De quina manera contribueix la natura al nostre be...\nCamp de cultiu de Kale al delta de l’Ebre. Autor: Néstor Pérez-Méndez\nUn estudi internacional en què ha participat l’IRTA analitza els riscos que comporta la degradació de la naturalesa a escala global per al benestar humà\nUn estudi global publicat a la revista Proceedings of the National Academy of Science of the United States of America (PNAS) documenta les formes en què la natura proporciona beneficis a les persones, des de la producció de béns materials (peix, fusta, medicines, etc. .), beneficis no materials (recreació, aprenentatge, experiència, etc.) fins a beneficis a través de processos ecològics que regulen les condicions ambientals com la pol·linització, el control biològic de plagues o el segrest de carboni entre d’altres. L’estudi s’ha basat en els resultats de l’Avaluació Global de la Plataforma Intergovernamental sobre Biodiversitat i Serveis dels Ecosistemes (IPBES), els quals indiquen que la capacitat de la natura per a proveir la major part d’aquests beneficis s’ha vist reduïda al llarg dels darrers 50 anys.\nL’investigador del programa de Cultius Extensius Sostenibles de l’IRTA Néstor Pérez-Méndez, i coautor de l’estudi, afirma que hi ha pocs treballs que quantifiquin l’impacte de la natura en la qualitat de vida dels humans. «Integrar del punt de vista social i entendre les diverses formes en què la naturalesa contribueix al nostre benestar proporciona eines fonamentals que ajuden a millorar la nostra capacitat per gestionar els ecosistemes de manera més efectiva, equitativa i sostenible. No obstant això, la forma en què es gestionem els recursos naturals posa en risc aquests beneficis», constata Pérez-Méndez.\nDe fet, els impactes negatius en el benestar de les persones ja s’estan produint, incloent la reducció en el rendiment dels cultius degut a la disminució de l’abundància i diversitat de pol·linitzadors, la capacitat per controlar plagues de cultiu per part d’enemics naturals de plagues o la productivitat de terra. Segons els autors, aquesta informació pot ajudar a implementar mesures apropiades de gestió i adaptació per revertir les tendències decreixents en la contribució de la natura a la qualitat de vida.\nLa taula mostra 14 de les 18 categories de contribucions de la natura a la qualitat de vida de les persones que han disminuït des de l’any 1970 fins a l’actualitat. Font: IPBES 2019.\nBrauman, K. A., Garibaldi, L. A., Polasky, S., Aumeeruddy-Thomas, Y., Brancalion, P. H., DeClerck, F., … & Verma, M. (2020). Global trends in nature’s contributions to people. Proceedings of the National Academy of Sciences, 117(51), 32799-32805. https://doi.org/10.1073/pnas.2010473117


Palafrugell endarrereix el Flors i Violes al setembre • Ràdio Capital de l'Empordà\nPalafrugell endarrereix el festival Flors i Violes als dies 25, 26 i 27 de setembre. Habitualment se celebra els primers dies del maig, però s’ha hagut d’endarrerir per culpa de la crisi del coronavirus.\nEl festival, com és habitual en els darrers anys, començarà amb el tradicional espectacle inaugural del divendres a la nit, i conclourà diumenge amb un acte de caràcter multitudinari a la plaça de Can Mario.\nSegons ha anunciat l’Ajuntament de Palafrugell en un comunicat, la decisió s’ha pres “amb l’objectiu de seguir sent un referent cultural a través dels patis i espais del municipi guarnits amb elements florals i artístics”, i per això es posposa i no s’anul·la. La intenció, per tant, és “transformar i guarnir una estació com és la tardor a través d’aires primaverals en la que suposarà la seva onzena edició”.\nS’han escollit aquestes dates perquè serà just després de l’11 de setembre i abans del Festival de Jazz Costa Brava, que es programa també a Palafrugell. “El mes de setembre es converteix en un mes marcadament cultural on la música, la gastronomia i l’art tindran un pes rellevant”, expliquen des de l’Ajuntament.\nArticle anteriorEl Cementiri de Sant Feliu de Guíxols tanca fins a nou avís\nArticle següentCamila Cabello cancel·la el concert de Barcelona


Turisme – Callosa Digital | Notícies Marina Baixa\n15 Desembre 2011 by Callosa d'en Sarrià Digital\nBENIDORM DEIXARÀ LA POSIDÒNIA A LES PLATGES PER ECOLOGIA\nPraderia de Posidònia\nJa ho fan altres municipis, però que Benidorm, una ciutat que viu de la imatge de les seues platges, anuncie que per motius ecològics no retirarà l’Alga dels vidriers (posidònia) morta que aconsegueix l’arena entre novembre i abril és una novetat. Funcionaris i polítics reclamen un canvi de mentalitat perquè els seus usuaris s’acostumen a conviure amb les algues, “un símptoma de la bona salut de les aigües”.\nEls dos biòlegs municipals, Moisés Pellicer i Rosa Fuster, van explicar ahir que “la neteja mecànica de les platges per a eliminar restes vegetals provoca erosió”. Es tracta d’aconseguir que la retirada del considerat un residu no provoque la posterior regeneració artificial de les platges, i d’estalviar. Eliminar una tona d’algues costa 56,6 euros i Benidorm ha tret de les seues platges unes 3.700 tones en els últims quatre anys. Continua llegint →\nPublicat a Benidorm, Marina Baixa, Medi Ambient, Turisme\t| Deixa un comentari\n26 Octubre 2011 by Callosa d'en Sarrià Digital\nRYANAIR CANCEL·LA 31 RUTES DES DE L’ALTET\nEmbarcant a peu - Foto: Lluís Serrat\nL’aerolínia acusa AENA de permetre la pèrdua de 2,5 milions de passatgers, 2.000 treballs i 30 milions de pèrdues per insistir en l’ús de les passarel·les telescòpiques\nAssegura que els usuaris prefereixen pagar menys i utilitzar l’embarcament a peu\nEl president de Ryanair, Michael O’Leary, ha confirmat que l’aerolínia ha decidit cancel·lar 31 (80%) de les rutes que operen des de l’aeroport de l’Altet. Una decisió que es farà efectiva el pròxim divendres 28 d’octubre i amb unes conseqüències que el mateix O’Leary ha xifrat en una pèrdua de 2,5 milions de passatgeres, 2.000 llocs de treball i 30 milions d’euros anuals en concepte de tarifes aeroportuàries i pèrdua de beneficis comercials. Continua llegint →\nPublicat a País Valencià, Turisme\t| 1 comentari\n17 Octubre 2011 by Callosa d'en Sarrià Digital\nAGRÓ DENUNCIA CORRUPCIÓ URBANÍSTICA A CALLOSA\nAmb cobertura legal o no, prou ja de corrupció!\nAgró inicia la campanya: “Amb cobertura legal o no, prou ja de corrupció!”\nAcció Ecologista-Agró ha posat en marxa hui una campanya per denunciar un possible cas de corrupció a Callosa d’en sarrià per l’aprovació del Pla General d’Ordenació Urbana (PGOU) i del Pla Parcial Anibits-Margequivir, que contempla com a urbanitzable una zona protegida de la Serra de Bèrnia.\nEls ecologistes analitzen l’aprovació del PGOU, primer per PSOE i Bloc en 2006, i aprovat definitivament per PP, PSOE i Bloc en 2011, i la modificació de Declaració d’Impacte Ambiental de 2004 que condicionava l’aprovació del PGOU a la “classificació com a sòl no urbanitzable de protecció especial la totalitat del sector Anibits i part del sector Margequivir”.\nPublicat a Altea, Callosa d'en Sarrià, Marina Baixa, Medi Ambient, Moviment Ciutadà, Política, Turisme, Urbanisme\t| Deixa un comentari\nFOTOS DE LES FESTES DE CALLOSA 2011\nMoros i Cristians 2011\nL’Associació de Moros i Cristians de Callosa d’en Sarrià ha publicat a la seua pàgina en la xarxa social Facebook una galeria de fotos de les Festes de Moros i Cristians 2011 que es van celebrar del 8 a l’11 d’octubre passats. El recull de fotos arreplega els actes més importants de les Festes, com l’Arrancà i les Entrades Mora i Cristiana. L’àlbum es pot veure seguint aquest enllaç.\nEl diari Información, per la seua banda, també ha publicat un àlbum de les Festes. El podeu veure ací.\nPublicat a Callosa d'en Sarrià, Festes, Marina Baixa, Turisme\t| Deixa un comentari\n5 Octubre 2011 by Callosa d'en Sarrià Digital\nTOT A PUNT PER A LES FESTES DE CALLOSA 2011\nComença el compte enrere per a les Festes de Moros i Cristians de Callosa d’en Sarrià 2011, que se celebraran del 8 a l’11 d’octubre. A Callosa Digital us oferim el programa complet en PDF que podeu descarregar des d’ací:\nPrograma Festes de Callosa d’en Sarrià 2011\nLes Festes de Moros i Cristians se celebren en Callosa des de l’any 1860. Actualment participen les següents filaes:\nMores: Marraskets, La Llana, Ligeros, Cordó, Guàrdia Negra, Beduins i Granadins. Cristianes: Cavallers del Cid, Almogàvars, Filibusters, Navarros, Corsaris i Pirates.\nEls principals actes de les Festes 2011 són: Continua llegint →\nPublicat a Agenda, Callosa d'en Sarrià, Festes, Marina Baixa, Turisme\t| Deixa un comentari\n3 Octubre 2011 by Callosa d'en Sarrià Digital\nLA COMISSIÓ EUROPEA ESTUDIARÀ LES IRREGULARITATS DENUNCIADES EN EL PAI ANIBITS-MARGEQUIVIR\nLa Comissió de Peticions del Parlament Europeu sol·licitarà informació sobre el Pla Urbanístic Anibits-Margequivir a Callosa d’en Sarrià, que contempla la construcció de 2178 habitatges, dos camps de golf, un hotel i un aparcament en una zona declarada d’especial Protecció per a les Aus i Lloc d’Interès Comunitari en la Serra de Bèrnia. La Comissió alerta que l’Ajuntament de Callosa només haurà de seguir endavant amb el projecte si demostra que no afecta la integritat del lloc negativament.\nEls col·lectius ciutadans Plataforma Callosa Sostenible i la Coordinadora d’Estudis Eòlics del Comtat han denunciat que “el projecte de macro-urbanització incompleix diverses directives europees, ja que tres quartes parts del terreny del PAI estan catalogades com a Zona d’Especial Protecció per a les Aus (ZEPA “Muntanyes de la Marina”), inclosa dins de la Xarxa Natura 2000 de la Unió Europea. A més, la zona també és un Lloc d’Interès Comunitari (LIC “Serres de Bèrnia i el Ferrer”). Per això el Parlament Europeu demana els informes necessaris a les autoritats espanyoles per a estudiar si està incomplint-se la legislació europea en aquest PAI”.\nAmbdós grups enviaren aquesta denuncia al Parlament Europeu fa quasi un any, i ara es mostren satisfets de que aquest organisme s’haja posat en marxa doncs “són moltes les irregularitats que hi ha en aquest projecte”.\nEl País: Europa pedirá información del PAI de Callosa\nInformación: La Comisión Europea pide informes sobre un plan de 2.000 casas y golf en Callosa\nPublicat a Altea, Callosa d'en Sarrià, Economia, Marina Baixa, Medi Ambient, Moviment Ciutadà, Turisme, Urbanisme\t| 1 comentari


Chicago Bears Wall Decals Chicago Bears Wall Decor Beautiful Bears Wall Art Inspiration Art Wall Decor Home Interior Decorator Party Chicago Bears Wall Chicago Bears Wall Decal Chicagobearswalldecal Sewing Chicago Bears Wall Decal Larger Image – josefloreshomes.info\nChicago Bears Wall Decals Chicago Bears Wall Decor Beautiful Bears Wall Art Inspiration Art Wall Decor Home Interior Decorator Party Chicago Bears Wall Chicago Bears Wall Decal Chicagobearswalldecal Sewing Chicago Bears Wall Decal Larger Image\nchicago bears wall decals chicago bears wall decor beautiful bears wall art inspiration art wall decor home interior decorator party chicago bears wall chicago bears wall decal chicagobearswalldecal sewing chicago bears wall decal larger image.\nchicago bears fathead official team pennant x wall graphics washington redskins fathead official team logo x nfl wall graphics decal, chicago bears decals tributoaterciopelados wall decals bears decal lovely fathead best of chicago stickers, chicago bears nfl wall decal sticker chicago bears png download chicago bears nfl wall decal sticker chicago bears, chicago bears logo wall decal unique images luxury decal wall chicago bears logo wall decal unique images luxury decal wall stickers familytreeshistory, chicago bears decorations bears decor wall decals bears wall decal chicago bears decorations bears chicago bears , chicago bears wall decor with wall decor chicago bears wall decor chicago bears wall decor with personalized wall decals for nursery audubon wall decals for home of, fathead nfl chicago bears alshon jeffery wall decal walmartcom fathead nfl chicago bears alshon jeffery wall decal, chicago wall murals chicago bears wall decals edusolutioninfo chicago wall murals a major mural in gets a few more years in the sun art chicago wall , chicago wall murals glowing skyline wallpaper wall mural self chicago wall murals photo of greetings from united states chicago bears wall decals , chicago bears wall decal chicago bears decor bears bedroom decor chicago , chicago bears football helmet decals unique shop chicago bears wall chicago bears football helmet decals fabulous st louis rams buyer gets penalty flag on taxes of.\nPosted on 11/14/2019 02:08:17 am Full size chicago-bears-wall-decals-chicago-bears-wall-decor-beautiful-bears-wall-art-inspiration-art-wall-decor-home-interior-decorator-party-chicago-bears-wall-chicago-bears-wall-decal-chicagobearswalldecal.jpg


