El que volem fer és avaluar les diferents alternatives de preservació, no només de les signatures electròniques, sinó també dels documents electrònics produïts. Es tracta d'un debat que fa temps que existeix, però que realment esclatarà en un o dos anys a molt estirar, just quan les administracions ja tinguin documents i expedients produïts íntegrament en format electrònic i que requeriran d'una preservació permanent. L'aposta per la preservació digital està a punt d'esdevenir línia estratègica a les organitzacions i, per tant, a noves vies de negoci en els sectors privats de les TI. Com que creiem fermament en aquesta realitat, l'anàlisi de les possibles alternatives de preservació no pot ser un simple exercici teòric, sinó que ha de ser, sobretot, un plantejament estratègic per part de les organitzacions. En aquest sentit hem de ser crítics i actius en la millora de les propostes.\nLes Bones pràctiques s'orienten a assessorar les vies de preservació dels documents electrònics definits per la llei espanyola. Això vol dir, d'entrada, que les vies proposades estan dins de la categoria de "Tecnologia legal" que tanta fortuna està tenint entre les empreses del software i del desenvolupament de l'Administració Electrònica, i en especial, en el món de la facturació electrònica o la implantació de signatura electrònica i segells de temps. La primera conclusió, abans d'analitzar les propostes una a una, és que es tracta d'un model basat estrictament en les exigències legals del marc vigent actual, però que en cap cas aposta per pensar més a llarg plaç de manera decidida. Tot i així, cal reconèixer, com veurem, que hi ha alguns indicis que fan pensar en què finalment es comença a analitzar el problema de la preservació des d'una prespectiva més tècnica, i no pas tant exclusivament jurídica. En aquesta nova manera de veure el problema hi trobarem els possibles usos i idees que pot aportar la Diplomàtica.\nDavant dels repte de preservar documents electrònics, és a dir - i tal com dia la llei-, "documents digitals, amb signatura electrònica i un segell de data i hora" (s'hi pot estar d'acord o no), s'han plantejat fins a sis estratègies diferents. Avaluem-les:\n1.- Ressegellat dels documents electrònics i les seves signatures electròniques: Considera que l'objectiu d'aquesta estratègia de preservació és mantenir la validesa de la signatura incoporant nou material criptogràfic, és a dir, segells de data i hora dins de la mateixa estructura de la signatura electrònica. D'aquesta manera preservar documents electrònics es basa en la protecció de la integritat del document original en el seu format inicial i la revisió periòdica de les signatures. Aquesta periodicitat és permanent. Hem marcat expressament en cursiva el concepte "mantenir la validesa" perquè creiem que aquest és el punt crític d'aquesta proposta. Una cosa és "mantenir la validesa" i l'altra és demostrar de manera certa que la signatura era vàlida en el moment en què es va utilitzar. Aquesta distinció és fonamental per posar en dubte l'estratègia del ressegellat. Situar en un cicle perpetu de revalidacions de les signatures amb segells de temps és una exageració i un contrasentit. Allò que des d'un punt de vista diplomàtic, però també legal, convé preservar és la demostració que la signatura electrònica i el certificat que la sustentava eren vàlids i actius en el moment en què es van utilitzar. Per a garantir això no cal "confiar" en sistemes electrònics amb presumpció de perennitat sinó simplement en una llista pública preservada per l'Agència de Certificació, o la seva entitat hereva en el futur, per a poder verificar la validesa de la signatura. Com hem dit més d'una vegada, cap societat ha ressegellat els seus documents. Cal tenir en compte que darrera de la voluntat de "perpetuïtat" o de "cicle perpetu" dels ressegellats només hi hauria d'haver una intencionalitat, a la manera de les formulae perpetuitatis medievals, on sota l'expressió "in perpetuum" simplement es manifestava la intenció de la perdurabilitat, malgrat admetre que només una ajuda divina podria donar sentit a la perpetuïtat ... i en cap cas en espais terrenals. Considerar que cada ressegellat aportarà "una nova baula a la cadena d'evidències electròniques" provocarà en realitat un "encadenament" a un procediment, a una solució concreta, a una tecnologia concreta, a una presumpció de control del futur poc realista i poc honesta a l'impedir altres alternatives futures. Pensem que el ressegellat només pot tenir sentit mentres hi hagi una vigència administrativa tant del document electrònic com de la signatura electrònica. En aquests casos pot ser raonable, atesa la caducitat dels certificats i a la necessitat de disposar de la màxima capacitat efectiva. A posteriori en cap cas cal "mantenir" sinó simplement demostrar la validesa en fase de vigència administrativa.\n2.- Arxiu Digital o Serveis d'Arxiu de Confiança: La segona alternativa proposada és la de posar la confiança de la preservació en sistemes electrònics d'arxivament de contingut digital en mans de la pròpia administració pública o en mans d'aquests "Serveis d'Arxiu de Confiança" que, com a alternativa al serveis públics, i tot i no admetre-ho en el text de les Bones pràctiques, hem de suposar "privats". La proposta de l'Arxiu Digital "de confiança" té, a part dels problemes tecnològics inherents a la necessitat d'un instrument robust, el problema de QUI atorga la confiança. En aquest cas ha d'estar dotada per part d'una administració pública? La confiança es pot delegar a un ens privat certificador? L'Arxiu Digital ha d'estar en mans del productor i, per tant, la confiança anirà supeditada a la que tingui aquest productor, o es pot delegar en alguna altra autoritat? Pot deixar-se la confiança en una autoritat arxivística? La solució de l'Arxiu Digital es planteja per evitar haver de mantenir el valor evidencial de les signatures electròniques amb ressegellat. Aquest element constata un gap important: deixar de revalidar les signatures pot deixar en fals la integritat dels documents electrònics? Tot sembla indicar que sí. En aquest cas només la confiança en el repositori i en el sistema de gestió que el mantingui i l'utilitzi, pot garantir la immutabilitat de la integritat original dels documents. Per a poder-ho fer, però, en cap cas l'Arxiu Digital podrà actuar com a agent passiu, al final de la cadena de gestió, perquè aleshores serà incapaç de verificar la integritat original, sinó que només estarà en disposició de verificar la integritat del document que va entrar en el seu sistema i no pas en les seves fases de tramitació i vigència. En tot cas, per evitar aquest gap cal que el servei d'Arxiu Digital treballi conjuntament amb el servei de Gestió Documental per definir responsabilitat i gestió conjunta. La integritat doncs, caldrà gestionar-la des de la fase de producció (tramitació) i durant el període de vigència (que lògicament no hagi ingressat els documents en l'Arxiu Digital). Per a resoldre el problema de la integritat, en aquest cas, cal treballar amb les metadades del document i de la signatura a fi i efecte que poguem contextualitzar convenientment tot allò que li passa al document i a la signatura. Cal dir, i les Bones pràctiques no ho suggereixen, que les metadades no només han de servir per "descriure" sinó que han de "autenticar". És per això, que la Diplomàtica contemporània parla de "Descripció Autenticant" com a mètode per delimitar una ontologia de l'autenticitat documental sòlida que permeti confiar en el propi document i les seves circumstàncies, i no pas en la mera criptografia. En conclusió: les Bones pràctiques veuen en l'estratègia de l'Arxiu Digital l'estratègia de la confiança en els sistemes, en la seva gestió i en les seves mesures i protocols de control. Ara bé, l'estratègia d'Arxiu Digital plantejada com a escenari final de la preservació dels documents en fase activa-semiactiva (o de vigència, tal com diu el text) perdrà la força del control des de la fase de producció. És per això que des del nostre punt de vista, l'estratègia de l'Arxiu Digital pot ser de confiança si s'encadena als sistemes de producció i organitza la preservació des del principi. Per a poder-ho fer ha d'estar a prop dels entorns de producció i, per tant, del productor. En paral·lel, l'estratègia de la "Descripció Autenticant" ha de ser la que permeti confiar en la integritat i l'autenticitat documental amb independència del ressegellat i, fins i tot, de la pròpia signatura electrònica.\n3.- Arxiu Digital + Ressegellat: La tercera alternativa proposada per les Bones pràctiques es ven com la solució més convenient als ulls de CATCert. Aquesta estratègia, a més, és la que utilitza el sistema iARXIU. La idea passa per generar paquets d'informació en XML amb els formats dels documents, les signatures electròniques, els segells de data i hora, i les metadades compilades, disposats en fase de tramitació i vigència. Aquest nou objecte digital de preservació creat rebrà una única signatura anomenada "d'arxiu" que serà convenientment ressegellada en el futur. Per evitar una gestió feixuga per la necessitat de ressegellar massa sovint els paquets d'informació, l'estratègia de CATCert passa per generar segells de data i hora de 10 anys de vigència. Per objectar aquesta proposta val tot el que hem dit al punt 1 en relació al ressegellat. Però a més, convé finalitzar amb el que és una veritable fal·làcia en el model que es planteja. En un punt de les Bones pràctiques es diu que s'incoporaran la signatura o el segell a nivell de paquet d'informació "per tal de garantir que els documents i les seves metadades siguin autèntics i íntegres a partir del moment de la recepció i validació de la transferència". La integritat que es garantirà és la del document en el moment que ingressa, no pas la del moment de la producció. El mateix podem dir de l'autenticitat, només garantirem la del document en fase d'ingrés. Aquest problema és de fons: l'Arxiu Digital per se no pot garantir amb la seva política de signatura o segellat la integritat i l'autenticitat real dels documents, aquests poden haver patit transformacions en les fases de tramitació i vigència. Per aquest motiu l'Arxiu Digital ha de vetllar també per garantir aquestes propietats essencials des de la fase de producció, sinó no podrà mai certificar l'autenticitat documental, en tot cas, només certificarà l'entrada de documents al sistema. I això no dóna seguretat ni permet confiar per se amb el propi Arxiu. De fet hi ha un problema de més profunditat encara (i aquí rau la fal·làcia que hem suggerit fa una estona): l'autenticitat documental no pot ser constatada per la simple signatura electrònica i el segellat, l'autenticitat documental (i en això la Diplomàtica és útil) és un compendi d'elements formals físics i intel·lectuals que permeten verificar la integritat, la identitat, els modes, formes i estats de la transmissió del document electrònic des del moment de la seva entrada en vigència, des del moment en què ha esdevingut original primer, complet i amb plens efectes jurídics. I per a verificar aquesta complexitat no n'hi ha prou amb signatures i segells, sinó que cal una compilació de metadades sòlida. Aquesta exigència és la que atabala als sectors empresarials que tenen a veure amb l'Administració electrònica, bàsicament pel desconeixement que tenen dels documents que han de preservar, de la seva naturalesa, de les seves característiques, dels seus valors i funcions ... i per aquest motiu opten per una solució més "econòmica" com és la de la signatura electrònica. I davant del problema de la integritat s'inventen el cicle perpetu ...\n4.- Conservació de la signatura en fase de conservació permanent: En realitat aquest punt no està desenvolupat a les Bones pràctiques, simplement hi ha un inquietant "pendent de definir". El que hi ha darrera d'aquesta pressuposició és que hi haurà un moment en què els paquets d'informació, les signatures, els segells, els formats originals de dades, les metadades, etc., hauran d'entrar en una fase de conservació permanent que caldrà també gestionar i que, a l'actualitat, no està gens clar com s'haurà de fer. CATCert, compte!, ja ha fet un pas endavant i planteja que la solució és la del ressegellat dels paquets d'informació, tal com hem dit. Això, doncs, no és un "pendent de definir" ... El problema de la conservació permanent en realitat, és molt més ampli que la dicotomia "ressegellar o no". Implica una repartiment nou de responsabilitats no explorat: qui ha d'assumir la preservació a llarg termini? CATCert no s'hi posiciona i més aviat sembla indicar que no serà pas competència seva. Potser l'Arxiu Nacional de Catalunya haurà de ser aquest gestor. Ara bé: està preparat un Arxiu Nacional que fins a l'actualitat, i ja van més de sis anys de iARXIU, no s'ha manifestat MAI a l'hora d'aportar solucions en aquest sentit? Quina confiança pot generar una institució que s'inhibeix persistentment d'aquesta responsabilitat? És evident que el problema de la preservació digital no és estrictament de preservació de la integritat, sinó de la preservació de la integritat de una gran quantitat de bytes elaborats com a unitats documentals simples, compostes, a la manera de bases de dades i d'aplicacions informàtiques de dimensions no avaluades fins ara. És un problema molt més complexe que la simple signatura electrònica. Cal a més plantejar-se doncs, no només la preservació permanent de documents administratius, sinó de fons privats personals, empresarials, comercials, d'associacions i entitats, que puguin venir a partir d'ara en format digital. Per no parlar de les col·leccions fotogràfiques en format digital i de la producció audiovisuals de periodistes i canals de TV que han deixat de produir en analògic. Insisteixo: pot una institució pública d'àmbit nacional haver-se inhibit d'aquesta problemàtica i haver estat incapaç d'oferir consultoria en aquest sentit? El que està "pendent de definir" en tot cas, és si realment està capacitat aquest Arxiu Nacional a oferir alternatives i idees o si caldrà que l'Administració local s'espavili a l'hora de trobar solucions. Els arxius històrics tenen molta feina a més, si no volen veure compromesa realment la seva competitivitat a l'hora de preservar a llarg termini el contingut digital. Cal desvetllar aquesta necessitat de manera urgent, no podem continuar fent "com si res", sobretot quan es veu que CATCert ha fet el primer pas per indicar que "d'aquí ja no passem".\n5.- La convalidació de signatures electròniques: Davant el problema delimitat per les Bones pràctiques de no poder gestionar amb precisió el ressegellat d'algunes signatures electròniques (perquè simplement no es poden aplicar perquè les signatures no han estat completades a AdES, per exemple, o perquè s'apliquen els segells fora de termini), es planteja la possibilitat que davant d'una signatura no verificable, el responsable primer o un superior jeràrquic torni a signar el document. Aquesta convalidació en realitat no significaria una certificació a la manera d'una autoritat de fe pública com ara un secretari o un notari, sinó que simplement permetria garantir l'autenticitat i l'integritat del document a la manera que té de veure les coses CATCert. També es planteja la solució que la signatura sigui la d'un arxiver, de manera que s'assimilaria la seva funció a la nova figura italiana creada recentment pel Codice dell'Amministrazione Digitale anomenada "il conservatore". Aquesta figura dotada de l'autoritat delegada per l'Estat certificaria l'autenticitat dels documents signats, amb independència de la validesa o no d'aquesta signatura.\n6.- La recopilació d'evidències: Aquesta estratègia es fonamenta en la compilació "de tots aquells indicis externs a la mateixa signatura que permetin garantir que no s'ha modificat la signatura des del moment de la seva validació inicial". La idea, que no és dolenta, té una pega. I és que és extremadament signaturacentrista! Les evidències a recopilar són les dels documents i no només les de les seves entitats de validació. Allò que volem preservar no són només signatures sinó els valors d'allò signat, i per tant, cal centrar-nos en els documents! Recopilar evidències es generar uns logs o un registre de les evidències produïdes per la gestió, controls, mesures de migrat, etc., realitzats sobre els paquets d'informació. Fer això requereix un coneixement molt profund de la documentació que custodiem. Fer això requereix de professionals que sàpiguen fer aquesta tasca i no n'hi ha prou amb automatització dels registres o els logs. El contingut és el que aporta valor, la signatura només aporta efectivitat jurídica (que no és poc, però que no és suficient per justificar l'inversió en perservació). La idea de la recopilació d'evidències és la línia bona per continuar treballant en ontologies de l'autenticitat, en compilació rigorosa de metadades orientades a la descripció autenticant i en la contextualització acurada dels propis documents.\ni 7.- Abans he dit que hi havia sis estratègies plantejades a les Bones pràctiques. En realitat n'hi ha una més. Des del moment que al resum executiu de totes les propostes s'esmenta la bona pràctica d'utilitzar les signatures longeves "detached" s'està indicant que l'associació de la signatura és una estratègia encarada clarament a la preservació i que no compromet en cap cas els períodes de tramitació i vigència. "Associar" una signatura i no "incrustar-la" és el reconeixement evident de la necessitat de viure amb signatures independents del propi contingut del document per, si s'escau, desvincular-les definitivament en fase de conservació permanent i que no comprometin la preservació i la pròpia integritat dels documents signats que entrin en programes de migració de formats, per exemple.\nAutenticitat Certificat digital entitat de validació Forma Física Forma Intel·lectual Integritat Signatura electrònica Validació\nRaimon Nualart - CATCert ha dit…\nPrimer de tot, felicitar-te pel teu blog i, en concret, per aquesta entrada ja que trobo molt constructiu i didàctic que existeixi un espai on poder discutir temes importants relacionats amb la nostra pràctica i professió.\nTornant a l'entrada volia fer algunes observacions i puntualitzacions per no confondre al lector:\n1- És cert que a la guia es plantegen les tres primeres estratègies que comentes en el blog: ressegellat, arxiu digital de confiança i ressegellat en un arxiu digital de confiança però aquestes s'han d'aplicar tenint en compte l'etapa del cicle de vida del document (mirar capítol 3, 4 i 5 de la guia) i no es poden entendre sense tenir en compte aquest factor.\nEn aquest sentit, he trobat a faltar en el teu comentari aquest factor, per mi clau, en l'elecció de les possibles estratègies de preservació de les signatures electròniques.\n2- Per exemple, l'estratègia de ressegellat a nivell individual de totes les signatures la recomanem només durant la fase de tramitació i fins al tancament de l'expedient i transferència a un arxiu digital de confiança. Aprofito per comentar que des de CATCert s’està treballant per ampliar el període de vida del certificat de l'autoritat de segellament de data i hora (passar de 4 a 10 anys) quelcom simplificaria molt el manteniment de les signatures durant la fase de tramitació ja que, possiblement, només generant una signatura longeva o avançada (format AdES) amb un segell de data i hora tindríem una cobertura de 10 anys, suficient fins a la transferència a un arxiu digital de confiança, sense necessitat de que les administracions hagin d’implementar el ressegellat en els seus processos, deixant aquesta responsabilitat al repositori digital de confiança.\nTambé s'està treballant en el que anomenes " llista pública" per verificar la validesa de la signatura que consistirà en la possibilitat de consultar si en una data (al•legada), la de creació possiblement, la signatura era vàlida o no emprant els serveis de validació de CATCert. El servei s’anomena serveis de validació històrica i fa un parell d’anys es va estudiar a nivell estatal però no va prosperar entre els prestadors de serveis de certificació digital ja que la normativa no exigeix disposar d’aquest servei en línia, tot i que si que obliga a tenir les llistes de certificats revocats arxivades durant un mínim de 15 anys.. Ara bé, CATCert està treballant a nivell dels seus certificats per tal que es pugui sol•licitar la validació històrica. Igualment, el bon funcionament d’aquest servei no elimina el fet de controlar els algorismes amb que s’han fet les signatures. És a dir, signatures generades amb algorismes no fiables implica no poder fer ús d’aquet servei de validació històrica.\n3- Pel que fa a la segona estratègia, transferència a un arxiu digital de confiança estic d'acord amb tu de la dificultat d'auditar o certificar la qualitat del servei d'aquest. Possiblement haurem d'esperar a l'aparició d'alguna ISO que ho reguli. En relació al paper de les metadades a la guia es diu que aquestes són "el mecanisme per garantir la validesa dels documents/signatures a llarg termini". Per tant, no només descriuen sinó que també autentiquen, sempre i quan puguem garantir la integritat de les mateixes.\n15 de juny de 2011 a les 11:06\n4- En relació a la tercera estratègia (arxiu digital més ressegellat) voldria matisar alguns punts:\n- El ressegellat que aplica l'arxiu és cada 4 anys, no cada 10 com indiques. Esperem que en el futur si sigui cada 10 anys per simplificar i reduir el número de ressegellats.\n- Pel que fa a la fal•làcia que expliques d'aquest model estic totalment en desacord amb la teva explicació i ho intentaré justificar. Tu comentes que aquest model parteix de la idea que la integritat i autenticitat és garanteix a partir del moment del seu ingrés al arxiu i no de la seva creació, quelcom no és cert i ho intentaré explicar:\nAbans de procedir a la transferència dels documents al repositori digital, aquesta plataforma HA DE VALIDAR totes les signatures electròniques existents (mireu punt 2.1.3.1 i 2.1.3.3 de la guia). Quan parlem de validar, en estem referint poder demostrar que la signatura electrònica era vàlida en el seu moment de creació i/o que s'ha mantingut la cadena de confiança de la signatura electrònica des de la seva creació fins al moment de l'ingrés. És a dir, que abans del seu ingrés s’ha comprovat la validesa de les signatures quelcom permet mantenir en tot moment la cadena de confiança i no només a partir del seu ingrés al arxiu.\nPer exemple, la plataforma iArxiu té una funcionalitat que rebutja o impedeix l'ingrés de documents signats dels quals no s'ha pogut validar automàticament les signatures electròniques. Ara bé, també té una opció que permet ingressar documents signats dels quals no ha pogut comprovar la seva validesa (en aquest cas es desa com a metadades la resposta del servei de validació) però sempre deixant traça dels possibles errors de validació. Mireu punt 5.1.3.3 de la guia.\nCrec que amb aquesta explicació la fal•làcia que comentes queda totalment invalidada.\n5- Pel que fa a la fase de conservació permanent no s'ha desenvolupat perquè encara no s'ha parlat amb els agents competents. Això no vol dir que CATCert es desentengui del problema sinó tot el contrari, es posarà a la seva disposició en el que calgui i intentarà ajudar i aportar solucions al problema. Tal i com comentes l'estratègia del ressegellat a nivell de paquet d'informació pot ser una de les opcions però cal analitzar altres estratègies. A més a més, cal tenir en compte que hi ha un altre tipus de documentació, com comentes (arxiu privats, fons fotogràfics, bases de dades...) que van més enllà del "problema" de la signatura electrònica i com a tal no s'han inclòs en la guia per motius evidents, però que caldrà abordar la seva preservació.\n6- I finalment, en relació a la recopilació d'evidències estic totalment d'acord amb tu que s'han de recollir altres evidències del context, però, la finalitat de la guia era detallar només les relacionades amb la part de la signatura.\n15 de juny de 2011 a les 11:07\nNacho Alamillo ha dit…\nTot i que puc subscriure gairebé tots els continguts de les bones pràctiques publicades pel CATCert a la seva guia, trobo una mancança important en relació amb la foliació dels expedients.\nDes del moment de generació de la foliació tenim una signatura electrònica que protegeix tots els documents d'arxiu continguts o referenciats a l'expedient.\nSi mantenim aquesta signatura vigent mitjançant resegellat, aleshores ja no cal resellegar les signatures dels documents de l'expedients, el que suposa una reducció computacional d'esforç molt important.\nA les bones pràctiques del CATCert aquesta funció sembla realitzar-se a nivell de la signatura del paquet d'informació de transferència.\nL'inconvenient d'aquesta opció és la semàntica de la signatura, que en el cas del PIT és senzillament una transfència, mentre que en el cas de la foliació correspon al moment del tancament de l'expedient, d'acord amb la norma.\nEl motiu principal pel qual es resegella és tenir una data fiable en la qual ens consta que els certificats que suporten la signatura són fiables.\nAmb els segells posteriors l'únic que fem és ancorar aquesta data, de forma que en el futur puguem estar segurs que aquest document existia en aquella data, i poder validar la signatura com si encara fos aquella data, de forma que acceptem certificats caducats o algorismes obsolets com a bons.\nEn aquest sentit, el tancament de l'expedient és un moment idoni per fixar aquesta data, i en conseqüència, la meva recomanació és AdES-A (si és possible) fins el tancament de l'expedient, i després AdES-A de la foliació únicament.\n8 de juliol de 2011 a les 18:48


