Impersonation | LibraryThing en català\nBilly Wilder(7) convent(12) drag(9) Elemental Masters(92) Elemental Masters #5(5) elemental masters series(12) fiction(716) impersonation(15) Istanbul(88) Jack Lemmon(8) Joanne Harris(14) Marilyn Monroe(14) Mercedes Lackey(15) Nobel(23) Nobel Prize(40) nuns(25) Orhan Pamuk(11) Pamuk(10) Puss in Boots(23) Titanic(27) Tony Curtis(8) Turkey(157) Turkish(66) Turkish fiction(21) Turkish literature(74)\nAbbeys › France › History › 17th century › Fiction (2)\nAbbeys › France › Fiction (2)\nGay bars › Washington (State) › Seattle › History (1)\nFemale impersonators › Biography (1)\nUnemployed › Drama (1)\nMarriage customs and rites › Drama (1)\nMusic-halls (Variety-theaters, cabarets, etc.) › Washington (State) › Seattle › History (1)\nEntertainers › Humor (1)\nFemale impersonators › New South Wales › Sydney (1)\nDiplomats › Drama (1)\nFemale impersonators › Washington (State) › Seattle › Interviews (1)\nTwain, Mark, 1835-1910 › Parodies, imitations, etc (1)\nfiction, impersonation (6)\ndance, historical fiction (3)\ndance, murder, mystery (3)\ndance, mystery, romance (3)\ndrag, history (3)\ncrime, family, fiction, magical realism, -fantasy, -science fiction (3)\nchocolate, women (2)\nnuns, romance (2)\nImpersonation (5 obres)\nImpersonation › Drama (4 obres)\nImpersonation › Drama (1 obres)\nImpersonation › Fiction (12 obres)\nImpersonation › Fiction (2 obres)\nImpersonation › History (3 obres)\nImpersonation › History (1 obres)\nImpersonation (31 obres)\nImpersonation in literature (2 obres)\nEl Llibre negre de Orhan Pamuk (1,987 Nombre d'exemplars)\nHoly Fools de Joanne Harris (1,544 Nombre d'exemplars)\nReserved for the Cat de Mercedes Lackey (1,167 Nombre d'exemplars)\nThe List de Steve Martini (766 Nombre d'exemplars)\nSome Like It Hot [1959 film] de Billy Wilder (370 Nombre d'exemplars)\nMy French Whore de Gene Wilder (233 Nombre d'exemplars)\nAmanda / Miranda de Richard Peck (228 Nombre d'exemplars)\nThe Culture of the Copy: Striking Likenesses, Unreasonable… de Hillel Schwartz (170 Nombre d'exemplars)\nDeceived de Bertrice Small (159 Nombre d'exemplars)\nUndone de Virginia Henley (154 Nombre d'exemplars)\nA Return to Christmas de Chris Heimerdinger (95 Nombre d'exemplars)\nThe Phony Marine: A Novel de Jim Lehrer (56 Nombre d'exemplars)\nThe Woman Who Pretended to Be Who She Was: Myths of… de Wendy Doniger (47 Nombre d'exemplars)\nDrag: A History of Female Impersonation in the Performing… de Roger Baker (42 Nombre d'exemplars)\nAn Evening at the Garden of Allah de Don Paulson (34 Nombre d'exemplars)\nA Relative Stranger de Anne Stevenson (19 Nombre d'exemplars)\nGuilty Pleasures: Feminist Camp from Mae West to Madonna de Pamela Robertson (11 Nombre d'exemplars)\nGreat Pretenders: A History of Female and Male… de