Zurich, Walter Bischoff Gallery KIAF, Seoul, Walter Bischoff Gallery Lluís Cera und Antoni Tàpies, Zella a H., Villa Haiss Museum ART SANTAFE, Santa Fe, Walter Bischoff Gallery ART KARLSRUHE, Karlsruhe, Walter Bischoff Gallery PURO ARTE VIGO, Vigo, Walter Bischoff Gallery\n2008 ART KARLSRUHE, Walter Bischoff Gallery, Karlsruhe Lluís Cera und Joachim Hiller. Radical Gallery, Zug CH. Setmana de les flors. Jardins Alemanys, Gallery Cort, Girona, Spain ART SANTA FE, Walter Bischoff Gallery, Santa Fe, (NM) USA Myth history and memory: Sculpture show. Paranimf Universitat, Barcelona KIAF, Walter Bischoff Gallery, Seoul, KOREA PURO ARTE VIGO, Gallery A.C., Vigo. KUNST ZÜRICH, Walter Bischoff Gallery, Zurich\n2009 I Have a Dream. Gabarron Foundation-Carriage House Center for the Arts, New York, USA ART KARLSRUHE, Walter Bischoff Gallery, Karlsruhe ART VILNIUS, Walter Bischoff, LITHUANIA KIAF. Walter Bischoff Gallery, Seoul, KOREA Artists of the Walter Bischoff Gallery, Vila Haiss Museum, Zell a. H. KUNST ZÜRICH, Walter Bischoff Gallery, Zurich ZELLER KUNSTWEGE, Exhibition Public Sculpture, Zell a. H. 20 Bildhauer-20 Skulpturen. Museum Vila Haiss, Zell a. H.\n2010 ART KARLSRUHE, Walter Bischoff Gallery, Karlsruhe ART VILNIUS, Walter Bischoff Gallery, LITHUANIA KIAF, Walter Bischoff Gallery, Seoul, KOREA ART SANTA FE, Walter Bischoff Gallery, Santa Fe, (NM) USA Pepe España & Lluís Cera. Ferrero Gallery, Nice, France LINEART, Immaginaria Arti visive Gallery, Ghent, Belgium\n2011 Internationale Künstler – Teil 2, Museum Vila Haiss, Zell a. H. ART KARLSRUHE, Walter Bischoff Gallery, Karlsruhe Steffen Fischer- Lluís Cera. Walter Bischoff Gallery, Berlin ZELLER KUNSTWEGE, Exhibition Public Sculpture, Zell a. H. KIAF. Walter Bischoff Gallery, Seoul, KOREA Contemporary Art Ruhr. 100 Kubik Gallery Köln, Essen D\n2012 ART KARLSRUHE, Walter Bischoff Gallery, Karlsruhe Bad Liebenzell Rathaus, together with Hans Rentschler. KIAF. Walter Bischoff Gallery, Seoul, KOREA


Arias Advocats - Mecanisme de la Segona Oportunitat: La Exoneració definitiva dels crèdits de Dret Públic\nCal tenir en compte que existeixen dues vies per la sol·licitar aquesta exoneració:\nVia definitiva. Aquesta via està pensada per a aquells deutors que tenen major capacitat de pagament. Per això, el deutor podrà quedar exonerat de la resta dels seus deutes quan aquest hagi pagat els crèdits contra la massa, és a dir, els deutes generats dins del procés concursal, i els crèdits privilegiats, com podrien ser els deutes hipotecaris o l'import dels crèdits públics que hagin estat classificats com a tal, fins al 50% del seu import, quedant el restant 50% d'aquests crèdits públics exonerat.\nCal tenir en compte que aquesta exoneració definitiva seria viable, sempre que s'hagués dut a terme, o almenys intentat dur a terme un acord extrajudicial de pagaments, previ a la declaració del concurs. En aquest sentit, la Sentència descrita entén que els deutors que acudeixen a la via definitiva queden exonerats de la resta dels seus deutes incloent l'import restant de crèdit públic.\nVia provisional. S'acudeix a aquesta via, quan el deutor no pot fer front als pagaments anteriorment descrits. Aquesta via requereix que el deutor accepti sotmetre's a un Pla de Pagaments durant els 5 anys següents a la conclusió del concurs.\nA aquest efecte, en el Pla de Pagaments s'hauran d'incloure els deutes no exonerats i els crèdits de dret públic. Malgrat la inclusió dels crèdits de dret públic en el Pla de Pagaments, la tramitació de les sol·licituds d'ajornament i fraccionament es regiran per la normativa específica. És a dir, una vegada aprovat el Pla de Pagaments pel Jutge del concurs, haurà de tramitar-se el fraccionament dels crèdits públics incorporats. D'aquesta manera, la concessió administrativa del citat fraccionament serà sempre posterior a l'aprovació del pla de pagaments i a l'arxiu del concurs, de conformitat amb el previst amb l'art. 65.2 LGT. Caldrà tenir en compte que l'acord singular amb les entitats públiques, haurà de comunicar-se el Jutjat.