"No tot està perdut si estem juntes" L'opinió de Maria Romero\nL'opinió de Maria Romero sobre la sentència de "La Manada".\nMolt s’ha parlat del cas de “la Manada” com s’autodenominaven un grup “d’homes” que es dedicaba a fer “caçeria” de dones i 5 dels quals van acabar abusant sexualment en grup a una jove de 18 anys a Iruña per a enorgullir-se després pel que havien fet. El procés judicial encara resta obert tot i que segueix endavant per la intenció de recurs que s’ha mostrat palés per varies parts i per tant encara ens queda molt per escoltar-ne i debatre.\nCert és, com diuen alguns penalistes, que jurídicament el debat és complex i no resulta tan clar com ho podem vore socialment. No obstant, si bé és perillós que deixem que la societat eleve veredictes com si es tractara de profesionals de la justícia també ho seria sens dubte que la societat es desconnectara del que determina un dels seus poders. Considere necessari que la societat s’expresse tal i com ho ha fet per a que aconseguisca mobilitzar conciència i fer vore al poder legislatiu (recordem que són qui fa les lleis per les que ens regulem i s’ha de regir després el poder judicial) que alguna cosa no està funcionant bé si hi ha tanta distància entre la societat i les lleis que ens han de regular.\nActualment les situacions de prevaliment, superioritat o la violència psicològica no es tenen en compte dins dels delictes d’indemnitat sexual i és per això que la legislació actual està desvinculada de la realitat. Potser hi estiga rel·lacionat el fet que aquestes lleis es redactaren per homes en la sea majoria per a un delicte que en la seva malaurada majoria són dones… van tindre en compte la situació d’indefensió que una dona pot patir front a un home sols per la superioritat física que es dona en la majoria de casos? La que es dona a bon segur, i així ho afirme per ser dona, si es tracta d’una dona front cinc homes de complexitat física molt superior…? Està clar que no.\nAra és el nostre moment per fer-nos al costat de C., d’unir-nos totes les persones feministes i sobretot totes les dones i dir-li que sí que ens la creiem, que no està sola, que no la jutgem i comprometre’ns amb totes les víctimes que, com ella, han patit i per desgràcia poden patir aquesta situació d’indefensió, per la lluita i l’exigència d’un canvi, per tal d’enfrontar-nos a eixa justícia desfasada, a eixe poder legislatiu que no avança al nostre ritme per tal d’exigir-li que ho faça i ho faça ja.\nTambé és el nostre moment per aprofitar el debat actual per posar sobre la taula als fòrums diversos en qué ens movem -des de les tertúlies de bar, les converses familiars després del dinar, els comentaris al parc, les preguntes de les nostres filles o els debats sorgits a les escoles…- en quina posició queda la dona en una relació afectiva i/o sexual, on estan els límits, com s’otorga o no un consentiment i sobretot per parlar del respecte que es mereix una dona i una persona tot i que haguera donat consentiment. I com no, per exigir que a nivell polític hi estigam també sobre el tema, que a nivell estatal s’acomplixca el pacte d’estat però que a tots els nivells polítics treballem en aquest tema capital per a una societat vertaderament segura per a tothom.\nFront a la gran indignació i ràbia que he sentit aquestos dies, confese que em sent orgullosa de les places plenes, de la sororitat que he vist als carrers, dels “jo sí que et crec” de fer-nos fortes i vore’ns unides i per això confie en el futur. Aprofitem-ho, tingam esperança, si estem unides, no tot està perdut.\n*Maria Romero és regidora de Comerç i Igualtat de Borriana


Hotels amb Spa a Mallorca i Almeria - Protur Hotels\nA Protur Hotels trobarà les millors instal•lacions per gaudir d'uns dies de relax en un dels nostres centres SPA de Mallorca i Roquetas de Mar, Almeria .\nNostres SPA a Mallorca (Sa Coma, Cala Millor i Cala Rajada) , i en Almeria (Roquetas de Mar) , estan equipats amb les tecnologies més avançades. A més, el nostre equip està format per terapeutes especialitzats per a que gaudeixi de relax i benestar durant les seves vacances amb noltros.\nBiomar Spa : Spa a Sa Coma, Mallorca, a 350 metres de la platja de Sa Coma, on pot combinar el relax i el descans amb estades a Protur Biomar Gran Hotel & Spa i Protur Sa Coma Playa Hotel & Spa, els quals ofereixen condicions especials als seus convidats. Es tracta d'un espai de 3.500 m², dedicat a la cura i benestar personal que l'ajudarà a equilibrar cos i ment.\nBiomar Spa Monte Safari: Spa a Cala Millor, Mallorca. Al Protur Monte Safari Aparthotel es troba l'Spa Monte Safari, un hotel amb un circuit hidrotermal inclòs en l'estada i amb una àmplia i variada oferta de tractaments i massatges.\nBiomar Spa Roquetas: Spa a Almeria, en Protur Roquetas de Mar Hotel podrà gaudir d’un circuit hidrotermal amb zona de jacuzzi, banys de vapor, chorros d'aigua ... combinats amb una gran varietat de massatges i tractaments.\nBiomar Spa Turo: Piscina hidrotermal amb jacuzzi i els dolls d'aigua li permetran relaxar cada múscul del seu cos. Sense oblidar els terapeutes deBiomar Spa que amb les seves mans expertes a l'hora d'aplicar els tractaments i massatges que ofereix el SPA, li cuidaran i el mimaran donant-li una altra dimensió del que significa benestar i relax.\nCom gaudir d'aquesta experiència als nostres hotels\nSala DUO, ofereix una forma diferent de gaudir un SPA en parella.


Autogestió de l'adjudicació i els espais comunitaris | Habitatge Jove Caldes de Montbui\nPost categories In Projecte\nUn cop acabat, l’edifici es governarà amb un mètode de sobirania democràtica que gestionarà l’ús dels espais i l’adjudicació als destinataris des de proactivitat, la transparència i el rendiment de comptes.\nL’autogestió dels béns comuns és un exercici de sobirania democràtica que pretén superar el caràcter excessivament assistencial o paternalista d’alguns serveis públics. Es tracta d’apoderar els beneficiaris perquè es facin coresponsables de la complexitat que impliquen l’ús, la gestió i el manteniment dels comuns urbans. L’autogestió té una llarga tradició en la governança compartida de centres cívics, ateneus culturals o educatius i cooperatives productives, de consum o d’habitatge. Tot i així, és més insòlita en edificis d’habitatge públic. Estendre la cultura cooperativista de l’autogestió en aquest àmbit pot servir per fer més eficients i democràtiques qüestions tan espinoses com els criteris d’adjudicació d’habitatges, així com per conscienciar la població sobre la necessitat d’ampliar el parc d’habitatge públic per satisfer les necessitats de l’emergència residencial.\nUn cop estigui acabat l’edifici d’habitatge dotacional per a joves de Caldes de Montbui, es vol mantenir viva la flama del seu esperit participatiu tot apostant per una autogestió proactiva, democràtica i transparent. La comunitat, sempre participada pels residents i per altres persones vinculats a la iniciativa, es pot fer càrrec d’establir criteris d’adjudicació d’habitatges, com ara el perfil dels beneficiaris, el sistema de priorització de demandants, els terminis de permanència i rotació o els preus dels lloguers. També pot definir el programa d’activitats dels espais compartits —com la sala polivalent o el jardí—, les seves normés d’ús i el conjunt de drets i obligacions dels seus usuaris. Amb el degut respecte als principis d’inclusió, transparència i rendiment de comptes, és la comunitat de joves de Caldes la que delimitar el seu grau d’intervenció sobre totes aquestes qüestions.\nEtiquetas: Autogestió comunitària, Habitatge públic, Habitatge cooperatiu\n←Previous post:Construcció sostenible amb mòduls prefabricats\n→Next post:Acta Sessió 01 – Procés Participatiu Habitatge Jove Caldes


Girona Notícies (GN) és el digital que fomenta l'ús del català i les noves tecnologies. Un mitjà promotor de la cultura catalana a les comarques gironines i a tot Catalunya. GN edita el diari electrònic www.Gironanoticies.com, d'interès públic, i col·labora amb la Biblioteca de Catalunya per oferir el patrimoni digital de Catalunya.\nÉs el gabinet de premsa, conferències, cultura, entrevistes i notícies del moment en temps real que gestiona el grup GN de les comarques gironines. El punt d'informació i notícies de proximitat és el nostre punt de referència, però també cobrim altres àrees d'interès general. Defensem la llibertat d'expressió, per això som un mitjà independent, plural, sense censura i amb la màxima llibertat d'expressió. Apostem per les informacions locals i les noves tecnologies.\nGironanoticies.com PATRIMONI DIGITAL DE CATALUNYA!\nEl mitjà Girona Notícies també dóna la possibilitat de poder fer pràctiques als estudiants de periodisme i a periodistes a l'atur, i a professionals del món de la ràdio i la televisió.


Propriété Valle del Sol | For Sale Marbella | Best Properties Guaranteed\nHome » Propriétés à vendre » Marbella » Marbella West » Propriété Valle del Sol\nVilla Individuelle, Valle del Sol, Costa del Sol. 6 Chambres, 4 Salles de bains, Surface 300 m², Terrasse 60 m², Jardin/Terrain 5753 m². Situation : Golf à proximité, Magasins à p ...\nValle del Sol Terrain


Andersen | BIBLIOTECA Institut LA ROCA\nArxiu d'etiquetes: Andersen\nPublicat el 12 abril 2012 per itoro\nEl Consell Català del Llibre Infantil i Juvenil promou un seguit d’activitats el dia 2 d’abril per celebrar el Dia Internacional del Llibre Infantil que commemora el naixement de l’escriptor Hans Christian Andersen.\nLa Biblioteca i els alumnes de 1r d’ESO de l’Institut de la Roca hem volgut adherir-nos-hi amb aquesta dinamització lectora.\nPublicat dins de Animació lectora:, BIBLIOTECA ESCOLAR, Dinamització del fons bibliogràfic:, Exposicions\t| Etiquetat com a Andersen, Dia Internacional del Llibre Infantil i Juvenil, efemèrides\t| 16 respostes


2 min. Barcelona 04/04/2020 19:54\n651x366 La mesura beneficiarà 3.070 hotels i 352 càmpings La mesura beneficiarà 3.070 hotels i 352 càmpings\nUn total de 3.070 hotels i 352 càmpings no hauran de pagar la quota obligatòria mínima del cànon de l'aigua des d'abril fins a finals d'any. Aquesta quota és de 3 metres cúbics per plaça d'ocupació i mes. A canvi, es determina un nou mínim de sis metres cúbics per establiment, que és el que paguen els usuaris domèstics i industrials. Així ho ha anunciat aquest dissabte el departament de Territori i Sostenibilitat, a proposta de l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA). L'impacte d'aquesta rebaixa fiscal, valorada en prop de mig milió d'euros, l'assumirà la mateixa ACA en el seu pressupost.