Inici > La democràcia és el sistema polític menys dolent\nEnviat per xfebrer el Dij, 08/11/2018 - 16:42\nQuan parlàvem de democràcia i en valoràvem resultats sempre arribàvem a la conclusió que era el sistema menys dolent de què disposàvem, però no sé si era una manera còmoda de tancar el tema i no empantanegar-nos a buscar-ne un altre. Avui que observem com un nen mal criat i no gaire llest pot haver arribat a ser el president de la primera potència mundial, t'adones que la democràcia no té els filtres suficients per evitar errors com el dels EUA.\nQuan dic llest no em refereixo a la capacitat d'assolir la presidència dels EUA i tants milions de patrimoni, que crec que ho ha demostrat sobradament, sinó a l'intel·lecte, a la capacitat de mantenir una conversa de cert nivell, amb educació i saber estar i no fer el ridícul, i evitar provocar mals irreparables. Ambdues capacitats són diferents i queda demostrat massa sovint que és millor ser murri que no pas intel·ligent\nSi els EUA coronen personatges com Trump, no ens ha de venir de nou que per Espanya hagin passat figures com Aznar i M. Rajoy, que potser han utilitzat correctament l'estratègia, cadascú la seva, però que han estat unes persones grises que han incentivat la violència i ens han dut a l'atzucac on ens trobem.\nCatalunya necessita bons polítics, líders intel·ligents i amb esperit de servei, per capgirar una situació que ens té a tots atrapats i no es veu ningú amb capacitat per alliberar-nos-en. Tenim un president de govern que és mot intel·lectual, però poc realista i massa provocador, quan la situació reclama estratègia, poc soroll i fermesa, i no sortir amb ciris trencats.\nContinuo pensant que la democràcia és una bona eina, però ens falta saber-la utilitzar correctament.\nURL d'origen: http://arenyautes.cat/content/la-democr%C3%A0cia-%C3%A9s-el-sistema-pol%C3%ADtic-menys-dolent