\nFinalment, després de la submissió del deutor al Pla de Pagaments durant 5 anys, perquè el Jutge acordi l'alliberament definitiu dels deutes, el deutor haurà d'haver satisfet en aquest període els deutes no exonerats o haurà de justificar haver realitzat un esforç substancial, en atenció a la seva capacitat econòmica.\nEn conclusió, després de l'analitzat podem afirmar que atenent a les capacitats de pagament del deutor, est podrà acollir-se a una via o una altra, la qual li permetrà finalment quedar exonerat íntegrament o en part dels seus crèdits, incloent-se els crèdits públics\ncrèdits dret públic


L’Ajuntament destina 460.000 euros en ajuts a l’impuls i la dinamització del sector empresarial | Ajuntament de Reus\nInici › L’Ajuntament destina 460.000 euros en ajuts a l’impuls i la dinamització del sector empresarial\nEl gruix més important són les ajudes del programa destinat a pal·liar els efectes econòmics de la Covid-19 en les empreses i autònoms de la ciutat, amb un import total de 400.000 euros, ampliable a 500.000. El programa té dues línies de subvencions:\nAjuts a les empreses obligades a suspendre la seva activitat per la Covid-19.\nAjuts a les empreses per l’adaptació del negoci a les mesures decretades per cada sector\nEl segon programa va dirigit a subvencionar empreses i nous emprenedors per afavorir la creació de noves empreses a la ciutat. Dona continuïtat a les línies de subvencions que l’Ajuntament convoca des de 2017; i està dotat amb 60.000 euros. També preveu dues línies de subvencions:\nFoment a la creació i establiment d'empreses a Reus.\nFoment al manteniment d'un establiment o negoci a través d'un traspàs.\nL’Ajuntament tramita actualment les bases que han de regular la concessió de les ajudes, amb la previsió d’obrir la convocatòria dels quatre línies d’ajuts entre finals d’agost i principis de setembre.\nSubvencions extraordinàries per pal·liar els efectes de la Covid-19\nLa regidoria d’Empresa i Ocupació impulsa dues línies de subvencions per donar suport a PIMES i autònoms de Reus que s’hagin vist afectats per l’estat d’alarma per la Covid19. També es preveu l’assessorament i el suport necessari a les empreses i autònoms en la tramitació de la subvenció.\nPer optar a aquestes dues línies d’ajuts caldrà complir amb els requisits establerts a les bases, entre els quals caldrà: ser titular d’una activitat econòmica o negoci ubicat a la ciutat de Reus; tenir un màxim de 10 treballadors; haver reprès l’activitat econòmica; i no haver reduït el nombre de treballadors que es tenia abans d’haver de tancar.\nLes dues línies del programa tenen requisits particulars:\nAjuts a les empreses obligades a suspendre la seva activitat per la COVID19: Aquesta línia s’adreça a les empreses i autònoms de la ciutat de Reus han vist la seva activitat empresarial greument afectada i disminuïts els seus ingressos per l'estat d'alarma decretat arran de la COVID19.\nLa quantia de la subvenció variarà entre els 1.000 i els 1.500 euros.\nPodran ser beneficiàries les que compleixin com a requisit general que el percentatge d’ingressos s’hagi vist reduït en el segon trimestre del 2020 en un 50% respecte el mateix període de l’any anterior. En el cas que tinguin una antiguitat inferior a un any, la comparació es farà amb la mitjana de la facturació mensual des de l’alta de la seva activitat.\nLes despeses subvencionables són el lloguer del local, la seguretat social, llum, aigua, gas, telefonia i Internet, alarma i gestoria.\nAjuts a les empreses per l’adaptació del negoci a les mesures decretades per cada sector: S’adreça a les empreses i autònoms de Reus, que hagin fet inversions en la seva activitat empresarial per tal d’adaptar-la a les mesures decretades per la COVID19 per cada sector.