Anthony Slide (10 Nombre d'exemplars)\nThe Cliff: A Novel de David R. Slavitt (9 Nombre d'exemplars)\nToo Close To Call de Barbara Dunlop (7 Nombre d'exemplars)\nHow to Impersonate Famous People de Christopher Fowler (5 Nombre d'exemplars)\nBeneath the Sequined Surface: An Insight into Sydney Drag de Carol Langley (4 Nombre d'exemplars)\nMark Twain walking America again de Dale H. Janssen (2 Nombre d'exemplars)\nThe Fixer de George Bickel (1 Nombre d'exemplars)\nThe histrionic Holmes; an analysis and dissertation on the… de Marvin Kaye (1 Nombre d'exemplars)\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 164,308,642 llibres! | Barra superior: Sempre visible


ï»¿ Flooring Stores Clarks NE 68628 | Nebraska Flooring Dealers, Stores & Retailers\nHome | Nebraska | Clarks NE | Online Review | Local Flooring Directory| 68628\n28 miles from clarks, NE\nFullerton, NE (10 mi.)\nSilver Creek, NE (10 mi.)\nHordville, NE (11 mi.)\nCentral City, NE (12 mi.)\nPolk, NE (12 mi.)\nGenoa, NE (14 mi.)\nBelgrade, NE (18 mi.)\nMarquette, NE (19 mi.)\nPalmer, NE (20 mi.)\nShelby, NE (21 mi.)\nBenedict, NE (21 mi.)\nSaint Edward, NE (22 mi.)\nChapman, NE (25 mi.)\nGresham, NE (27 mi.)\nAurora, NE (28 mi.)\nColumbus, NE (28 mi.)\nRising City, NE (28 mi.)\nSaint Libory, NE (29 mi.)\nAlbion, NE (29 mi.)\nSurprise, NE (29 mi.)\nYork, NE (30 mi.)\nWaco, NE (30 mi.)\nBellwood, NE (31 mi.)\nPhillips, NE (31 mi.)\nWolbach, NE (31 mi.)\nLindsay, NE (32 mi.)\nSaint Paul, NE (32 mi.)\nHenderson, NE (33 mi.)\nPrimrose, NE (33 mi.)\nNewman Grove, NE (34 mi.)\nHumphrey, NE (35 mi.)\nUlysses, NE (35 mi.)\nGrand Island, NE (35 mi.)\nUtica, NE (36 mi.)\nDavid City, NE (36 mi.)\nCreston, NE (37 mi.)\nDannebrog, NE (37 mi.)


l-scale=1"> T'animes a fer una barbacoa de carbó i sense fum a casa?\nLotus Grill és fonamental pels amant de les barbacoes perquè et permet fer-les a qualsevol lloc i sense fer fum! Així que la pots utilitzar per coure la carn o el peix i els seus acompanyaments dins o fora de casa. A Roca Ribes, no només tenim la màquina disponible, sinó que també hi trobaràs el carbó i l’accelerador en gel de Lotus Grill, que es caracteritzen per no fer fum.\nSigui en la seva mida estàndard com XL, aquesta barbacoa és ideal per coure una gran quantitat i tipus d’aliments sense dificultats i, alhora, no suposa cap problema per trobar-li un lloc a l’armari quan no es fa servir. A més, està disponible en varis colors per tal que la puguis elegir del que més t’agradi o del que combini millor amb la teva decoració.\nEstà clar que Lotus Grill té moltes avantatges però, sens dubte, la millor és que ja no us haureu de preocupar perquè s’està tapant el cel i ja havíeu quedat per fer una barbacoa a la muntanya. L’únic que haureu de fer és canviar els plans de fora a dins de casa!