Apartamento Panoramic Moraira Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMoraira, Moraira, Espanya - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartamento Panoramic\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartamento Panoramic és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Moraira. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Apartamento Panoramic, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, visites turístiques, ascensor. L'ambient de Apartamento Panoramic es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartamento Panoramic la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Moraira.


Sol·licitar autorització per al desenvolupament de qualsevol activitat, esportiva o no, en una instal·lació esportiva municipal.\nAportar tots els documents que els siguen requerits i, si és el cas, prestar la fiança oportuna.\nDos mesos abans del dia de la celebració de l'activitat.\nDescripció de l'ús de la instal·lació i qualsevol altra documentació que explique detalladament l'activitat a desenvolupar i la seua organització.\nAforament previst quant a espectadors, etc., així com una descripció de la ubicació dels assistents.\nCalendari de programació de l'activitat especificant, si és el cas, temps de muntatges, obertura de portes al públic, duració de l'acte, temps de desmuntatge, etc.\nEn el supòsit d'autorització expressa per part de la Fundació Esportiva Municipal, especificació d'ubicació de llocs de venda d'articles, tipus d'articles, ubicació de les barres de bar, característiques de la publicitat exterior en la instal·lació i la seua ubicació, així com qualsevol altre concepte semblant.\nDocument escrit i firmat que assumix tota la responsabilitat quant al compliment, si és el cas de la normativa vigent que li afecte (CPI- 96, PGPEPAR, RBT, etc.).\nConfirmació expressa de què l'esdeveniment s'adapta en la seua totalitat a les condicions establides en el vigent Pla d'Emergència i Evacuació, adaptant-se, en cas de modificació d'algun dels elements, a les noves condicions que l'esdeveniment requerisca i d'acord amb la legislació vigent, de manera que s'assegure en tot cas la integritat dels espectadors i dels béns mobles i immobles.\nEn este pla s'ha d'especificar clarament la situació d'escenaris, recorreguts, accessos i evacuacions així com personal de seguretat adscrit i, com a mínim, estar redactat d'acord amb la normativa vigent i amb l'especificació concreta del nombre de persones de seguretat que controlaran l'activitat, lloc concret d'ubicació i nom de l'empresa responsable.\nCaracterístiques de la instal·lació d'energia elèctrica i megafonia que poguera instal·lar-se amb caràcter provisional –amb l'especificació de watt i decibels–, amb certificat d'instal·lació d'acord amb el reglament electrotècnic de B:T. firmat pel tècnic competent i tramitat a través de la Conselleria d'Indústria.\nDeterminació, si és el cas, del sistema d'alimentació energètica i si fóra preceptiu amb l'aportació de certificat d'homologació d'acord amb el reglament electrotècnic de B:T., firmat pel tècnic competent i tramitat a través de Conselleria d'Indústria.\nFotocòpia del contracte o certificat de disposició d'ambulància i/o servicis mèdics, si fóra preceptiu pel tipus d'activitat.\nLa Fundació Esportiva Municipal podrà requerir al sol·licitant l'aportació de documentació addicional a l'assenyalada en els apartats anteriors.\nAutorització d'activitats esportives o altres, en la Instal·lacions Esportives Municipals:\nDescripció de l’ús de la instal·lació\nAforament previst i ubicació\nCalendari de programació de l’activitat\nConfirmació que l’esdeveniment s’adapta en la seua totalitat a les condicions del vigent Pla d’Emergència i Evacuació\nUbicació de llocs de venda, si és el cas\nDocument assumint tota la responsabilitat del compliment, si és el cas de la normativa vigent que li afecte\nCaracterístiques de la instal·lació d’energia elèctrica i megafonia, si és el cas\nContracte o certificat de disposició d’ambulància i/o servicis mèdics, si és el cas\nDeterminació del sistema d’alimentació energètic i certificat d’homologació, si és el cas\nPreu públic d'aplicació en les instal·lacions esportives municipals.\nTermini d'ingrés: anteriorment a la realització de l'activitat s'abonarà en la pròpia instal·lació esportiva municipal.\nQuantia: La quantia serà la disposada en els annexos de l'Ordenança de preus públics citada.\nPreus Públics d'aplicació en les Instal·lacions Esportives Municipals i per la Prestació de Servicis de l'OA Fundació Esportiva Municipal\nDurant els muntatges i realització de l'esdeveniment no es podrà realitzar cap tipus d'obra en l'immoble, i s'autoritzarà tan sols la instal·lació de l'equipament necessari per a la celebració de l'acte autoritzat, que serà per compte dels interessats.\nQualsevol element que per motius de l'activitat haja de fixar-se en algun parament o element constructiu de la instal·lació o penjar de la coberta de l'edifici, haurà de comptar amb l'autorització escrita i expressa dels tècnics de la Fundació Esportiva Municipal i amb el corresponent certificat de solidesa firmat per tècnic competent.\nEls documents hauran de ser presentats juntament amb la sol·licitud formal d'ús, abans de donar l'autorització per a la celebració de l'activitat.\nAixí mateix, abans de dos hores de l'obertura al públic de les portes de la instal·lació, s'haurà d'aportar al representant de la Fundació Esportiva Municipal present i designat a este efecte –director de la instal·lació, personal acreditat, etc.– els certificats i la resta de documentació que no es pogueren tramitar fins després de la instal·lació, així com una certificació de l'organitzador sobre la revisió de tots i cadascun dels elements sol·licitats en els apartats anteriors, així com que tots estos elements es troben amb les suficients garanties de seguretat per a la celebració de l'activitat i es fa responsable del seu desenvolupament.\nEl sol·licitant està al càrrec del manteniment de l'orde i seguretat en el recinte durant la celebració de l'activitat autoritzada; ha d'evitar tota actuació que puga produir algun dany.\nEl sol·licitant està al càrrec de la neteja de tots els locals i espais que hagueren pogut veure's afectats, així com la reposició de tots els elements que s'hagueren desmuntat o sobre els quals s'haguera pogut produir qualsevol tipus de danys.\n-Realitzar la sol•licitud en línia amb firma digital\n-Si vosté vol sol•licitar el tràmit presencialment, pot autoliquidar la taxa en esta pàgina.\nReglament d'Instal·lacions Esportives de la Ciutat de València\n- Annex I del Decret 5/2002, de 8 de gener, del govern valencià, en relació a la documentació que ha d'acompanyar a la sol·licitud de llicència per a la celebració d'espectacles o activitats recreatives en instal·lacions eventuals, portàtils o desmuntables.\nFUNDACIÓ ESPORTIVA MUNICIPALPasseig de la Petxina, 42Tel.: 96 354 83 00 ext. 2900-2901Fax: 96 394 45 83 ext. 2900-2901De 9.00 a 14.00 de dilluns a divendres.informacion@fdmvalencia.es


| Les Pardines 1819\nA Les Pardines Restaurant comptem amb la bona mà i experiència del xef Oriol Rovira – l’ànima gastronòmica d'Els Casals, guardonat amb una estrella Michelin. Amb el seu equip, Les Pardines 1819 ofereix una cuina de mercat, honesta i treballada, d'estil mediterrani, amb influència de banda i banda de Pirineu. Tot a base de productes propis i de proximitat d'alta qualitat, tractats amb el respecte que mereixen, per fruir al màxim segons les diferents estacions de l'any.\nCal Rovira i Cal Ginota han decidit caminar junts per implantar a Les Pardines 1819 el peculiar mantra d'Els Casals "tancant cercles". Dues famílies amb arrels profundes en els seus territoris, en les seves masies i bordes respectives, però amb una mateixa forma de veure l'hostaleria: procurar ser autosuficients per oferir als seus hostes els productes de la terra directament al plat.\nEs pot triar entre el menú degustació, demanar a la carta o el règim de mitja pensió per a clients de l'hotel. El règim de mitja pensió consta d’una cuina tradicional de muntanya, amb dos primers, dos segons i dos postres a escollir.\nRESERVES CLIQUI AQUÍ o truqui al +376 804100\nDe dimecres a dissabte i vigílies de festiu: de 13.00 a 15.00 i de 20.00 a 21.30\nDiumenge: de 13.00 a 15.00


Isaac Bustos plays Sonatina Meridional I. Campo\nClassical music composed by Manuel Ponce Classical guitarist Isaac Bustos plays Ponce's Sonatina Meridional I. Campo Recorded live at Laredo Community College March 2007 Guitar - 2004 Fritz Mueller Double Top\nBartók Sonatina - Sz. 55, BB. 69 - Visual Score Visual score with Stephen Shevlino's recording of Bartók's Sonatina for solo piano.


