Portada > Noticies > 3ª Jornada de Camins de Llibertat a través dels Pirineus. Lleida, 20 de novembre de 2009\n3ª Jornada de Camins de Llibertat a través dels Pirineus. Lleida, 20 de novembre de 2009\nEl preu de la llibertat a Europa: 1936-1990\nConferència de Ricart Estarriol i aspecte de la sala\nL'Auditori de l'Institut d'Estudis Ilerdencs acollí el passat dia 20 de novembre la "3ª Jornada de Camins de Llibertat a través dels Pirineus", organitzada per l'Associació d'Amics del Camí de Pallerols de Rialb a Andorra, i a la que hi assistiren més de seixanta persones.\nExperts internacionals van debatre sobre la lluita per la llibertat al llarg del segle XX. El títol de la Jornada era, "El preu de la llibertat a Europa: 1936-1990", i consistí en una reflexió i un homenatge a les víctimes de les repressions que hi hagué a Europa des de l'any 1936, amb l'inici de la guerra civil espanyola, fins l'any 1990, amb la caiguda del mur de Berlín.\nAmb aquestes jornades, l'Associació d'Amics del Camí de Pallerols de Rialb a Andorra es proposa fer memòria de tots els qui -per motius de consciència- hagueren de fugir per les muntanyes dels Pirineus, amb l'objectiu que aquest record ens dugui a respectar tothom en la seva llibertat, i a fomentar la pau i la convivència entre totes les persones per damunt de les diferències que hi pugui haver de ideologia, raça, religió, llengua, país i tradicions.\nL'acte fou obert per l'alcalde de Lleida, Àngel Ros i presentat per Antoni Cucurull de l'Associació organitzadora. El periodista Ricard Estarriol, que va venir especialment des de Viena on resideix des de fa 50 anys, tractà -com a testimoni històric de primera mà-, la lluita per la llibertat de consciència dels pobles de l'Europa de l'Est. En la seva opinió, la recerca de la llibertat va anar de la mà del retrobament de les arrels cristianes d'Europa. En aquest sentit, destacà el paper que jugaren en aquest procés el Concili Vaticà II i el missatge de llibertat difós per personalitats de l'Església, com Joan Pau II i el mateix sant Josepmaria.\nLa segona part de l'acte, consistí en una taula rodona que fou presentada per Jordi Piferrer, secretari de l'Associació, amb la intervenció de quatre ponents: L'escriptor Jordi Albertí, recordà les víctimes de la persecució religiosa dels anys 30 a Espanya. El periodista i escriptor Daniel Arasa, tingué un record per als represaliats pel franquisme en la immediata postguerra. El historiador de la Universitat de Lleida Josep Calvet s'ocupà dels prop de 20.000 jueus que intentaren cercar la llibertat a través dels Pirineus durant la Segona Guerra Mundial. Per últim, Claude Benet descriví el paper d'Andorra com a refugi i escapatòria per a pilots aliats durant aquest mateix conflicte bèl·lic.\nA continuació adjuntem un resum de les intervencions dels ponents.\nInicià l'acte Albert Turull, director de l'Institut d'Estudis Ilerdencs, donant la benvinguda a la seu de l'Institut i congratulant-se d'aquest tipus de Jornades a favor de la llibertat.\nSeguidament, l'alcalde de Lleida, Àngel Ros, donà la benvinguda a la ciutat de Lleida i animà als organitzadors a continuar amb la difusió d'aquest esperit de llibertat i a fomentar el contacte amb la natura, perquè, en la seva opinió "la natura ajuda a buscar la transcendència". "Aquest camí que esteu recuperant fou rellevant per sant Josepmaria i ho serà per tots els que hi vagin amb un esperit obert", va afegir.\nAntoni Cucurull, en representació de l'Associació d'Amics del Camí de Pallerols de Rialb a Andorra, féu la presentació de l'acte amb unes paraules d'agraïment a les autoritats presents i a tots els ponents per l'esforç en acudir a aquesta 3ª Jornada. Va explicar breument l'objecte de l'Associació, organitzadora de l'acte, que consisteix fonamentalment en la recuperació d'un camí de llibertat i tot el que hi trobem al llarg d'aquest camí, amb les seves circumstàncies històriques, remarcant les idees de llibertat, pau i convivència, que foren part important de la predicació i vida de sant Josepmaria Escrivà de Balaguer, que hi passà a la tardor de 1937. Va finalitzar les seves paraules de presentació amb un resum de les anteriors Jornades i una descripció de la 3ª Jornada.\nLa conferència de Ricard Estarriol la podem resumir amb les següents paraules:\nLa caiguda del Mur i els camins de llibertat a l'Est d'Europa\nLa caiguda del mur de Berlín, que fa una dies hem commemorat per vintena vegada, ha estat un dels darreres camins de llibertat que s'han obert a Europa. En realitat el mur va començar a caure el 8 de maig de 1945, quan el mariscal de camp Wilhelm Keitel va firmar la capitulació d'Alemanya al final de la segona guerra mundial.\nEl mur va ser la traca final, però no l'espoleta. Els 45 anys que varen passar des de llavors varen ésser una revolució cíclica dels desigs de llibertat de molts pobles que en bona part havien passat d'una esclavitud a l'altre.\nEn aquest sentit jo voldria posar de relleu que la definitiva caiguda del mur va començar quan la Unió Soviètica no va intervenir militarment en el moment en que rebels polonesos de Gdansk varen començar a 1980 una vaga que es va expandir a tota Polònia i quan deu anys desprès els russos es varen resignar a acceptar un govern no comunista en el més important dels seus aliats dins del Pacte de Varsòvia, a Polònia. La cadència cíclica de revoltes (al juny de 1953 a Berlín, el juny de 1956 a Poznan/Polònia, el novembre del mateix any a Budapest, a agost de 1968 a Txecoslovàquia i a desembre de 1970 a Gdansk/Polònia) no es va repetir.\nA Ialta s'havia fixat amb precisió les línies de demarcació entre els aliats occidentals i la Unió Soviètica i les fronteres dels estats que quedaven sota l'esfera d'influència soviètica. Però des del primer moment estava clar que el reconeixement oficial de les fronteres de la segona guerra mundial no seria fàcil. Els aliats occidentals no estaven disposats a perpetuar la divisió d'Alemanya en benefici de Rússia. Per tant no hi va haver Tractat de pau. El trauma de les fronteres segures garantides per un tractat de pau continuava sent la constant de la política exterior soviètica.\nEls dirigents soviètics havien de concentrar els seus esforços per mantenir la unitat del seu bloc i consolidar d'alguna forma el que podem anomenar cruament com "conquestes de guerra". A l'Occident les coses havien canviat: el desitjos de pau i de reconciliació varen conduir a la formació del que avui anomenem Unió Europea. Els responsables d'aquella política van ser gairebé tots polítics procedents del sector cristià europeu, com el ministre d'afers exteriors francès Robert Schuman, el canceller alemany Konrad Adenauer i el ministre italià Alcide de Gasperi.\nL'esmentat trauma de les fronteres i la carrera d'armaments va ser el que va posar en moviment una complexa operació soviètica que desembocà en el que inicialment semblava una acció de propaganda, però que va ser el que va posar els fonaments polítics de la descomposició del bloc soviètic: la Conferència de Hèlsinki. L'Acta d'aquella Conferència no va ésser un tractat de pau, sinó una mena de calendari polític que cada vegada plantejava més problemes als dirigents de l'URSS i els seus aliats. En primer lloc, allò va fer possible l'aparició més o menys pública d'alguns dissidents, com Sajarov a la URRS i Vaclav Havel a Txecoslovàquia. En segon lloc va ser inevitable que el segon pis de la nomenclatura comunista, que tenia més accés que la població a aquell estrany diàleg internacional, es comencés a adonar-se que sense reformes de llibertat els estats comunistes no tenien futur . Un dels representants d'aquesta nomenclatura mitjana era llavors un funcionari de 44 anys d'edat anomenat Mikhaïl Gorbachev.\nLa reacció del bloc soviètic a aquest desenvolupament era cada vegada més desafortunada. La mort de Bréjnev a 1984 tampoc va facilitar les coses: els "defensors de les essencials" al Kremlin van intentar prolongar l'immobilisme, de forma que les coses no van començar a canviar fins a l'elecció de Gorbachev com a cap del partit el 1985.\nA l'Occident havien canviat també moltes coses. Segons sembla l'Esperit Sant va voler servir-se precisament del Cardenal de Viena, Franz König, com a plataforma de llançament de qui seria elegit pel consistori d'octubre de 1978 com a Joan Pau II. La idea d'un Papa procedent d'un país del "socialisme real" no havia passat ni per la ment dels dirigents soviètics.\nEs pot dir que el camí de la llibertat de 1989 va passar per quatre persones: el Papa Joan Pau II (1978), Solidarnosc (1980), Reagan (1981) i Gorbachev (1985).\nDeu anys va durar la lluita dels polonesos de "Solidarnosc" fins que varen veure la llum. Durant aquell temps el president americà Ronald Reagan va desafiar la potencia militar nuclear soviètica i va guanyar. A continuació el nou dirigent soviètic, Mikhaïl Gorbachev, va iniciar el seu mandat amb una reforma política i econòmica dins d'un marc ideològic molt reduït. Per treure endavant a la Unió Soviètica i per mantenir el rang de potència mundial era ineludible reformar el país. Però ni tan sols la paraula "reforma" podia esmentar. En comptes d'això va recórrer a dos eufemismes: "perestroika" (reconstrucció) i "glasnost (transparència).\nA partir d'aquell moment la carrera de la transició és clara:\nMarç de 1989: taula rodona entre el govern i Solidarnosc a Polònia\nAbril: "Solidarnosc" va ser legalitzat a Polònia.\nJuny: el ex primer ministre hongarès Imre Nagy, executat pels soviètics després de la repressió de 1956, va ser exhumat i rehabilitat\nJuny: el partit comunista polonès va perdre les primeres eleccions democràtiques.\nJuny: el teló d'acer va començar a ser desmuntat a la frontera d'Àustria amb Hongria\nAgost: Mazowiecki va formar el primer govern no comunista de Polònia\nAgost la frontera hongaresa-austríaca va quedar oberta per a tots els ciutadans de la República Democràtica Alemanya que desitjaven emigrar\nOctubre: es dissol el partit comunista hongarès\nNovembre: Després de mesos de demostracions en diverses ciutats de la República Democràtica alemanya, el nou novembre va caure el mur a Berlín.\nNovembre: A Bulgària, deu hores després de la caiguda del mur a Berlín el comitè central búlgares va cessar al dictador Shivkov.\nNovembre: Després de prolongades manifestacions de protesta i als quinze dies de la caiguda del mur, la cúpula del partit comunista txecoslovac va presentar la dimissió el 24 de novembre.\nDesembre: Les manifestacions de protesta públiques de Rumania es van estendre el 22 de desembre a Bucarest.\nDesembre: El dia de Nadal el dictador romanès Ceausescu era executat, però les escaramusses van continuar durant alguns dies.\nDesembre: el escriptor dissident Vaclav Havel, que va estar al capdavant de les demostracions, va ser elegit el 28 de desembre president de la República per la Cambra federal.\n1991: Com era previsible, l'evolució en l'URSS va ser molt més lenta. El partit comunista va continuar en el poder fins la seva dissolució a l'estiu de 1991 (el 22 d'agost), després d'un fracassat cop d'estat contra Gorbachev. Finalment el 8 desembre del mateix any va deixar d'existir la Unió Soviètica.\nAquesta Jornada està d'alguna forma relacionada amb el pas dels Pirineus que féu sant Josepmaria a l'any 1937, seguint una ruta per la vora del Segre buscant la llibertat per a poder difondre un missatge de seguiment del Crist, dirigit a persones de tot el món, que el Concili Ecumènic Vaticà II faria universal. I he pensat que val la pena acabar aquestes consideracions sobre la historia de la llibertat recordant que ja al 1967 (en un moment en què a penes s'endevinava cap llum en l'horitzó polític d'Europa de l'Est), sant Josepmaria animava als seus fills de l'Opus Dei a treballar apostòlicament amb persones de l'Est d'Europa i, amb sentit de realisme, els deia: "ara no és possible, però abans o després els murs construïts amb la violència s'ensorren sols, com els de Jericó. I hem d'estar preparats per a aquest moment ". Tot això està molt relacionat amb la rosa de Rialb i els sofriments que ell i altres varen passar abans de conèixer de manera clara la voluntat del Senyor.\nSant Josepmaria va romandre atent a totes les possibilitats apostòliques que es poguessin presentar. El novembre de 1956 (repressió soviètica a Hongria) parlant amb els seus fills a Roma donava a entendre que, fins i tot on hi hagi persecució, vingués d'on vingués, començarien a entrar per totes les fronteres homes i dones, professors i periodistes i obrers i diplomàtics a fer un bon servei a aquells paisos. És evident que el sant Fundador es referia a la tasca apostòlica personal que podrien dur a terme els catòlics en països de dictadura comunista, sempre que la seva professió ho fes possible i els donés les garanties necessàries. I entre ells hi hauria lògicament membres de l'Opus Dei. Això és el que va succeir de forma progressiva a partir de l'incipient desglaç que va començar després de la mort de Stalin (1953). Però allò no era un apostolat corporatiu de l'Opus Dei, ni organitzat, ni un apostolat secret, sinó precisament tot el contrari. Més encara: aquest apostolat arribaria a ser en molts casos una forma molt eficient per ajudar a les esglésies particulars: era aquell "bon servei" de què parlava sant Josepmaria.