Facultat de turisme > Dra. Dolors Pelegrí."Fruiturisme: noves demandes turístiques i oportunitats"\n12/05/2022 - 16:00\nDra. Dolors Pelegrí. Tècnica del projecte "Fruiturisme (Aitona).\nTemàtica: "Fruiturisme: noves demandes turístiques"\nAssignatura: Creació i Comercialització de Nous Productes\nDocent responsable de l'activitat: Sr. Jaume Marín\nDia: dijous 12 de maig\nHora: de 16.00 a 17.30 h\nAula: Aula C3 (conferenciant online)\nAforament disponible: 30/60 places presencials ocupades (Aforament virtual 5/150).\nLa sessió tracta sobre la innovació en el producte turístic "Fruiturisme". Concretament, la ponent se centrarà en les fases del projecte i evolució, així com en la importància del disseny de l’experiència turística. Durant la sessió també plantejarà les iniciatives desenvolupades per potenciar la comunicació del projecte i les accions emprades per motivar la relació amb els mitjans.\nEntre Subjectes & Atributs. Sr. Ramon Alturo Monné. "La gestió del Turisme al Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Bai


DÍPTICS-GUIA per a la interpretació de proves de laboratori\nImatge dels Díptics-Guia\nGuia per al diagnòstic i seguiment de la sífilis, i guia d’anticossos segons orientació diagnòstica\nDes de CLILAB Diagnòstics volem ajudar a la interpretació de proves del laboratori i fomentar la comunicació amb els nostres clínics. En aquesta línia, hem començat a elaborar documents de suport en forma d’esquemes o díptics, molt visuals, i que siguin fàcils de consultar per qualsevol professional de l’àmbit sanitari.\nHem començat amb la interpretació de la serologia de la Sífilis i una guia pel diagnòstic serològic de malalties autoimmunes, en relació al número de consultes rebudes al laboratori pels professionals sanitaris. Pròximament afegirem altres documents sobre la interpretació de la serologia infecciosa.\nAquests Díptics-guia també els podreu trobar a la pàgina principal de la web.\nGuia d’anticossos segons orientació diagnòstica\nGuia per al diagnòstic i seguiment de la sífilis\nGuia COVID-19 Proves diagnòstiques


Publicado el Sábado, 06 Mayo 2017 21:58\nLa comunidad educativa reclama #libertad en #educación #PPorLaEducación #PorLaLibertadDeEducación pic.twitter.com/Ph70TD3366\n— M José Català Verdet (@mjosecatala) 6 de mayo de 2017\nConcertada amenazada y publica controlada libertad nada de nada #LibertadDeEnsenanza27.1 pic.twitter.com/3qZvHynyjC\n— LibertadDeEnseñanza (@LDE271) 6 de mayo de 2017\nLos organizadores consideran necesario defender la libertad de educación ante la «grave y urgente» situación de la Comunidad Valenciana, y por ello han convocado esta manifestación, a la que han acudido personas desde diferentes puntos del territorio valenciano en autobuses.\nLa plataforma Libertad de Enseñanza 27.1, en la que se están integrando los centros concertados afectados por el decreto de conciertos educativos en la etapa de Bachillerato del Consell, denuncia que esta norma cerrará un total de 31 unidades de Bachillerato. Eso afectará, según afirman desde la plataforma, a 25 colegios, 6.770 familias, 8.125 alumnos y 124 profesores, y consideran que «es el principio para exterminar a la concertada» en la Comunitat Valenciana.\nPor ello, reclaman el mantenimiento de aquellos puestos escolares en centros privados concertados con demanda social y solicitan que se proceda a la concertación de la totalidad de aulas de primero de Bachillerato para las que se ha solicitado concierto en la Comunitat Valenciana. La plataforma advierte de que la situación «es mucho más grave de lo que a primera vista puede parecer, pues la mayoría de los centros que se ha salvado de la tala, solo tiene garantizado el concierto para el próximo curso 2017-2018».\n— Cristina Seguí (@CristinaSegui_) 6 de mayo de 2017\nEn los últimos días algunos centros han recibido, según la plataforma, notificaciones en las que se les comunica que se eliminan sus conciertos también en el ciclo de Infantil, lo que demuestra, a su juicio, que el Consell «no va a parar aquí con su intención de acabar con este modelo educativo». Esta manifestación, añaden, es una más de las acciones que se están llevando a cabo tanto desde los centros como desde la plataforma, en las que juegan un papel decisivo las actuaciones administrativas y judiciales, con el objetivo de se revoque «una decisión tan perjudicial para la libertad de enseñanza».\nLa protesta ha contado con el apoyo de diferentes entidades, entre ellas, la Mesa por la Educación en Libertad, y se han sumado representantes de algunos partidos políticos como la presidenta del Partido Popular de la Comunitat Valenciana (PPCV), Isabel Bonig, o el diputado de Ciudadanos (Cs) Toni Cantó, junto a cargos locales como el 'popular' Alfonso Grau o Fernando Giner de C's.