per Redacció - Fotografia: Ajuntament de Mollerussa dijous, 26 de febrer 2015 - 00:00h\nEl Cros Culleré tanca inscripcions amb 850 participants d’arreu de Catalunya| Redacció - Fotografia: Ajuntament de Mollerussa\nLa 37a edició del Cros Ciutat de Mollerussa Memorial Josep Ignasi Culleré, que tindrà lloc aquest diumenge dia 1 de març al Circuit de la Serra, ha tancat aquest dijous al migdia les inscripcions amb 850 atletes a tocar dels 900 fixats en les previsions inicials.\nAmb l’objectiu de donar cabuda a participants que no hagin pogut formalitzar la inscripció, el mateix dia de la cursa es donarà també l’opció de poder-se apuntar sempre i quan hi hagi places disponibles. Tot i que la majoria dels atletes participants són de les terres de Lleida, també hi ha inscripcions procedents de les demarcacions de Barcelona i Tarragona i també de localitats de la Franja.\nRespecte a la cursa, enguany hi tornarà a haver tres circuits que faran que sigui més àgil combinar-los en funció de les distàncies que s’hagin de córrer en cada categoria i, a diferència d’altes curses que es fan a la zona, a la cursa oberta de Mollerussa s’han de recórrer 7.000 metres en el cas dels homes i 5.300 en dones, distàncies que el fan més atractiu per atraure participants d’altres demarcacions que busquen córrer distàncies més llargues.\nQuant als premis, i per tal de potenciar l’esport escolar, es farà un podi amb els 5 primers de cada una de les categories i a tots els participants en pàrvuls se’ls obsequiarà amb una medalla. A banda de les diferents curses que començaran a les 10.00 hores, l’organització ha preparat com cada any una matinal d’activitats amb inflables per als més menuts per tal de potenciar la participació.


diddy's & apos; fent la banda & apos; reiniciar oficialment una opció amb mtv, tanca els desitjos de Danity Kane -->\nDiddy: 'The Faint The Band' es reinicia oficialment amb MTV, tanca els desitjos de Danity Kane\nDiddy reinicia oficialment el seu clàssic reality show 'Making The Band' amb MTV i ha llançat una recerca de talent global.\nEl magnat de la música ha publicat avui que tornava el programa icònic, dient: 'He pres la meva decisió ... #MakingTheBand tornarà !!! Aquesta serà una cerca de talent global, puja les teves audicions ara amb #MTBcasting '!\nLa nova temporada s’estrena al 2020, més d’una dècada després de la publicació de l’últim episodi de ‘Making the Band’.\n'Making The Band' va ser llançat pel magnat de la música (que el va girar amb una versió anterior) el 2002. La primera temporada el va seguir, mentre va formar un grup de hip-hop que es va fer conegut com Da Band.\nCèlebrement va tenir que els concursants caminessin quilòmetres per obtenir-li el pastís de formatge durant la primera temporada.\nDa Band mai va esclatar i llavors Diddy va decidir fer una temporada més buscant un grup femení. Va comptar amb l'ajuda de Laurie Ann Gibson i Johnny Wright, que van ser els responsables de donar un cop de mà en el llançament de The Backstreet Boys i 'NSYNC.\nLa temporada va acabar amb el grup de noies Danity Kane. La banda estava formada per Shannon Bex, Aubrey O´Day, Dawn Richard, Aundrea Fimbres i D. Woods. O’Day va ser famós amb Diddy públicament durant el programa i el va culpar dels problemes de la banda.\nDanity Kane va tenir un moment amb dos àlbums molt reeixits: el seu autònom 'Danity Kane' i 'Welcome to the Dollhouse'.\nLa darrera temporada de 'Making the Band' va seguir a Diddy el llançament de la banda boy Day26 i la cantant solista Donnie Klang.\nDiddy fa setmanes que va arrencar el reinici i fins i tot va fer que el membre de Danity Kane, Aubrey ODay, comentés una de les seves publicacions. Ella va escriure: “teníeu la banda per culpa dels Estats Units! Atreveix-te a portar les estrelles TRUE enrere i mostra que PODEU ACABAR EL QUE COMENÇES '\nSembla que Diddy no té cap interès pel recurs d’OdDay, donat que llança una cerca de talent global per al reinici.\nEstrelles Bill Clinton fa que es pugui obrir l'estudi de Tyler Perry, difícil de superar a aquesta multitud VIP\nLa Llei Paycheck de Millie Bobby Brown, amb una mida de milions de dòlars, per a Godzilla\nNotícies Lil Tay exposat com a frau, cases i cotxes flexibles pertanyien a algú altre\nNotícies La voluntat de Penny Marshall: volia que el lloc de descans final fos amb el germà, Garry Marshall\nNotícies Brad Pitt fa broma sobre el fetisme de Quentin Tarantino el 2020 Discurs d’acceptació dels premis SAG\nEstrelles Meghan Markle i el príncep Harry passant gràcies amb la seva mare: la família real els dóna suport\nVídeos John Barrowman arriba a l'objectiu de no deixar-lo comprar roba per a un home sense llar\nL’ex-núvia de R. Kelly, Azriel Clary, va viure la seva millor vida a Las Vegas després d’haver-se dividit de la cantant desgraciada\nBill Cosby: Nova instal·lació, New Mug Shot\nQuina estrella 'fill de l'anarquia' ha valgut la pena més alta?\nIggy Azalea es dobla amb els rumors de l'embaràs amb accions de bikini encara més calentes!


L'art digital s'apodera de la Fabra i Coats amb el Festival Mira | L'Exprés de Sant Andreu\nPer aquest motiu, l’accés a algunes zones del recinte fabril es veurà restringit als veïns i veïnes. De fet, les entrades més assequibles superen els 30 euros. A més, enguany el Mira amplia les seves instal·lacions i ocuparà fins a 1.000 metres quadrats més respecte a la passada edició.\nAquest espai servirà per encabir la nova instal·lació batejada amb el nom de 3D Sound Room, el qual es tracta d’un escenari “dedicat al so multidimensional i a la tecnologia auditiva immersiva” que es basa “en la música electrònica de ball”, expliquen des de l’organització.\nAquest nou espai se sumarà a l’escenari principal del festival, el qual es tornarà a situar en la nau central de la fàbrica. És en aquest punt on s’instal·larà una pantalla gegant de més de 40 m2. Si més no, l’escenari estrella tornarà a ser el MIRA Dome by adidas Originals, el qual es tracta d’una cúpula immersiva dedicada a la projecció de peces de videoart en 360º. Aquesta instal·lació s’ubicarà precisament al pati del recinte fabril.\nEl pati de la Fabra i Coats durant el festival / MIRA\nSi bé el festival ja es va posar en marxa el passat dijous amb les diferents conferències i debats centrats en les arts digitals, és aquest divendres i dissabte quan els decibels i la llum ompliran les partes de la fàbrica de filatures. Entre els artistes del cartell destquen James Holden & The Animal Spirits, William Bsinski, Shackeleton + Anika, Essaie pas i The Bug vs Dylan Carlson of Earth. Si més no, qui ja s’ha convertit en protagonista del festival es Sandro Rey, el qual ha protagonitzat el vídeo promocional.\nTags: Fabra i CoatsfestivalMúsica\nNotícia anterior Notícia anterior: L’andreuenca Judit Neddermann obrirà el ‘Músiques Sensibles’\nNotícia següent Notícia següent: La fira de la Festa Major estarà fora de Sant Andreu de Palomar


Ofici de lector: de gener 2021\nPublicat per Senyals de fum a 18:06 2 comentaris:\nPer què s'escriu un diari? La pregunta és insidiosa, però perfectament pertinent. Algunes persones, de ben joves, ja senten necessitat de posar per escrit les seues vivències i els seus pensaments més íntims. La majoria d'aquests diaris acaben soterrats, perduts, esvaïts. Només una part dels papers privats que la gent escriu veuen la llum, això és un fet. En el cas dels escriptors professionals, però, el dietari es converteix en un gènere o subgènere literari i, convenientment esporgat si cal d'intimitats abrusadores, acaba negre sobre blanc amb lletres d'impremta. La major part d'aquestes pàgines té un interès relatiu. Vull dir que són importants per a l'autor o l'autora però no solen interessar el lector (i ho dic jo, que n'he publicat alguns volums i n'amenace amb algun més). A un lector hipotètic (i encara a un lector "literari", aquesta espècie en extinció) només el captivaria un dietari d'un personatge públic -ostentosament públic- amb una biografia fora mida, algú de qui faria goig assaltar-ne el cofre dels tresors ocults. I tanmateix és en aquesta mena de llibres on sura millor l'esperit d'un temps, allà on es deposita la veritat crua d'un home o d'una dona, d'una generació. Per això en les literatures madures i assentades (l'anglosaxona, la francesa), és un gènere constant i popular, mentre en la nostra literatura encara és una raresa amb tiratges ridículs.\nFerran Garcia-Oliver no escriu amb La bèstia en què cavalquem el seu primer diari. És ja, diguem-ne, un dietarista professional. El títol, amprat a Sant Vicent Ferrer, fa referència al temps. És un tòpic presentar un diari literari com un àncora contra el pas del temps, però tots els tòpics contenen un àpex de veritat. El text de Garcia-Oliver recorre un espai comprés entre l'any 2018 i el 2019. L'autor té un hort, i sap que la cultura només és una derivació de l'agricultura. Totes les seues pàgines estan amerades de ruralitat i això forma part del seu encant. Precisament els millors moments de La bèstia en què cavalquem són els dedicats a l'evocació de la infància de l'autor a Beniopa, i després les ramificacions amicals de les relacions establides en aquesta infància. En realitat, aquest llibre és bàsicament un producte gregari i això pot generar algun dubte (un escriptor de raça és, en essència, un antigregari). Cadascú, però, dedica la seua literatura al que li dóna la gana, i Ferran Garcia-Oliver ha volgut celebrar en el seu diari l'amistat, la complicitat i la companyonia. Bé està.\nL'escriptura de Garcia-Oliver fa la sensació d'una gran contenció emocional. De vegades l'embarga una profunda intenció notarial, de voler atresorar moments, dites i sensacions que no mereixen desaparèixer com un grapat d'arena. És un quadern dels vius però també, certament, un quadern dels morts. Els vells però també alguns companys de generació van fent mutis. La sintaxi pulcra i eficient de Garcia-Oliver ("la sintaxi -deia Valéry- és una propietat de l'ànima") va consignant tot això. Cerca la beutat allà on es trobe -en un llibre, en una ciutat, en una dona, en una simple conversa- i, quan la troba -com en una jornada particular a Santiago de Compostel·la-, escriu: "La bellesa redimeix la malenconia".\nDe tant en tant emergeixen a les pàgines del seu llibre notícies de les seues investigacions professionals (és catedràtic d'Història Medieval). Les veus del passat l'intriguen tant com les del present, les voldria rescatar i explicar, les vol resguardar al seu quadern, deixar-ne constància definitiva. Però el temps -la bèstia-, que tot ho destrueix, el sotja amb un rellotge d'arena a la mà, impertèrrit, esdentegat i sorrut.\nPersonalment, em fa la sensació, després d'acabar aquest llibre, que Ferran Garcia-Oliver és un home que estima profundament la literatura, que estima profundament la seua llengua i que estima profundament el seu país. I això, en els temps que corren, em sembla el petit luxe que només els millors -els happy few de què parlava aquell altre- es poden ja permetre.\nPublicat per Senyals de fum a 14:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Ferran Garcia-Oliver