\nBenvinguda d'Albert Turull, Director de l'Institut d'Estudis Ilerdencs\nRicart Estarriol, que donà la Conferència inaugural\nJordi Albertí, durant la primera ponència\nJosep Calvet, en la tercera ponència\nIgnasi Forcada féu la Cloenda de la 3ª Jornada\nParaules de l'alcalde de Lleida, Àngel Ros. A la seva esquerra Toni Cucurull que presentà la Jornada\nJordi Piferrer, presenta la taula rodonda\nDaniel Arasa, dictà la segona ponència\nClaude Benet, tencà les ponències de la taula\nDesprés d'uns breus minuts de descans començà la taula rodona.\nJordi Piferrer en féu la presentació, amb aquestes paraules:\nEl Toni Cucurull, m'ha demanat si podia presentar i moderar aquesta taula, la qual cosa faig amb molt de gust, per vàries raons: en primer lloc, per l'amistat que m'uneix amb tots els ponents de la taula, segonament per la meva afició a la història contemporània de Catalunya i més en concret en l'estudi de Camins de llibertat a través dels Pirineus i finalment perquè com a Secretari de l'Associació havia de col·laborar en alguna cosa en l'organització d'aquesta 3ª Jornada, ja que el pes més important l'ha portat la gent de Lleida.\nRicard Estarriol ens acaba de dir que "la llibertat acaba finalment per imposar-se sempre". Així ho hem pogut comprovar al llarg de la història. Tots els règims totalitaris que han existit -tot i la destrucció que deixen al seu pas- finalment passen, ja que la llibertat és quelcom substancial a la persona, forma part essencial de la seva constitució, i per tant és impossible de sotmetre-la. Sempre reflotarà amb nova força, reclamant la seva essencialitat. Només hi ha una forma d'aniquilar la llibertat: destruint a la persona, matant-la. Però tot i així, els que queden reclamen amb més força la seva dignitat com a persona i tornen a reeixir de nou.\n100 milions de morts!!! diu George Steiner, pensador austríac -jueu-, en una conferència a Holanda, al maig del 2004, "La idea de Europa", ha estat el cost en vides humanes a Europa, des de 1914 a 1945, (en 30 anys!!!) en guerres, fam, malalties derivades de la guerra, deportacions, gulags, camps de concentració, massacres ètniques, . . . a causa dels sistemes totalitaris imperants en el segle passat: marxisme llibertari, comunisme, nazisme i tots els seus derivats.\nTambé aquestes ideologies totalitàries van arribar a casa nostra, a Catalunya.\nEns proposem en aquesta taula, repassar alguns aspectes d'aquestes repressions, que tant de prop ens han tocat. I ho farem, no amb un esperit de revenja, o de records amb odis, sinó que volem recordar per no tornar mai més a aquestes situacions de dolor, opressió, persecució, mort, . . . degut a la intolerància, al fanatisme, a la falta de respecte a la llibertat dels altres per qüestions de pensament, tradició, raça, religió, llengua o nació.\nHo farem amb històries ben concretes, i conduits per 4 experts:\nEn primer lloc parlarà Jordi Albertí, que tractarà el tema de les repressions a Catalunya durant l'etapa Republicana, a la Guerra civil espanyola de 1936 a 1939.\nDesprés, Daniel Arasa ens parlarà d'una altra repressió: la dels vencedors de la guerra civil: el franquisme dels anys 1939 en endavant.\nJosep Calvet, ens farà reviure les doloroses experiències dels que tingueren de fugir del Sud de França durant l'ocupació nazi dels anys 1942-1944.\nI finalment, Claude Benet ens explicarà les vivències dels andorrans també en aquests anys d'cupació nazi al Sud de França.\nLa ponència de Jordi Albertí:\nAquesta ponència intenta donar llum sobre el com i el per què va produir-se l'esclat de violència anticlerical, durant la guerra civil a Catalunya, en el mateix moment de la neutralització de la sublevació militar contra el govern legítim de la república.\nEstudis anteriors ja havien fet conèixer les dades de la repressió en la reraguarda republicana a Catalunya. Més de 2500 eclesiàstics van ser assassinats en els primers sis mesos, entre juliol i desembre de 1936. Aquesta xifra representa un terç del cens eclesiàstic, un percentatge molt elevat que adquireix encara més relleu si és té en compte que la persecució anava adreçada a la totalitat de sacerdots i religiosos i, més greu encara, a totes aquelles persones que no havien volgut renunciar a les pràctiques religioses tradicionals sobretot aquelles que participaven activament de moviments o associacions de caràcter pastoral com és el cas dels membres de la Federació de Joves Cristians de Catalunya.\nCalia, al meu entendre, ordenar moltes dades i documents, veure els antecedents de l'anticlericalisme i elaborar una hipòtesi interpretativa dels fets.\nEstudiar els antecedents m'ha representat repassar la història del segle XIX i del primer terç del segle XX seguint el fil de les relacions entre l'església i la societat.\nLa ideologia subjacent en el carlisme que considerava errònia qualsevol concepció no divina de l'autoritat va generar en el seu moment un rebuig a l'església que en termes generals hi donava suport. Les bullangues de 1835 amb esdeveniments molt violents a Reus i a Barcelona són l'episodi més remarcable d'aquest divorci social i l'inici d'una estigmatització creixent de l'activitat religiosa ja sigui de caràcter litúrgic com pastoral.\nAltrament, la Setmana Tràgica de 1909 va representar un graó més en el procés de focalització de l'església com a responsable de la injustícia social. Ni el compromís de l'església catalana amb el procés de la renaixença cultural i −en certa manera− política ni la unitat política del catalanisme en el moviment de Solidaritat Catalana no van evitar que l'anarquisme gaudís paradoxalment de bona premsa i, sobretot, que la força numèrica de la CNT comportés un cert vassallatge ideològic dels partits polítics considerats d'esquerres i dels republicans.\nEn el període que va de 1909 a la proclamació de la República les idees anticlericals van arrelar en profunditat en àmplies capes de la població. Els sindicats i els partits d'esquerra, amb el suport de bona part de la premsa i de la intel·lectualitat, van assumir-les de tal manera que massa sovint, s'identificava l'anticleralisme com un valor republicà. Aquesta simplificació va tenir unes greus conseqüències ja que va posar la qüestió religiosa en l'ull de l'huracà a l'hora de debatre la constitució republicana de 1931. La radicalització en el procés parlamentari va servir de coartada als sectors més integristes de l'església per rebutjar frontalment els primers governs republicans i va permetre alhora que passés a ser un instrument dins de l'estratègia dels grups anarquistes per tal de posar en pràctica de primer un seguit de «insurrecciones pendulares» i, després, la seva temptativa d'implantar una revolució llibertària, és a dir, d'assolir la «idea» que propugnaven.\nAl meu entendre, per tant, cal considerar que en el moment de la proclamació de la república l'anticlericalisme deixa de ser un corrent d'opinió que en mans de la demagògia populista −per exemple de l'etapa juvenil d'Alejandro Lerroux− havia ocasionat incidents puntuals per convertir-se en una arma en mans dels defensors més radicals del comunisme llibertari.\nLa ponència ressegueix en paral·lel l'evolució de l'església catalana i espanyola amb el procés polític general i amb la propagació de l'anarquisme. És molt important descobrir que en el congrés de la FAI d'octubre de 1933, a proposta de la delegació catalana, s'aprova una resolució que preveu no només l'armament dels seus militants sinó també l'adoctrinament, la formació de cèl·lules i, el que és més important, l'acord estratègic de ser capaços d'aprofitar el caos que s'originarà quan es produeixi un previsible cop de força contra la república, de ser capaços −diuen ells− de fer productiu, des del punt de mira dels objectius llibertaris, l'estat psicològic de xoc que es produirà entre les masses.\nA la vista d'aquestes resolucions és fàcil entendre que fins i tot abans d'haver acabat de neutralitzar la sublevació militar del 18 de juliol de 1936, les milícies anarquistes assaltin les casernes on hi havia els dipòsits d'armament i que comencin d'una forma simultània les cremes d'esglésies i els assassinats de religiosos i de creients.\nDic que és fàcil d'entendre perquè des d'un punt de vista estratègic l'església era dels tres grans «enemics del poble» (clericalisme, capitalisme i militarisme) el més indefens, el més simbòlic i el més estès geogràficament. Pel nucli dur del pensament àcrata havia de ser, doncs, el primer i principal objectiu. La revolució àcrata no pretenia només un canvi de model econòmic sinó també social i ideològic. L'església representava i defensava uns valors ètics incompatibles amb els postulats del comunisme llibertari. Enderrocar una església era retornar al «poble» la llibertat de posseir el seu entorn sense herències arquitectòniques que percebien com a símbol de l'esclavatge a què l'església havia sotmès les classes populars; cremar les imatges era una transgressió iconoclasta alliberadora; despullar, vexar i torturar un capellà havia de servir de rebuig per desvetllar les veritables consciències «adormides»...\nÉs veritat, doncs, que hi va haver caos i desconcert després del 18 de juliol i que les formes concretes en què es va produir cada un dels assassinats poden ser el resultat de l'atzar, de la manera de fer de cada milicià o de cada comitè, però també ho és que les cèl·lules de la FAI −que van controlar des del primer moment el Comitè de Milícies Antifeixistes de Catalunya− seguien un pla estratègic previst amb antelació.\nAquest fet és observable ja no només per les actes congressuals i per l'existència de llistes i d'ordres concretes sinó també perquè després de repassar cadascuna de les més de dues mil cròniques de les víctimes eclesiàstiques s'hi poden observar l'existència de consignes, especialment de dues consignes: l'edat havia de ser considerada un agreujant i els mèrits personals també. Dit d'una altra manera, les raons per matar un sacerdot augmentaven amb l'edat, ja que quant més ancià era més anys havia estat «oprimint» els seus fidels, i també augmentaven amb la bondat dels seus actes, ja que quants més beneficis socials s'havien derivat de la seva acció pastoral més s'havia emboirat la maldat intrínseca de l'església fet que representava un fre al desvetllament de les consciències revolucionàries que vivien aletargades en les classes populars.\nLa «lògica» del terror, per tant, va prendre volada al llarg dels primers sis mesos de la guerra. Al llarg d'aquell temps, a la reraguarda s'hi va viure una altra guerra amb víctimes tan innocents com les dels bombardeigs sobre els pobles i les ciutats. Cal, doncs, recuperar la memòria d'aquells fets per tal de tenir una visió completa de la història.\nEls partits que formaven el Front d'Esquerres van ser incapaços d'evitar aquella tragèdia. Al meu entendre, però, després d'analitzar nombroses declaracions de polítics que tenien responsabilitats de govern, la incapacitat procedia més d'una certa complicitat que no pas d'una impossibilitat real de caràcter militar o judicial. Quan dic «certa complicitat» ho faig convençut que en molts casos es tractava més d'una inèrcia ideològica que no pas d'una aprovació del comportament de les milícies, de les patrulles de control o dels tribunals populars. La comunió intel·lectual amb l'anticlericalisme va impedir que moltes autoritats no sabessin reaccionar amb contundència davant de l'evidència dels fets. Això no els justifica sinó que, si més no, els fa còmplices per covardia. L'actitud decidida de més d'un alcalde d'esquerres va impedir l'acció criminal dels comitès en pobles determinats. Aquest és un altre fet que desmenteix el tòpic dels «incontrolats». També el president Companys va guanyar la partida a la FAI a l'hora de defensar la vida d'un fill d'un alt magistrat. Aquest és un altre fet que contradiu frontalment la idea que va ser impossible per part de les autoritats controlar els esdeveniments.\nEls fets de maig de 1937 van representar entre moltes altres coses la plasmació del fracàs en l'intent de la CNT-FAI −en col·laboració del POUM− de posar en marxa la revolució llibertària pretesa. A partir d'aquella data, les dificultats a l'hora de normalitzar la pràctica religiosa van continuar existint però, malgrat el degoteig de víctimes i algun episodi tràgic com el del Santuari del Collell, a la fi de la guerra, ja no es pot parlar en sentit estricte de «persecució». De totes maneres, les gestions fetes al llarg de 1937 i 1938 per tal de normalitzar, en la mesura del possible, l'acció pastoral i litúrgica, van resultar infructuoses.\nEn el meu llibre El silenci de les campanes cito unes paraules del bisbe de Camprodon que poden servir com a final d'aquesta ponència: «És tremendament vergonyós −escrivia el prelat gironí l'any 1991− per un poble que es vanagloriava d'obert, de culte, de demòcrata i liberal [...] haver arribat tan avall. [...] Tots fórem derrotats.[...]\n»Aquí s'imposa demanar perdó [...] La confessió de les culpes és signe de sanitat d'esperit.[...]\n»El servei profètic que a la seva hora acompliren els nostres capellans i tants altres cristians, religiosos i laics, ens toca continuar-lo avui amb un profetisme de comunió que brolli de l'amor gratuït [...]»\nAdjuntem a continuació la ponència de Daniel Arasa:\nEn tot el referent a la Guerra civil i la repressió cal desterrar la idea de bons i dolents. Uns i altres van cometre enormes barbaritats. Anar amb una posició maniquea es equivocar-se.\nPer aquest motiu rebutjo el que feia el franquisme, de presentar-se ells com a bons, i ells sols com a bons, i els altres nefastos. Però l'altre bàndol ha fet exactament el mateix. En aquest sentit, hi ha un aspecte a criticar en totes aquestes iniciatives de la Memòria Històrica i Memòria Democràtica, i és que son sectàries. No estic contra la Història, ni contra la Memòria (el munt de llibres publicats ho justifiquen), però si contra el sectarisme, vingui d'on vingui.