Les universitats han convertit el professorat associat en mà d’obra barata\nSABIES QUE… el professorat de les universitats públiques valencianes opina que la pitjor situació professional del PDI la pateix el professorat associat\nDistribució percentual segons la valoració de la categoria professional en pitjor situació.\nSABIES QUE… més del 80% del professorat de les universitats públiques valencianes està d’acord en que s’ha pervertit la figura de l’associat per a convertir-la en mà d’obra barata\nDistribució percentual del grau d’acord amb “la figura de associat s’ha pervertit per a encobrir la contractació de mà d’obra barata”.\nLa figura del professorat associat s’ha pervertit i poc queda d’aquella definida en la LOU.\nEl que caracteritza aquest professorat en totes les universitats és la precarietat: un salari indigne i el fet de trobar-se en una situació de vulnerabilitat, amb contractes que han d’anar renovant-se any rere any (en molts casos superant els 15 anys de continuïtat). Per aquesta raó, STEPV-Iv reclama la creació de polítiques d’estabilització per a aquesta plantilla i una retribució digna.\nLa falta de figures alternatives per a la substitució del professorat, funcionari o laboral, ha convertit aquesta figura en mà d’obra barata utilitzada per a cobrir qualsevol necessitat docent.\nEn la UPV en particular, cal afegir la falta de criteris de no renovació i la falta absoluta de voluntat dels equips de govern per a definir-los. En la pràctica, això ha facilitat, en molts casos, el rebuig de personal sense necessitat de cap argument, tal i com STEPV-Iv du temps denunciant en les meses de negociació.\nTambé el professorat associat de la UPV veu com, cada vegada més, se li imposen tasques de gestió docent no atribuïbles a aquesta figura i no retribuïdes salarialment, alhora que no se li valoren els mèrits investigadors en la NOA, mentre la Universitat sí que els comptabilitza com a propis.\nLes universitats no consideren el professorat associat com a propi i integrat dins del seu àmbit i, en el cas de la UPV, no se’ls reconeix antiguitat (triennis) ni complement específic, retribucions que altres universitats del nostre entorn sí que reconeixen.\nConsuelo vidal García 02/05/2017 at 16:37\nCompletamente de acuerdo. Es vergonzoso, y lo que no entiendo es cómo se supone que esta situación de instabilidad y concretamente la cuestión de encadenas contratos temporales indefinidamente es legal.\nsoy profesora asociada.\nTomas Serrano 02/05/2017 at 14:35


animal bites | OMG.BLOG\n!! animal bites !!