Club de cavalls "Favorit" a Podolsk: descripció, infraestructura, serveis, escola de reserva olímpica. | Notícies digerir\nClub de cavalls “Favorit” a Podolsk: descripció, infraestructura, serveis, escola de reserva olímpica.\n04.12.2019 admin Comments 0 Comment\nClub Eqüestre a Podolsk: es tracta d’un gran complex modern que combina una plataforma per treballar amb cavalls i un centre d’esbarjo. KSK ofereix una àmplia gamma de serveis professionals i d’entreteniment. El complex ha desenvolupat infraestructures i equipaments necessaris per al manteniment de la qualitat dels cavalls i la seva formació. Aquest club és adequat per a esportistes professionals, aficionats i visitants habituals que vulguin passar esbarjo a l’aire lliure i rebre serveis únics.\nDescripció i fotos del club de cavalls “Favorit” a Podolsk\nCom el club eqüestre favorit proporciona formació d’equitació (bàsica i especialitzada), facturació, lloguer i venda de cavalls, lloguer, excursions, etc. Com a centre d’esbarjo, el complex permet als visitants passar un temps interessant. La pesca, el tir amb arc, el dinar a la natura, la barbacoa, etc. Hi ha diversos llocs d’oci i un estany privat al territori.\nEl club eqüestre favorit de Podolsk té llocs ben equipats per fer salts i doma. El complex acull regularment competicions esportives en aquestes disciplines. A la base del club hi ha una escola municipal de reserva olímpica MU SSHOR “Favorita”.\nA l’estiu, el centre eqüestre funciona de 10 a 20 h, i a l’hivern – només fins a les sis. Els caps de setmana i festius, KSK obre una hora abans (a les 9).\nL’adreça del club favorit dels cavalls a Podolsk – carretera de Varsòvia, 1 (eliminat a 10 quilòmetres de la ciutat). KSK es troba en una zona boscosa on hi ha rouredes de bedolls, rouredes, camps de conreu i pinedes.\nLa infraestructura del club eqüestre favorit de Podolsk inclou 11 edificis destinats a manteniment, cura i activitats diverses amb cavalls:\ndos estables (formigó i fusta);\narenes principals i petites;\n2 tipus de llevades (inclòs per a pasturatge);\nrentat d’estiu per cavalls;\nA més, el complex disposa de diverses instal·lacions creades per a la recreació i l’entreteniment dels visitants. Hi ha una aplicació de ballesta, una pista de gel i tobogans (funcionen a l’hivern), una cafeteria-restaurant i un estany. També hi ha diverses ubicacions de lloguer:\ncasa de te;\ncasa de pescadors;\ncasa a l’aigua (situada al centre de l’estany);\narbor (situat al territori de la ballesta de la ballesta);\ntaules amb barbacoa i parc infantil.\nLa pesca pagada s’organitza a la base de l’estany.\nEl club ofereix unes condicions confortables per als hostes i els esportistes que visiten. Hi ha aparcament.\nEls principals serveis del complex\nEls serveis pagats del complex favorit del club de cavalls a Podolsk es divideixen en diverses categories:\nclub eqüestre i poni – inclouen esdeveniments d’entreteniment o educatius amb la participació de cavalls i ponis;\nclasses d’hipopoteràpia – treballar amb cavalls de naturalesa mèdica (LVE, esport adaptatiu);\nllocs de descans;\nballbow glade – inclou lliçons de tir amb arc i ballesta;\nA partir d’un club eqüestre es realitzen classes bàsiques i especialitzades (salts d’espectacles, doma), que poden ser individuals o de grup. El temps d’una lliçó és de 25 o 50 minuts i el preu varia de 1.000 a 2.200 rubles. Si ho desitgeu, podeu agafar targetes de soci per a diverses classes alhora (en aquest cas, el cost d’una visita única és menor).\nA més de fer classes d’equitació, un club eqüestre ofereix serveis:\nestar dempeus, vendre i llogar cavalls;\nlloguer (implica un cercle a l’arena);\npassejar a cavall al bosc;\nexcursions amb esquí;\nlloguer de cavalls per a una sessió fotogràfica;\nmuntar en carruatge o trineu (a l’hivern).\nAquest grup també inclou esdeveniments relacionats amb competicions eqüestres (sortida d’un entrenador i guia de cavalls, lloguer de cavalls, transport).\nPer descomptat, tot el que precedeix no s’aplica a l’Escola de Reserva Olímpica KSK Favorit, on es formen esportistes professionals sobre la base del finançament del pressupost.\nAmb cita prèvia, es poden celebrar diverses festes al centre eqüestre.\nHorse Club “Favorit” a Podolsk ofereix 2 tipus de serveis addicionals:\nvenda d’adobs orgànics;\nsessió fotogràfica amb cavalls.\nEls adobs es presenten de dues formes: fem de cavall i compost de cavall. Ambdues opcions poden ser utilitzades amb èxit pels jardiners i jardiners com a decoració natural orgànica, així com per millorar les propietats fisicoquímiques del sòl.\nEscola de Reserva Olímpica\nA la institució municipal SSHOR “Favorita” de forma pressupostària, s’ofereix formació sobre equitació i disciplines eqüestres d’acord amb les normes estatals aprovades. Porten a l’escola a partir dels 10 anys.\nLa formació inclou dues etapes:\nEntrenament inicial (NP): inclou un curs de desenvolupament de dades físiques i habilitats generals, l’obtenció d’una base d’esports eqüestres, l’elecció de l’especialització i la implementació de normes de crèdit per a l’admissió a la següent etapa. La durada del PN és d’almenys 1-2 anys.\nLa fase d’entrenament (UT) és la formació especialitzada en una disciplina particular de l’esport eqüestre. La matrícula es fa de manera competitiva entre els estudiants que han superat la NP i han superat tots els estàndards.\nLes principals àrees de preparació de l’escola Favorita són el salt de l’espectacle, la doma i l’equitació.\nOpinions sobre el club de cavalls “Favorit” a Podolsk\nSegons nombroses ressenyes de visitants, esportistes i propietaris de cavalls, KSK Favorit deixa sobre si mateix una impressió molt favorable. Aquest complex s’anomena un dels millors entre els clubs eqüestres i, primer, per la infraestructura desenvolupada i la qualitat de la cura de cavalls, que reben una nutrició completa i oportuna. Els propietaris observen que fins i tot els cavalls prims en una dieta així restauren ràpidament el pes normal. Es netegen les parades i es netegen regularment, la temperatura a les cavalleries es manté a un nivell còmode per als cavalls.\nEls atletes destaquen la professionalitat del cos tècnic i la qualitat dels llocs per saltar i vestir-se. Els visitants habituals tenen una bona impressió de la recreació a l’aire lliure i l’oportunitat de veure cavalls i obtenir diversos serveis d’entreteniment (pesca, lloguer, sessió fotogràfica, etc.), inclosos esdeveniments festius amb la participació dels presentadors i animadors del club.\nIvan Edeshko, jugador de bàsquet: biografia, família, èxits esportius, premis\nQuè és la marxa nòrdica? Tècnica de rendiment, avantatges i perjudicis de la marxa nòrdica


Sandra Bautista: «El Sona9 ens ha donat l'altaveu que ens feia falta» | Enderrock.cat\nEnderrock | 15/11/2018 a les 14:30h\nArxivat a: Enderrock, Sona9, Sandra Bautista, entrevista, Sona9 2018\nEl cicle del Sona9 2018 va arribar al final ahir a la nit. Sandra Bautista es va imposar com a guanyadora de la divuitena edició del concurs de maquetes, superant als altres dos finalistes: L'Home Invent i Menut. La cantautora de Martorelles ens respon a unes preguntes arran de la flamant victòria que va viure a la sala Luz de Gas.\nGuanyar el Sona9 ha estat un gran viatge?\nSandra Bautista: Ha estat un llarg camí que ha anat guanyant en intensitat i emoció a mesura que avançava. Ara per ara m'he de replantejar el futur seriosament, reunir-me amb els músics i establir un pla conjunt. Tenim moltes ganes de gravar nou disc, de fet, ja gairebé tinc totes les cançons compostes. Ens sentim molt afortunats d’arribar fins aquí, és tot el que mai hauria pogut somiar.\nCom valores l’experiència d'haver-t'hi presentat?\nS.B: Al principi no em vaig presentar amb gaires pretensions sinó més aviat pensant que, simplement, ho havia de provar. Ara miro enrere i veig que tot ha estat pur aprenentatge i hem gaudit en tot moment, assaborint cada pas.\nEn quines proves del Sona9 us heu sentit més còmodes?\nS.B: La part de la qual vam gaudir més va ser la gravació a la Bucbonera, amb un ambient de treball tranquil on vam sumar esforços i idees per crear quelcom bonic. A més, en Tomàs Robisco i el Jordi Bastida ens van fer sentir lliures per proposar i opinar en conjunt. Ho sobreposo a les proves que impliquen directes perquè són més estressants.\nPodríem dir que els productors del Sona9 han estat de vital importància per a vosaltres?\nS.B: Per mi sí, he sentit una estranya sensació d'amor filial cap a ells perquè van cuidar la nostra cançó amb molt d'amor, com si per un moment no fos un concurs sinó de la gravació d'un disc sencer. Són persones que se'ls veu la honestedat i la bondat, no cal parlar de la seva gran professionalitat.\nEl Sona9 ha obert una nova etapa en la vostra carrera musical?\nDefinitivament, malgrat la joventut del projecte, crec que ja dúiem una feina prèvia força bona i treballant moltíssim per anar-nos professionalitzant. Penso que el Sona9 ens ha donat l'altaveu que ens feia falta per arribar allà on és difícil arribar sols.\nSandra Bautista. Foto: Carles Rodríguez


Katy Perry està bé? - Cultura\nDia De La Mare-2018\nEstà bé Katy Perry?\nQuè passa, Katy?\nKaty Perry està bé, nois? Recentment, ha estat lluitant amb monges, i li va robar els primers petons Idol americà concursants i durant una aparició al programa matinal japonès Sukkiri Dijous, l'estrella del pop semblava patir una crisi existencial mentre es menava desesperadament pepites de pollastre a la boca.\nDesprés d’explicar per què estima tant el Japó (quan tenia 4 o 5 anys, la seva mare l’oblidava en un ascensor i cinc noies japoneses la van trobar i li van regalar óssos de gom a gom Coca-Cola) i van interpretar la seva cançó 'Act My Age', la Els amfitrions del show van treure una safata amb una varietat de pepites de pollastre amb sabor per a Perry, a la botiga de convenis japonesa Lawson's.\n'Vaig preparar-ho perquè [vàrem sentir que ets addicte a alguns aliments al Japó', explica l'amfitrió, mentre que la mandíbula baixa de Perry.\ncom tenir sexting del telèfon amb un noi\nPer raons que encara no són clares per a tots nosaltres (inclòs Perry, segons sembla), fa un salt sobre les pepites, posant-se tantes a la boca com pot alhora. El que segueix és el viatge facial d’una dona que ha tastat a les pepites que la vida és, efectivament, desagradable, brutal i curta.\nNugget 2. 'Com es pot veure als ulls com a portes obertes?'\nNugget 6. “Desperta’m dins (no em puc despertar)”.\nNugget 7. “Desperta’m dins. (Guardeu-me!) ”\nDerrota Nugget. 'Truca'm i salva'm de la foscor.'\nMira el clip més avall, o gaudeix de la seva aparença completa aquí.\nÚltima monja que va mantenir la batalla legal amb Katy Perry es nega a retrocedir\nPer favor, deixi que Jenny Slate i Chris Evans tornin a estar junts\nMariah Carey va vendre secretament el seu anell de compromís massiu\n5 estratègies senzilles per estalviar diners aquest any\nL’antropologia s’entra en el benestar\nPer què tothom està obsessionat amb la cura de la pell ara mateix\nFitxa matrimoni en forma de gimnàs 24 hores\nEl Gap pregunta sobre la reputació de Kim Kardashian\nEl model Lindsay Ellingson vol compartir el que ha après sobre la bellesa\nEl llibre de mirada de Katy Perry