\nUn intent de tota persona que vol ser honesta es cercar la veritat. En el cas de la Història també. Ens podem equivocar, però el que no es correcte ni digne es voler tergiversar. Hi ha qui reescriu la Història, no en l'intent de corregir errors produïts anteriorment, sinó per canviar-la en funció d'interessos o d'idees preconcebudes.\nJa en referència directa a la ponència que m'han demanat. Des del principi cal deixar clar que la repressió franquista fou terrible. Entenem per franquisme tot el que pogués representar el bàndol nacional, tot i que en el primer moment no es podia dir franquista perquè encara Franco no havia estat elevat al màxim comandament en tots els àmbits, militar, polític de partit i cap d'Estat.\nLa gent d'esquerres, els militars que no es van revoltar, van ser sotmesos durant la guerra i a la postguerra a una gran persecució. El mateix que passava, en el bàndol republicà, amb els capellans, religiosos, gent de dretes o catòlics, i en general amb la gent de pensament contrari.\nA més de les morts i els assassinats durant la guerra, a la postguerra va mancar molta magnanimitat i sentit del perdó. Es va voler fer no només justícia, sinó venjança. Eliminar a tot aquell que no pensés com els vencedors, també aquells que no havien comés cap delicte de sang.\nSi es presentaven com a persones cristianes, catòliques, allò que calia practicar en primer lloc, era el perdó. I aquest no hi va ser.\n- Morts per la repressió a Catalunya: 8.300 en van fer els republicans; 3.200 els franquistes. Es clar que aquests no en van matar més perquè la majoria dels enemics havien fugit cap a França.\nA nivell de tota Espanya no es té clar el nombre total de represaliats. Els darrers temps s'estan descobrint noves fosses. Són desenes de milers. Però tampoc no es veritats quan parlen de centenars de milers. A més, a vegades obren fosses i les atribueixen a la repressió franquista i, en realitat, eren soldats de la guerra (per exemple, a prop d'un hospital de campanya).\nMoltes de les sentències dels consells de guerra estaven predeterminades. Es van "fabricar" proves falses en molts casos. O, en altres la sentència estava dictada (cas Companys).\nFins i tot es va produir una falàcia que va portar a la mort o l'empresonament: gent que havia marxat a França, per si un cas, van tornar, perquè es deia que qui no tenia delictes de sang no tenia que témer res. Resulta que molts van anar a la presó, un cert nombre van ser afusellats i molts altres haver de repetir el Servei Militar, a més de quedar molts per tota la vida considerats "desafectos al Régimen".\nEls primers anys de la postguerra van ser terribles en la repressió. Centenars de milers de persones van passar per les presons, i desenes de milers van ser executades. En molts casos es podria parlar d'assassinat.\nL'allunyament de la guerra civil i el canvi de signe a la Segona Guerra Mundial, que anaven perdent els alemanys i italians va fer afluixar la repressió, que pràcticament desapareixeria uns anys més tard. El "Régimen" es vol congraciar amb els americans i britànics.\nEn el darrer llibre que he publicat, "Católicos del bando rojo", mostra un aspecte de la repressió franquista que no s'havia abordat, la de catòlics que van ser fidels al bàndol de la República i que en uns casos van ser represaliats, en altres van morir en la guerra, uns altres es van exiliar. I eren gent en la major de casos profondament catòlica, de gran fidelitat. Anteriorment en el llibre "Entre la Cruz y la República", sobre la vida del general Escobar, em referia a un personatge que expressava les seves creences obertament. No es van lliurar per ser catòlics.\nLa repressió va anar acompanyada de manca de llibertat. Els primers anys del franquisme són de clar emmordaçament de les llibertats. Les d'opinió, expressió, manifestació i premsa.\nEn el cas de la premsa, hi ha la llei de 1938 de clar signe feixista, que a més estava marcada per una situació de guerra. En teoria era provisional, però es va perllongar fins l'any 1966 amb la llei Fraga. Ara ens sembla poca cosa, però en aquell moment va ser un pas molt important.\nLa llibertat es un forat negre del franquisme. Va mancar llibertat. Però cal ser també honestos. Quan sento parlar avui del franquisme en la major part de casos es fa o amb desconeixement o amb sectarisme. Crec que més just que parlar de franquisme seria parlar de franquismes. Cal ser honest. A la segona part del franquisme el nivell de llibertat era bastant alt. Ja sé que això sobta que ho afirmi, que no es políticament correcte dir-ho ara perquè el que toca, el que diu qui dirigeix el país, es que cal abominar en tot el que sigui d'aquella etapa. Es pot rebutjar. Jo rebutjo el franquisme. Però això no ha de treure honradesa, dir la veritat, i aquesta és que a partir dels anys 60 qualsevol que sigui honest pot reconèixer que la gent expressava crítiques obertament i en la major part de casos no li passava res (com menys si no posava en perill el sistema).\nAixò sí, hi havien els "ramalazos" (ramalades), que de cop i volta es produïa un enduriment, a vegades perquè un governador civil volia mostrar duresa. Fins i tot poques setmanes abans de la mort del general Franco hi ha afusellaments de gent d'ETA i del FRAP. Van haver avenços i retrocessos.\nEl canvi es va produir a partir sobretot de 1959, amb els tecnòcrates, el Pla d'Estabilització, … que tot i que en principi l'obertura era econòmica i no política, va contribuir a un cert pluralisme. Va augmentar la tolerància. Evidentment, no era ni molt menys el de la democràcia, però molt més obert que abans.\nQuan es va arribar a la democràcia, la premsa estava ja bastant acostumada a ser un "parlament de paper".\nVoldria concloure, assenyalant, sintetitzant, que al franquisme hi va una gran repressió als primers anys, que va faltar generositat i perdó, però també que és de justícia dir que hi va haver una evolució, i que el franquisme dels anys 70 se semblava molt poc al dels 40.\nLa ponència de Josep Calvet, fou: La repressió nazi al sud de França, 1942-1944\nEntre 1939 i 1944 al voltant de 80.000 persones travessaren els Pirineus en direcció a Espanya fugint de l'Europa ocupada pels nazis. D'aquests, uns 55.000 foren detinguts per les autoritats espanyoles.\nUn dels grups més nombrosos de quants arribaren a Espanya foren els jueus que fugien de la persecució i de l'Holocaust posterior, per des d'aquí desplaçar-se a una destinació segura, lluny de la guerra i de la barbàrie. Els estudis coneguts fins ara afirmaven que foren salvats perquè Espanya, malgrat la seva amistat amb Alemanya, no els hi prohibí l'entrada al país.\nLes meves recerques constaten que la posició del govern espanyol no fou l'amistosa que sempre s'ha mantingut. Per argumentar-ho cal tenir en consideració aspectes com la política d'expulsions que farà que centenars de jueus siguin retornats a França, la separació de les famílies en distints centres penitenciaris, l'internament en camps de concentració, les dificultats per obtenir la documentació per sortir del país al ser considerats com apàtrides, …\nL'objectiu d'aquesta ponència serà analitzar el comportament de les autoritats franceses (Vichy) i espanyoles envers als refugiats jueus i mostrar la col·laboració que al meu entendre, Espanya (el règim franquista) tingué amb l'Holocaust.\nCoincidint amb l'esclat de la Segona Guerra Mundial i la posterior ocupació per part de l'exèrcit alemany de Polònia, Bèlgica o Holanda arriben a França milers de jueus. Aviat es dicten disposicions amb l'objectiu de tenir-los localitzats i expulsar-los de l'administració i l'economia. A l'octubre de 1940 s'adopten mesures policíaques que provoquen que entre 1940 i 1941 al voltant de 40.000 passin a la zona lliure instal·lant-se als departaments del sud que no estaven sota control alemany. Aquesta situació i l'antisemitisme del règim de Vichy farà que ben aviat es produïssin les primeres evasions cap a Espanya.\nAquí, en un primer moment, s'acceptava que travessessin el país. Més tard, es generalitzen les expulsions després d'un acord entre els governs francès i espanyol. Tot aquell que era descobert en un radi de cinc quilòmetres de la frontera podia ser lliurar a les autoritats del país d'on provenia. El fet de conèixer que serien lliurats a les autoritats franceses feu que alguns evadits optessin per suïcidar-se a Espanya abans que viure el tràgic lliurament a la policia de Vichy.\nLa política d'expulsions descobreix la cara obscura del govern d'Espanya, plegat a les pressions alemanyes en un període en que la relació i els contactes entre ambdós països eren molt estrets. S'ha constatat que molts d'aquests expulsats foren deportats als camps d'extermini.\nLa tardor i l'hivern de 1942 és el període on es concentra l'arribada del major número de refugiats jueus a través de les rutes que creuaven a peu els Pirineus. Era un trajecte extremadament dur per a persones poc preparades. Nombroses persones moriren i/o patiren accidents. Alguns arribaren acompanyats de guies o passadors que a canvi d'una important suma de diners, els conduïen fins a la frontera, fins a Barcelona o Portugal.\nEls detinguts eren internats en presons, camps de concentració i centres d'acolliment. La tasca d'organitzacions benèfiques com l'American Jewish Joint Distribution Committe i l'American Relief Organisations possibilità que es gestionés amb celeritat el seu alliberament i posterior emigració amb destinació preferent a Amèrica o a Palestina.\nI la ponència de Claude Benet:\nAndorra va tenir un paper destacat durant el conflicte bèl·lic de la Segona Guerra Mundial. El seu paper s'emmarca perfectament en la filosofia del "camí", tal com l'Associació d'Amics del Camí de Pallerols de Rialb a Andorra la promou. El camí és un lloc de pas, i Andorra fou lloc de pas per a molta gent, el camí és sovint porta cap a la llibertat, i així fou a Andorra als anys quaranta, el camí és sovint patiment físic, i aquesta també fou la crua realitat a la qual s'esposaren molts dels expedicionaris que per Andorra passaren.\nEn aquesta ponència parlaré sobre l'ambient a Andorra als anys de guerra en els dos països veïns: un país al sud amb una guerra civil de 1936-1939 i un altre país al nord amb la guerra mundial de 1939-1945. Això suposa un tràfic de persones de tot tipus i de les més variades situacions: refugiats polítics que fugien de la guerra d'Espanya, refugiats polítics que fugien dels nazis, militars que passaven per Andorra, les cadenes d'evasió, els espies alemanys, els aviadors aliats abatuts, els guies, els maquis, els contrabandistes, . . . Parlaré també sobre les actuacions poc ètiques d'alguns passadors, delacions i espies andorrans al servei dels nazis, enriquiment per part d'alguns andorrans i altres coses més.\nAmb tota aquesta amalgama de situacions ben diverses, aquest petit país neutral adquirí un protagonisme destacat degut a la seva situació geogràfica. Un camí de pas situat entre Tolosa, 200 Km al Nord, important nexe ferroviari cap al qual confluïren persones de totes condicions i de diversos orígens procedents, de totes les zones de França i d'arreu d'Europa, i Barcelona, 200 Km al sud, caracteritzada pel destacat paper que jugà el Consolat Britànic de Barcelona.\nUna Andorra ben dotada d'una infraestructura hotelera, modesta, però que permetia albergar el temps que fos, aquells refugiats necessitats de tot per preparar millor la fugida cap a Espanya, una Andorra en la qual s'ubicava una potent estació radiofònica, Radio Andorra, recent inaugurada amb perspectives propagandistes envejables i envejades pels bàndols bel·ligerants.\nAquestes característiques foren recuperades i ben utilitzades per les xarxes d'evasió o cadenes d'evasió i pels seus components els guies o passadors. Foren també vigilades pels nazis i els seus espies, agents de diverses nacionalitats, circumstància que propicià un ambient de malfiança i d'intercanvis estranys en una Andorra ben poc acostumada i preparada a afrontar, des de la seva precarietat, aquest allau de gent tan diversa.\nAndorra fou testimoni discreta però activa de totes aquelles aventures emmarcades en temps de foscor, valls profundes i muntanyes gairebé inaccessibles, sobretot a l'hivern, però els camins que travessaven Andorra duien cap a una llibertat.\nSón aquests relats, que s'atansen a la persona en aquesta Andorra desconeguda, que Claude Benet ha recollit en una llarga però apassionant recerca que l'ha dut a publicar el llibre: "Guies, Fugitius i espies, camins de pas per Andorra durant la Segona Guerra Mundial". Claude Benet. Editorial Andorra.\nFinalment Ignasi Forcada, Vicepresident de l'Associació, féu la Cloenda. Agraí a tots els Ponents la seva asistència a la 3ª Jornada i demanà al públic assistent que disculpés els possibles defectes en els que havíem caigut, entre ells la falta de temps per a tractar més extensament temes tan interessants.\nAcabà l'acte amb un piscolabis en el hall de l'Auditori d'Estudis Ilerdencs, en el que els assistents i ponents puguérem conversar animadament sobre tot el tractat en aquesta 3ª Jornada de Camins de Llibertat a través dels Pirineus\nAutor Pere Bonet | 29/12/2009\nComentari Un interesantissim recull que es molt mes que un resum dels temes tractats. ¡Enhorabona!. Penso que será mol util i interesant tant pels assistents com pels que no hi varem poder ser.\nLleida, 20 de novembre de 2009