\nPer optar a les ajudes els negocis cal que hagin realitzat una inversió mínima de 400 euros en despeses subvencionables. L’ajut es distribuirà de forma proporcional entre tots els concurrents amb un import del 80% de la inversió realitzada i per un import màxim de 500 euros.\nLes despeses subvencionables inclouen, entre altres, mampares de protecció, adaptació d’aire condicionat, mecanismes de control horari, papereres, dispensadors de gel, termòmetres, etc...\nSubvencions a empreses i emprenedors\nLa regidoria d’Empresa i Ocupació obrirà la convocatòria de subvencions a les empreses i als nous emprenedors per afavorir la creació de noves empreses a la ciutat.\nFoment a la creació i establiment d’empreses a Reus. Destinada a les empreses de recent creació amb un establiment a Reus i que realitzin una inversió mínima de 10.000 euros per la seva posada en funcionament.\nFoment al manteniment d’un establiment o negoci a través d’un traspàs. Per a les empreses establertes a Reus, que adquireixen un negoci ja en funcionament, que continuïn la seva activitat econòmica en el mateix establiment i que hagin realitzat una inversió mínima de 10.000 euros en despeses subvencionables.\nCarles Prats 915.3 KB


Forn Ca na Juanaineta – Emblemàtics Balears\nForn Ca na Juanaineta\nCa na Juanaineta és un dels forns més coneguts pels residents d’Alaró, tant per la gent jove com per la més gran, i molt d’ells recorden que ja hi anaven a comprar de petits. Situat al carrer d’Enmig, més o manco al centre del poble, connecta la zona de los Damunt amb la plaça, un carrer molt transitat pels veïnats.\nL’establiment va obrir les portes cap al 1923 de la mà de la mateixa família que fins fa poc temps ha estat al capdavant del negoci. Joan Guasp, quarta generació de la família fundadora, va cedir l’any 2021 el negoci a Gabriel Enric Vidal Carreres i Francisca Maria Vidal Canyelles, socis que han agafat el relleu d’aquest forn tan arrelat al municipi i que, gràcies a ells, continua en actiu.\nPel que fa a la seva activitat, al forn elaboren pa i altres productes de rebosteria mallorquina, tant dolça com salada: ensaïmades, coca de patata, coca d’albercoc i també panades, cocarrois, coques de verdura i postres típiques de l’illa, com el gató d’ametla, el cardenal, les duquesses, etc. Estan adherits a la marca «Pa d’aquí, forn i tradició», que distingeix els establiments amb obrador que elaboren les diferents tipologies de pans de les Illes Balears.\nTambé s’hi poden trobar diferents postres més contemporànies, lemmon pie i pastís de xocolata, entre d’altres. Compten amb una venda diària de pa i altres productes que augmenta el cap de setmana.\nLa tenda està decorada amb tot tipus d’eines i utensilis que s’empraven antigament per elaborar els productes, i té diferents elements amb bastants anys d’història, com el portal de pedra viva i unes portes d’olivera. A l’obrador s’han fet diverses inversions en maquinària i mobiliari per actualitzar-lo i poder fer feina de forma més eficaç. També es conserva el forn que s’emprava antigament, encara que actualment està en desús.\nC. d'Enmig 24 · Alaró · Mallorca\n+34 971 510 277\n@Forn Ca na Juanaineta


Teràpia Manual - Natur Estètic Centre SPA\nConjunt de tècniques aplicades a través de les mans del terapeuta per tal de tractar el dolor, la disfunció de teixits tous com ara: músculs, fàscies, tendons i lligaments, així com en disfuncions articulars.\nDins d’aquesta hi podem destacar:\n- Massatge terapèutic o massoteràpia: Conjunt de maniobres manuals per tal de tractar disfuncions dels teixits tous provocant una disminució o desaparició del dolor, millora o recuperació de la mobilitat i funcionalitat.\n- Manipulacions articulars: Aquestes constitueixen una tècnica passiva que es caracteritza per la seva alta velocitat i poc recorregut tant en articulacions vertebrals com perifèriques per tal de restablir la funcionalitat i l’amplitud normal del moviment.