Epson Expression Home XP-235 – Iphard\nIphard > Productes > Impressores > Epson Expression Home XP-235\nNotice: WC_Product::get_gallery_attachment_ids és obsolet des de la versió 3.0! Usa WC_Product::get_gallery_image_ids com a substitució. in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 3893\nclass="post-3612 product type-product status-publish has-post-thumbnail product_cat-impressores first instock taxable shipping-taxable purchasable product-type-simple">\n66.50€ inc. IVA\nNotice: WC_Product::get_categories és obsolet des de la versió 3.0! Usa wc_get_product_category_list com a substitució. in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 3893\nNotice: WC_Product::get_tags és obsolet des de la versió 3.0! Usa wc_get_product_tag_list com a substitució. in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 3893\nNotice: Undefined index: button_marginleft in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-content/plugins/productprint/productprint.php on line 469\nNotice: Undefined index: button_marginright in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-content/plugins/productprint/productprint.php on line 470\nNotice: Undefined index: button_margintop in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-content/plugins/productprint/productprint.php on line 471\nNotice: Undefined index: button_marginbottom in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-content/plugins/productprint/productprint.php on line 472\nLa depuració en el WordPress per a més informació. (Aquest missatge s'ha afegit en la versió 3.0.) in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 4201\nQualitat de impressió en color (optima): Fins a 5.760 x 1.440 ppp.\nTecnologia de impressió: Capçalera de impressió Epson Micro Piezo.\nNombre de cartutxos de impressió: 1 (negre) 1(tricolor).\nNotice: WC_Product::get_upsells és obsolet des de la versió 3.0! Usa WC_Product::get_upsell_ids com a substitució. in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 3893\nNotice: WC_Product::get_related és obsolet des de la versió 3.0! Usa wc_get_related_products com a substitució. in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 3893\nNotice: id s'ha cridat de manera incorrecta. No s'hauria d'accedir a les propietats del producte directament. Backtrace: require('wp-blog-header.php'), require_once('wp-includes/template-loader.php'), include('/themes/exception/woocommerce.php'), woocommerce_content, wc_get_template_part, load_template, require('/themes/exception/woocommerce/content-single-product.php'), do_action('woocommerce_after_single_product_summary'), WP_Hook->do_action, WP_Hook->apply_filters, call_user_func_array, woocommerce_output_related_products, woocommerce_related_products, wc_get_template, include('/themes/exception/woocommerce/single-product/related.php'), WC_Abstract_Legacy_Product->__get, wc_doing_it_wrong Mireu La depuració en el WordPress per a més informació. (Aquest missatge s'ha afegit en la versió 3.0.) in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 4201\nclass="first col-md-4 fx shop-item post-3611 product type-product status-publish has-post-thumbnail product_cat-impressores instock taxable shipping-taxable purchasable product-type-simple" data-animate="fadeInUp">\nQualitat de impressió en color (optima): Fins a 1200 x 1200 ppp.\nCicle de treball (mensual, A4): Fins a 1000 pàgines.\nTecnologia de impressió: Injecció tèrmica de tinta.\nNombre de cartutxos de impressió: 1 (negre) 1 (tricolor).\n60.00€ inc. IVA\nNotice: id s'ha cridat de manera incorrecta. No s'hauria d'accedir a les propietats del producte directament. Backtrace: require('wp-blog-header.php'), require_once('wp-includes/template-loader.php'), include('/themes/exception/woocommerce.php'), woocommerce_content, wc_get_template_part, load_template, require('/themes/exception/woocommerce/content-single-product.php'), do_action('woocommerce_after_single_product_summary'), WP_Hook->do_action, WP_Hook->apply_filters, call_user_func_array, woocommerce_output_related_products, woocommerce_related_products, wc_get_template, include('/themes/exception/woocommerce/single-product/related.php'), wc_get_template_part, load_template, require('/themes/exception/woocommerce/content-product.php'), do_action('woocommerce_after_shop_loop_item'), WP_Hook->do_action, WP_Hook->apply_filters, call_user_func_array, woocommerce_template_loop_add_to_cart, wc_get_template, include('/themes/exception/woocommerce/loop/add-to-cart.php'), WC_Abstract_Legacy_Product->__get, w in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 4201\nNotice: product_type s'ha cridat de manera incorrecta. No s'hauria d'accedir a les propietats del producte directament. Backtrace: require('wp-blog-header.php'), require_once('wp-includes/template-loader.php'), include('/themes/exception/woocommerce.php'), woocommerce_content, wc_get_template_part, load_template, require('/themes/exception/woocommerce/content-single-product.php'), do_action('woocommerce_after_single_product_summary'), WP_Hook->do_action, WP_Hook->apply_filters, call_user_func_array, woocommerce_output_related_products, woocommerce_related_products, wc_get_template, include('/themes/exception/woocommerce/single-product/related.php'), wc_get_template_part, load_template, require('/themes/exception/woocommerce/content-product.php'), do_action('woocommerce_after_shop_loop_item'), WP_Hook->do_action, WP_Hook->apply_filters, call_user_func_array, woocommerce_template_loop_add_to_cart, wc_get_template, include('/themes/exception/woocommerce/loop/add-to-cart.php'), WC_Abstract_Legacy_Product in /var/www/vhosts/iphard.com/httpdocs/wp-includes/functions.php on line 4201\nclass="col-md-4 fx shop-item post-3676 product type-product status-publish has-post-thumbnail product_cat-impressores last instock taxable shipping-taxable purchasable product-type-simple" data-animate="fadeInUp">\nHP LaserJet Pro MFP M125NW Wireless\nQualitat de impressió amb negre: Fins a 600 x 600 ppp.\nCicle de treball (mensual): Fins a 8000 pàgines.\n165.00€ inc. IVA\nclass="first col-md-4 fx shop-item post-3698 product type-product status-publish has-post-thumbnail product_cat-impressores instock taxable shipping-taxable purchasable product-type-simple" data-animate="fadeInUp">\nQualitat de impressió en color: Fins a 4800 x 1200 ppp.\nCicle de treball mensual: Fins a 15000 pàgines.\n125.95€ inc. IVA\nclass="col-md-4 fx shop-item post-3626 product type-product status-publish has-post-thumbnail product_cat-impressores last instock taxable shipping-taxable purchasable product-type-simple" data-animate="fadeInUp">\nQualitat de impressió en color (optima): Fins a 600 x 600 ppp.\nCicle de treball (mensual, A4): Fins a 30000 pàgines.\nTecnología de impressió: Làser.\n315.00€ inc. IVA


L'Audiència ratifica l'acumulació de la peça principal i la número 2 d'Innova\nLa unificació la va fer Instrucció 3 per un recurs de Prat i Fiscalia.\nEls magistrats veuen que «els fets investigats són semblants» i que s’«evitaran duplicitats»\nActualitzada 12/08/2019 a les 12:55\nL’Audiència Provincial de Tarragona ha ratificat l’acumulació de la peça principal i la peça número 2 del cas Innova, un pas dut inicialment a terme el novembre de 2016 pel jutjat d’Instrucció número 3 de Reus i contra el qual algunes parts implicades al procés havien presentat recurs. En el raonament de la decisió, la qual queda plasmada en una interlocutòria del 12 d’abril d’aquest 2019, els magistrats de la secció segona de l’Audiència aprecien que «els fets investigats són molt semblants».\nConcreten que «en ambdues peces s’investiga una presumpta contractació irregular al si de l’empresa municipal Innova» i «presumptament tots els contractes» haurien estat «formalitzats en les mateixes condicions i per les mateixes persones» arran d’instruccions a un cercle «que sempre va ser el mateix». Valoren, també, que els investigats només respondran per la peça on inicialment estaven i que «la majoria dels investigats en una peça separada i en l’altra són els mateixos».\nLa peça principal i la 2 aborden el pagament de factures, presumptament sense justificar, a l’exdirector del CatSalut Carles Manté i a l’arquitecte Jorge Batesteza en el marc de la construcció de l’Hospital, suposadament autoritzades per Josep Prat, exdirector d’Innova. La interlocutòria de l’Audiència apunta que l’acumulació, aprovada el 2016 a petició de Prat i la Fiscalia, «comporta que la causa adquireix un major volum, però no considerem que comporti una excessiva complexitat» i «evitarà duplicar proves». A més, «és una major garantia de la seguretat jurídica en evitar la possibilitat de sentència contradictòries» si se celebressin dos judicis. Finalment, recorda que el jutjat d’Instrucció 3 ha cregut convenient acumular les peces «per esclarir els fets» i que «la investigació ja ha finalitzat i l’acumulació no altera la competència». Per això, desestima els recursos.\nObertura de judici\nEl magistrat d’Instrucció 3 de Reus va declarar, en una interlocutòria d’aquest 7 de març, l’obertura de judici oral per a la peça principal i la segona del cas Innova. Les defenses van demanar més temps al magistrat per presentar els seus escrits. Així se’ls ha concedit i s’ha fixat el 9 de setembre com a data límit per fer el tràmit. Els escrits es remetran a l’òrgan competent, probablement l’Audiència, perquè posi data de judici. Tancades les diligències prèvies, el magistrat veu indicis de delicte contra vuit persones i apunta també, com a responsables civils, dues societats mercantils.\nComenta el contingut : L'Audiència ratifica l'acumulació de la peça principal i la número 2 d'Innova


Només 1 dels 214 jutjats del País Valencià funciona habitualment en valencià, el que presideix el magistrat Joaquim Bosch a Montcada\nImatge de la presentació de l'informe 2021 de Plataforma per la Llengua.\n28 de octubre de 2021 09:00h\nUn 84,5% de les persones que resideixen al País Valencià i que no han sigut nascudes ací saben parlar "poc" o "gens" en valencià. Així ho mostra l'informe sobre l'estat de la llengua de Plataforma per la Llengua, que apunta sobre aquest coneixement insuficient de la llengua pròpia dels nouvinguts que un 45,8% diu que no sap parlar gens, i el 38,7% que només "un poc".\nRespecte de la comprensió oral del valencià, el 43,1% de les persones enquestades que han nascut fora del país afirma que entén el valencià "bastant bé" o "perfectament", mentre que el 15,8% afirma que no l’entén "gens", i el 41,0% que només "un poc".\nDavant aquest situació Plataforma per la Llengua explica que el coneixement del valencià entre les persones d’origen forà "seria fàcilment millorable si la difusió de la llengua pròpia del territori fos una prioritat de l’Administració en les activitats que s’adrecen a la població adulta vinguda de fora".\nAquesta situació es produeix en un context en el que en la zona valencianoparlant del País Valencià únicament un 28,1% dels habitants es consideren usuaris habituals de la llengua, el que suposa un total de 1.237.659 persones.\nUn dels apartats especialment que s'ha destacat en l'informe és la presència i ús del valencià en els òrgans judicials, situació que qualifica com "alarmant" ja que en territori valencià tan sols hi ha un jutjat dels 214 que empra amb normalitat la llengua pròpia del país. Es tracta del Jutjat de Primera Instància i Instrucció número 1 de Montcada, presidit pel jutge Joaquim Bosch, especialista en Dret Civil valencià i ex portaveu de l’organització Jutges per a la Democràcia.\nPlataforma per la Llengua assegura que la Conselleria de Justícia, Interior i Administració Pública del País Valencià no ofereix dades totals sobre el nombre de sentències o documents judicials que es redacten en valencià. Tampoc hi ha a hores d’ara cap oferta de cursos de formació en valencià per als funcionaris de l’Administració de Justícia. Afegeixen a més a més que "en diverses ocasions s’han denunciat vulneracions de drets lingüístics perquè els òrgans judicials denegaven traduccions al valencià amb l’argument que calia evitar dilacions indegudes, una pràctica totalment il·legal.\n28 de octubre de 2021 - 09:00 h


Selección exposición 30x40\nby Hector Solsona\nCartón pluma 20x30\nHector Solsona, Tutor en GRUPO SOROLLA\nSelección Exposición tela 30x40 por Pars Pro Toto. 2.\n¡Ay, llar de nostra primerenca edat! ¿Com nos hem alluntat tantAl-Russafi d´aquella jovenea i d´aquell temps? ¡Ay, amada regio recort de la qual no me ve a les meues entranyes sense que tire llagrimes roges! Esperanza Segura 3.\nLos maestros señalan con devoción las enormes cúpulas sahumadas; pero debajo de las estatuas no hay amor, no hay amor bajo los ojos de cristal definitivo.FEDERICO GARCÍA LORCA FEDERICO NAVARRETE JESUS GARCÍA LORCA Jesus Navarrete 4.\nAusias March Veles e vents han mos desigs complir faent camins dubtosos per la mar. Mestre i Ponent contra dells veig armar; Xaloc, Llevant, los deuen subvenir Ab llurs amics, lo Grec e lo Migjorn, fent humils precs al vent Tramuntanal que en son bufar los sia parcial e que tots cinc complesquen mon retorn. Mireya Toledo Recommended\nPulchra urbs El Carmen\nPulchra urbs Valencia


Natació Sincronitzada | CN PobleNou\nDia de l’amic/ga a la secció de Natació Artística!\nDissabte passat, 28 de maig, les nostres nadadores van convidar a les seves amigues per compartir amb elles la seva passió.\nCompetició Natació Artistica: 7 de maig\nAquest dissabte, les noies dels grups A1, B1 petites i B1 grans presentaran les seves rutines a la competició organitzada pel CEEB a la piscina Sant Jordi.\nCompetició Natació Artística: 2 Abril.\nAquest dissabte, les noies dels grups B2 i C2 presentaran les seves rutines a la competició organitzada pel CEEB a la piscina Sant Jordi.\nEspectacular actuació de les nenes de natació sincronitzada del CN Poble Nou!!\nAquest cap de setmana els equips A1 i B1 van participar en una competició de figures individuals i rutina tècnica. Com a club no podem estar més orgullosos de la feina feta per aquestes noies i del gran equip que les acompanya. Enhorabona, noies, enhorabona a tot l’equip tècnic, a les delegades, delegats, mares i pares, pel suport i l’afecte mostrat a les grades i fora d’elles.