Grècia trenca el malefici i suma la seva primera victòria en un mundial\n16 maig 2021 21:19\nGRÈCIA: Tzorvas, Tziolis, Papadopoulos, Karagounis, Vyntra, Salpingidis, Totosidis, Kyrgiakos, Gekas, Papastathopoulos i Katsouranis.\nSamaras per Papastathopoulos en el minut 37 i Ninis per Gekas en el minut 79.\nNIGÈRIA: Enyeama, Yobo, Taiwo, Shittu, Ayegbeni, Odemwingie, Kalu Uche, Kaita, Haruna, Odiah i Etuhu.\nObasi per Odemwingie en el minut 46, Echiejile per Taiwo en el minut 55 i Afolabi per Echiejile en el minut 77.\n0-1: minut 16, Kalu Uche.\n1-1: minut 44, Salpingidis.\n2-1: minut 71, Torosidis.\nÀRBITRE: Óscar Ruiz (colombià) Amonestà Sokratis, Tziolis i Samaras per part de Grècia, i Obasi per part de Nigèria. Expulsà amb vermella directa Kaita en el minut 3.\nLa selecció de Grècia, que no havia aconseguit ni una sola victòria ni havia marcat cap gol en els quatre partits anteriors dels mundials, va aconseguir ahir ambdues coses (2-1) davant una Nigèria obligada a jugar des del minut 33 amb un home menys per l'expulsió de Sani Kaita. Derrotats, els dos equips, en el seu primer contacte amb el Mundial, Grècia i Nigèria es jugaven la supervivència i, malgrat el resultat, els dos continuen amb vida en el torneig.\nGrècia no va canviar la mentalitat defensiva i va començar a pagar la covardia als 16 minuts. Kalu Uche, jugador de l'Almeria, llançà una falta i Odenwingie fingí la rematada de cap, però deixà passar la pilota, que es va allotjar dins la porteria grega mentre Tzorvas es llançava cap a l'altre costat.\nAmb el marcador en contra, al conjunt hel·lènic no li quedà més remei que estirar les seves línies i la seva ambició obtingué la recompensa en el minut 44, quan Salpingidis llançà un fort xut, la pilota ensopegà en Haruna i entrà per l'escaire dret del desconsolat Enyeama. La primer diana de Grècia en un nundial l'havia marcada un nigerià, encara que la FIFA l'atribueix a Salpingidis.\nEl gol de la victòria del conjunt entrenat per Otto Rehhagel arribà en el minut 71 gràcies a l'oportunisme de Torosidis, qui aprofità el rebuig a un xut llunyà del seu company Tziolis.


Cursa, Mitja i Marató de la Campana. Organitza CoRReDoRS.CaT. 11-06-2017\nCorredors.catCompeticionsMuntanyaTema: Cursa, Mitja i Marató de la Campana. Organitza CoRReDoRS.CaT. 11-06-2017\nPàgines: 1 ... 3 4  Autor\nCursa, Mitja i Marató de la Campana. Organitza CoRReDoRS.CaT. 11-06-2017 (Llegit 2691 cops)\nEl patiment de avui , es el exit del dema\n« 27 Abril 2017, 06:39:13 »\nAquesta no me la perdo , marato i a patir molt i dissabte els nens a la Campaneta\n« 27 Abril 2017, 10:47:41 »\nInscrit a la mitja.. crec.. em surt un error Codi:Not FoundThe requested URL /xactOK was not found on this server.després de fer el pagament. 10000: 38:43 - Sant Antoni 02.2016Mitja: 1:26:50 - Mitja de Barcelona, 02.2016Marató: 2:59:32 - Rotterdam Marathon, 04.2016strava\n« 27 Abril 2017, 16:49:46 »\nCita de: aurelian en 27 Abril 2017, 10:47:41Inscrit a la mitja.. crec.. em surt un error Codi:Not FoundThe requested URL /xactOK was not found on this server.després de fer el pagament. A la llista hi ets ..... http://tpvcorredors.zentense.es/webapp/llistat?cur_id=113\n« 27 Abril 2017, 18:40:26 »\nCita de: korfbaler en 27 Abril 2017, 16:49:46A la llista hi ets ..... http://tpvcorredors.zentense.es/webapp/llistat?cur_id=113gracias 10000: 38:43 - Sant Antoni 02.2016Mitja: 1:26:50 - Mitja de Barcelona, 02.2016Marató: 2:59:32 - Rotterdam Marathon, 04.2016strava\n« 08 Maig 2017, 11:11:12 »\nJa tenim el circuit definitiu de la Marató, amb el vist i plau del Parc Natural ....43 kms per gaudir de l'entorn de Vacarisses i Rellinars.https://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=17565353Animeu-vos !!!!