Locals Castellbell I El Vilar, que t'ofereix Api.cat.\nLocals Castellbell-i-el-vilar, que t'ofereix Api.cat.\nLocals en venda a Castellbell I El Vilar\nLocals de compra a Castellbell i el Vilar\nLocals a Castellbell i el Vilar\nTerrenys a Castellbell i el Vilar


El multireferèndum arriba al Vallès amb la celebració de la primera assemblea | Cerdanyola Informa\n20 març, 2014 | Filed under: Política | Posted by: cerdanyolainforma\nEl moviment del multireferèndum ja ha arribat a la comarca amb la celebració de la primera assemblea comarcal el passat dimarts 18 de març, on hi van participar membres de diferents entitats d’arreu del Vallès.\nVerònica Miró, de la Plataforma Multireferèndum, va explicar que ja s’estan duent a terme diverses assemblees arreu del territori per tal d’iniciar la campanya. Miró va explicar que la iniciativa tracta de dur a terme un referèndum popular a través de diferents onades. La primera onada començarà a l’abril, amb una campanya de vot digital, que continuarà amb el vot presencial coincidint amb les eleccions europees al maig. “A la primera onada es faran quatre preguntes, sobre el deute il·legítim, els transgènics, les Iniciatives Legislatives Populars i la sobirania energètica”, va explicar Verònica Miró.\nEl multireferèndum és una iniciativa de les plataformes Som lo que Sembrem i Aturem el Fracking, a la qual s’han unit altres entitats com la Plataforma Aturem Barcelona World o la Candidatura d’Unitat Popular. L’objectiu del multireferèndum és expressar la voluntat popular davant decisions polítiques que s’estan imposant. Revista de Ripollet.


CALENDARI - Consulta l'agenda pública d'ERC-REUS\n
Calendari i agenda pública d’Esquerra Reus
\nAquí hi trobaràs la nostra activitat diària i també els actes previstos d’assistència a esdeveniments públics o reunions de grup municipal.\nSi vols conèixer i participar als esdeveniments que portem a terme, aquí trobaràs tots els esdeveniments que, dia a dia, impulsem des de la nostra candidatura. #ReusImpulsRepublicà


Procés Constituent no es presentarà a les properes eleccions del 27-S - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n26 de juliol de 2015\nRegió 7 » Arreu\nProcés Constituent no es presentarà a les properes eleccions del 27-S\nEl 60,6% de l'assemblea va descartar unir-se a la candidatura d'esquerres Catalunya Sí que es pot\nacn | barcelona 26.07.2015 | 07:31\nArcadi Oliveres acn\nProcés Constituent, la formació liderada per la monja Teresa Forcades i l'economista Arcadi Oliveres, va decidir ahir dissabte no presentar-se finalment a les eleccions del 27-S. 214 participants de l'Assemblea General Extraordinària, celebrada a Cornellà, van votar que preferien no presentar-se, 60 volien unir-se a la CUP-Crida Constituent i 35 van manifestar que volien anar en solitari als comicis. Aquesta votació es va fer just després d'una altra en què la majoria -el 60,6% dels participants- havien triat no unir-se a la confluència d'esquerres Catalunya Sí que es pot, que aglutina membres de Podem, ICV i Esquerra Unida.\nPel que fa a la segona votació, Forcades va defensar que Procés Constituent es presentés en solitari a les eleccions. D'altra banda, Oliveres va defensar que la formació no es presentés als comicis, l'opció que finalment es va imposar per majoria en les votacions.\nSegons van informar des de Procés Constituent, la posició que van aprovar no descarta "la possibilitat de demanar el vot per a les candidatures rupturistes en el terreny social i nacional" ni la possibilitat que els membres de la formació "hi participin" i donin suport a títol individual.