Torna el mercat ambulant a Xest amb noves mesures de protecció davant del contagi – tucomarca.com\nHomeSeccióLa ComarcaCanal SalutTorna el mercat ambulant a Xest amb noves mesures de protecció davant del contagi\nDivendres que ve, 5 de juny, tornarà a instal·lar-se el mercat ambulant a la plaça de mercat, però amb restriccions per minimitzar les possibilitats de contagi de la COVID-19.\nEs regularan els accessos, permetent només l’entrada a la plaça per la carrers Ermita i Méndez Núñez i s’oferirà gel hidroalcohólico per a la desinfecció de mans. A més, el nombre de llocs es redueix, dels 60 habituals a 26, que s’aniran alternant setmanalment mentre es mantingue vigent l’actual normativa. De la mateixa manera, els llocs ambulants que s’instal·laven dissabte tornaran a fer-ho.\nDes de la regidoria de Comerç s’apel·la a la responsabilitat ciutadana per seguir les mesures de seguretat individuals necessàries. “Els veïns i veïnes que acudeixen a comprar han de portar mascareta, higienitzar les mans i mantenir la distància de seguretat, a més de respectar la senyalització per evitar aglomeracions i contribuir a l’manteniment de la distància preventiva”, ha explicat la regidora de Comerç, Brenda Jiménez . “També demanem encaridament a la gent que només toque el gènere que vaga a comprar i recomanem que porten les seues pròpies bosses reutilitzables per reduir l’ús de l’plàstic d’un sol ús”.\nEl centre de salut de Requena, l’origen més probable del brot de 22 casos d coronavirus d’aquesta setmana al municipi\n7 octubre, 2020 administrador Canal Salut, Covid-19, Finestra, Infraestructures, La Comarca, Medi Ambient, Requena, Requena-Utiel, Secció, Successos 0\nPost també disponible en: CastellanoL’important brot de coronavirus de Requena de què ha informat aquest dimarts la consellera de Salut Universal, Ana Barceló, molt probablement tindria el seu origen en el centre de salut de […]


El Pla Vega Renhace del Consell i el Jutjat d'Aigües d'Orihuela revisen les obres anti-inundacions de la Vega Baixa | Alacant Extra\nAquesta és la primera d’una sèrie de reunions del director del Pla Vega Renhace, Antonio Alonso, amb els 17 jutjats, sindicats i comunitats de regants\n25/11/2021 - Alacant Extra\nEl Pla Vega Renhace del Consell i el Jutjat Privatiu d’Aigües d’Orihuela revisaran de manera conjunta les obres antiinundacions que, gràcies les ajudes econòmiques concedides per la Generalitat per a la Vega Baixa, s’executaran en els 27 municipis de la comarca. Unes ajudes que ascendeixen a 16 milions d’euros per a obres en Sistemes de Drenatge Sostenible (SUDs).\nAixí s’ha acordat en la reunió que han mantingut el director del Pla Vega Renhace del Consell, Antonio Alonso, i el jutge d’aigües del Jutjat Privatiu d’Aigües d’Orihuela, Pedro Mompeán. A la trobada han acudit també el secretari i lletrat del jutjat, Miguel Mazón; el seu síndic general, José Manuel Col, i el seu tinent de jutge, Ángel Luis Larrosa, així com el representant tècnic dels jutjats d’aigua i membre del Consell Assessor del Pla Vega Renhace, José Manuel Carrillo.\nEl director del Pla Vega Renahce del Consell ha destacat que “aquesta és la primera d’una sèrie de reunions que mantindrem amb 17 els jutjats d’aigua, sindicats i comunitats de regants, organitzacions que representen a un sector clau de l’horta tradicional de la Vega Baixa com són els agricultors”. “Per al Vega Renhace és primordial mantindre una relació fluida amb aquest col·lectiu i atendre totes les seues demandes i peticions; són ells els qui s’encarreguen del repartiment i gestió de les aigües que flueixen pel riu Segura i les seues séquies, acerbes i altres canals del regadiu tradicional”.\nEn el transcurs de la reunió, que ha tingut lloc en l’Oficina del Pla Vega Renhace del Consell a Orihuela, s’han abordat totes les actuacions del citat pla relacionades amb la prevenció d’inundacions i amb la xarxa de regadiu tradicional, les séquies i les acerbes. Per a això, el Pla Vega Renhace del Consell i el Jutjat Privatiu d’Aigües d’Orihuela han acordat realitzar altres reunions per a aprofundir en aquestes línies de treball.\nCal recordar que el Jutjat Privatiu d’Aigües d’Orihuela ha sigut considerat com a tribunal consuetudinari i tradicional pel Congrés dels Diputats, per la qual cosa les seues resolucions en temes de conflictes entre regants tindran plena naturalesa jurisdiccional, és a dir, com les sentències d’un jutge.\nLa Diputació d'Alacant ret homenatge a Miguel Hernández amb un espectacle multicultural en el ADDA\nLa Diputació reclama al Govern l'execució de les obres de modernització del Xúquer per a millorar la qualitat de l'aigua i reduir el seu preu


SAC - Sindicat de l'Administració de Catalunya: d’octubre 2012\nel full del SAC : COSES DELS TEMPS ( QUE CORREN)\nCOSES DELS TEMPS ( QUE CORREN)\nA punt d’encetar la primavera, amb el capteniment habitual del govern dels millors per estigmatitzar davant l’opinió pública els treballadors de l’Administració, la llei 5/2012 de 20 de març, de mesures fiscals, financeres i administratives de la Generalitat de Catalunya va suspendre el complement per arribar al 100% de les retribucions en cas de baixa per malaltia.\nPosteriorment, ja en ple estiu, en un intent, potser inútil, d’aturar l’arribada dels homes de negre a Madrid, el RDL 20/2012 de 13 de juliol, va suspendre tots els acords i convenis pels quals es complementen les retribucions dels treballadors de l’Administració en situació d’IT a partir del 15 d’octubre; no obstant el perjudici econòmic per als treballadors, el RDL marca uns topalls mínims i màxims per aplicar complements a les prestacions de la seguretat social.\nEl nostre Govern, que havia establert uns mínims, tot just entrar a la tardor, ha hagut de rectificar i finalment, el decret llei 2/2012 de 25 de setembre, publicat al DOGC 6221, estableix el següent:\nBAIXA IT / CONTINGÈNCIES COMUNES\nAccidents no laborals i malalties comunes\nDel dia 1 al 3 Complement fins el 50% de les retribucions del mes anterior a la data d’inici de la IT\nDel dia 4 al 20 Complement fins el 75% de les retribucions del mes anterior a la data d’inici de la IT\nA partir del dia 21 Complement fins el 100% de les retribucions del mes anterior a la data d’inici de la IT\nBAIXA IT / CONTINGÈNCIES PROFESSIONALS\nDes del dia 1 Complement fins el 100% de les retribucions del mes anterior a la data d’inici de la IT\nSUPÒSITS EXCEPCIONALS A CATALUNYA: IT EN SITUACIÓ D’EMBARÀS/ IT DERIVADA DE VIOLÈNCIA DE GÈNERE:\nComplement fins el 100% de les retribucions del mes anterior a la data d’inici de la IT des del dia 1.\nSUPÒSITS EXCEPCIONALS SEGONS MADRID: HOSPITALITZACIÓ/ INTERVENCIÓ QUIRÚRGICA. A Catalunya: pendent “negociació"\nPer més aclariment, truqueu-nos al sindicat, al company Manel Perez tel. 93 507 55 64\nPublicat per sac a 13:50 0 comentaris


Desenes de milers a les Marxes de la Dignitat el 27 de maig | co.bas Catalunya\nIniciArticlesDesenes de milers a les Marxes de la Dignitat el 27 de maig\n31 de maig de 2017 Articles, Noticies\nLes Marxes de la Dignitat van convocar a Madrid, aquest 27 de maig, a desenes de milers de persones en defensa del Pa, Treball, Sostre i Igualtat, per la recuperació de drets robats per les polítiques neoliberals aplicades pel partit popular al dictat del FMI i UE pel control del dèficit públic.\nMilers de persones van començar ha arribar al matí a Madrid i agrupats en sis blocs, han recorregut diferents zones de la ciutat. Finalment, a primera hora de la tarda, desenes de milers de persones van confluir en la font de Neptú per continuar de forma conjunta la protesta per la Gran Via.\nEn l’acte final a les portes de la Plaça d’Espanya van llegir el manifest. Després de denunciar la situació de emergència social, els portaveus han defensat unes pensions públiques dignes i a càrrec dels Pressupostos Generals de l’Estat, ocupació estable, salaris dignes, la derogació de les reformes laborals, renda bàsica, la llibertat de les persones preses per lluitar, l’ impagament del deute, la defensa dels serveis públics, la fi de la violència masclista, el dret a decidir dels pobles, la derogació de la Llei Mordassa, entre altres reivindicacions llegides al finalitzar la manifestació.\nEl 14-1-2017 prop de les 5 de la tarda a Barcelona, va començar l´assemblea amb l’assistència de més de 110 treballadors/es. Es va parlar dels següents punts: De la precarietat que estem patim totes i […]


Àngel Rifà, líder en veterans a la Copa Catalana de cronoescalades — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Àngel Rifà, líder en veterans a la Copa Catalana de cronoescalades\nL'esquiador Àngel Rifà, de la Unió Excursionista Urgellenca, és el líder provisional de veterans a la Copa FEEC de cronoescalades d'esquí de muntanya. Rifà ha estat el més regular de les tres primeres proves i ocupa el primer lloc de la seva categoria, amb 236 punts.\nL'esportista urgellenc, a més a més, es troba en novè lloc a la classificació absoluta masculina, en la qual Xavier Guillemó és 51è, amb els 91 punts obtinguts a la prova del Pas de la Casa. Pel que fa a d'altres representants de la UEU, Xavier Rifà ocupa la setena posició en categoria cadets.\nEl líder absolut és el cassanenc Marc Pinsach. El cerdà Kilian Jornet ocupa el sisè lloc ja que no ha participat a la darrera prova, aquest diumenge passat a Ulldeter, malgrat que havia guanyat les anteriors de Pas de la Casa i Cambra d'Ase. Els mateixos resultats ha fet la barcelonina resident a Font-romeu Mireia Miró, que és segona a la general femenina. Encara queden per disputar les proves del Crononiu i de Grandvalira.\nEl calendari d'esquí de muntanya continua aquest diumenge amb la disputa de la Traça Catalana a l'estació dels Angles, al Capcir.