AGLUTACIO. XXXIX PREMI JOANOT MARTORELL. MIRALLES, JOAN JORDI. Libro en papel. 9788429776423 LIBRERÍA BOLIBLOC


Solucions de dolor d’esquena de 60 segons del doctor - Article, Juny 2021\nSolucions de dolor d’esquena de 60 segons del doctor\nSi teniu mal d’esquena, proveu algunes d’aquestes solucions de 60 segons aprovades per Oz.\nA càrrec de Toni Gasparis\nQuan l’esquena comença a fer-te mal i el dolor no sembla desaparèixer mai, pot resultar agonitzant. Proveu aquestes solucions de 60 segons per obtenir un alleujament ràpid.\nSi el vostre mal d’esquena l’alenteix i només empitjora durant tot el dia, l’ús de consolada diàriament podria ser la vostra gràcia salvadora. La consolada és una herba molt coneguda pels seus poders curatius. És un dels remeis casolans més fàcils per al mal d’esquena.\nQuan l’esquena se senti com si estigués en flames amb dolors de trets, o fins i tot quan torci o torqui l’esquena, satureu un tros de gasa amb ungüent de consolada i apliqueu-lo a la zona problemàtica per ajudar a disminuir la inflamació i la inflamació.\nUrpa del diable\nEl dolor lumbar us va fer caure? Remeieu-ho amb l’urpa del diable. Tot i que el nom pot semblar que perjudicaria més que ajudar, l’urpa del diable és en realitat un suplement antiinflamatori totalment natural per alleujar el dolor a l’esquena i les articulacions.\nL’articulació sacroilíaca és on es reuneixen la columna vertebral i la pelvis a la part baixa de l’esquena. El dolor comença en aquesta articulació i puja a la columna vertebral durant tot el dia, però prenent 100 mg d’urpa del diable a l’inici podeu alleujar el dolor ràpidament i mantenir allunyat el dolor diabòlic.\nEstirament en decúbit supí\nPassem la majoria dels dies asseguts. Ja sigui al cotxe, a la feina o veient la televisió després d’un llarg dia, els nostres fons sempre semblaven estar enganxats a una cadira. De fet, el nord-americà mitjà se situa durant una mitjana de 56 hores a la setmana. Malauradament, això pot causar molt de mal d’esquena.\nEls vostres discos vertebrals són amortidors que us ajuden a mantenir l'esquena flexible malgrat la pressió que hi exerceix. Quan us asseieu, el flux sanguini cap als discos disminueix i l’esquena tampoc absorbeix els xocs: això provoca dolor i rigidesa a tota l’esquena.\nUn tram supinat us pot ajudar. Acuéstese sobre una estora de ioga amb l'esquena a terra. Gireu suaument la part inferior del cos cap a l'esquerra i manteniu-ho premut durant 20 segons per estirar-vos. Repetiu a la dreta. Dediqueu uns segons a fer-ho a la vostra oficina o a casa si l’esquena comença a tenir rampes: augmentarà el flux sanguini i eliminarà el dolor.


1915-1990 - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: 1915-1990\nRescatem David Sanahuja / Abrams, Sam\nA partir d'un acte d'homenatge a David Sanahuja 'David Sanahuja, una llarga absència', Sam Abrams exposa la necessitat de recordar el poeta.\nBartomeu Bardagí, tenor i corrector mític / Manent, Albert\nSemblances contra l'oblit. Barcelona : Destino, 1990, p. 27-38\nArthur Miller : Un foraster i tres preguntes / Batallé, Víctor\nInclou un breu repàs de la seva trajectòria vital i literària.\n1915-1990 dins Amazon\n1915-1990 dins Google Books\n1915-1990 dins Google Scholar\n1915-1990 dins Google Web 1915-1990 dins INSPIRE\n1915-1990 dins NEBIS\n1915-1990 dins Scirus


Bonig anima a ganar las autonómicas "como trampolín" para que Casado alcance el Gobierno - Valencia Plaza\nHoy es 21 de octubre y se habla de coronavirus JUAN ROIG JOSÉ IGNACIO GOIRIGOLZARRI brote galileo TOQUE DE QUEDA\nBonig anima a ganar las autonómicas "como trampolín" para que Casado alcance el Gobierno\nVALÈNCIA. (EFE) La presidenta del Partido Popular de la Comunitat, Isabel Bonig, ha animado a los militantes del PP a "seguir trabajando para ganar en 2019 las autonómicas y municipales como trampolín para que Pablo Casado consiga el Gobierno de España".\nBonig se pronunció así anoche en Gandia, donde asistió a la tradicional cena de verano organizada por el PP de la localidad, a la que asistieron diputados provinciales, autonómicos y nacionales.\nLa presidenta de PPCV ha resaltado "nunca olvidaremos que las primarias salieron y se defendieron en la Comunitat Valenciana y si lo hicimos es porque los militantes nos dieron un mandato claro: que había que abrir el partido a la gente".\nPara la presidenta popular, el proceso de primarias "era necesario, hemos vivido un proceso histórico para el partido, la gente ha votado libremente y hoy tenemos un nuevo presidente: Pablo Casado".\nPara Bonig, "el único objetivo que tenía la izquierda era echar al PP de las instituciones. Lo hicieron en la Comunitat Valenciana aunque el PPCV fue el partido más votado y lo han hecho a través de una moción de censura en el Gobierno de España".\nAsí, señaló que "La izquierda quiere controlar la educación, coartando la libertad para elegir centro y lengua. La Comunitat Valenciana se siente tan orgullosa hablando valenciano como castellano, con naturalidad".\nBonig apeló a "dar todas las batallas, con un partido presente y no ausente, reformista y no reaccionario, que vuelva a defender a las personas y a la libertad. Si cae la Comunitat Valenciana y se une a la corriente separatista que atenaza a Pedro Sánchez España tendrá un serio problema".\nPor su parte, el portavoz del PP de Gandía, Víctor Soler, afirmó que con Pablo Casado en la presidencia nacional del PP y con Isabel Bonig al frente del PPCV "tenemos un tándem ganador. Tenemos el mejor equipo para devolver la ilusión y recuperar las instituciones".\nBonig pide a Puig una reunión urgente ante el agravamiento de contagios\nBonig a Puig: "Hay que eliminar el gasto superfluo para destinarlo a la alarma sanitaria"


Kevin Johansen i Liniers\nKevin Johansen revisa les cançons de la seva discografia acompanyat d'una guitarra acústica i de l'il·lustrador argentí Liniers, que improvisarà dibuixos durant el concert. Un binomi inspirat en la col·laboració dels dos artistes al llibre 'Oops!'.


FERRETERIA BATLLE - Ferreteria i bricolatge a l'Estartit i Torroella de Montgrí\nObjecte i continguts. La present pàgina web ha estat dissenyada per donar a conèixer i permetre l'accés al públic a la informació relativa als continguts, activitats i serveis ofertats per FERRETERIA BATLLE S.C. amb N.I.F. J-17320227, i domicili social a Plaça de l'Església, 10, 17258 L'Estartit, tel. 972 750 351 Girona; amb mail de contacte info@ferreteriabatlle.com.\nResponsabilitat. FERRETERIA BATLLE S.C. no es fa responsable sota cap concepte de danys que poguèssin ocasionar els usuaris de la present pàgina web, per l'ús il.legal o malintencionat de la mateixa, o dels continguts i informacions accesibles o facilitades a través d'ella.\nProtecció de dades. De conformitat amb la "Ley Orgánica 15/1999, de 13 de diciembre, de Protección de Datos de Carácter Personal (LOPD)", les dades subministrades per l'usuari quedaran incorporades en fitxers propietat de FERRETERIA BATLLE S.C., els quals seran processats exclusivament per la finalitat descrita, segons s'especifiqui. Les dades de carácter personal seran tractades amb el grau de protecció adecuat, segons el "Real Decreto 994/1999 de 11 de junio", prenent les mesures de seguretat necessàries per evitar l'alteració, pèrdua, tractament o accés no autorizat per part de tercers que ho poguin utilitzar amb finalitats diferents per a les que han sigut sol.licitades a l'usuari.\nModificació. L'usuari podrà exercir els seus drets d'oposició, accés, rectificació i cancelació en cumplimient de lo establert a la LOPD.\nFerreteria Batlle L'ESTARTIT | Plaça de l'Esgl&egravesia, 10 | 17258 L'Estartit | Tel. 972 750 351\nFerreteria Batlle TORROELLA DE MONTGRÍ | Avinguda Francesc Macià, 10-12, Pol. Ind. Crta. de L'Estartit | 17257 Torroella de Montgrí | Tel. 972 755 561\nNota legal - Disseny págines web: AkanWeb.com


El temps. Avui i últims dies: El Granado - Datos horarios - Taula - Agència Estatal de Meteorologia - AEMET. Govern d'Espanya\n19/09/2021 17:00 30.3 0.0 24.0\n19/09/2021 16:00 29.8 0.0 28.0\n19/09/2021 15:00 28.8 0.0 32.0\n19/09/2021 14:00 27.1 0.0 38.0\n19/09/2021 13:00 24.9 0.0 45.0\n19/09/2021 12:00 22.6 0.0 53.0\n19/09/2021 11:00 19.1 0.0 68.0\n19/09/2021 10:00 15.4 0.0 83.0\n19/09/2021 09:00 14.1 0.0 87.0\n19/09/2021 08:00 14.2 0.0 85.0\n19/09/2021 07:00 14.5 0.0 83.0\n19/09/2021 06:00 15.2 0.0 80.0\n19/09/2021 05:00 15.9 0.0 76.0\n19/09/2021 04:00 16.6 0.0 72.0\n19/09/2021 03:00 17.3 0.0 68.0\n19/09/2021 02:00 18.5 0.0 62.0\n19/09/2021 01:00 19.8 0.0 56.0\n19/09/2021 00:00 21.5 0.0 48.0\n18/09/2021 23:00 23.0 0.0 41.0\n18/09/2021 22:00 24.2 0.0 35.0\n18/09/2021 21:00 25.3 0.0 37.0\n18/09/2021 20:00 26.8 0.0 37.0\n18/09/2021 19:00 27.6 0.0 38.0


Manteniment repavimentarà els carrers més deteriorats del municipi\nLa Junta de Govern Local celebrada divendres passat va adjudicar estes obres a l'empresa Pavasal per 350.000 €\nL'Ajuntament de Sagunt destina 350.000 € (IVA inclòs) a repavimentar diversos carrers del municipi. La Junta de Govern Local celebrada divendres passat ha adjudicat a l'empresa Pavasal estes obres, que afectaran els carrers amb una major deterioració.\nEl regidor de Manteniment i de Contractació, Pepe Gil, explica que l'actuació començarà per algunes de les vies públiques per les quals transcorrerà l'etapa de la Vuelta Ciclista a España, com són les avingudes Mediterrani, Camp de Morvedre o Sants de la Pedra. En estos llocs s'actuarà de forma prioritària perquè tot estiga preparat per al 24 d'agost.\nGil ha volgut “demanar disculpes per les molèsties que es puguen ocasionar” i s’ha mostrat conscient que “es complicat actuar en període estival perquè pot causar alguns problemes”; no obstant això, apuntava que “estes obres de pavimentació, a més de ser molt necessàries perquè afecten els carrers el paviment dels quals està més deteriorat, eren un requisit sol·licitat per l'organització de la Vuelta, és per açò que hi ha hagut que realitzar-les ara a l'agost i no s'ha pogut esperar que finalitze l'estiu”.\nAixí mateix, l'edil també ha assenyalat que les obres no s’han pogut escometre abans perquè el pressupost destinat ve d'un romanent de Tresoreria que ha estat disponible des de juny, data a partir de la qual s'ha començat el procés de licitació i contractació dels serveis.\nEncara que el gruix de les obres començarà en els pròxims dies, ja s'està treballant en alguns punts sobre la base del contracte municipal de manteniment de vies públiques.