\nA la primera votació referent a unir-se a la confluència, el 34,7% havien manifestat el seu desig d'unir-se a la llista liderada per l'activista Lluís Rabell, i un 4,4% havia votat en blanc.\nEl líder de la candidatura Catalunya Sí que es pot, l'activista Lluís Rabell, va definir divendres el moviment de Teresa Forcades com un "component necessari" de la confluència.\nUn jove de 23 anys de Prats de Lluçanès mor en un accident de trànsit a la C-25D\nUn jove es trenca la cama en un accident a Manresa\nUn home irromp a l´estesa de creus a Mataró i els Mossos se l´emporten\nLlibertat provisional per al detingut per atropellar mortalment un ciclista de 14 anys a Igualada\nUnes 700 persones gaudeixen d´un dels concerts de Patum més corals\nInteressant, però promet més que el que dóna\nArranjaments del 1911 de Cobeño, trobats per Sabata\nCollbató inaugura la plaça de l´1 d´Octubre al barri de la Font del Còdol\nPujalt reviu la guerra civil i estrena patrimoni que ha recuperat\nEls manifestants de Mataró acaben la protesta amb creus de fusta pels carrers\nUn incendi provoca vuit ferits i obliga a desallotjar un pis a Badalona\nUna manifestació de la Coordinadora per Tabàrnia acaba amb aldarulls a l´ajuntament de Barcelona\nLes bases avalen amb el 68% dels vots el lideratge d´Iglesias i Montero\nMil persones es manifesten a favor dels drets dels immigrants


Videojocs – ERAM Zeta\nCategories General, Videojocs\nInvestigació o antropologia MINION? El primer dilluns de la segona quinzena al CRIF, vam tornar a rebre una trucada d’en Taro. Ens va dir que havia marxat a la selva amazònica. Per això ens deixava un encàrreg: estudiar la fisonomia …\nCampus Techkids ’18 [Videojocs]\nCategories Campus, Estiu, Videojocs\nEstem molt contents d’anunciar que aquest any celebrem la IV Edició del Campus Techkids. I ho fem sota el títol “Un somni d’estiu”. Seran cinc setmanes plenes de tecnologia, creativitat, diversió i bons moments. Comencem amb la setmana dels videojocs, …\nCampus Techkids [videojocs i robòtica]\nCategories Campus, Robòtica, Videojocs\nCursos de setembre en marxa!\nCategories Cinema, Curs, Videojocs\nPrimera setmana de cursos de setembre superadíssima. Els participants del curs Tastet tecnològic de cinema ja estan immersos en el rodatge del trailer de l’exitosa pel·lícula de Disney Del revés. Durant aquesta setmana han fet l’storyboard i el guió tècnic, …\nResum Setmana 4 Campus Techkids\nCategories Campus, Estiu, Robòtica, Videojocs\nLa setmana d’Àfrica ha estat plena de contrastos. Hem fet activitats de light painting i levitació fotogràfica, hem anat a muntar a cavall a La Crinera de Salt i ens han vingut a visitar els nostres amics d’Innova’t Educació amb …\nSessió de demostració de les nostres extraescolars\nCategories Extraescolars, Videojocs\nLes nostres extraescolars ja comencen a prendre forma. Ahir vàrem anar a l’escola L’Aulet de Celrà a fer una demostració del que serà Programació de videojocs. Una proposta pensada perquè els alumnes aprenguin les bases del llenguatge multimèdia, afrontin nous …


DUGi: Browse by Title | 372 - Ensenyament preescolar i elemental | 0 - 14\nListing items with Subject "372 - Ensenyament preescolar i elemental"\nEducación infantil Ensenyament preescolar 378 - Ensenyament superior. Universitats Curriculum innovation Girona Superdotació Test de la Figura Humana\nPérez i Cabaní, Maria Lluïsa Coronata Ségure, Claudia Universitat de Girona. Departament de Pedagogia Díaz Suazo, Pamela Alejandra Alsina, Àngel Universitat de Girona. Institut de Recerca Educativa Sepúlveda Obreque, Alejandro