#adventure – timelearner\nDiari de PNG 2, from the lost to the river.\nPosted on July 27, 2016 August 11, 2016 by wanderer\nok són les 10 del matí i el Wasa no dóna senyals de vida\nvaig als veïns i em diuen que segurament ha anat a veure a la nit i no iniciarà el dia fins ven passat el mig dia, siga on siga que ha dormit. Genial, em senc mal per no esperar-lo però dent de cul inquiet faig marxa allà a les 10.\nEls veïns em diuen que ningú va per carretera des de fa uns 4 anys per tant prove d’agafar una barca.\nPregunte a una de carrega però s’afanyen a dir que és de càrrega i no de passatger, per tant supose que altra gent els demana el mateix. en tot cas em diuen que no faran via fins una setmana o dos després.\nNo hi ha barca que m’agafe gratuïtament. costa uns 50€ creuar els 120km fins a la següent població, no hi ha cap ferri i és la única forma d’anar segons m’han dit. Però altra barca em diu que cada dia hi ha cotxes que fan la travessa per carretera a la següent població, contradiu el que m’han dit abans, malauradament tinc la tendència a elegir el que més em convé en els plans del meu cap.\nFaig via en la mentalitat de creuar els 120 km que em separen del següent poble en carretera caminant i agafant algun cotxe, Ha! valent ignorant.\nA l’eixida de al població em trobe en un argentí que és un cura missionari en la zona. Un poc perplex del que vuic fer em diu que si necesite cap ajuda vaja on tenen la missió, i em dóna 25kines (uns 7€). Normalment mai no els acceptaria, però obtinc una estranya satisfacció quan l’església catòlica em dona diners :), per pocs que siguen.\nComence l’autostop i al contrari que el dia anterior cap cotxe em para fins mooolt després. fins a cert punt tindrà sentit ja que no van massa lluny, però és prou desencoratjador.\nCaminant un parell d’adolesents de pesats se m’unixen dient que em seguiran tooooot el camí fins a la següent població, 4 dies caminant sense cap equipament, ni aigua ni menjar, claaaar. Òbviament no tenen res millor a fer que incordiar-me (com es provarà després) però això m’obliga a accelerar el pas per marcar ritme, i no em deixa estar en els meus pensaments. És mig fia tropical, carregat en 14kg, per tant no el millor per una agradable conversa en un pesats avorrits.\nEm diuen que una australiana viatjant en canoa i yacht ha passat per allí, Laura pot ser, ho he de buscar a google.\nbé, ací la noticia. No és laura, ni alemaya, però si que és 5 anys de viatge 😀\nSentiré més noticies d’ella.\nUn PVM ( public motor vehicle, un camió en toldo i seients de fusta, ne les finestres de la cabina cobertes en reixes) ens agafa.\nBaixem a la bifurcació, la carretera principal s’endinsa a les muntanyes, d’on camions carregats en troncs enormes de la desforestació van fins a la costa on seran venuts a la resta del món a canvi d’un poc de miserable diners que van a les butxaques de poca gent mentre ací viuen en un estat d’extrema inseguretat i destrucció de la seua cultura i medi. Wuhu! 😦\nQuan els pesats avorrits entenen que aniré realment a caminar em deixen sol, no sense abans demanar-me el barret, mòbil i càmera, yeah demana demana\nCamine sol perfí, cap cotxe però si roderes cosa que encara em fa pensar que en algún moment, hui o demà, algún cotxe passarà.\nPare a menjar i és obvi que no arribaré a cap lloc especial hui, hi ha un riu a 12 km on puc reomplir aigua (no hi ha al camí i només porte una botella, mala planificació en clima equatorial caminant a mig dia…).\nMés avant hi ha una cabanya, i prop una casa llarga sobre una muntanyeta. Molt fotogràfica (però la càmera no va). Sobre pals, sostre baix de palla, que actua de parets, terra de fusta. Unes 10 persones hi són. Demane aigua i dic que vaig a el poble que està a uns 90km ara. Estan un poc en xoc de vore’m. Els xiquets tenen les panxes unflades per malnutrició.\nContinue i poc més avant altres caminants que van en direcció contraria em diuen que la carretera principal està tallada i que seguisca la nova, creuaré un riu i poc després arribaré a un poble. Deuria haver demanat més detalls, però pareixa que tot seria molt obvi, bé,no ho serà…\nLa 1a indicació és clara, uns kilometres més avant hi ha una bifurcació, a l’esquerra com m’havien indicat hi ha un camí, i el vell que seguis el mapa està ple de brossa i no es pot transitar.\nPerò al nou, tot i tindre fang no veig empremtes dels 3 caminants ( 2 adults i un xiquet) cosa que em fa sospitar que no és el camí. tot i això avance i hi ha unes excavadores com m’havien descrit.\nContinue el camí i resulta clar que no hi ha cap vehicle que transite aquell camí en moooolt de temps ja que és tot un fangar i la vegetació ho invadeix tot. I hi ha empremtes humanes però, tot i que pareixen més velles que només un dia.\nEn comptes de fer martxa arrere i ja acceptant que el dia serà perdut, continue concloent que el camí a algún lloc durà i que ja que estic allà, from teh lost to the river (pretenc arrivar al riu del mapa)\nUn arbre enorme caigut talla el camí, per si tenia cap dubte que algun vehicle passaria.\nPotser allà deuria haver mirat si hi havia un sender, però simplement seguisc fins que, arribe al riu!\nBé, i el pont? cap.\nVuic veure però hi ha vora el riu marques de metalls pesats que van directes al riu, probablement un poc de mineria d’or que utilitza mercuri per a separar l’or del fang i després aquest mercuri l’evaporen i queda l’or. Els residus de mercuri van al riu com no..\nEl riu és fangós però no pareix profund, així que em lleve els pantalons, motxilla al cap i travessa, al mapa hi ha indicació que hi ha un camí a l’altra banda.\nA aquest punt, unint totes les meues dilacions i dubtes i temps de caminar ja s’ha fet de nit i només tinc la llum de la posta per guiar-me.\nEl riu és passable, l’aigua no arriba més enllà que la meua cadera. A l’altre costat seguisc un camí que no deu haver estat obert fa molt en mig de la vegetació. 1km més avant arribe al que al mapa deuria ser una carretera, però ara, a la llum de la lluna, pareix un riu. mmm.. un riu d’aigua no pot ser ja que acabe d’eixir d’ell, a més és estàtic.\nSerà un riu d’herba gegant, com una especie de canyís. En algun moment algú ha obert un camí allà però ningú s’ha molestat en utilitzar-lo per tant una vegetació abundant n’ha pres possessió. Bona forma d’utilitzar els recursos!\nNo hi ha cap forma d’avançar en mig d’aquelles plantes d’alçada humana. Temps de fer marxa arrere. Pot ser hi ha un sender en altre lloc però els qui m’han dit del nou camí clarament no m’han indicat bé i jo no he vist cap altra alternativa, a més ara és plena nit, per sort tinc lluna.\nCreue el riu altre cop, ara de nit, espere que els cocodrils no estiguen desperts a la nit.\nTorne pel fang, torne a escalar el tronc caigut ( el diàmetre és més alt que jo, gran arbre). I arribe a les excavadores. Prop d’allà hi ha un filet d’aigua on reomplic la botella i vec, és també marro i fa sabor a terra però és millor que l’aigua en mercuri com a mínim.\nLa part bonica es que per primer cop a l’equador veig la creu del sud, orgullosa apuntant al sud (cap on camine) supose que l’hibern ja és suficientment entrat per a que estiga alta al cel i la puga vore. És una visió agradable\nDurant el meu trajecte he estat menjant unes herbes gruixudes, a mitat camí entre canyes i vegetals, que la part de baix de la tija és prou carnosa i té prou d’aigua. Recol·lecte un parell de grapats i això juntament amb galetes i l’aigua serà el meu sopar, bon profit!\nMonte l’hamaca entre les 2 excavadores però tot i estar cobert els mosquits fan molt de soroll i no puc dormir, per tant vaig a dins de l’excavadora on acurrucat puc dormir en un plà darrere el seient, una orella està protegida dels mosquits i l’altra la cobrisc més del normal. Al cap d’una estona pareix que funciona i em deixen tranquil.\nSerà bona solució ja que dec estar un poc alt i a la nit fa rosada, per tant si haguera dormit a l’intenperie sense sostre la humitat m’haguera atacat prou.\nPosted in #adventure, #hitchhike, #papua, culture, maps, viatges, worldTagged #aventura, #cami, #carretera, #cultura, #dormir, #hamaca, #perdut, #riu, #viatge, arbre, desobrimet, excavadora, hiking, mercuri, selbaLeave a comment


ARCA: ARCA i el GEFB denuncien les obres de la Fortalesa Avançada de Sant Carles\nARCA i el GEFB denuncien les obres de la Fortalesa Avançada de Sant Carles\nARCA ha denunciant les obres que s'estan duent a terme a la Fortalesa Avançada de Sant Carles davant la incapacitat i manca de competències de les administracions locals en matèria de Patrimoni Històric.\nARCA s'ha adreçat al Ministeri de Cultura i la Demarcació de Costes\nARCA s'ha adreçat a l'Autoriatat Portuària de Balears com a adjudicatària del projecte i també ho ha fet a la Demarcació de Costes de Balears i a la Subdirecció General de Protecció del Patrimoni Històric que depèn del Ministeri de Cultura.\nEl GEFB ve denunciant irregularitats en aquest indret des de l'any 2009\nPer la seva part, el Grup d'Estudis de Fortificacions de Balears (GEFB) des de l'any 2009 ve denunciant les intervencions que s'han dut a terme a la Fortalesa Avançada de Sant Carles per manca d'autoritzacions prèvies del servei de Patrimoni del Consell de Mallorca.\nL'any 2010, el Consell de Mallorca va reconèixer al GEFB que aquesta construcció era declarada com a BIC, però no va actuar, perquè les competències eren de caire estatals.\nARCA demana que l'administració estatal assumeixi les competències\nARCA vol que l'administració estatal compleixi amb les seves competències en matèria de protecció del patrimoni cultural i li ha demanat que intervengui en aquest assumpte, perquè sospitem que aquest projecte no presenta cap autorizació de cap administració competent en matèria de patrimoni históric i que l'execució de les obres del mateix, no són correctes i s'ha construït per damunt del que es va projectar i que permet la llei.\nLa Fortalesa Avançada de Sant Carles és un BIC i aquestes obres no s'adapten al seu grau de protecció\nEn aquest cas, la Fortalesa Avançada de Sant Carles és un Bé d'Interès Cultural (Monument) declarat per estar en la categoria de protecció de castells o fortificacions militars. Llavors les obres d'execució d'un bar chill out, on s'ha construït una piscina, una construcció volumètrica i s'han sembrat palmeres, segurament manquen d'autoritzacions en matèria de patrimoni historic, per aquest motiu demanem que si el projecte autoritzat per l'Autoritat Portuària de Balears no presenta autorització ministerial, que aquest sigui declarat nul, es suspenguin les obres inciades y es restableixi i restitueixi el bé cultural, a part de les sancions corresponents que marca la Llei de Patrimoni Històric espenyol en matèria de protecció del Patrimoni Cultural.