Com pots planificar el calendari editorial - Roser Manté\nDiuen de mi que sóc una persona molt organitzada i planificada. No ho negaré, m’agrada planificar amb cert temps, tot i que deixo lloc a la improvització (i que n’hem après sobre la improvització durant el 2020).\nHi ha un cop a l’any que em plantejo molt seriosament planificar el calendari editorial. És al desembre, quan tothom està fent balanços anuals i resums jo ja tinc al cap el nou any. Hi dedico tres dies. A tancar temes, a fer balanç i a pensar en el nou any.\nPerò tota aquesta planificació si no van seguida d’una bona comunicació no serveix de molt. Perquè pots planificar molt bé una sèries de vendes, d’uns objectius, que si no fas res per comunicar-ho aquests objectius no arribaran.\nPer això estructuro la meva comunicació en trimestres\nÉs la segona part de la meva planificació anual. I més que anual, la divideixo en 4. Perquè sí que al desembre creo l’esquelet principal, però trimestralment la reviso i l’amplio.\nAquesta planificació trimestral m’ocupa 5 dies. 5 punts que separo en dies.\n5 punts per planificar el teu contingut\nPensa en els objectius anuals: Per fer-ho, contesta aquestes preguntes:\nFes un balanç de l’any que hem deixat\nCom descriuries el 2020 en una paraula?\nQuin va ser el teu guany principal?\nQuè vols fer més aquest 2021 en temes de feina?\nI què vols fer menys?\nQuins són els teus objectius principals pel proper any?\nOrganitza els objectius per mesos: Series capaç de repartir els objectius que t’has marcat en els dotze mesos de l’any?\nPensa en contingut que pots publicar. Deixa apartat els objectius un moment i fes una pluja d’idees. Escriu possibles títols o frases que et serveixin per desenvolupar una idea. Alguna cosa que vols explicar del teu negoci. Escriu-ne 52 com a molt. 52 idees serien per un post al blog setmanal durant un any.\nQuadra objectius amb continguts: Aquestes idees, 52 o 24 o 12, reparteix-les en els diferents mesos del calendari, segons si encaixen amb els objectius que vols aconseguir aquest 2021.\nDels posts, crea contingut per a xarxes socials: Cada post del blog pot derivar a 3 o 5 publicacions a xarxes socials, a una notícia relacionada, a un podcast, un vídeo o agrupant els posts, un ebook.\nSeguint aquests pasos tindràs l’esquelet de la teva comunicació per un any i podràs centrar-te, cada tres mesos, a escriure i preparar tot el contingut que necessites per comunicar i donar visibilitat a la teva marca.\nPerquè sí, darrera encara queda una part de feina, que és posar-se a escriure. Però tingues en compte que les idees i l’escriptura és més fàcil si saps què vols explicar.\nVeus quant de contingut pots crear en poca estona?\nI si tens un calendari editorial a mà, planificar aquest contingut i seguir una bona estratègia per ser constant és més senzill del que pots pensar.\nSi vols treballar aquests punts amb més detall ho pots fer a través de Planifica el teu contingut, on crearàs el teu calendari editorial pels propers mesos i avançaràs amb pas ferm cap a una nova manera de comunicar.\n13/01/2021 in Blog, Estratègies Social Media\n|calendari editorial|continguts|pla continguts|planificacio\nCom escric un post i trec idees per a les xarxes socials en un sol matí


La JQCV convoca les proves de tots els nivells de valencià - Periòdic del Camp de Túria\nLa inscripció serà telemàtica i estarà oberta del 8 al 15 d’abril\nLa inscripció serà telemàtica al web de la JQCV i estarà oberta les 24 hores durant set dies: del 8 al 15 d’abril per a les proves de juny; i de l’1 al 7 de setembre per a les de novembre. En ambdós períodes la inscripció s’obrirà a les 10.00 hores del matí del primer dia i es tancarà a les 10.00 hores de l’última jornada.\nEn aquest sentit, el director general de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme, Rubén Trenzano, destaca que el sorteig afegirà «tranquil·litat a l’hora d’inscriure’s en la prova, ja que totes les persones interessades tindran set dies per a fer-ho sense la pressió d’intentar ser els primers per la inquietud de no tindre plaça».\nLes 14.000 places que s’ofereixen de C1, un 27 % més que l’any passat, es distribuiran de la manera següent: a les comarques d’Alacant es convocaran 3.300 places a 8 seus: Alacant (800), Alcoi (400), Benidorm (300), Dénia (400), Elda (300), Elx (500), Orihuela (300) i Villena (300).\nEn el cas de les comarques de Castelló, l’oferta és de 8.300 places en 5 seus: Borriana (300), Castelló (1.000), Segorbe (200), la Vall d’Uixó (300) i Vinaròs (600).\nLes comarques de València sumen 7.200 places repartides en 11 seus: Alzira (600), Buñol (600), Gandia (600), Llíria (500), Ontinyent (500), Paterna (500) Sagunt (500), Sueca (250), Torrent (750), València (3.000) i Xàtiva (500).\nPel que fa a les 11.00 places del C2, nivell que en 2020 no es va convocar, el repartiment per comarques és de 2.550 places a 8 seus de les comarques d’Alacant: Alacant (700), Alcoi (300), Benidorm (150), Dénia (300), Elda (200), Elx (500), Orihuela (200) i Villena (200).\nAltres 1.700 places s’ofereixen a les 5 seus de les comarques de Castelló: Borriana (150), Castelló (700), Segorbe (150), la Vall d’Uixó (200) i Vinaròs (500).\nLes 11 seus de les comarques de València sumen 6.750 places: Alzira (400), Buñol (400), Gandia (500), Llíria (400), Ontinyent (400), Paterna (400) Sagunt (400), Sueca (150), Torrent (700), València (2.500) i Xàtiva (500).\nTags: Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià, proves, valencià\nLa Comunitat Valenciana triplica los contagios y suma 15 fallecidos\nRiba-roja registra un brote de coronavirus de origen social\nLa JQCV convocarà una prova extraordinària del C1 al setembre


Com és Cal Serret\nLa casa original, coneguda com "Cal Magunto", es va construir l'any 1911 i era propietat de la família Bonet. La rehabilitació s’ha fet respectant l’estètica i l’essència de l’entorn i aprofitant els materials propis de la casa original - pedra, bigues de fusta, teules, entre d’altres, per tal de mantenir el compromís amb el projecte inicial.\nEl resultat és una allotjament confortable i molt acollidor que harmonitza les comoditats que ens dóna la modernitat amb l’encant de les cases rústiques. Cal Serret és una llar pensada per què us hi trobeu com a casa. Disposa d’un menjador amb sala d´estar i llar de foc, cuina totalment equipada, cinc habitacions dobles - cadascuna amb el seu bany complert, “aseo cortesia”, celler típic català i garatge amb sala de jocs; “futbolin” i ping pong. Tota la decoració i els accessoris estan en consonància amb l’estil rústic del projecte.\nA banda, totes les persones que s’allotgin a Cal Serret poden gaudir de la pau del jardí de Cal Serret I –a 50 metres, amb privilegiades vistes a la vall de la Febró que us allunyaran immediatament de les vostres cabòries, fer llargues migdiades a l’hamaca, jugar amb la canalla a l’aire lliure o fins i tot fer carn a la brasa a la barbacoa o bé “cochinillo” al forn de fang...\nEn definitiva, hem dissenyat cal Serret tenint cura de cada detall i posant al vostre servei tot allò necessari per què gaudiu d’una estada còmoda i relaxant.\nUs convidem doncs a allotjar-vos a casa nostra i a deixar-vos encisar per la intensitat dels capvespres de les muntanyes de Prades.\nYou are here La Casa


Monterde de Albarracín poblazion durante o sieglo XX Monterde de Albarracín Teruel. Aragón. Mudéjar


Els espais naturals de Granyena i del Llobregós van ser declarats, l'any 1992, Espai d'Interès Natural, dins del Pla d'espais d'interès natural de Catalunya (PEIN) per la seva singularitat, és una de les zones guixenques més importants de Catalunya i una de les més en conservades\ncomarca dels interès presenta natural la\nTríptic Espais Naturals de la Segarra\nEl Consell Comarcal de la Segarra ha presentat el primer dels fulletons informatiu que té previst editar amb objectiu de divulgar els detalls dels espais naturals de la comarca, característiques geològiques, el tipus de vegetació i la fauna, i ha començat per les zones de Granyena, i el Llobregós. El full informatiu es completa amb dades sobre la importància de l'empremta humana sense la qual aquests espais no serien el mateix, sobretot pel que fa a l'arquitectura popular.\nEl Consell Comarcal de la Segarra, també preveu que aquesta informació no tan sols servei per amants de la natura, sinó que també animi als aficionats a les rutes en bicicleta i el senderisme, per aquest motiu el fulletó també inclou aquest tipus de rutes, que discorren per les zones humides de la Segarra A més de la informació esmentada, en el tríptic, hi trobarem informació de les zones humides de la Segarra.\nAquests espais naturals amb les seves espècies i paisatges singulars són susceptibles de ser potenciats i divulgats en un marc d'oferta turística de qualitat\nA més, un dels principals valors turístic de les zones rurals és el patrimoni natural i paisatgístic. El turisme vinculat als espais naturals, l'ecoturisme, el turisme ornitològic, el turisme fotogràfic, etc. són variants en auge i molt interrelacionades amb el territori on es desenvolupen i permeten canalitzar un desenvolupament econòmic local.\nEls espais naturals de Granyena i del Llobregós apleguen un conjunt de pobles i masies en un paisatge marcadament rural. Aquest espai natural va ser declarat, l'any 1992, Espai d'Interès Natural, dins del Pla d'espais d'interès natural de Catalunya (PEIN) per la seva singularitat. És una de les zones guixenques més importants de Catalunya i una de les més en conservades. Un lloc molt interessant per als amants de la natura, per la seva geologia, vegetació i fauna.\nL'Espai Natural de Granyena, situat al sud de la comarca de la Segarra, combina terrenys de conreu de secà amb marges herbacis a les comalades i petits boscos de pins, roures i alzines als turons i terrenys més pendents.\nA més de l'espai natural Granyena i del Llobregós, a la Segarra hi ha l'EIN de Plans de Sió, que, amb les peixeres del Sió, s'inclourà en un proper fulletó.