Actualitzat 23/06/2021 19:28\nSerial que ha acabat als tribunals. Una infermera d'un centre mèdic de Lugo ha estat condemnada després de rebel·lar a un jove que no era el pare del nadó nounat que pretenia educar i veure créixer. Un engany que es va destapar a l'últim moment i pel qual la infermera ha pagat car. La dona va consultar la història clínica de la pacient embarassada sense estar autoritzada i es va adonar del succeït. Tot seguit va dir-li al 'pare', amic seu. Després d'arribar a un acord amb la Fiscalia ha acceptat una pena de dos anys de presó i una multa de 1.500 euros.\n"No ets el pare del nadó"\nLa infermera treballava en un centre mèdic de Lugo. Durant un dels seus torns va utilitzar la seva clau personal per accedir a la base de dades des d'un ordinador del centre i va consultar la història clínica d'una pacient embarassada, "prevalent-se del seu treball d'infermera i sense estar autoritzada per a això", recull la sentència.\nDesprés d'obtenir aquesta informació es va posar en contacte amb la parella d'aquesta jove, al que ja coneixia. Acte seguit "va posar en coneixement de la parella sentimental de la pacient el resultat de les anàlisis", prossegueix l'escrit fiscal. Li va confessar que segons les proves mèdiques que figuraven en el seu historial el temps de gestació no es corresponia amb el temps que portaven de relació, per la qual cosa ell no podia ser el pare del nadó, relata Nius.\nEs va desencadenar el caos, és clar. I quan la jove embarassada va tenir coneixement dels fets va denunciar la infermera per un delicte de descobriment i revelació de secrets, recollit a l'article 197 del Codi Penal. El fiscal va sol·licitar per a l'acusada una pena de quatre anys de presó i una indemnització per a la víctima de 3.000 euros per danys morals.\nFinalment les parts van arribar a un acord i el Jutjat Penal número 1 de Lugo ha condemnat la infermera com a autora d'un delicte de descobriment i revelació de secrets, amb la concurrència de l'atenuant de reparació del dany (en haver pagat ja la indemnització), a dos anys de presó i 1.500 euros de multa.\nEl jutjat ha acordat deixar en suspens la pena de presó sempre que aboni la multa en els terminis estipulats i no torni a delinquir en un termini de dos anys.\nL'exboxejador Poli Díaz, detingut de nou per agredir la seva parella\nCulpable d'assassinat després de cremar viva una veïna amb gasolina\nAixí hackegen el teu mòbil amb un correu electrònic fals de Vodafone


Les noves varietats de raïm resistents: eines per reduir l’ús de fitosanitaris i millorar la sostenibilitat de la vinya\nCatalunya.- L’adaptació al canvi climàtic i el repte que suposa el control de les malalties fúngiques com el míldiu i l’oïdi són un dels principals eixos d’estudi i treball de l’Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI) del Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural.\nArxivat com a: Medi ambient, Societat Etiquetat com a: Acció Climàtica, Catalunya, Espanya, estudi, INCAVI, investigació, malalties, medi ambient, pesticides, projecte, raïm, vinya\nLes exportacions de vi i cava creixen un 23,5% els nou primers mesos de l’any\nLa directora general de l’Incavi, Alba Balcells, i la consellera d’Alimentació i Agenda Rural, Teresa Jordà, a la Taula del Cava aquest 9 de desembre del 2021\nCatalunya (ACN).- Les exportacions de vi i cava han crescut un 23,55% en el període de gener a setembre d’aquest 2021 respecte els mateixos mesos de l’any anterior.