Langar – Khorog | Bangkok Barcelona On Foot\nLangar – Khorog\nJune 6, 2016 Lluís\t2 Comments\nTORNEM A CAMINAR !\nFINALMENT REPRENEM LA NOSTRA RUTA A PEU !!!!\nMolt breument per qui no hagi llegit les nostres entrades anteriors, direm que caminades Tailàndia i Birmània, reprenem la nostra ruta a peu a Langar, una petita població a la vall de Wakhan, a la punta sud-est de Tadjikistan i davant d’ Afganistan, que es troba a l’ altre costat del riu.\nDesprés de Birmània, no hem seguit per Bangladesh i l’ Índia per evitar el monsó i fem ara el centre d’ Àsia per evitar el seu duríssim hivern.\nPer què Langar? Per que és possiblement el primer poble que ens trobarem / trobaríem seguint la nostra ruta des de l’ Índia i continuant per Pakistan. Anant cap al nord de Pakistan i suposadament creuant un trocet d’ Afganistan, entrarem / entraríem a Tadjikistan arribant a la vall de Wakhan. Fent la nostra ruta entrarem / entraríem per Langar, així que és des d’ aquí Langar que reprenem la nostra ruta a peu.\nLangar, Hisor, Zong, Zugvand, Shirgin, Drizh, Nizhgar, Inif, Trich, Vrang, Vnukut, Yamg, Yamchun, Tuggoz, Ptup, Navobod, Zumudg, Shitkharv, Darshai, Togakhona, Boibar, Udit, Namanguti Bolo, Namanguti Poyon, Dashti Bolo, Dashti Poyon, Rin, Ishkoshim, Sumjin, Yakhshvol, Mulvoj, Avj, Barshor, Qozideh, Shanbedeh, Vozg, Sist, Kuhi Lal, Andarob, Khashkhrug, Nishusp, Pish, Gozhak, Khorog\n. Tal i com explica una informació oficial turística, aquí les impressionants muntanyes del Hindukush, Karakoram i Pamir convergeixen per formar el que és conegut com a Pamir Knot (nus). Les altes valls obertes entre aquestes 3 mítiques formacions muntanyoses formen el Pamir, també conegut com el sostre del món.\n. Langar està a uns 2.800 metres d’ altitud. Abans de començar a caminar de nou gaudim d’ un bon esmorzar amb la companyia de la maca parella que gestiona la casa d’ hostes on hem estat molt bé.\n. Finalment tornem a caminar! Quines ganes que teníem!\nEns carreguem les motxilles i deixem el poblet de Langar per un ample camí de terra, pedres i sorra que ressegueix el riu Wakhan. En sortir del poble trobem uns quants pastors que porten el seus ramats d’ ovelles o vaques a pasturar i beure del riu. Nosaltres un xic més endavant anem a tocar l’ aigua del que és, per nosaltres, un famós i molt especial riu. Tornem al camí on anem fent quilòmetres totalment bocabadats amb el que estem vivint i veient. És la vall de Wakhan, és el primer dia que podem tornar a caminar fent la nostra ruta !!!! (després de masses dies fent enormes voltes i esmerçant molts esforços econòmics i de treball per aconseguir uns segells de m…. anomenats p…. visats). Avui gaudim de bona salut, el dia s’ aixeca assolellat, la temperatura és perfecta (molt més suau que d’ alt la plana de Murghab), les motxilles segueixen pesant massa però com avui estem frescs, no és gaire greu, i per rematar-ho, l’ espectacle natural en el que estem immersos és senzillament espectacular. Caminant aquí seguint el ritme acompassat del soroll de les meves passes sobre la terra em sento tan feliç i estic tan al·lucinat amb el que tinc davant meu que acabo plorant (una mica). Les muntanyes nevades amb alguns pics brutals que semblen voler ratllar el perfecte blau del cel, em deixen sense paraules. Entenc que els geòlegs, els amants de la natura i sobretot els muntanyencs i escaladors vulguin admirar, abraçar i fins i tot escalar i conquerir aquests mega temples de la nostra estimada Terra.\nMiraré de no fer-me pesat, però aquestes escenes es repetiran els propers dies durant hores.\nA mida que anem menjant quilòmetres, ens trobem amb uns quants veïns als que saludem amb admiració i respecte a l’ hora que rebem les seves salutacions i somriures. Quina amabilitat de la gent! Són súper amables. Quan demanem de fer-los alguna foto, fins ara tothom està d’ acord i en ensenyar-los la foto feta, ens donen les gràcies! Alguns ens demanen que els fem fotos amb els nostres telèfons i només per nosaltres. Tothom riu, saluda, ens mira, ens omple de felicitat i alegria veure unes persones tan i tan maques.\n. Quan arribem al poblet de Drizh ens creuem un home de 84 anys que, després de saludar-lo com fem amb tothom, ens convida a prendre te a casa seva. Acceptem. Deixem motxilles i botes fora i entrem a una casa plena de catifes al terra i parets (com als allotjaments on hem estat). La seva neta de 22 anys, amb bon anglès ens atén mentre s’ àvia ens prepara el te i també puc tornar a beure pura llet de vaca. Però què bona i saborosa que és! Estem una estona amb ells, parlant molt a gust, ensenyant-los i comentant la foto dels castells i fruint de sa hospitalitat. Ina visita fenomenal.\nTornem al camí, seguim la ruta. Cap a migdia s’ aixeca un fort vent que ens ve de cara, ens castiga i ja no ens deixarà en tot el dia. Això fa que s’ aixequi una forta polseguera que a un tros convertit en un petit desert, es torna en una mini tormenta de sorra. Això ens obliga a cobrir-nos el cos i la cara completament deixant descoberts només les mans. Tenim pinta d’ atracadors de bancs! La resta del dia el seguim gaudint gràcies a la gent tan maca que anem trobant i a les brutals vistes, malgrat el fort vent de cara que ens està deixant desgastats i ensorrats. Al menys no fa gaire fred i sobretot no plou!\n. Arribem a Vrang, a 2.800 m d’ alçada. Malgrat mancar encara unes poques hores de llum, cerquem i trobem allotjament.Segons el llibre de registre de la que sembla ser l’ única ‘homestay’ o casa d’ hostes del poble, al 2014 van rebre 28 clients, al 2015, 23 i enguany 2 abans de nosaltres. Aquí ens quedem a resguard del fort vent que ens ha picat força durant el migdia i tarda. El lavabo/dutxa de l’ allotjament on som? A la quinta forca fora el pati.\nVall de Wakhan\n. Ahir vàrem tornar a caminar després de molts dies i els nostres cossos estaven frescs, pel que els vàrem agafar per sorpresa. Després de la bona tirada d’ ahir, avui els cossos es desperten una mica tocats, però no tan malament com esperava. Seguim caminant per l’ample camí de terra i pedres que coqueteja amb el gran riu. El riu no sembla baixar amb molta aigua i a trams és molt ample. Hi ha punts en que estem a uns 20 metres d’ Afganistan, d’ altres potser a 200. Veiem molt poca vida a la banda afgana i sí que seguim babejant amb la interminable cadena muntanyosa que segueix el riu. És com una immensa serra on una dent darrerre de l’ altra, un pic nevat darrerre de l’ altre, van tocant i fent pessigolles a un cel espectacularment blau que avui deixa passar un sol que escalfa i com estem força alts, també pica amb ganes.\nPerò la temperatura és ideal (tirant a fresca) i al matí no fa vent. Caminem i caminem gaudint d’ un passeig meravellós. Els locals estan fent pasturar els seus animals o treballant el camp mentre passem i els saludem. Seguim saludant a tothom i tothom ens torna el somriure i la salutació posant-se la majoria la ma al cor (salutació musulmana que ens encanta).\n. Al llarg dels quilòmetres seguim creuant poblets amb 4 cases i un trocet de terra molt ben conrreada. Son artistes manuals de treballar el camp. Tenen aigua per arreu i la canalitzen amb una pala i pedres. Com? Fent solcs al costat dels camps i tallant l’ aigua amb pedres i fang per redireccionar el seu curs.\n. Avui la prova de foc arriba un cop portem unes quantes hores i 22 quilòmetres. Deixem Zumudg amb la desagradable sorpresa de trobar-nos 10 quilòmetres de pur desert amb pujades, baixades i el pitjor, un fort vent de cara que a part de curtir-nos la pell i fer més difícil l’ avançar, de tant en tant ens obsequia, com ahir, amb una petita tormenta de sorra acrivillant-nos el cos i la cara. Si fossin els primers 10 quilòmetres del dia, encara, però ara al final… Això és dur de pelar!\nLes vistes segueixen sent impressionants. Durant el dia hem tingut poblets, cases, conrreus, rierols, zones agrícoles excel·lentment treballades… tot amb un cel completament blau i les súper muntanyes d’ Afganistan retallant-se amb els seus cims nevats. Els últims quilòmetres desèrtics ens regalen dunes de sorra al llarg d’ una part del riu, el qual anem deixant avall i més avall a mida que la pista de terra, pedres, roques i sorra puja més i més. Espectacular!\nEns costa molt de treball i força patiment acabar aquests 32 quilòmetres d’ avui. No esperàvem no trobar res de res abans de Shitkharv, ni tampoc esperàvem tant de vent. Al final, una dolça baixada ens porta fins el petit oasi que és el poble de Shitkharv. Un jardí d’ agricultura regat amb l’ aigua, perfecte i manualment canalitzada per tot el poble. Ara que estem acabant el dia i ja fa molta estona que hem acabat el gas, toca cercar allotjament.\n. Comencem a preguntar als pocs veïns que trobem. Tots, com cada dia fins avui, son súper amables, riellers, encisadors. Després d’ alguns intents, preguntem a una casa si coneixen cap ‘homestay’ (casa d’ hostes aquí). Ens fan entendre que no hi ha cap i ens conviden a estar-nos a casa seva. Ens assegurem que els entenem bé, i sí, ens fan entrar primer al pati, després a la casa. Hi ha una mena de rebedor on deixem les botes. A dreta la cuina, a esquerra una gran habitació amb catifes al terra i parets. Tenen uns coixins allargats que els fan servir de cadira. Aquesta és la nostra habitació. Deixem les motxilles i juguem una mica amb els 2 nens que tenen. També mirem de tenir una mena de ’conversa’ mentre gaudim de la seva companyia i hospitalitat. Al cap d’ una estona porten una petita i baixa taula rodona amb el sopar. Un puré de patates, ous ferrats amb cebes, molt de pa fet per la senyora i un deliciós te. Quin festival! Seguim ‘xerrant’ com podem amb ells, jugant amb la canalla, ensenyant fotos dels castells. Mirem de fer-los entendre que la filla de la casa seria una bona candidata a enxaneta. Miro de ‘captar / fitxar’ bona canalla per la Colla. Al final del dia anem a dormir, ben plans.\nDesert i neu\nGrans pics a Afganistan\nVeïnes passejant el ramat\n. Esmorzem molt a gust i ens acomiadem d’ aquesta meravellosa família que ens ha acollit tan i tan bé. Insistim i ens costa força per que la senyora ens accepti una contribució econòmica com a detall. Li donem el mateix que hem estat pagant a les cases d’ hostes fins ara a Tadjikistan. Malgrat estem segurs que no ho han fet per diners i de fet no els vol, esperem que el nostre modest agraïment els ajudi.\n. Hem dormit ben plans. Els llits? Son matalassos que es posen al terra amb catifes. Aquests matalassos poden ser més o menys prims. Es posen al terra, dorms, al matí els plegues i tens tota la sala neta.\nI el famós lavabo? Doncs si a les 3 cases d’ hostes (homestays) que teòricament son per gent de fora, el lavabo estava fora, aquí que és una casa d’ un pagès i ramader, també. Has de sortir de la casa, creuar una porta del pati, una altra porta que dona a un hort i allà al mig te construïda una petita fortificació amb pedres rodones de riu en forma de cilindre. Dins, un parell de forats on fer les necessitats. Les parets deuen fer 1,5 metres d’ alçada i allà s’ acaben. No hi ha cap sostre. I jo, després de 4 nits dormides aquí al Pamir veient aquests lavabos em segueixo preguntant, i a l’ hivern…???\n. Teníem la teoria que el vent es despertava a migdia i, sempre de cara, ens picava fins el vespre, però avui, des de les 6h del matí, ja ens està ‘despentinant’. Al menys avui, amb l’ excepció d’ un tram no gaire llarg, no hem hagut d’ empassar-nos la sorra desèrtica que aixecava aquests 2 dies anteriors.\n. Creuant un poble un pagès jove de 30 anys ens ofereix te. Com portem ja una bona estona de camí, acceptem de bon grat. Deixem les motxilles i botes a l’ entrada i arribem a la sala principal. És com la de l’ altra dia amb l’ avi de 84 anys. Sembla que la majoria de les cases son així. La casa i la sala principal és molt curiosa i d’estil Pamir. Sostre completament pla, doncs malgrat fer molt de fred, no neva gaire i les taulades no han d’aguantar molt de pes. Parets gruixudes amb poques i petites finestres. El millor és la sala principal que és gran amb forma quadrada. Unes columnes sostenen un curiós entremat de fustes que aguanten el sostre deixant un forat al mig per on entra la llum i aire quan fa molta calor. La part central és a nivell de terra i els 4 laterals son com petits enterimats amb 1 ó 2 nivells. No em sembla molt inspirada aquesta descripció que faig, així que millor serà veure alguna foto. No?\nAquí dins la casa, la mare del noi que ens ha convidat no només ens porta un deliciós i hidratant te, sinó que també ho acompanya de trossos de pa i un plat de fideus amb patates! Quina hospitalitat!\n. Creuant un poblet i sentint la mirada de tots els veïns que estan pel carrer, una senyora molt gran amb una cara molt curtida i una sola gran dent, amablement ens ofereix anar a prendre te a casa seva.\n. Pel camí un cotxe que porta una sola passatgera ofereix portar-nos fins al proper poble, creiem que sense voler cobrar. Fem la diferenciació per que dels poquíssims cotxes que circulen per aquí, la majoria son tot-terrenys taxis compartits, que és el seu transport públic, i aquests ens han ofert alguna vegada transport però com a clients. Els oferiments altruistes son diferents.