A la part de novetats divertides, hi ha el mini sushi candy de l’alamana Look-o-look, qui l’any passat ja va presentar la pizza, ho recordeu? El problema d’això és que aquí, amb la varietat de gomes que hi ha al mercat, t’ho pots fer tu mateix comprant les que més t’agradin. Qui també va fer una cosa similar però amb formes més elegants va ser una empresa Belga amb el seu "Sushi Dessert". Vegeu foto a continuació:\nLa vaca "aviadora" de Kastner sembla que ha trobat nous avions per pilotar! hehehe\nLook-o-Look, els fabricants del sushi candy i la pizza... ara el pinxo BBQ!\nLes noves bosses de la marca francesa Napoleon. Bon canvi, ara només us falta canviar el producte de dins a quelcom més llaminer...\nPanda segueix canviant les bosses gradualment, després d'aquelles quan vam comentar aquí al 2013, crec que la seva idea de fer envasos elegants i cuidats és tot un encert.\n(Per si ho pregunteu: és l'stand de Ricola, amb una mostra de plantes medicinals)\nL'empresa mexicana Turin feien molta publi d'aquests bombons, tot i així, van ser força garrepes quant els vaig demanar un per provar-lo... ara que en parli bé la vostra mare, capullos.\nLa casa Valor, així com Vidal (imatge inferior) i La Casa, enren ben presents amb stands molt vistosos i amb productes que a vegades no veurem al marcat. En el cas de Valor, vaig poder veure el logo nou... opinió personal? Que m'agrada molt més l'antic, la versió reduccionista del nou logo no em diu ni m'aporta res de valor a la marca.\nSi gent, hi ha empreses que fan això, vlients que ho compren i gent... que hi ha fotos i ho penja al bloc.\nCandy fair Cologne Colònia Fira ISM ISM ISM 2016 Köln Sweets and Snacks\nEtiquetes de comentaris: Candy fair Cologne Colònia Fira ISM ISM ISM 2016 Köln Sweets and Snacks


El Tíbet Coral Natural Piedra canción Cadena de mano 2\nprecio+ Envio Gratuito: USD 69.90 Cantidad 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50\nMaterial:corals and song stone\n1. El Tíbet Coral Natural Piedra canci......\n8. Gigi Mai Lai vaca tallada de piedra......\n9. Loto azul natural piedra Tianhe oro......\n10. B : b b agua de piedra antiguo Tíbe......\n11. Después de que el Tíbet 99 Cadena d......\nTodo el mundo Precio: USD 6,720.00\n12. Las granadas US Tíbet Bluetooth med......\n13. El Coral rojo El Tíbet Pulsera de p......\n14. El Tíbet Plata aretes de coral......\n15. El Tíbet el coral rojo Mila Stone B......\n16. El Tíbet Cuadro bordado de Coral Ro......\n17. El Tíbet bendición del mar Collar d......\n18. El Tíbet bendición del mar 2 collar......\n19. Amor semejante S925 plata amatista ......\n21. Piedra natural en polvo Yue joyas c......\n22. Phoenix Nirvana original de piedra ......\n23. Phoenix Nirvana original pintado de......\n24. Phoenix Nirvana natural original ág......\n26. Una piedra natural blue rose onyx m......\n27. Una piedra natural turmalina negra ......\n28. Phoenix Nirvana original granadas d......\n29. Jolee cristal natural piedra ojo de......\n30. 4_way_yuk industria rojo vino natur......\n31. Cadena de la mano de cristal natura......\n32. Mai mano internacional_tibetana Gig......\n33. Hecho a mano natural Collar de Cora......\n34. En la parte superior de la cuentas ......\n35. En la parte superior de la cuentas ......\n36. La OSCE 108 poemas ley natural torn......\n37. La ley de la OSCE como gas poema Ry......\n38. Lujo extremo joyas plata 925 Pulser......\n39. Kim Se_yuk ágata negra natural mano......\n40. Cadena de mano ágata roja mujer mul......\n41. Pulgada pulgada de madera original ......\n42. Ley poema OSCE piedra ojo de tigre ......\n43. Gigi Mai Lai emulación manual simpl......\n44. Si International Wine rojo piedra g......\n45. Si International Wine rojo piedra g......\n46. Si International Wine rojo piedra g......\n47. Posesión de los ornamentos tribales......\n48. La OSCE poema ley natural de piedra......\n49. Ley poema OSCE piedra ojo de tigre ......\n50. Ley poema OSCE piedra ojo de tigre ......\n51. Bueno realmente natural piedra ojo ......\n52. Bueno realmente natural piedra ojo ......\n53. Establezca el Ascott Cheung Man, Tí......\n54. Establezca el Ascott Cheung Man, Tí......\n55. Wo, natural de polvo de cristal cry......\n56. Flying stone couplet optimización d......\n57. Establezca el Ascott Cheung Tíbet h......\n58. Pulgada pulgadas de madera natural ......\n59. Establezca el Ascott Cheung Tíbet h......\n60. Pulgada pulgadas de madera natural ......\nPara la investigación de El Tíbet Coral Natural Piedra canción Cadena de mano 2...?


Vacunar-se contra brames que corren\nTots tenim moltes ganes de deixar enrere la pandèmia. I, com que l’autopista que mena cap a la normalitat es diu vacunació, corre la brama que l’operatiu dissenyat per inocular els vaccins no està...\nAmb la reflexió no n’hi haurà prou\nProtecció Civil alerta que, si es confirma un augment de casos derivats de la mobilitat en aquest darrer pont, caldrà reflexionar sobre la conveniència del pla de mesures previst per a la campanya de...\nFalta de maduresa\nLa polèmica generada aquesta setmana per l’autorecollida de mostres en la secundària és un exemple més del que passa quan es presenten mesures sense haver-les treballat prou: queixes, molt soroll...\nNi una queixa més\nNi els metges ni les infermeres no van tenir mesos per planificar com treballar en temps de Covid-19. El coronavirus els va petar a la cara, van haver de passar amb allò que tenien i van reaccionar amb...\nAscens social i educació\nLa Generalitat va retirar ahir una campanya promocional de la Grossa que era tot un despropòsit: no només vinculava l’ascens social amb els jocs d’atzar sinó que, de pas, també frivolitzava sobre...\nCAP D’UNITAT DEL BLOC QUIRÚRGIC I REANIMACIÓ DE L’HOSPITAL DEL MAR\nEls infants ja poden entrar acompanyats per un progenitor a les intervencions a l’Hospital del Mar. “Ha estat un canvi molt important: ja no sentim plors”\nUn transatlàntic sense capità\nCarregar la culpa del repunt del coronavirus als temporers i les seves “condicions laborals” (vitals, en diria jo) és un nou episodi tan innocent com lamentable de la política de la cortina de fum....


Diari Infantil-Primària: Els Tabalets posen les mans a dalt!\nEls Tabalets posen les mans a dalt!\nA la classe de Música els Tabalets ens ensenyen com ballen sense ajuda de cap mestra la cançó 'Mans a dalt'. Fins i tot saben fer una rotllana tot sols!\nPerò el millor és veure com s'ho passen de bé...\nPublicat per Diari Infantil Primària a 17:21


felicitat – La invitació a la lectura\n20 Març 2020 by jcentell\nLa felicitat ja és aquí!\nDRING! DRING! El so d’una campaneta ens avisa que el venedor de felicitat està arribant. El veiem, muntat dalt de la seva furgoneta. És el senyor Colom que ven felicitat; la ven en pots petits, grans o fins i tot familiars!\nEl senyor Colom va vestit molt elegant i es mou amb molta facilitat entre les cases colgades d’arbres altíssims, asimètrics, on hi viuen les diferents espècies d’ocells: la Guatlla, el Cargolet, la Mallerenga, la Puput, el Mosquiter, el Faisà, l’Estornell i el Pit-roig.\nTots li compren una mica de felicitat. Hi ha qui compra un pot de felicitat per compartir amb els amics, amb la família o per tenir-lo guardat. També hi ha qui no en vol o qui demana un descompte.\n—La felicitat en pot! Quina bestiesa!— exclama el senyor Faisà.\nPerò, més tard, n’encarrega un parell per internet.\nUn llibre amb unes imatges precioses que recreen molt bé les diferents especies d’aus i que les situen en uns escenaris bucòlics que ens recorden el modernisme o el París de principis del segle XX. Unes cases espaioses que conviden a gaudir-les abastament. Veiem el venedor, el senyor Colom, anat de casa en casa, lliscant amb artilugis tan diversos com un helicòpter de plomes, un trenet o un cubell.\nTots els animals queden satisfets amb el seu trosset de felicitat, fins i tot el ratolí que, a la darrera pàgina, veu com un pot cau de la furgoneta i l’agafa per a donar-li utilitat…\nM’ha recordat molt l’espectacle de la companyia francesa “Les irreals”\nMolt recomanable per a totes les edats però especialment a partir de set anys.\nTítol: El venedor de felicitat\nEl trailer de l’editorial:\nPublicat a publicacions\t| Etiquetat cicle mitjà, convivència, Davide Cali, felicitat, libros del zorro rojo, Marco Somà, Ocells | 1 comentari


Federació Internacional d'Aikido - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFederació Internacional d'Aikido\norganització esportiva internacional i organització esportiva\nLa Federació Internacional d'Aikido va ser fundada pel Doshu Kisshomaru Ueshiba amb el propòsit d'agrupar les federacions d'Aikido dels diferents països en què es practica. El primer congrés es va fer a Tòquio el 1976.\nL'actual (2005) president és el Doshu Moriteru Ueshiba\n2 Països que han estat baixa\nPer esdevenir membre de la FIA, és un requisit imprescindible haver obtingut abans el reconeixement de l'Aikikai Foundation, però això no implica necessàriament l'admissió com a membre de la FIA, ja que únicament accepta una sola organització per un territori, no necessàriament coincident amb un estat.\nAlemanya Aikikai Deutschland\nBèlgica (Pàgina web)\nBulgària (Pàgina web)\nEscòcia Scottish Aikido Federation\nEslovàquia Slovenská Aikido Asociácia\nFinlàndia (Aikikai de Finlàndia)\nIrlanda[ http://www.aikido.ie/ Irish Aikido Federation ]\nItàlia Aikikai d'Italia\nLuxemburg (Aikikai Luxemburg)\nMònaco Association Sportive de Monaco\nNoruega Norges Aikidoforbund\nPaïsos Baixos Aikikai Aikido Nederland\nPolònia Polska Federacja Aikido\nPortugal Federaçao Portuguesa de Aikido\nRegne Unit British Aikido Federation\nRússia Aikikai federation of Russia\nSèrbia i Montenegro Aikido Federacija Srbije i Crne Gore - Aikikai SCG\nSuècia Svenska Budoförbundet Aikidosektionen\nSuïssa Association Culturelle Suisse d'Aikido\nTxèquia (Aikikai Txecoslovàquia)\nFilipines Pilipinas Aikido Propagation Association\nMacau Aikikai Macau\nMalàisia Aikikai Malaysia\nSingapur Aikikai Singapur\nTaiwan Republic of China Aikido Association\nTailàndia Aikido Association of Thailand\nXina (Honk Kong)\nRepública Sudafricana Aikido Federation of South Africa\nBrasil (Pàgina web)\nEstats Units United States Aikido Federation\nParaguai Asociacion Paraguaya de Aikido\nUruguai Federacion Uruguaya de Aikido\nXile (Aikikai Chile)\nAustràlia (Pàgina web)\nNova Zelanda New Zealand Aikido Federation\nPaïsos que han estat baixa[modifica]\nEspanya al mes de setembre de 2004\nPàgina oficial de la Federació Internacional d'Aikido\nPàgina oficial de l'Aikikai Foundation\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Federació_Internacional_d%27Aikido&oldid=17123237»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 juny 2016 a les 09:50.


Prestigi | Bloc de Joan Brunet i Mauri\nPosted by Joan Brunet i Mauri | ag. 28, 1997 | Articles, Fet divers | 0 |\nHo confesso. Tinc una certa debilitat per les enquestes i els estudis. No serveixen massa per a res però sempre possibiliten un fàcil comentari…, i un bon negoci per a les empreses que s’hi dediquen. Ben mirat tothom té dret a guanyar-se la vida. La qüestió és que fa poc vaig tenir accés al resultat d’una enquesta que atorgava un aprovat justet a la confiança que, per part dels ciutadans, mereixien els ajuntaments. La millor nota l’obtenia el Rei i el Defensor del poble. La pitjor però se l’emportaven els tribunals de justícia, els partits polítics i els polítics…\nJa se sap que de les enquestes no cal fer-ne molt cas. Marquen, en el millor dels casos, tendències. Res més. Això no obstant hauria de preocupar als implicats que l’opinió dels ciutadans col×loqui en tan mal lloc a la justícia i als polítics. El resultat deu ser la lògica conseqüència de trifulgues i de crispació política, la qual cosa ha acabat provocant un fort desencís per part dels ciutadans. Preocupa que, malgrat tot, ni la justícia ni els polítics no acabin d’aprendre del missatge que se’ls fa arribar i s’entestin en continuar sent els protagonistes i el centre d’atenció mediàtic…\nEnmig d’aquest estat de coses, l’aprovat que mereixen els ajuntaments a música celestial. A glòria. Segurament perquè en els governs de les ciutats no es dona el clima de crispació política habitual en d’altres àmbits i perquè el pragmatisme presideix l’acció de govern. Per una qüestió de salut i d’higiene mental, valdria la pena que els que tenen responsabilitats de govern, deixessin de tirar-se els plats pel cap i de culpabilitzar als altres dels errors que només a ells correspon i dediquessin el temps en gestionar més eficaçment el comú.\nPublicat a El 9 Nou, el 28 d’agost de 1997\nPreviousEl Barça, més que un club\nNextEn tenen la culpa els americans


Bona, César - Llibres.cat | Llibreria online en català | La Impossible Llibreters Barcelona\nEl nou llibre del César Bona per al públic infantil. Un conte atemporal sobre la riquesa de ser nen i d'entendre a l'altre. Un llibre enginyós i divertit que promou el pensament cr... Bona, césar / julve, òsca... BEASCOA jueves, 5 de abril de 2018\nAutor: Bona, césar / julve, òscar Editorial: BEASCOA Data d'edició: 05/04/2018 Disponibilitat immediata\nEl nou llibre de César Bona ens convida a conèixer de primera mà alguns dels casos més meravellosos que estan succeint en l'àmbit educatiu, excel·lents exemples de que l'educació... Bona, césar ROSA VENTS jueves, 17 de noviembre de 2016\nAutor: Bona, césar Editorial: ROSA VENTS Data d'edició: 17/11/2016 Disponibilitat immediata\nEl nou llibre de César Bona ens convida a conèixer de primera mà alguns dels casos més meravellosos que estan succeint en l'àmbit educatiu, excel·lents exemples de que l'educació... Bona, césar ROSA VENTS martes, 1 de noviembre de 2016\nAutor: Bona, césar Editorial: ROSA VENTS Data d'edició: 01/11/2016 Sota comanda 3/5 dies lab.\nEls reptes i desafiaments d'un mestre d'avui Per què els llibres de text ja no són tan importants? Per què s'ha de relativitzar la importància dels deures? Per què cal educar en l'empatia? Per què l'educació ha d'estar per ... Bona, césar ROSA VENTS jueves, 7 de abril de 2016\nAutor: Bona, césar Editorial: ROSA VENTS Data d'edició: 07/04/2016 Disponibilitat immediata\nEls reptes i desafiaments d'un mestre d'avui Per què els llibres de text ja no són tan importants? Per què s'ha de relativitzar la importància dels deures? Per què cal educar en l'empatia? Per què l'educació ha d'estar per ... Bona, cesar ROSA VENTS viernes, 1 de abril de 2016\nAutor: Bona, cesar Editorial: ROSA VENTS Data d'edició: 01/04/2016 Sota comanda 3/5 dies lab.