\nArxivat com a: Comerç, Gastronomia, Societat Etiquetat com a: activitats econòmiques, agricultura, alimentació, Catalunya, cava, comerç, exportacions, gastronomia, preus, raïm, societat, Teresa jordà, vins\nUnió de Pagesos reclama un acord pluriennal entre empreses, cellers i viticultors amb preus “justos i estables”\nBarcelona (ACN).- Unió de Pagesos ha proposat aquest dimarts un “gran acord” entre les empreses compradores de vi i els viticultors per superar la crisi de la Covid-19 i assegurar l’activitat agrària.\nArxivat com a: Comerç, Gastronomia, Societat Etiquetat com a: agricultura, Catalunya, cellers, comerç, comercialitzar, economia, empreses, pagesia, preus, raïm, reclamació, societat, Unió de Pagesos, vinya, viticultura\nLa DO Empordà preveu una verema amb un 20% menys de raïm però d’una “qualitat excel·lent”\nGarriguella (ACN).- Després d’una primavera plujosa i un estiu sec, els cellers de la DO Empordà han començat la verema de les varietats de raïm blanc.\nArxivat com a: Alt Empordà, Baix Empordà, Cultura, Gastronomia, Societat Etiquetat com a: agricultura, Alt i Baix empordà, DO Empordà, gastronomia, míldiu, raïm, societat, verema, Vins DO Empordà, vinya\nUnió de Pagesos alerta de “greus afectacions” del míldiu a la vinya i reclama que es permeti assegurar aquest dany\nGirona (ACN) .- Unió de Pagesos ha alertat que la vinya està patint “greus afectacions” per l’impacte del míldiu, motiu pel qual insta les empreses asseguradores a permetre la cobertura d’aquest dany. El sindicat adverteix que les pluges, la humitat i les temperatures altes a diverses zones de Catalunya les últimes setmanes estan provocant a moltes parcel·les de vinya pèrdues que arriben al 100% a causa de la proliferació d’aquest fong, que ara afecta sobretot a les varietats macabeu i ulldellebre.\nArxivat com a: Alt Empordà, Medi ambient Etiquetat com a: míldiu, raïm, Unió de Pagesos, verema, vinya


La digitalització de l’aula i l’economia familiar, o el misteri de la santíssima trinitat de Movistar | No n'hi ha dos iguals\nJulian Assange, WANTED; o la ineficàcia del secretisme americà →\nLa digitalització de l’aula i l’economia familiar, o el misteri de la santíssima trinitat de Movistar\nPosted on 1 Desembre 2010\tby Jordi Monteagudo\nAhir es va signar l’acord entre el Ministeri d’Educació i Movistar sobre la creació de la tarifa “Movistar ADSL Deures” que facilita a les famílies una connexió a la xarxa reduïda per 16,90 euros al mes. L’objectiu de l’oferta és reduir el percentatge d’alumnes més joves que no tenen connexió a casa (un 40%, segons diu el Ministeri), percentatge que posa en perill l’èxit del Plan Educa 2.0 i del projecte EduCAT 1×1 en el cas de Catalunya.\nLes condicions de la connexió són penoses si les comparem amb els ADSL més populars: horari reduït de 17.00 a 21.00, de dilluns a divendres, davant de la connexió completa habitual; velocitat de baixa d’1 Mb i de pujada de 364Kb, una sisena part del que és normal. És dir, 4/24 (si parlem d’hores) i 1/6 (si ens referim a la velocitat de connexió), el que fa 4/(24×6) = 1 / 36 el que s’ofereix normalment: la suposada «oferta» proposa un producte 36 voltes més car (o 36 voltes pitjor) a les famílies. Jo no entenc d’aquestes coses, de manera que consulto el diccionari, per sortir de dubtes.