\n. S’acaba el dia, fa estona que s’ ha acabat el nostre gas i com no arribem a la propera població, toca espavilar-se i cercar un lloc per acampar, que per això portem la ‘monstruosa’ tenda. La tenda pesa massa i és massa gran. Si bé ens agrada per fer viatges curts o per ‘anar per casa’, per fer aquest ‘passeig’ és un petit suïcidi. La vàrem haver d’ agafar a última hora per un greu problema de subministrament i cada dia penso en ella. Però bé, aquí estem a tocar del riu Wakhan i d’ Afganistan, trobant-nos poquíssimes persones i encara menys vehicles, així que no creiem que ens haguem d’ amagar com a criminals a Birmània. Passem per un indret bonic amb arbres però està ple d’ aigua. Molt proper veiem una casa de pedres i fang en ruïnes. Li fem una ullada. Sembla que pot servir. Hem de fer una mica de neteja i aplanament del terra per poder plantar millor la tenda. Estem ben protegits per parets tronadíssimes excepte per la banda per on bufa el vent. Esperem que no bufi gaire aquesta nit. Plantem la tenda i encara de dia, a dormir. Per una finestreta veiem Afganistan. Els enviem els millors desigs esperant que els arribi la pau i la tranquil·litat ben aviat.\nCasa Pamir. Sala d’estar – menjador – dormitori\nCasa Pamir. 4 nivells per terra, aigua, aire i foc\nMés desert i més pics nevats\n. Hem dormit prou bé dins la tenda i no hem passat fred. Un dels motius (no l’ únic) pels que hem esperat a mitjans de maig per venir al Pamir era el fred. Encara fa força fred d’ alt la plana on està Murghab, especialment de nit. La nostra recerca i informació compartida per altres viatgers ens deia que abaix la vall de Wakhan era menys fred i ens hem alegrat molt de comprovar-ho. A les nits i al matí quan comencem a caminar fa fresqueta i si bufa el vent, una mica més, però és molt suportable. Durant el dia la temperatura és perfecta i quan pica el sol, fa calor. Molt recomanable és tapar-se tot, fins o tot la cara, doncs estem una mica alts d’ alçada, el sol pica i crema els llavis.\n. Tornem a caminar gaudint d’ un preciós dia de sol, cap núvol, no fa vent… genial ! Amb aquestes perfectes condicions hauríem de volar cap a Iskoshim, però avui en a mi em falla una cama. La cama dreta sobre el turmell m’està martiritzant. El normal és que entre els 20 i 35 km l’esquena em digui prou (un altre tema és que li faci cas o no), però fins ara els peus, turmells, genolls, cames… m’ han funcionat sorprenentment bé. Aquests dies he notat la cama una miqueta però avui fa mal de debò i converteix els quilòmetres fins a Ishkoshim en un petit calvari. Toca patir.\n. Seguim passant pobles que son petits oasis de verd. Veiem que allà on el riu deixa un tros de terra conrreable, unes quantes cases formen un petit poble i els seus habitants treballen la terra (amb només una pala) o porten a pasturar el seu bestiar, vaques o sobretot, ovelles i cabres. També observem que per les muntanyes no hi ha cap arbre. Cap ni un. Als pobles planten molt junts uns arbres molt alts i rectes per delimitar propietats i per aturar el vent. Dins les propietats també veiem arbres fruiters. Creiem que hi ha molts marcoquers. Entre pobles la cosa està dura i seca. A vegades fins a l’ extrem de ser un pur desert, com ja hem descrit anteriorment.\n. A mida que ens atansem a Ishkoshim, les precioses muntanyes nevades afganes que ens han acompanyat aquests dies sembla que van minvant de tamany i perdent la neu dels seus cims un pèl més arrodonits. Malgrat això, segueix sent un passeig i una vall de luxe.\n. Al llarg del camí un pagès que te el seu tot-terreny aparcat molt a prop ofereix portar-nos. És molt estrany que tingui el vehicle doncs tots els pagesos que hem vist van a peu.\n. Un home que viatja sol dins un tot-terreny ofereix portar-nos.\n. Un pagès que està al mig d’ un camp ben gran i molt ben treballat ens veu passar. Deu pensar que tenim pinta de força fotuts, i ens ofereix menjar, entenem que a casa seva. Ens fa senyals portant-se la ma a la boca i indicant-nos el que suposem és casa seva. Aquesta gent és un sol!\n. Podem parlar amb uns nois de 18 anys que tenen una mica d’ anglès. El que em sembla entendre i no estic del tot segur, és que per aquí, lluny de la capital, un treballador qualificat guanya uns 100 US$/mes i un no qualificat uns 50 US$/mes.\n. Arribem finalment a Ishkoshim, a 2.550 metres d’ alçada. Quan caminem pel carrer principal que és la carretera que continua cap a Khorog, un càmera que està firmant alguna cosa del poble, aprofita i també ens enregistra a nosaltres. Comparem un parell de llocs per dormir i ens quedem amb una casa d’ hostes força modesta que la porta una altra família molt maca. Les dones es porten molt bé amb nosaltres. Aprofitem el fort sol per fer la bugada, manteniment de l’ equip i jo per descansar la cama que espero demà estigui bé doncs tenim uns quants quilòmetres més pel davant. Aquí no hi ha treva, o al menys no fins que realment ho necessitem.\n. El mercat dels dissabtes que feien entre Tadjikistan i Afganistan fa un any que el van deixar de fer. La cosa segueix igual. Cancel·lat.\n. Per acabar el dia fem un petit tomb pel poble que no te res d’ especial. El millor evidentment està als voltants amb uns quants pics nevats i el riu passant com aquell que no vol. Ens tornem a trobar uns quants dels viatgers que hem anat coneixent a Bixkek, Osh, pel camí. És molt maco trobar-nos. Ja som com una mena de petita família nòmada motxillera. Riem, ens abracem, intercanviem informació molt valuosa apresa pel nostres diferents però molt similars camins… m’encanta. Ells ja ens coneixen i es refereixen a nosaltres com els ‘walkers’, els caminants.\nUn cafè! I decorat!\n. Quin dia més fotut. Quin mal que fa la cama! Em recordo de persones molt properes i estimades que viuen amb constant dolor… Certament és difícil de pair. Ara em toca aplicar-me el que a vegades els dic a aquestes persones. Intentar aprendre a viure amb dolor, quan no hi ha manera de fer-lo desaparèixer.\nAhir vaig patir força per arribar a Ishkoshim i avui començo el dia amb fortes punxades a la part frontal de la cama dreta per sobre el turmell. Cada passa, cada una de les moltíssimes passes em fot una forta punxada. Això son moltes passes i punxades al llarg de molts quilòmetres. Durant el dia vaig molt a poc a poc i haig d’ aturar-me sovint. Hi ha algun petit tram en que la cama em dona un respir, però molt poc després es torna a despertar i amb tant de dolor em deixa molt cardat.\n. Deixem Ishkoshim ben d’ hora. A uns 2-3 quilòmetres ens trobem els ponts i instal·lacions del que és un mercat ara tancat. Aquest mercat es celebrava a una illa del riu entre Tadjikistan i Afganistan. Seguim ruta i el camí transcorre a tocar d’ una gran paret d’ una muntanya. A un raconet veiem una petita caseta voltada d’ un trocet de terra conreada des d’ on un senyor gran ens saluda i amb un gest ben evident ens convida a casa seva.\n. Un xic més endavant i de nou a un altre raconet entre les parets rocalloses i els rierols que alimenten el riu Wakhan, un noi jove ens saluda i amb un altre gest ben evident ens convida a menjar i beure a casa seva.\n. Un camió súper vell i tronat que trontolla per arreu, en avançar-nos s’ atura, fa marxa enrere i s’ofereix a portar-nos.\n. Ens aturem a descansar sota uns arbres a Yakhshvol, un poblet d’ unes 10 cases. Mentre estem estirats sota un arbre mirant d’ apaivagar el dolor de la punyetera cama, una senyora gran surt d’ una casa un pèl llunyana. A poc a poc es va atansant a on estem mentre la saludem. Va amb una bossa de plàstic i un termo. Porta menjar al seu marit que està treballant el camp. Quan arriba a la nostra alçada s’ atura, ens saludem més formalment i, amb la gran generositat i encant que ens estem trobant dia sí, dia també, treu de la bossa un gran pa rodó, una tassa de mantega i ens omple 2 tasses de te amb llet. Nosaltres seguim al·lucinant i enamorats d’ aquesta gent. Quina meravella!\nAbans de deixar el poble un parell de dones ens aturen i sense cap vergonya ens demanen que els fem una foto. La foto no és per elles, doncs no se la podrem enviar. Només volen ser retratades. Quan els ensenyem com de maques han quedat, ens donen les moltes gràcies en Pamir (kolok visior) i segueixen el seu camí.\n. Anem arrossegant-nos a través del poblet de Mulvoj quan des del mig del camp un home ens saluda cridant. Això ens recorda l’ altre dia quan 3 joves van sortir corrents des de l’ escola per venir a saludar-nos, dir hola, preguntar-nos els nostres noms i donar-nos la ma. Avui aquest senyor és igual, amb la petita diferència de que camina un petit tros amb nosaltres. Durant la ‘fluida’ conversa entenem que la seva esposa treballa a les aigües termals del proper poble, on molt probablement haurem d’ aturar-nos per que la cama m’està matant.\n. Després d’ uns últims 5-8 quilòmetres caminant per un tram sense arbres ni cap protecció contra el vent que avui s’ ha despertat tard, arribem a Avj. M’ agradaria continuar uns 5 quilòmetres més però el dolor de la cama aquest últim tram és tan fort que amb prou feines em puc seure o aixecar. Quina m….!\n. Estem allotjats a unes instal·lacions que son les aigües termals d’Avj. Dins el recinte hi ha un edifici amb habitacions, uns ‘lavabos’ i baixant unes escales, 2 petits edificis separant homes i dones on brolla l’ aigua mig calenta de la muntanya. Teòricament diuen que te propietats medicinals. Aquí ens banyem i passem la resta del dia.\nLa bondat i generositat portades a peu del camí\nVeïnes que demanen ser fotografiades\nMini poblet a Afganistan, els veïns del costat\n. Dia de descans forçat per problemes de salut. L’ última vegada que ens vàrem veure forçats a aturar-nos per que teníem algun problema fou a Birmània. Ara és per culpa meva que decidim quedar-nos un dia sencer a la minúscula població d’Avj per que la meva cama no respon ni millora. Fa 2 dies va ser molt dur arribar a Ishkoshim i ahir, que ja vaig començar el dia amb dolors, va ser un calvari.\nAixí no puc continuar pel que malgrat m’ emprenya moltíssim i em fa més mal dins el cap que la cama mateix, decidim quedar-nos quiets a veure si millora.\nTenim encara molts quilòmetres pel davant fins arribar a la frontera amb Uzbekistan i els dies del visat van corrent. Això és el que més m’ amoïna!\n. Ahir en arribar a les aigües termals d’Avj vàrem tenir el plaer de conèixer a en Umed, un senyor exquisidament educat que amb el seu anglès ens va ajudar a allotjar-nos i amb el que després vàrem tenir unes riques i interessants converses. Ell està aquí amb la seva mare, una senyora gran per menjar-se-la a petons. Al matí aquesta senyora ens porta a l’ habitació una tassa de sopa que ha cuinat amb patates, cebes, verdures i un trocet de carn. A la tarda és en Umed qui ens porta una altra. Aquesta gent és fabulosa!\n. Un tema que ens comenta en Umed és el fet que molta gent emigra principalment a Rússia, o menys a Kazakhstan, per treballar i enviar diners a Tadjikistan. Ens posa un exemple on les xifres coincideixen amb les esmentades pels nois adolescents l’ altre dia. Si a Moscou guanyes 1.000 US$, a Dushanbe son 100 US$. Ara bé, dels 1.000 US$ molts es necessiten per viure (allotjament, menjar…) i molts per papers i burocràcia (estem segurs d’ això veient com funcionen per aquesta part del món). Malgrat totes les despeses, encara els surt a compte emigrar, malviure i enviar diners cap a Tadjikistan, que segons diu, basa una important proporció del seu producte interior brut en aquestes transferències.\n. El lavabo! Sembla que s’ està convertint en un tema recorrent, però és que el tema lavabos és una cosa que ens te sorpresos. Estem allotjats a un edifici amb unes quantes habitacions (potser 20) i amb tantes persones potencialment allotjades, els lavabos no estan al mateix edifici. Torno a comptar les passes fins al lavabo per que em sembla demencial. Ni més ni menys que 170 passes! Per anar al lavabo has d’ arribar-te fins a Afganistan !! El passaport que has d’ ensenyar és el paper higiènic (si fa no fa, com l’ altre passaport), et posen un segell i ja tens un visat de trànsit per una hora. Si necessites o resisteixes més d’ una hora allà dins… llavors sí que estàs fotut.\nI què son els lavabos? Una caseta, aquesta sí que està coberta, amb una secció de dones i una d’ homes. La d’ homes és una fusta al terra amb 4 forats i una petita fusta de separació entre cada forat. Ja està. Ni paper (només ens hem trobat paper higiènic a la casa d’ hostes d’ ahir a Ishkoshim) i sobretot, tampoc cap porta al davant de cada forat per si vols un mínim d’ intimitat quan mires de mantenir l’ equilibri mentre fas necessitats majors.\nLavabos públics, molt públics\n. Ens aixequem d’ hora, encara mig fosc, per sortir amb la primera claror. Deixem les aigües termals i tornem a la ruta. El car (en temps) dia de descans d’ ahir només m’ha comprat 8 quilòmetres de caminar sense dolor a la cama. Els 24 quilòmetres restants ha tocat prémer les dents. I molt.\n. Les grans, grans muntanyes i pics nevats ja fa uns quants quilòmetres que les hem deixat enrere, tot i això, encara anem veient alguns força llunyans que no deixen de sorprendre’ns. El riu, que ja fa uns quants quilòmetres que va recollint aigua de muntanyes i rierols, per aquestes contrades baixa ja bastant ple, amb ganes, amb força i amb un color gris-marronós arrossegant el que troba pel camí. En alguns trams queda encaixat entre grans parets de roques formant alguns ràpids i fent-se més fotogènic. El que també apreciem és que a la banda agfana ara ja hi ha més poblets i alguns més grans de tamany tant en casetes com en terra perfectament conreada. Com tenen poca terra i cap maquinària (suposem, doncs no veiem cap tractor…) tot ho treballen a ma i/o amb l’ ajuda de bous, pel que els petits terrenys conreats estan artesanalment ‘perfectes’. Aquests camps verds juntament amb el riu, les casetes de fang i les impressionants parets rocalloses que envolten tota la vall, fan de gairebé cada quilòmetre, una postal. I el maleït intens dolor de la cama no em podrà mai esborrar el fabulós record de tota aquesta vall, ni de les fabuloses persones que l’ habiten, que ens trobem constantment i que cada dia no deixen de sorprendre’ns agradablement.