Mobles oficina Bellvís - Catàleg de mobles d'oficina a Bellvís - SOM Mobles Oficina\nLa nostra empresa està especialitzada en el servei a petites i grans empreses i corporacions en els Mobles d'Oficina a Bellvís i el que això comporta.\nCol·leccions de mobiliari d'oficina de diferents qualitats i disseny per satisfer en cada cas el que es presenti, en funció de la imatge a donar i del pressupost a invertir. Dins del que entenem per mobles d'oficina Bellvís, pensem també en tot el que acompanya al mobiliari pel món de l'empresa:\nCadires oficina Bellvís\nEl nostre equip tècnic vetllarà en cada cas per a que la composició global del conjunt dels mobles d'oficina a Bellvís siguin els encertats a patir de les necessitats de cada cas i després de fer-ne un estudi acurat per a cada cas.\nTaules oficina Bellvís\nMobles d'oficina a Bellvís amb diferents acabats de materials, com poden ser potes metàl·liques pintades, cromades, etc, laterals de taula tipus panell, sigui de melamina o fusta de diferents colors o envernissats, sobres de taula d'oficina de més o menys espessor en funció de col·lecció utilitzada i de la imatge que pretenguem, etc.\nUna de les parts més importants en el conjunt de mobles d'oficina a Bellvís és l'apartat de les cadires o butaques de treball, a on se li haurà de rendir una alta importància, ja que serà la peça de l'oficina amb la que estarem més en contacte i el que comportarà que estiguem més o menys còmodes i a gust en el lloc de treball de l'oficina.\nCadires de respatller alt, mig o baix a on l'ergonomia i els elements que comporta la mateixa seràn possiblement de les tries més importants dels mobles d'oficina a Bellvís a l'hora de fer-ne l'equipament.


Bon dia, Petit Príncep! | 9788418637582 | Varios autores, | Llibreria Sendak\nVarios autores, Editores Varios Ref. 9788418637582 Veure articles del mateix autor


Mataró Ràdio newsletter | Page 2 | Mataró Ràdio\nMataró celebra el dia d'Andalusia El vint-i-vuit de febrer de mil nou-cents vuitanta Andalusia celebrava el referèndum que portaria l’autonomia a la comunitat autònoma més poblada de l’estat. Aquesta data històrica ha quedat marcada com el Dia d’Andalusia, una efemèride que els andalusos...\nMés d'un centenar de persones assisteixen a l'Audiència Pública\nEl foment de l’ocupació, el Mataró Bus o la Festa al Cel, a l'Audiència Pública El foment de l’ocupació, la integració, l’assistència sanitària, l’estat dels equipaments, la xarxa del Mataró Bus o la Festa al cel han estat algunes de les preocupacions que els ciutadans han expressat a l’...\nEl govern aposta pel bon govern, l’ètica i la transparència\nEl govern promou un codi ètic a l'Ajuntament i preveu aplicar-lo a la contractació pública El govern municipal vol arribar a un compromís pel bon govern, l’ètica i la transparència. Entre les accions previstes, destaca la creació d’una comissió municipal específica per fer-ne el seguiment que...\nL'ajuntament demana la cessió de pisos buits per a lloguer social\nMataró demana als propietaris de pisos buits que els cedeixin a la borsa de lloguer social L’Ajuntament de Mataró ha adreçat una crida als propietaris que tinguin pisos buits perquè els cedeixin a la borsa de lloguer social. Es calcula que a Mataró hi ha 2000 habitatges propietat de...\nMataró preparada per rebre refugiats\nMataró, a punt per rebre refugiats Mataró està preparada per oferir un servei d’atenció integral a l’arribada dels refugiats sirians. Així ho ha assegurat la regidora de Benestar Social, convivència i habitatge Isabel Martínez, durant el programa Cruïlla d’Europa. Segons ha detallat en el...\nDenúncien al Port de Mataró per les conseqüències de la caiguda d'un pantalà\nDenúncia contra el Port de Mataró per l'esfondrament que va causar tres ferits Els tres ferits en trencar-se un pantalà del port, dilluns passat, interposen una denúncia per la via penal contra la direcció del Port de Mataró. Són una parella britànica, un d’ells en cadira de rodes, i un...\nEls veïns rebutgen la proposta d’urbanització del sector industrial de Cirera feta pels promotors immobiliaris\nEls veïns demanen que s'urbanitzi la zona de l'antiga Abanderado abans de fer-hi pisos Els veïns rebutgen la proposta d’urbanització del sector industrial de Cirera feta pels promotors immobiliaris. Està previst que el desenvolupament urbanístic de l’antiga Abanderado, on hi ha previstos 600...\nBankia tornarà als petits accionistes el 100% de les inversions\nBankia tornarà les inversions als petits accionistes Bankia tornarà als petits accionistes el 100% de les inversions que van fer en la sortida a Borsa de l’entitat l’any 2011, sense haver d’anar a judici. Aquest matí, l’entitat bancària ha anunciat aquest procediment que assegura, en un...\nCirera, Rocafonda i Tomàs Viñas mantindran les línies de P3 almenys fins la preinscripció\nLa Generalitat esperarà a la preinscripció per decidir si tanca els tres grups de P3 a Mataró L'Ajuntament de Mataró i la Generalitat han decidit no tancar cap grup de P3 a la ciutat fins la preinscripció escolar. La proposta inicial de Serveis Territorials, molt rebutjada per la comunitat...\nLes conseqüències de la calamarsada d'aquesta nit passada\nFins a 24 sortides dels bombers per la tempesta i la pedregada Fins a 76 avisos a tot el Maresme han atès els bombers entre les 21h d’ahir a la nit i les 7 d’aquest matí com a conseqüència de la intensa tempesta caiguda el vespre de diumenge. D’aquests 24 van ser sortides ateses a Mataró per...


ELS SENDERS DELS MAQUIS | Casa Refugi el Boixar - Cases Rurals la Roureda\nEl Parc Natural de la Tinença de Benifassà us convida a la ruta guiada:\nTornem a les activitats planificades al parc natural amb aquesta senda històrica utilitzada pels antics guerrillers per moure’s per la Tinença.\nAbandonada amb el pas dels anys va ser recuperada recentment gràcies al treball conjunt realitzat des del parc amb els veïns. L’itinerari discorre per diferents escenaris de la lluita maqui al voltant de la Pobla de Benifassà, entre masos, pous, forns de calç i corrals, fins a arribar a un antic assentament maqui. A més, la ruta travessa diferents hàbitats naturals com pinedes, carrascars i rouredes, cultius de secà i barrancs amb presència d’aurons i boixos.Retrobem-nos amb el parc!\nLloc: plaça de La Pobla de Benifassà, davant l’ajuntament\nDuració de l’activitat: 5 hores\nInscripció: Es tracta d’una activitat gratuïta, però les places són limitades, ja que l’aforament és molt reduït. Reserva la teua indicant nom, telèfon mòbil, població i nombre de persones (especificant menors en el seu cas) en: 964 715 720 / 650 412 497 – parque_tinenbenifassa@gva.es\nObservacions: portar roba i calçat adequats, aigua, esmorzar i mascareta. Complim les mesures sanitàries adequades per garantir la seguretat de tot/es


llargada - De paraules per Context\nPer dues vegades me vaig aturar esglaiat; però l'oncle m'obligava a continuar: -Cobra, cobra. El guarniment vibrava com una corda de guitarra. Per fi, vento revolada i alço un peix preciós, un sard de gairebé tres pams de llargada, que cuetejava sorollosament sobre la banda del gussi, espurnejant-me la cara de ruixims. Quina alegria!\nA tota la llargada del carrer, davant el mercat, hom no veia sinó comares, vells papàs i infants amb el coll tort en una mena d'èxtasi. Algunes velles deien, tot eixugant-se els ulls: -Encara hem tornat a veure-les altra vegada.


TAC12 TV - Les principals reaccions polítiques de la jornada\nLes principals reaccions polítiques de la jornada\nDiumenge, 01 Octubre 2017 19:39\nAlguns responsables polítics de diferents partits del territori manifesten la seva valoració sobre com està transcorrent la jornada\nL’alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, s’ha pronunciat a través del seu twitter. Ha condemnat la violència i ha fet un cop més una crida al diàleg per trobar una solució.\nA banda d’aquesta piulada, l’equip de govern de l’Ajuntament de Tarragona, format per PSC, PP i Unió, ha enviat un comunicat on diu que....\nIniciativa per Catalunya-Verds també fa una crida al diàleg i assegura que, davant la brutalitat de les actuacions policials, es fa difícil poder valorar la jornada i demanen la dimissió de Rajoy.\nTambé han criticat les actuacions policials altres formacions polítiques. Esquerra Republicana ha condemnat les càrregues policials i ha destacat que, tot i les dificultats i els problemes de connexió, són molts els que han pogut votar.\nEl PDeCAT també destaca que és una jornada sobretot cívica i ha lamentat l’actuació policial.\nAltres formacions com Ciutadans o el PP han declinat fer declaracions.\nD’altra banda més enllà del món polític també els tres vicaris de l’Arxidiòcesi de Tarragona han condemnat la violència en aquest dia de referèndum pacífic, han dit literalment. Ho han manifestat a partir d’un comunicat en què desitgen la recuperació dels ferits. Exigeixen també el restabliment de tots els drets i obrir un diàleg franc. També l’arquebisbe ha condemnat la situació de violència que es viu avui a Catalunya.\nMés en aquesta secció: « Barricades al centre CIFO Gossos per fomentar l'atenció a l'escola Mare Nostrum »


Graphic design de muxo Studio\nMillorem la seva imatge, amb la finalitat d'enfortir la seva marca empresarial o personal\nQuè és muxo Graphic design\nPretenem perfeccionar la seva imatge per tenir més acceptació del consumidor final, amb això aconseguim optimitzar la seva xarxa de contactes i millorar la seva marca tant professional com a particular.\nEn muxo Studio, realitzem projectes creatius i assenyats, tenint en compte sempre les possibilitats del client. Podem realitzar un projecte d’inici a fi quan sigui una empresa de nova creació o un redisseny de l’empresa o per contra podem fer treballs específics per a empreses que ja tinguin definida la seva marca.\nEl que busquem és ressaltar el poder de la marca. A través de l’estudi de la seva empresa i els seus valors, dissenyem un estil propi capaç de posicionar-se al mercat, diferenciant-se de la competència.\nSi ja tens la teva marca dissenyada, però necessites aplicar-la, aquest és el teu servei. Realitzem logotips, targetes, díptics, carpetes, fullets promocionals, sobres, fulla corporativa…\nPer a moments especials en els quals vols que se’t recordi com un bon amfitrió, muxo Studio t’organitza fins a l’últim detall perquè no hagis de preocupar-te de gens, simplement gaudeix.\nAvui dia, tots sabem de la importància que la nostra marca sigui visible en els mitjans digitals. muxo Studio dissenya tota la teva imatge online disseny web, disseny de la imatge en xarxes socials, disseny de correu electrònic i disseny de publicitat online. A més també oferim un servei de creació de pàgines web, mitjançant plantilles de wordpress.