\nPerò també podem fer els números d’una altra manera, potser més entenedora:\nordinador: 150 €\nlot base de llibres electrònics: 30 €\nconnexió anual (16,9 € x 12 mesos, perquè no crec que ningú es doni de baixa durant l’estiu): 202,8\nCost de la broma digital per alumne: 382,8 €\nSí, ja sé: l’ordinador només es paga una volta. I, si la família té més d’un fill, no necessiten dues connexions (amb 1 Mb, potser sí; no ho sé). Però les famílies amb un sol fill escolaritzat descobriran que els llibres tradicionals costaven al voltant de 180, fins a 220 €. I, a més a més, eren objectes sòlids, visibles, físics, que es podien tocar i conservar, que es podien «comprendre» com a «bé material que ens costa una pasta», a diferència del llibre electrònic, tan incomprensible per a una bona part de les famílies com el misteri de la santíssima trinitat.\nUna vegada més, el govern (en aquest cas, l’espanyol) està utilitzant el sistema educatiu per pagar favors (si algú no ho té clar, que m’expliquin per què afegeixen a l’«oferta» una altra de telefonia mòbil).\nDecididament, no anem bé.\nAquesta entrada s'ha publicat en Ensenyament i etiquetada amb 1x1, Educació, EduCAT, Escuela 2.0, Movistar, Movistar ADSL Deberes, Movistar ADSL Deures, ordinador a l'aula. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n2 respostes a La digitalització de l’aula i l’economia familiar, o el misteri de la santíssima trinitat de Movistar\n1 Desembre 2010 a les 9.20\nSi encara no hi ha prou arguments amb els que has donat, t’has oblidat d’afegir que en l’actualitat existeix un programa de reutilització de llibres de text, promogut i subvencionat pel propi Departament d’Educació (http://ves.cat/adQT), que fa que el preu del lot de llibres «tradicionals» d’un alumne acabi resultant molt més baix del que has apuntat, ja que cada llibre només es compra un cop cada quatre anys.\nDecididament, no ‘nem bé 😦\nManoli Martin ha dit:\n1 Desembre 2010 a les 14.45\nEt felicito!! Com es diu en castellà … Más claro el agua!! Triste, penós i de moment inevitable fins que no s’aconsegueixi l’alliberament del mercat telecomunicacions i demés.


S'obre el Servei d'Acompanyament financer per a entitats, Finan3 - Social.cat\nAquesta iniciativa està impulsada per entitats del Tercer Sector de Catalunya amb la voluntat d'ajudar a millorar la gestió econòmica de les organitzacions.\nDijous, 19 de juny de 2014 | 12:45 h\nAquest mes de juny ha obert un servei gratuït d'acompanyament financer, i també avalarà crèdits dels bancs a entitats socials. També estrena web: www.finan3.cat.\nI una de les primeres solucions que es posa a disposició del conjunt del Tercer Sector Social és el Servei d’Acompanyament Financer, per ajudar a millorar la seva gestió econòmica i financera, guanyar solidesa financera i créixer. En funció de les necessitats de cada entitat sociañ en l’àmbit financer es poden triar entre les dues modalitats següents:\nLa nova cooperativa, Finan3 vol donar resposta a les quatre mancances financeres de les entitats socials detectades els últims mesos i conjugar l’acompanyament financer a les entitats del sector, la prestació de garanties per facilitar l’accés al crèdit i buscar nous instruments per a finançar activitats. Aquestes mancances passen per: una baixa qualificació de les garanties (els imports que les AAPP deuen a les entitats socials), una escassa capitalització o volum de fons propis, una insuficient desenvolupament de fórmules alternatives de finançament i carències en la gestió econòmica i financera de les entitats socials.\nFinan3, que actualment ja compta amb 18 entitats sòcies, ja ha arribat a acords de col·laboració amb entitats de banca ètica o social, amb la banca convencional i les principals administracions públiques del país.\nservei dacompanyament finançer