\n. Pel camí ens creuem amb un senyor que ens convida a casa seva per prendre un te. Llàstima que anem en direcció contrària.\n. Una senyora, vestida amb els vius colors en que les dones van per aquesta vall, quan passem pel davant de casa seva ens convida a entrar amb un gest clar i elegant.\n. Arribem al poblet de Vozg amb 25 quilòmetres ja a la butxaca i força tronats. Per sobre una tanca de pedres veiem una família que ens mira i a la que saludem. Un xic més endavant ens creuem amb la que sembla l’ àvia de la casa que acabem de creuar. Te una pinta genial i li demano fer-li una foto, al que accedeix encantada. Mentrestant surten de la casa 2 homes i ens conviden a passar per fer un te. Aquesta vegada no ens podem (volem) ni negar ni resistir. Ens serveixen un te boníssim juntament amb un enorme pa rodó. Mirem de tenir una mena de conversa mentre unes gallines, ovelletes i un cadell de vaca passegen pel pati al nostre voltant.\n. Finalment arribem al nostre objectiu d’ avui, el poblet de Sist. No coneixem de cap casa d’ hostes (homestay) i tocarà preguntar. En entrar al poble ja anem acompanyats de 5 persones. Una d’ elles crida a un noi i tot sembla indicar que tots tenen clar on dormirem. Tots excepte nosaltres que arribem amb cares de cansats i despistats. Però seguim al noi que ens porta per un caminet. Personalment em pensava que ens portava a la casa d’ algú qui fa com la família de l’ altre dia. El caminet s’ acaba i hem de pujar una petita paret de pedres. Ara sí que acabo de veure tots els estels, doncs aquests moviments em fan encara més mal. Però tot sigui per descobrir on passarem la nit avui. ‘Escalada’ la petita paret ens trobem a un terreny molt pla i verd. El noi ens indica amb el braç, ‘aquí podeu acampar’. Ell marxa. Ens quedem amb una cara força sorpresa. Agraïm al noi l’ haver-nos portat aquí i jo deixo anar tot l’ equip a terra. Ja no puc més. Mentre descansem i mirem el millor lloc per protegir-nos del vent que segueix bufant, arriben 2 moments interessants o si més no, curiosos.\nUn pagès que està treballant la terra aquí al costat ens ve a veure. Comença amb les típiques preguntes d’ on som… després ja va més en profunditat. Abans voldria comentar que jo fa dies que no em tallo la barba i ara ja és força poblada. A més, quan fa fred o fresca substitueixo el mocador del cap o la gorra típica per un barret que escalfa més i que em vaig trobar a Kirgizistan. Un barret musulmà. Amb aquestes pintes i la cara torrada i de fet pols que dec fer, aquest pagès que viu a uns 100 metres del riu, que te una enorme muntanya de roca a l’ altre costat d’ aquesta frontera natural, em pregunta, primer, quin és el meu profeta i segon, si soc d’ algun dels 2 grups tristament famosos i temuts que últimament estan d’ actualitat, dels quals preferim no fer esment. Segons diu, i amb això estem total i absolutament d’ acord, l’ Islam és una cosa (la seva religió) i aquests 2 grups, una altra molt diferent. Crec que el podem convèncer que no som d’ aquells grups, que només som un parell de viatgers enamorats d’ aquest planeta, que venim a peu des de Langar i que pot estar tranquil amb nosaltres acampant al seu poble.\nMentre encara seiem descansant i mirant on plantar la tenda la senyora propietària del terreny arriba des de casa seva i ens porta un enorme pa rodó, 2 gots i una bonica tetera plena de te calent. Ens deixa acampar al terreny que te al darrera casa seva, cosa que no li suposa cap mena de molèstia ni despesa, però a més ens porta això. Aquesta gent és al·lucinant!\nSenyora del Pamir\nTe i pa a una típica plataforma dins a casa on tots seuen, xerren, mengen… viuen\nJenn, la més maca, passejant per la Vall de Wakhan\nAvui acampem sobre un terra tou!\n. Un tema que ens agrada molt veure per aquesta vall és la plantació d’ arbres. Hem vist molts arbres petits plantats i protegits amb branques de punxes. Aquests arbres normalment delimiten propietats o sobretot els planten on necessiten assegurar o arrelar la terra per evitar esllavissades o la destrucció de la carretera, que és l’única vía de comunicació.\nPer altra banda els arbres ja existents els aprofiten força. Hem vist uns quants completament tallats a l’ alçada on comencen a sortir les branques. Aquestes les utilitzen per donar de menjar a les vaques i com a combustible a l’ hivern. L’ arbre es veu escapçat però és ben viu i torna a rebrotar amb moltes noves branquetes.\n. Fins a 4 persones ens han ofert prendre te quan ens han vist passar pel seu davant carregats amb les motxilles. Son súper amables i generosos.\n. Seguim fent quilòmetres molt a poc a poc, gaudint de les muntanyes, dels petits oasis de verd que el riu crea quan fa capriciosos tombs a dreta i esquerra permetent l’ establiment de vida i algun poblet. Sovint podem creuar els rierols que baixen per que gairebé sempre estan més o menys canalitzats, però també ens hem trobat en alguna ocasió algun rierol desbordat que ha arrossegat terra i pedres al seu pas i ara hem de saltar per les pedres per no acabar xops. Això amb el pes i les motxilles ens ho posa més difícil. El dolor de la cama afegeix un plus molt desagradable. Però aconseguim no caure en cap d’ ells.\nEl gran riu corre per la vall tranquil·lament. A la majoria dels trams baixa xino-xano per que te una amplada considerable. La cosa es posa més emocionant i sorollosa quan queda encorsetat entre parets i roques prou properes entre elles com per forçar-lo a passar tota l’ aigua que porta de manera que crea uns ràpids amb molt bona pinta per baixar-los fent ‘rafting’, si es te molt de valor.\n. Arribem al poble de Pish, ja tenim 26 quilòmetres al sarró. Molt a gust acabaríem el dia aquí deixant una bona distància per demà, però encara ens resten unes poques forces i hores de llum pel davant. Si seguim fins el proper poble demà serà un dia molt suau, arribarem abans a Khorog i jo podré posar la cama en ‘conserva’ durant unes poques hores més. Així doncs, decidim no aturar-nos i continuar. Avui ha estat un dia assolellat i gairebé sense vent. Passem Pish mirant-lo de reüll doncs tenim ganes de deixar les motxilles. Ens trobem de nou en un tros força desèrtic. Son ‘només’ 6 quilòmetres més, però com si d’ una broma de mal gust es tractés, com al final de l’ altre dia abans d’ arribar a Shitkharv, el cel es torna gris fosc i s’ aixeca un molt fort vent de cara. No pot ser, pensem. Una altra vegada, al final del dia quan arrosseguem tant les motxilles com els peus i la llengua! Tornem a haver-nos de tapar tot el cos i la cara. Aquest vent és tan fort que ens fa trontollar. En un parell d’ ocasions gairebé em fa caure a terra. Com tornem a estar al mig d’ un mini desert, el núvol de sorra que ens envolta és molest però no tant com quan aquest maleït vent ens llança a la cara sorra i pedretes que aixeca de tot arreu. Portem tota la cara coberta. Tot i això jo pateixo un xic per les ulleres, doncs no les vull trencades per alguna d’ aquestes pedretes amb les que el vent ens està ruixant. Per posar la cirereta de pastís comencen a caure gotes de pluja, però al menys aquesta pluja és tan suau que gairebé no la notem. Aquest últim tram es fa molt dur. Durant la nostra particular batalla contra la natura i també contra el nostre cansament i equip, arribem a tenir fins a 3 oferiments de vehicles per treure’ns d’ aquest merder i atansar-nos al proper poble a on anem. Entenem que son oferiments sincers i generosos doncs la situació és força desagradable. Els estem molt agraïts. La temptació és molt, molt gran. Un sí ens porta en 10 minuts al poble i ens treu d’ aquesta desagradable situació. Però ens hem de seguir curtint i endurint i quan diem que és Bangkok Barcelona a peu, és a peu. Encara no estem tan fotuts com per afegir un altre ‘forat al nostre formatge / recorregut’. Així doncs, refusem molt agraïts les ofertes de transport i seguim endavant.\n‘Tot arriba i tot passa’ com diu un estimadíssim savi de casa. Pas a pas avancem fins tornar a veure arbres i indicis de vida. Sí, sembla Gozhak! En arribar a les primeres cases del poble un home ens ofereix i convida a prendre te a casa seva. Nosaltres li preguntem si sap de cap casa d’ hostes al poble on poder dormir i ell, immediatament canvia l’ oferta del te per una d’ allotjament. És al·lucinant. Son persones al·lucinants. Aquesta és la millor recompensa que podem tenir al final de qualsevol dia i certament al final d’ avui.\n. Al moment en que aquest bon i generós home, el Sr. Surobova ens està obrint la porta de sa propietat arriben ses 2 filles de 20 i 22 anys, molt elegantment vestides. Arriben d’ un concert a Khorog. Tots 5 baixem un caminet fins casa seva, una gran, bonica i nova casa Pamir. Fora tenen un porxo on els pares dormen de maig a octubre. Només entrar a la casa ens trobem un gran llit on els pares dormen quan fa fred i que ara l’ aprofiten les 2 germanes. A esquerra una espaiosa cuina amb només un petit forn i nevera. Finalment arribem a la gran sala-menjador-dormitori-… multiusos. És gran i bonica. Aprenem que totes aquestes sales tenen 5 columnes en honor a 5 personatges rellevants de la seva religió i el sostre que tant ens agrada te 4 nivells de quadrats creuats representant els 4 elements, terra, aigua, aire i foc. Com les altres cases que hem vist, a la sala tenen diferents nivells de terra segons la paret i tot està amb catifes. El lavabo, malgrat ser una casa nova de només 2 anys, torna a estar a la quinta forca. Està a 15 esglaons més 20 passes de la casa, fins arribar a una caseta amb un forat al terra. Esbrinem el perquè, confirmant les nostres sospites. Malgrat estar envoltats d’ aigua, pel riu i pels rierols que baixen de les muntanyes amb aigua fresca i neta, ni els pobles ni les cases tenen clavegueram ni tuberies. Per tant, renten els plats amb aigua recollida amb bidons des d’ un rierol proper i el lavabo, que és un gran forat, el tenen lluny de la casa per no sentir el perfum. El dia que aquesta infraestructura tan bàsica estigui disponible, llavors tindran lavabo a casa.\nLa filla de 22 anys, na Husnigul, parla prou anglès com per permetre’ns mantenir una llarga, bonica i molt enriquidora conversa durant molta estona. Ens serveixen te, pa, mantega, melmelada… i al cap d’ una estona comença a pelar patates pel sopar. Amb molta insistència aconsegueixo un ganivet i pelar unes quantes. És sorprenent per ells i més quan arriben algunes visites breus i em veuen al terra (no hi ha cadires enlloc) pelant patates. Després és Jenn qui em substitueix per que en a mi se’m presenta una gran oportunitat. Anar a munyir la vaca de la casa! Sí, tenen una vaca de la que treuen llet de veritat cada vespre i cada matí. Acompanyo la filla de 20 anys qui és una experta. Després que ella omple mitja galleda amb una gran rapidesa, arribo jo. La vaca deu pensar qui punyetes l’ està estirant els mogrons amb tan poca traça. La meva ma esquerra no, però la dreta aconsegueix treure uns quants raigs de llet! Ara ja puc afegir al meu curriculum una altra aptitud. Més tard gaudeixo immensament d’ un bon got de llet deliciosa. Puc tenir una vaca a la terrassa de casa a Barcelona???\nSopem patates fregides amb un ou ferrat i seguim xerrant fins que arriben els pares. Una mica més de socialització fins que fem els llits (matalassos que desapareixen durant el dia) i anem a dormir, morts de cansament. Això és viure el viatge. Això és viure la vida, dia a dia, hora a hora.\nCapricis del riu. Què bonic és Afganistan també!\nLa duresa d’una tempesta al desert\nEl confort i la bellesa d’una casa Pamir\n. Ens acomiadem molt amorosament d’ aquesta fabulosa família que ens ha tingut a casa seva. A veure si tenim sort i un dia els podem rebre a Catalunya. Després de la feina extra feta ahir, avui recollim els fruits de l’ inversió i en relativament pocs quilòmetres arribem a Khorog. És el poble més gran d’ aquí i on des d’ un principi ja teníem previst prendre un dia de descans després dels més de 200 quilòmetres des de Langar.\n. Arribem, creuem el riu Gund i invertim una estona, sempre molesta però necessària, en cercar allotjament. Finalment trobem un lloc, Jenn marxa a fer temes que te pendents i jo, a escriure diari i entrades de la web mentre poso la cama en descans i cures intensives. Haig de recuperar-la el més aviat possible.\n. Aquí finalitza el tram Langar – Khorog. Una veritable joia tant pels paisatges com per les persones.\nPrevious PostBixkek (Kirguizistan)-Langar (Pamir)Next PostKhorog – Qalai-Khumb\n2 thoughts on “Langar – Khorog”\nQuina passada de viatge, vaig enrederit llegint els posts, però espero que la cama vagi millor.\nMoltes gràcies Joan. La cama ja està recuperada del tot i a més finalment hem pogut publicar les fotos i dues entrades més, així que se t’acumula la feina! Gràcies pel vostre interès.


Sortida a PortAventura - La Gran Penya Vilanova\nEl passat dissabte 20 d’octubre La Gran Penya va organitzar una expedició a PortAventura amb gran èxit de participació, on uns 45 de socis, principalment de les seccions de billar i escacs, van gaudir d’un dia en aquest parc d’atraccions. Com anècdota podem dir que 4 jugadors de la secció de billar van repetir sortida, després de la que es va fer l’any 1996. Donada la gran participació segur que no haurem d’esperar uns altres 22 anys per tornar-hi!!\nBy escacs|2018-10-22T23:12:31+02:00octubre 22nd, 2018|Actualitat|Comentaris tancats a Sortida a PortAventura