Millor que el dret a decidir (Daniel Innerarity)\nEl principi de subsidiarietat és més interessant que el principi d’estatalitat\n5 min. Filòsof i professor a la Universitat del País Basc 12/03/2018 20:07\nL’expressió “dret a decidir” s’ha convertit en un obstacle per avançar en un acord al voltant del futur de l’autogovern basc i, al meu parer, no serveix per aclarir el debat. D’una banda, resulta un terme banal, que ningú amb conviccions democràtiques pot rebutjar (i llavors anul·la el pluralisme), al qual s’objecta que ja decidim contínuament i que hem tingut no sé quantes eleccions en els últims anys. Quan una idea és, al mateix temps, massa i massa poc, potser ha arribat el moment de repensar-la i oferir-ne una formulació una mica més sofisticada.\nD’altra banda, apareix com un concepte màgic, vinculat a un moment inaugural, mentre que hauria de ser un concepte que permetés expressar la continuïtat amb la qual la societat basca s’autogoverna, la legitimitat que sosté les seves institucions i el mètode en el qual puguin de veritat trobar-se les diverses maneres d’identificació nacional en què s’expressa el pluralisme d’aquest país (o de Catalunya). Hauria de posar en marxa una discussió més sobre l’estar que el ser, que recollís i integrés matisos, en lloc de jugar-s’ho tot a una carta, al dur joc de les majories, dels vetos i les exclusions.\nEl gran problema de la discussió al voltant de les nacions i els nacionalismes és que el demos sol estar decidit anteriorment, sota l’empara de la legalitat vigent o com a aspiració que es dona per suposada. Aquests debats es tensionen tant perquè es dona per suposat el subjecte abans de procedir al seu exercici o verificació.\nL’àmbit de la decisió és clar i imposat abans de començar a decidir. Per què Espanya, o Euskadi, o Tabàrnia? Aquest primer problema no té una solució teòrica sinó pragmàtica: allà on hi ha una majoria persistent de persones que s’expressen com una comunitat específica, aquesta especificitat ha de ser presa en consideració, no com a última paraula sinó com un element de partida de la negociació.\nCal integrar els models de decisió implícits en els diferents tipus d’identificació nacional de les societats basca i catalana\nPerò llavors apareix el segon problema que hem de resoldre. A Euskadi (o a Catalunya) hi ha un ampli grup de ciutadans que es consideren nació i un altre no menys ampli que s’identifiquen també en el marc d’Espanya, és a dir, uns voldrien en principi poder decidir ells mateixos i d’altres volen que les seves decisions siguin integrades en un marc espanyol de decisió. No hi ha cap argument convincent per declarar cap de les dues posicions il·legítimes: l’aspiració a decidir independentment i la de codecidir amb la resta dels habitants de l’Estat espanyol són igualment democràtiques. El que no seria en absolut raonable és considerar una d’elles com menys democràtica. El nostre punt de partida hauria de ser el reconeixement que les dues aspiracions són democràtiques i legítimes independentment del que cada un consideri millor.\nSi fem un pas més, podem sintetitzar el nucli del problema de la següent manera: es tractaria de quadrar el cercle que planteja haver de satisfer en la mesura del possible els que tenen com a punt de partida àmbits de decisió tan diferents. Perquè si ens prenem seriosament el dret a decidir de la ciutadania basca, o de la catalana, hem d’integrar-hi a tothom, als que volen decidir, per dir-ho així, sols o acompanyats. Tot el que sigui imposar un dels dos models de decisió implica predeterminar el resultat i excloure els altres. Per si això no fos prou, estem duent a terme aquesta discussió enmig de processos d’integració a Europa, és a dir, elaborant un nou model de codecisió amb la resta dels europeus, per al qual no té sentit la idea d’un espai de decisió autàrquic; la realitat és més aviat que per a determinats temes decidirem autònomament i per a altres entenem que és millor codecidir, per a alguns ho és fins i tot delegar i transferir sobirania, cosa que autoritzem de manera estable a través de les institucions comunes i que, des d’una posició federalista europea, segurament haurà de ser encara més gran.\nProposo no abandonar el principi de fons que comporta el dret a decidir sinó prendre-se’l seriosament amb tota la seva radicalitat: defenso el dret a decidir de tots, és a dir, formulat de manera que integri tots els models de decisió que estan implícits en els diferents tipus d’identificació nacional presents en les societats basca i catalana. Només així entès el dret a decidir serà un punt de trobada i no una imposició o un veto, una veritable codecisió.\nAixò podria formular-se també com un objectiu polític que en el fons és més ambiciós i realista: tot l’autogovern possible en un marc de convivència. Millor que formular-ho com a dret, es tractaria d’enfortir la nostra capacitat de governar-nos (que no sempre depèn del que altres ens permetin) i ser cada vegada menys dependents d’altres. Enfortim la responsabilitat de decidir i tindrem més arguments per defensar el dret a decidir. El principi de subsidiarietat és més interessant que el principi d’estatalitat: que tingui la competència el nivell més proper a la societat, de manera que el que ha de ser justificat és que una competència hagi de ser exercida en un nivell superior (cosa que implica també estar oberts a un replantejament de la distribució interna del poder en l’entramat institucional de les comunitats autònomes basca i catalana). A això, més que dret a decidir, ho podem anomenar bilateralitat, confederalisme, concert polític o nació foral. En el fons es tracta de respectar la voluntat dels bascos i dels catalans en la seva integritat (la dels sobiranistes i la dels unionistes, la dels que volen decidir sols i la dels que volen fer-ho amb altres). La voluntat pactada ens confereix molts més drets que la voluntat majoritària. Si ens prenem seriosament la voluntat de tots, no tenim la seguretat que ens respectin, esclar, però els ho posarem més difícil als que no acaben de prendre’s seriosament les diferències nacionals basca i catalana.


Rompe Armarios: MANIFEST DEL FAGC PEL PRIMER DE MAIG."PRECARIETAT ÉS HOMOFÒBIA"\nMANIFEST DEL FAGC PEL PRIMER DE MAIG."PRECARIETAT ÉS HOMOFÒBIA"\n14:53 | Publicat per Eugeni Rodriguez | | Editar entrada\nLes retallades i la precarietat laboral també son homofobia\nNo es una crisi, és capitalisme. Portem uns quants anys que, sota l'excusa de la crisi, els governs de dretes teledirigits pel gran capital estan desestructurant l'estat de benestar, privatitzant els serveis públics i precaritzant el món laboral. Els drets social s'han convertit en mercaderies per enriquir les grans corporacions. Sanitat i educació publica son degradades per que aquells que puguin es passin al sectors privats, quedant el sector public convertit en una solució assistencial pels desheretats.\nTotes aquestes polítiques ja perverses per si, son encara més perjudicials pels col·lectius LGTB:\nLa suposada manca de pressupost en educació esvaeix qualsevol possible idea d'implementar programes d'acció contra el boling homofòbic i l'educació per la igualtat a quedat desterrada després de la supressió de l'assignatura per la ciutadania.\nLa degradació de la sanitat publica empitjora la situació de les persones trans i la supressió de les subvencions a les organitzacions que treballen la prevenció i assistència de la SIDA es pot considerar un acte criminal.\nLa reforma laboral que ha precaritzat els llocs de feina, te en el cas de lesbianes, gais, transsexuals i bisexuals l'acció perversa de haver de tornar a l'armari davant de l'inpunitat de l'homofobia en el món laboral.\nDes del FAGC veiem ineludible construir entorn de l'1 de Maig, Dia de la Classe Obrera, un projecte comú que englobi les majories socials perjudicades per les polítiques neoliberals de la troica (FMI, BCE i Comissió Europea) i els Governs de dretes.\nAra més que mai es fa palesa la inevitabilitat de convergir al voltant d'un mateix projecte comú , construït col·lectivament i des de baix. Per això el FAGC fem nostres les convocatòries de lluita social al voltant del 1r de Maig, amb l'objectiu de fer confluir en un mateix espai i en un mateix discurs les reivindicacions pròpies de les persones LGTB amb les de la classe treballadora. Perquè les transmaribolleres també som classe obrera!


11 octubre, 2018 22:00 - 23:30 Ateneu Popular Coma Cros Gratuït\n10 novembre, 2018 22:00 - 22:00 Ateneu Popular Coma Cros Gratuït\nMaruja Limón ens presenta un so amb una varietat d’influències musicals que es mouen entre ritmes llatins, la música mediterrània i el pop. Totes elles articulades al voltant d’una arrel flamenca. Són compositores i arranjadores dels seus propis temes on reflecteixen la seva personalitat i la complicitat que hi ha entre elles. Dissabte 10 de novembre a les 22h com a colofó a la jornada de Gestió comunitària d’equipaments socioculturals Públics de l’Ateneu dins les portes obertes de la Coma Cros: Factoria Creativa. Dissabte 10 de novembre…\n23 novembre, 2018 22:00 - 22:00 Ateneu Popular Coma Cros 3.00€\nPer motius aliens a la organització s’ha hagut de suspendre el concert! L’essència de la Fundación Tony Manero en format trio! Una sessió de música disco-funk que recull des de grans clàssics de la música disco com remix dels temes de la banda catalana i combina la sessió de Dj Miguelito Superstar amb la música en directe de Lalo Lopez a la guitarra i Marçal Muñoz a la trompeta obtenint un resultat realment festiu i molt visual. Divendres 23 de novembre a les…\n1 desembre, 2018 22:00 - 23:30 Ateneu Popular Coma Cros 5.00€\nLos Hermanos Cubero, són un duet que presenta per primera vegada a les comarques gironines la seva proposta de fusió valenta i ambiciosa del cançoner tradicional de l’Alcarria amb el country i bluegrass propi dels Estats Units. Dissabte 1 de desembre a les 22.00h Preu: 5€ https://loshermanoscubero.bandcamp.com/ +Info: LOS HERMANOS CUBERO Quique dibuja la tristeza La pena es una manera de aceptar, quizá también de sanar, el dolor, dicen. Como también dicen que quien canta, su pena espanta. Dicen. Y ya pueden decir, que…\n14 desembre, 2018 22:00 - 22:00 Ateneu Popular Coma Cros 3.00€\n11 gener, 2019 22:00 - 23:30 3€\nTres anys després del seu debut homònim –Premi Enderrock 2015 de la crítica a millor disc de folk–, el guitarrista barceloní Pau Figueres presenta el segon treball, Nada nuevo bajo el sol (Satélite K, 2018), amb més flamenc i sons moderns. Acompanyat d’Arnau Figueres (percussions), Ismael Alcina (baix), Kquimi Saigi (teclats) i Eloi Flores (modular synth), també ha tingut la col·laboració especial del baixista Carles Benavent i el raper novaiorquès BluRum13. Divendres 11 de gener 22h\n25 gener, 2019 22:00 - 23:30 3€\nLa popular fanfara barcelonina demostra que la música balcànica té molts adeptes a casa nostra. Amb referents com Emir Kusturica, Goran Bregovic i Fanfare Ciocarlia, van començar sent vuit, però ara ja són onze membres, amb suplents, i una estructura del tot professional. La Balkan Paradise Orchestra ha fet camí i ha rebut els seus fruits, i després de proclamar-se guanyadores del Concurs Sons de la Mediterrània 2017, han publicat unacarta de presentació sincera i acurada, K’ataka (Segell Microscopi, 2018). Divendres…\n28 gener, 2019 20:30 - 21:30\nEls alumnes de gralla, tarota i percussió de l’AulaTradi de Salt organitzen la primera audició de l’any per fer una petita mostra de la feina que han anat fent el que portem de curs. Oferiran un repertori variat en estils i èpoques però amb la sonoritat de la música d’arrel que aporten aquests instruments tan lligats a la nostra cultura popular. Organitza: AulaTradi


Rojas avala el apoyo a Rajoy en la costa «porque se ha volcado en el impulso de las infraestructuras» | Teinteresa\nRojas avala el apoyo a Rajoy en la costa «porque se ha volcado en el impulso de las infraestructuras»\nRojas ha hecho estas declaraciones en un foro organizado por el PP de Motril dedicado a la construcción y las infraestructuras porque «es muy importante escuchar a todo el mundo y que todo el mundo aporte ideas», ha apuntado el »popular» quien ha apostillado que la sociedad civil «se fortalece con las medidas que se están tomando por parte del Partido Popular» convirtiéndose en una «apuesta de seguridad y certeza que en la costa se sabe».\nEl candidato del PP granadino ha hecho mención a la finalización de la A-7, «que se llevaba pidiendo mucho tiempo y que va a generar riqueza y empleo para las próximas generaciones en Motril y el resto de la Comarca» así como a la ampliación del puerto de Motril, «una obra con un presupuesto de 15 millones de euros» reiterando, en este sentido, que «el PP es el único partido que ha cumplido con las infraestructuras».\nPara concluir, se ha mostrado «orgulloso» de formar parte del equipo de Mariano Rajoy para las elecciones generales del 20 de diciembre para «impulsar desde Madrid todo lo que hay que hacer con esta tierra, la costa y toda la provincia» marcándose como «objetivo prioritario» las canalizaciones de la presa de Rules que «darán lugar a la creación de crear miles de empleos».