Marolles-en-Beauce - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 22′ 30″ N, 2° 12′ 01″ E / 48.375°N,2.2003°E / 48.375; 2.2003Coord.: 48° 22′ 30″ N, 2° 12′ 01″ E / 48.375°N,2.2003°E / 48.375; 2.2003\nHenri Sergent (2014–)\nMarolles-en-Beauce és un municipi francès, situat al departament de l'Essonne i a la regió de Illa de França. L'any 2007 tenia 213 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Marolles-en-Beauce era de 213 persones. Hi havia 76 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 24 parelles sense fills, 36 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 77 habitatges, 75 eren l'habitatge principal de la família i 2 eren segones residències. Tots els 77 habitatges eren cases. Dels 75 habitatges principals, 65 estaven ocupats pels seus propietaris i 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 5 en tenien dues, 9 en tenien tres, 24 en tenien quatre i 36 en tenien cinc o més. 55 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 24 habitatges hi havia un automòbil i a 46 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Marolles-en-Beauce el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 148 persones, 117 eren actives i 31 eren inactives. De les 117 persones actives 116 estaven ocupades (62 homes i 54 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 31 persones inactives 16 estaven jubilades, 13 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Marolles-en-Beauce hi havia 76 unitats fiscals que integraven 203,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 23.896 €.\nL'any 2000 a Marolles-en-Beauce hi havia 8 explotacions agrícoles.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Marolles-en-Beauce\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Marolles-en-Beauce a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Marolles-en-Beauce a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Marolles-en-Beauce&oldid=29363941»


Instal·lat l’eBando i rebràs els pregons al teu mòbil! | Ajuntament de Sort\nConeixes l’app eBando, el teu pregó electrònic?\nAmb l’aplicació eBando estaràs informat de les últimes notícies i novetats de l’Ajuntament de Sort, allà on siguis!\nQuè has de fer per tenir l’eBando?\nBusca l’app eBando a la botiga del teu smartphone o tauleta (Google Play Store || Apple App Store)\nBusca el codi postal de Sort – 25560 – o el nom del poble\nJa ho tens! Cada cop que es publiqui un nou pregó (*) rebràs una notificació al teu dispositiu\nSi no tens mòbil, també pots consultar els pregons a la nostra web\n(*) NOTA: no necessàriament coincideix la publicació de l’eBando amb què el pregó surti per megafonia, especialment si són pregons reiteratius


El domini https://www.tucs.es/ utilitza procediments automàtics de recollida (Cookies) per a reunir informació personal com pot ser el tipus de navegador o sistema operatiu, pàgina de referència, ruta, domini *ISP (Proveïdor d'Internet), etc. tot això amb la finalitat de millorar els serveis prestats. Les Cookies ens ajuden a adaptar aquesta pàgina web a les seues necessitats personals.\nUna “*Cookie” és un xicotet arxiu que s'emmagatzema en l'ordinador de l'usuari i ens permet reconéixer-li. El conjunt de “cookies” ens ajuda a millorar la qualitat de la nostra web, permetent-nos així personalitzar fins a un cert punt la navegació de cada usuari per la nostra web. Les cookies actualment són essencials per al funcionament d'internet, aportant innombrables avantatges en la prestació de serveis interactius, facilitant-li la navegació i usabilitat de la nostra web.\nDes del punt de vista de ‘temps de vida’ de la cookie (temps que la *cookie roman activa en el nostre equip) podem diferenciar les cookies entre:\nDes del punt de vista de la finalitat de cada *cookie, podem diferenciar entre:\nCookies Tècniques: són aquelles que permeten a l'usuari la navegació a través d'una pàgina web, plataforma o aplicació i la utilització de les diferents opcions o serveis que en ella existisquen, incloent aquelles que l'editor utilitza per a permetre la gestió i operativa de la pàgina web i habilitar les seues funcions i serveis. Les cookies tècniques, sempre que corresponguen a algun dels següents perfils, estaran exceptuades del compliment de les obligacions establides en l'article 22.2 de la LSSI (és a dir, obtenció de consentiment per a la seua instal·lació i ús mitjançant l'existència de bàner d'avís, política de cookies):\n– Cookies de “entrada de l'usuari”\n– Cookies d'autenticació o identificació d'usuari (únicament de sessió)\n– Cookies de seguretat de l'usuari\n– Cookies de personalització de la interfície d'usuari\nAUTOTRANSPORTS COL·LECTIUS CASTELLONENCS, S. a. guarda tota la informació recollida a través de les Cookies en un format no personalitzat (adreça d'IP). Aquest tipus d'informació obtinguda a través de les Cookies no serà revelat fora d'AUTOTRANSPORTS COL·LECTIUS CASTELLONENCS, S. a. excepte en aquells casos indicats en l'apartat ‘Relació i descripció de cookies’, ni utilitzada per a comunicacions no sol·licitades.\nFire Fox 3.5 i superior; Navegació Privada\nLa taula que publiquem a continuació recull de forma esquematitzada les cookies anteriorment descrites i utilitzades en el lloc web https://www.tucs.es/:\nDomini de cookie (Pròpies/tercers)\nÚs de cookie (Finalitat)\nCookies analítiques (Google Analytics): Utilitza un identificador anònim per a distingir usuaris anònims i realitzar anàlisis sobre les interaccions dels usuaris en l'aplicació amb la finalitat d'optimitzar els serveis que s'ofereixen\nSessió, 10 minuts des de creació o modificació\nCookie tècnica i estrictament necessària que conté l'identificador de la sessió\nAquesta cookie és usat pel llenguatge d'encriptat*PHP per a permetre que les variables de SESSIÓ siguen guardades en el servidor web.\nCookie pròpia, i s'usa per a recordar l'idioma que ha seleccionat l'usuari i mostrar-li els continguts en aqueix mateix idioma al llarg de la seua navegació\nAquesta cookie s'utilitza per a optimitzar el trànsit del lloc web i la distribució de serveis.\nCookie empleada per a veure l'estat del servei de Xat de la WEB mitjançant el plugin WP Live Xat Support.\n(Cookie que emmagatzema l'ANEU de xat)\ns'usen per a millorar la publicitat. Solen utilitzar-se per a orientar la publicitat segons el contingut que és rellevant per a un usuari, millorar els informes de rendiment de la campanya i evitar mostrar anuncis que l'usuari ja haja vist\nDe tercers. google.com\nCookie de Google utilitzada per a recopilar estadístiques del lloc web i rastrejar les taxes de conversa.\nAquesta informació és utilitzada per a mesurar el rendiment dels anuncis i proporcionar recomanacions relatives a productes basades en dades estadístiques.\nAquesta *cookie té una finalitat publicitària. Contenen un valor generat aleatòriament únic que permet a la Plataforma per a distingir navegadors i dispositius\nDe tercers. google.es\nDe tercers. ajax.webcamp.fr\nRegistra que grup de servidors està servint al visitant. Això s'utilitza en relació amb l'equilibri de càrrega per a optimitzar l'experiència de l'usuari.\nPer a conéixer més sobre les cookies de Google *Analytics pot visitar la següent pàgina: https://policies.google.com/technologies/cookies?hl=es. Pot desactivar les cookies de Google *Analytics a través del següent enllaç: https://tools.google.com/dlpage/gaoptout.\nPer a més informació sobre cookies i els seus drets com a usuari pot consultar la Guia sobre l'ús de cookies elaborada per l'Agència Espanyola de Protecció de Dades amb la col·laboració de les associacions *ADIGITAL, Anunciants, AUTOCONTROL i *IAB *Spain: https://www.aepd.es/media/guias/guia-cookies.pdf


El govern espanyol rebaixarà l'IVA de les mascaretes al 4% i el preu de venda | La torre del Palau\nLa ministra María Jesús Montero explica que la Comissió Europea garanteix que no sancionarà l'Estat per incomplir la directiva que fixa l'impost en el 21%\nper Sara González, 11 de novembre de 2020 a les 13:00 |\nLa ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, ha anunciat que el govern espanyol rebaixarà l'IVA de les mascaretes del 21% al 4% i que vetllarà perquè aquesta rebaixa es tradueixi en una disminució del preu de venda. Així ho ha anunciat la ministra en l'arrencada del debat de votació de les esmenes a la totalitat als pressupostos que han presentat fins a set grups al Congrés, entre ells el PP, Vox, JxCat i la CUP.\nMontero ha detallat que la rebaixa de l'IVA s'aprovarà en la reunió del consell de ministres del dimarts de la setmana que ve i que la Moncloa estarà "vigilant" perquè l'abaixada de l'impost serveixi per abaratir el cost de les mascaretes i no perquè les empreses augmentin el seu benefici empresarial. De fet, ha explicat també que demà s'aprovarà una disminució del preu màxim de venda al públic de les mascaretes.\nEntremig de crítiques públiques de l'oposició a l'hemicicle, Montero ha argumentat que si no s'ha fet fins ara una rebaixa de l'IVA és perquè han esperat a tenir la confirmació de què la Comissió Europea no sancionarà Espanya per incomplir una directiva comunitària. Aquesta normativa estableix que no es pot aplicar un IVA reduït a aquest producte. "Hem esperat a tenir garanties per escrit", ha argumentat la ministra, que ha defensat que el govern és "sensible, escolta i és responsable".\nMontero ha arrencat la seva intervenció al Congrés titllant d'"irresponsabilitat" els partits que estan disposats a vetar els pressupostos amb la presentació d'una esmena a la totalitat en plena crisi sanitària, social i econòmica. La ministra ha insistit que la ciutadania espera "certeses" per part de la política i que aquests pressupostos "són de país" i suposen una "imperiosa necessitat" per poder afrontar la situació d'urgència i vehicular els fons europeus.


Notícia: Festa de Carnestoltes al Morralla amb el grup“Pelukass”\nFesta de Carnestoltes al Morralla amb el grup“Pelukass”\nNoticia publicada a la web el 02/03/2016 12:42:36 PM\nLa gresca de carnaval alternativa es farà dissabte a la nit i inclou un Concurs de Disfresses. Els caps de cartell del concert són un grup de versions punk, rock i pop nacional i internacional\nDurant aquest cap de setmana la gent jove i els qui encara ho són de tot cor també tenen la possibilitat de participar a la festa de carnaval que es farà a la sala Morralla, que organitza dissabte a la nit un gran esdeveniment com alternativa, començant amb un concert que també inclourà un Concurs de Disfresses amb un premi molt especial per al més agosarat i/o més traçut.\nEls "Pelukass" en concert\nEl concert compta com a cap de cartell amb un grup de luxe: Pelukass, que ofereixen versions punk, rock i pop nacional i internacional des dels anys 80 fins a l’actualitat. Amb aquest precedent, no cal avançar que a la sala del Morralla es podrà gaudir d’un concert on sonarà des dels temes que mai passen dels immortals Queen fins a Shakira, passant pel Chaval de la Peca, Eminem, Pont Aeri i fins i tot les Spice Girls, per no excloure a ningú.\nA la seva carta de presentació, Pelukass ja garanteix que no tan sols són un grup de versions, sinó que dalt de l’escenari fan un show d’allò més boig i divertit. Els Pelukass ja s’han fet un nom propi dalt l’escenari, sobretot arran que al 2014 van actuar a la sala Mirona amb un primer concert, quan aleshores s’anomenaven The Pelucas Muertas. L’èxit d’aquesta actuació va ser tan impactant que van decidir perfeccionar el repertori i ara s’han consolidat com a grup de versions amb el seu espectacle #onéselcanari?\nConcert "Pelukass" a La Mirona\nPer arrodonir la festa, la sessió la completaran els Broots PD’s, que han preparat una selecció especial de Carnaval perquè la gresca no s’aturi. Tornant al Concurs de Disfresses, val a dir que hi haurà un premi per a la millor disfressa gràcies a la col·laboració de Cervesa Marina, Bowling Center i SCS F.Massens. L’entrada per accedir a la festa és de 3 €, i les consumicions a la barra, com és habitual, són a preus populars. La festa començarà dissabte a 2/4 d’11 de la nit.


DINOSAURES SUPERADHESIUS. LIBRI, DE AGOSTINI. 9788466144025 Llibreria Ulyssus S.L.\nPIRATES A L'ABORDATGE SUPERADHESIUS\nLa tripulació del capità Mostassa ja està preparada per salpar a la recerca del tresor. Acompanya'ls en la seva gran aventura i enganxa més de 500 adhesius que trobaràs en aquest quadern. I no t'oblidis d'endur-te la teva part del botí! ...\nEL COS HUMÀ SUPERADHESIUS


viurealspirineus 18:35 03/09/20\nLa regió sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran acumula 781 casos i el risc de rebrot es manté en nivells alts amb 182,82\nLa regió sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran ha registrat 639 casos confirmats per PCR (19 més en les últimes hores) i 781 sumant totes les proves. Un total de 29 persones han mort des de l'inici de la pandèmia. El risc de rebrot baixa per sota de la barrera dels 200, amb 182,82. La setmana del 17 d'agost, la regió presentava un risc de 280,83. L'Rt baixa a 0,88, inferior a la del període anterior (1,52), mentre que la taxa de confirmats per PCR és de 93,07 per cada 100.000 habitants. Les últimes dades assenyalen que hi ha vuit pacients ingressats (+1), cap a l'UCI.