Aymar Ice es presenta a la Daurada Beach | Castell de Pujades\nAymar Ice es presenta a la Daurada Beach\nPublicat per Nuria Ferrer el 08-08-2017 | 0 comments\nCastell de Pujades presenta l’AYMAR ICE\n6 d’ Agost de 2017, la Daurada Beach Club de Vilanova i la Geltrú.\nEs va presentar a les costes del Garraf un nou concepte de vi escumós, l’ Aymar ice. El primer Clàssic Penedès per prendre amb gel, a l’hora de l’aperitiu o com a long drink.\nEl públic de la Daurada va poder gaudir d’un còctel d’ aymar ice on podien elegir entre dues fruites que resulten ideals per aquest tipus d’escumós: el gerd o l’aranja.\nDurant la posta de sol, amb una mar plana i amb la música en directe de la cantant Isabel Vinardell, la Daurada Beach Club va ser un aparador fantàstic per presentar la novetat del celler.\nUna nova i divertida experiència, respectant la personalitat seductora i elegant del Clàssic Aymar.\n40 mesos de criança dins la cava per poder obtenir una bombolla ben fina i elegant ha estat el temps que s’ha hagut d’esperar el celler en treure aquesta novetat. La base de l’ aymar ice és doncs aquest escumós que li dona al producte acidesa, frescor i també aromes terciaris –torrats- a causa d’aquesta llarga criança.\nAymar Ice, El company de viatge dels vermuts\nLa diferència principal de l’Aymar ice respecte els “ice” que hi ha al mercat avui dia és que és un producte extra sec (menys de 15g/l de sucre). Això ha estat així perquè si ha volgut afegir un licor d’expedició fet a partir d’herbes naturals que li dona aquestes notes herbàcies que tenen els vermuts.\nNomés et queda provar-lo!\nCastell de Pujades ha elaborat per aquesta primera anyada 5.000 ampolles d’aquest nou Clàssic Penedès on ja es pot trobar a vàries terrasses de la costa Daurada i de la costa Brava i on a principis d’aquest mes s’ha començat a vendre a Puerto Rico i a Anglaterra.


Joguines educatives - Abacus Online\nLes joguines educatius de llenguatge són ideals per treballar a casa oa classe amb nens d'educació infantil i primària. Els ajudaran a consolidar conceptes de la gramàtica i vocabulari espanyol. Compra jocs i joguines educatives de llenguatge online En aquesta secció et proposem una sèrie de joguines educatives de llenguatge per a nens a partir d'un any i fins a vuit. Aquesta col·lecció abasta des de caixes de jocs per aprendre l'abecedari, les lletres (majúscules i minúscules), els números, la dreta i esquerra, les emocions humanes, els cinc sentits, les professions, els objectes de casa, els animals, els aliments, les peces de vestir i un llarg etcètera.\nJocs sensorials i taules de llum\nBLISTER LUPA MAPED 50mm\nAdaptador Llapis Nardil Correció escriptura 6U\nBossa 6 unitats.Construït en plàstic de colors permet al nen aprendrela posició correcta dels dits per escriure o dibuixar, o corregir-la.\nJoc didàctic Diset Aprenc a escriure\nJoc amb exercicis i 15 làmines en què els menuts podran formar i lletrejar fins a un total de 90 paraules. Amb sistema autocorrectiu.Contingut:- 15 làmines esborrables il.lustrades a doble cara amb l'abecedari- esponja per a esborrar- manual d'instruccions\nJoc Goula Regletes 55U\nRegletes de fusta de colors per treballar el concepte del nombre, la seva descomposició i les operacions matemàtiques bàsiques.\nCinta mètrica Edxeducational 10U\nUn conjunt de 10 cintes flexibles i plastificades d'un metre, marcades en centímetres i mil·límetres.\nFormes geomètriques Blocs lògics Miniland\nConjunt de 60 figures de plàstic de 3 colors, 2 mides i 2 gruixos, en cadascuna de les 5 formes bàsiques: cercle, quadrat, triangle,rectangle i hexàgon. Per treballar teoria de conjunts, geometria, colors, mides i gruixos.\nDaus Nathan Muts petits 6U\nSis daus de 3 colors Mides: 5 cm d'aresta. Daus amb cares tipus pissarra blanca: s'hi pot escriure amb retoladors esborrables i enganxar-hi material magnètic.\nSoci/a Abacus 36,50€\nTaules de multiplicar II Diset\nJoc educatiu per aprendre les taules de multiplicar de l'1 al 9. Cada làmina està il·lustrada amb la taula de multiplicar d'un número. El sistema de fitxes autocorrectives permeten al nen trobar sempre les solucions, ja que al dors de la fitxa numèrica hi ha un dibuix que es correspon amb el dibuix del tauler. El nen ha de posar les fitxes amb la solució sobre les operacions del tauler.\nSafata/pissarra multisensorial pre-escri\nSafata multisensorial per desenvolupar la pre-escriptura i la coordinació ull-mà, mitjançant la representació creativa de figures através del tacte. Inspirat en la metodologia Montessori.\nJoc didàctic Geopla Recanvis de gomes 60U Ardidac\nBossa de 60 unitats de gomes: 20 de 7 cm de color blanc, 20 de 9 cm de color verd i 20 de 20 cm de color vermell.


El que hem llegit: d’octubre 2020\nHipocondria contra la pandèmia\nD'ençà la darrera sentència del Tribunal Suprem que ha prohibit parlar la llengua comuna entre els territoris dels Països Catalans administrats per l’Estat espanyol (quin tribunal tan bèstia, capaç de prohibir la comunicació entre persones!), m’han entrat unes ganes boges de posar-me a llegir escriptors valencians i balears. De fet, aquest estiu ja vaig llegir Tots els camins de Joan Francesc Mira, un llibre de memòries esplèndid, del qual espero fer un comentari aquí mateix més endavant. De moment, començo amb Hipocondria, ‘mon amour’!, un llibre molt curiós, que ha arribat a les meves mans de manera inesperada i que encaixa molt bé amb els temps actuals. L'autor és Xungarro, nom de guerra del suecà, Josep Lledó. Sembla que Sueca –com reconeix l’autor mateix– és “un poble on pegues una patada a un arbre i et cau un “escriptor”.\n“Sigui de nosaltres o amb nosaltres és un fet que escoltar un hipocondríac en acció té efectes còmics immediats”\nEn primer lloc, cal dir que aquest llibre ha estat escrit abans de la pandèmia generada per la COVID-19 (com a data d'edició consta l’abril del 2020). No ha estat concebut, doncs, durant aquesta crisi ni tampoc ha pretès reaccionar-hi; no és un llibre oportunista. Ara bé, el seu plantejament és molt apropiat com a instrument de combat contra la pandèmia i els seus efectes psicosocials. L'autor, fins i tot va més enllà i “reivindica” que la hipocondria és una actitud per encarar la vida. Al capdavall, els hipocondríacs estan avesats a la malastrugança. Hom pot pensar que això tan sols és una (im)postura, però l’autor, s’hi aplica amb més rigor del que es pot imaginar a primer cop d’ull. En realitat, la hipocondria és l’instrument per a efectuar una reflexió irònica i, sobretot, humorística. L'humor –una de les claus per llegir el llibre– és una cosa molt seriosa, fins i tot terapèutica. Qui vulgui riure trobarà al llibre moments hilarants durant els quals s’esvaeixen els maldecaps que tots patim aquests darrers mesos. Justament, el llibre constata de forma explícita la relació entre humor i hipocondria, en un text titulat Humorcondria: “Sigui de nosaltres o amb nosaltres és un fet que escoltar un hipocondríac en acció té efectes còmics immediats.”\nEn la nostra tradició l'actor i humorista Joan Capri va fer emergir un personatge que és un immens hipocondríac\nEl llibre aplega 36 textos, d’extensió força breu i lectura molt àgil, que tracten temes diversos amb el fil conductor de la perspectiva d’un hipocondríac. En la seva “reivindicació” de la hipocondria, un dels primers textos ja invoca il·lustres precedents literaris, com Molière, del qual afirma, amb encert: “Molts solen citar frívolament El malalt imaginari per burlar-se de la hipocondria, el que no sol dir ningú és que Molière va palmar de veritat després de parir-la.” Hi ha hipocondríacs molt cèlebres com ara el que interpreta Woody Allen a la majoria de les seves pel·lícules, però també al nostre país hi ha hagut una important tradició hipocondríaca. L'actor i humorista Joan Capri, per exemple, fou un mestre en aquest àmbit i, per mitjà dels seus monòlegs, va fer emergir un personatge que, per damunt de tot, és un immens hipocondríac. Fa riure perquè tracta com a enormes catàstrofes les seves petites vicissituds quotidianes.\nXungarro situa la majoria dels textos en l’àmbit més quotidià i personal amb un gran protagonisme de les qüestions mèdiques, començant per les seves petites afeccions\nPrecisament, Xungarro situa la majoria dels textos en l’àmbit més quotidià i personal. Tenen un gran protagonisme les qüestions mèdiques, començant per les seves petites afeccions: des d’una fístula anal a un bonyet de greix passant per una hipertròfia funcional ventricular esquerra, que equival a tenir un cor “massa gran”, polisèmia que, naturalment, es presta a un divertit joc retòric. També cal destacar els problemes que envolten la burocràcia mèdica i les instal·lacions sanitàries: la consecució d’un metge de capçalera; les vicissituds que es viuen a la sala d’espera d’un CAP; l’hospital com a lloc molt perillós; etc. Al capdavall –com diu l’autor–, l’hipocondríac necessita el metge i n’ha de ser amic com “el drogoaddicte no pot permetre’s estar malament amb el seu camell”. Pel que fa a la salut mental, la conclusió de l’hipocondríac és aclaparadora:\nEl psiquiatra et droga però no et cura; el psicoanalista t’escolta però no et cura, i el psicòleg directament no et cura. Per tant, posats a triar és preferible començar per un psicòleg que té el mateix efecte que els altres dos sense els fastigosos passos intermedis. (p. 142)\nAixí mateix, tracta força sobre l’alimentació, la gastronomia i el vegetarianisme, i arriba a fer propostes suggerents d’un cert to anarquitzant, però contundent racionalitat:\nUna de les poques coses per les quals serveix l’estat és per a putejar la gent. Així, seria bona idea apujar els impostos dels productes més nocius i deixar-los a preu d’or, i almenys qui se’ls vulga menjar ja es va pagant el tractament de la diabetis o les operacions de bypass coronari. (p. 113)\nDe fet, aquest és un llibre sobre la por perquè és la por que crea la hipocondria i, com diu l'autor, “posats a tenir por, per què no fer-ho amb un to maximalista? Per què no entrar-hi per la porta gran?” Efectivament, la hipèrbole aplicada a tota mena de situacions és un dels recursos més abundants del llibre, cosa que permet exhibir una gran lucidesa que resulta oportuníssima en els temps que vivim. Per exemple: “La hipocondria és el motor de gran part dels avanços de la civilització tecnològica occidental.”\nLa hipocondria escau en aquests moments, en què potser som una mica a prop de la fi del món o, almenys, de la fi d’algun món.\nA més, l'obra ens obsequia amb alguna sorpresa de gran interès, com quan ens fa conèixer la paraula fogó, amb què a Sueca designen “allí on el cul passa a entrar en territori de l’intestí”. Certament, és –com diu Xungarro– “una paraula molt reivindicable, em sorprén que no s’haja estès el seu ús donada la gran necessitat social que hi ha”. L’autor coneixia el mot perquè l’ha mamat de petit; nosaltres podem donar fe que el recull el diccionari Alcover-Moll i ja l’incorporem des d’ara al nostre vocabulari.\nSempre han rebut atenció els que han preconitzat grans catàstrofes o, fins i tot, la fi del món, encara que no sigui exactament el mateix que un hipocondríac, fem-los un cert cas. En aquests moments, potser som una mica a prop de la fi del món o, almenys, de la fi d’algun món. Doncs, mentre no arriba, per què no apaguen l’aparell de televisió, deixen d’escoltar dades i xifres alarmants i es posen a llegir, per exemple, aquest llibre. No els immunitzarà contra cap virus, però els asseguro que viuran una estona relaxada, reflexiva i divertida.\nXungarro. Hipocondria, “mon amour!”. Barcelona: Llibres de l’Índex, 2020.\nPublicat a La Veu, núm. 104, octubre del 2020.\nPublicat per Pere Torra a 18:09 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Xungarro


27a Temporada d’Arts Escèniques – Tàrrega (l’Urgell) - Guia activitats\n27a Temporada d’Arts Escèniques – Tàrrega (l’Urgell)\nRepresentació de L’abraçada dels cucs de Cactus Teatre (tragicomèdia), el 15-1; El circ dels impossibles de Mag Stigman (màgia i circ familiar), el 23-1; Creatura de Lapso Producciones (circ), el 5-2; El monstre de colors de Tutatis (teatre de titelles familiar), el 6-2; Les irresponsables de Bitó i La Villarroel (comèdia), el 18-2; Nautilus de Cia. La Negra (teatre familiar), el 20-2; Hamelí de la Cia. Xip Xap (teatre familiar), el 6-3, i Fascinatio de Jordi Quimera (il·lusionisme familiar), el 3-4.\nTelèfon:973 31 29 60\nTàrrega (27a Temporada d’Arts Escèniques)


Motion picture producers and directors | LibraryThing en català\nAkira Kurosawa(13) Alfred Hitchcock(53) biography(1,000) Chili Palmer(30) cinema(392) Deptford(15) Deptford Trilogy(40) Derek Jarman(29) directors(132) Don DeLillo(16) Elmore Leonard(15) Fellini(16) fiction(2,089) film(1,081) film directors(31) Godard(14) Hitchcock(81) Hollywood(188) interviews(94) Kurosawa(15) Leni Riefenstahl(25) movies(247) Robertson Davies(14) Terry Gilliam(21) Truffaut(22)\nTema: Motion picture producers and directors\nMotion picture producers and directors (8 obres)\nMotion picture producers and directors › Argentina › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Argentina › Biography › Dictionaries (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Argentina › Interviews (2 obres)\nMotion picture producers and directors › Australia › Biography (6 obres)\nMotion picture producers and directors › Australia › Biography › Encyclopedias (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Australia › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Australia › Interviews (2 obres)\nMotion picture producers and directors › Australia › Interviews (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Australia (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Baltimore › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Biography (6 obres)\nMotion picture producers and directors › Biography › Dictionaries (4 obres)\nMotion picture producers and directors › Biography › Juvenile literature (373 obres)\nMotion picture producers and directors › Biography (3 obres)\nMotion picture producers and directors › Brazil › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › California › Los Angeles › Biography (2 obres)\nMotion picture producers and directors › California › Los Angeles › Death (2 obres)\nMotion picture producers and directors › California › Los Angeles › Death › Fiction (1 obres)\nMotion picture producers and directors › California › Los Angeles › Fiction (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Canada (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Canada › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Canada › Biography › Juvenile literature (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Canada › Biography (2 obres)\nMotion picture producers and directors › Canada › Interviews (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Chile › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › China › Hong Kong (1 obres)\nMotion picture producers and directors › China › Hong Kong › Interviews (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Credits › Periodicals (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Credits (3 obres)\nMotion picture producers and directors › Crimes against › Fiction (4 obres)\nMotion picture producers and directors › Crimes against › Fiction (6 obres)\nMotion picture producers and directors › Denmark › Interviews (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Diaries (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Dictionaries (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Dictionaries (2 obres)\nMotion picture producers and directors › Directories (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Drama (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Dungeness › Pictorial works (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Dungeness. › Homes and haunts (1 obres)\nMotion picture producers and directors › England › Diaries (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Europe › Registers (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Europe, Eastern (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Fiction (35 obres)\nMotion picture producers and directors › Fiction (26 obres)\nMotion picture producers and directors › France (2 obres)\nMotion picture producers and directors › France › Biography (13 obres)\nMotion picture producers and directors › France › Biography (3 obres)\nMotion picture producers and directors › France › Correspondence (2 obres)\nMotion picture producers and directors › France › Correspondence (1 obres)\nMotion picture producers and directors › France › Diaries (2 obres)\nMotion picture producers and directors › France › Drama (1 obres)\nMotion picture producers and directors › France › Interviews (1 obres)\nMotion picture producers and directors › France › Paris › Fiction (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Germany › Biography (8 obres)\nMotion picture producers and directors › Germany › Biography (6 obres)\nMotion picture producers and directors › Germany › Diaries (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Germany › Film catalogs (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Germany › Interviews (2 obres)\nMotion picture producers and directors › Germany (West) › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Homes and haunts › California › Los Angeles (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Homes and haunts › United States (1 obres)\nMotion picture producers and directors › India › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › India › Biography (3 obres)\nMotion picture producers and directors › India › Bombay › Fiction (1 obres)\nMotion picture producers and directors › India › Interviews (1 obres)\nMotion picture producers and directors › India (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Interviews (11 obres)\nMotion picture producers and directors › Interviews (5 obres)\nMotion picture producers and directors › Iran › Interviews (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Italy › Biography (9 obres)\nMotion picture producers and directors › Italy › Biography (3 obres)\nMotion picture producers and directors › Italy › Drama (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Italy › Interviews (4 obres)\nMotion picture producers and directors › Italy › Interviews (2 obres)\nMotion picture producers and directors › Italy › Pictorial works (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Italy › Turin (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Japan › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Japan › Biography (2 obres)\nMotion picture producers and directors › Latin America › Biography › Dictionaries (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Latvia › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Los Angeles › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Los Angeles › Drama (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Maryland › Baltimore › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Mexico › Biography (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Mexico › Interviews (1 obres)\nMotion picture producers and directors › Netherlands › Biography (2 obres)\nGet Shorty de Elmore Leonard (2,114 Nombre d'exemplars)\nBe Cool de Elmore Leonard (1,275 Nombre d'exemplars)\nWorld of Wonders de Robertson Davies (1,240 Nombre d'exemplars)\nPopcorn de Ben Elton (1,104 Nombre d'exemplars)\nThe New Confessions de William Boyd (733 Nombre d'exemplars)\nPanic de Jeff Abbott (698 Nombre d'exemplars)\nClandestine in Chile de Gabriel García Márquez (631 Nombre d'exemplars)\nThe Starter Wife de Gigi Levangie Grazer (554 Nombre d'exemplars)\nLast Kiss de Luanne Rice (449 Nombre d'exemplars)\nSomething Like an Autobiography de Akira Kurosawa (434 Nombre d'exemplars)\nFather of Frankenstein de Christopher Bram (398 Nombre d'exemplars)\nAlfred Hitchcock: A Life in Darkness and Light de Patrick McGilligan (367 Nombre d'exemplars)\nThe Silver Needle Murder de Laura Childs (365 Nombre d'exemplars)\nThe Beverly Malibu de Katherine V. Forrest (269 Nombre d'exemplars)\nBlue Movie de Terry Southern (268 Nombre d'exemplars)\nThe Book of the Damned de Tanith Lee (264 Nombre d'exemplars)\nHerzog on Herzog de Werner Herzog (245 Nombre d'exemplars)\nBombay Ice de Leslie Forbes (243 Nombre d'exemplars)\nThe Uncanny de Andrew Klavan (226 Nombre d'exemplars)\nLeni Riefenstahl: A Memoir de Leni Riefenstahl (219 Nombre d'exemplars)\nCronenberg on Cronenberg de David Cronenberg (218 Nombre d'exemplars)\nEl director es la estrella de Peter Bogdanovich (204 Nombre d'exemplars)\nLeni: The Life and Work of Leni Riefenstahl de Steven Bach (203 Nombre d'exemplars)\nDerek Jarman's Garden de Derek Jarman (193 Nombre d'exemplars)\nSilver Scream de Mary Daheim (179 Nombre d'exemplars)\nBeginning de Kenneth Branagh (175 Nombre d'exemplars)\nThe Spiral Path de Mary Jo Putney (171 Nombre d'exemplars)\nGilliam on Gilliam (Directors on Directors) de Terry Gilliam (158 Nombre d'exemplars)\nLookout Cartridge de Joseph McElroy (143 Nombre d'exemplars)\nIt's Only a Movie: Alfred Hitchcock, A Personal Biography de Charlotte Chandler (127 Nombre d'exemplars)\nMy Life and My Films de Jean Renoir (127 Nombre d'exemplars)\nThe Shifting Point: Theatre, Film, Opera 1946-1987 de Peter Brook (123 Nombre d'exemplars)\nTruffaut: A Biography de Antoine de Baecque (118 Nombre d'exemplars)\nThe Merchant of Venus de Ellen Hart (115 Nombre d'exemplars)\nVampyres of Hollywood de Adrienne Barbeau (108 Nombre d'exemplars)\nGodard: A Portrait of the Artist at Seventy de Colin MacCabe (107 Nombre d'exemplars)\nThe Emperor and the Wolf: The Lives and Films of Akira… de Stuart Galbraith, IV (107 Nombre d'exemplars)\nThe Weather in Berlin: A Novel de Ward Just (101 Nombre d'exemplars)\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 166,092,708 llibres! | Barra superior: Sempre visible


Canvi del vehicle que presta el servei de transport urbà a Esparreguera - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nDesprés de diversos requeriments rebuts per alguns usuaris freqüents del servei de transport urbà, on es posava de manifest que el vehicle titular del servei no era l'adequat per a cobrir les necessitats dels usuaris, des de la Regidoria de Mobilitat, Aparcament i Transports de l'Ajuntament d'Esparreguera es va començar a dur a terme una sèrie de negociacions amb l'operador titular del servei, LA HISPANO IGUALADINA, SL, per tal d'intentar solucionar les inquietuds rebudes per part dels usuaris del servei.\nArran d'aquestes negociacions, finalment es va arribar a un acord i, a partir del passat dilluns 1 de setembre, el vehicle que presta el servei és un vehicle de pis pla, sense escales, adaptat per a persones amb mobilitat reduïda; en definitiva, un vehicle amb unes condicions més òptimes i adequades al servei que està prestant. Aquest vehicle és el que, fins aquest moment, feia només dues expedicions els dijous, dia de mercat setmanal.\nLa substitució del vehicle titular del transport urbà suposa una gran millora per a tots els usuaris del servei, ja que podran fer el trajecte amb unes condicions més òptimes i adequades.