\n« 09 Maig 2017, 13:47:25 »\nPerdona que sigui tan pesat tiu pero es que no tinc el genolls per tonteries i una marató es una marató i fa molts mesos que no faig muntanya. 3 preguntes, es molt tècnica? Quin percentatge de pista vs corriol podrem trobar a la cursa? Agafa molt tros de la cursa muntanya de Rellinars?(la vaig fer l'any passat) Milla: 7'44'' Ripollet '115km. 22'52'' Canovelles '1610km. 46'44'' Granollers'12Mitja: 1h48'20'' Mitja Mataró'12-Montornes'1330 km. 2h55'58'' MaratestMarato: 4h26'38'' Barcelona'14Matagalls-Montserrat: 16h.10'Objectiu 2017-2018 Fer totes les Mitges Maratons de Catalunya!\n« 09 Maig 2017, 14:24:46 »\nCita de: Kiske en 09 Maig 2017, 13:47:25Perdona que sigui tan pesat tiu pero es que no tinc el genolls per tonteries i una marató es una marató i fa molts mesos que no faig muntanya. 3 preguntes, es molt tècnica? Quin percentatge de pista vs corriol podrem trobar a la cursa? Agafa molt tros de la cursa muntanya de Rellinars?(la vaig fer l'any passat) Pesaooooooo ..... Es broma ....No es tècnica. No ho hem mesurat exactament, però la meitat o potser més, es corriol. Si estàs be, excepte algún punt concret, es per córrer La voluntat pot modificar al nostre favor les circumstàncies\n« 11 Maig 2017, 16:54:48 »\nUs recordem que aquest dissabte, a les 9'00h, farem el primer dels entrenaments, tant de la Mitja com la Campana. La sortida serà a la Pl. Joan Bayà, tot just al costat de l'Ajuntament, i el mateix lloc de sortida de la cursa.Us esperem !!!\n« 16 Maig 2017, 08:13:59 »\nBon diaaaaaaQue passa que aquest any sembla que tot està una mica .... adormit? Falten molts correcats a la llista d'inscrits .... Que fem 10 anys !!!!!Animeu-vos !!!!\n« 16 Maig 2017, 14:53:57 »\nJo fins a darrera hora no puc apuntar-me. Depen de quan jugui a futbol el meu fill. Això si, si m'apunto sera a la marató Milla: 7'44'' Ripollet '115km. 22'52'' Canovelles '1610km. 46'44'' Granollers'12Mitja: 1h48'20'' Mitja Mataró'12-Montornes'1330 km. 2h55'58'' MaratestMarato: 4h26'38'' Barcelona'14Matagalls-Montserrat: 16h.10'Objectiu 2017-2018 Fer totes les Mitges Maratons de Catalunya!\nThe eye of the tiger in the thrill of the fight...\n« 16 Maig 2017, 15:08:59 »\nCita de: korfbaler en 16 Maig 2017, 08:13:59Bon diaaaaaaQue passa que aquest any sembla que tot està una mica .... adormit? Falten molts correcats a la llista d'inscrits .... Que fem 10 anys !!!!!Animeu-vos !!!!Eiiiip, no serà per mi, que aquesta serà la meva primera participació. En 10 anys, ja tocava venir a córrer la cursa de la campana 33:44 Cursa dels Nassos 20161h13:06 Behobia SS 20121h14:47 eDreams Mitja Marató de Barcelona 20172h44:03 Bank Of America Chicago Marathon 2016\n« 16 Maig 2017, 15:38:27 »\nJo prefereixo esperar a veure com surto de perjudicat de Bagà, dilluns valoro.De fet, no tinc res a l'agenda concretat.\n« 20 Maig 2017, 01:37:49 »\nHola Campanerus!Inscrit a la Marató Toni!! No podia faltar Crec que he estat a la majoria de les 10 edicions, i les darreres fent la Mitja. Haurem de "tastar" aquesta Marató encara que a aquestes alçades de temporada ja estic de baixada i amb ganes de voltar per la muntanya Ens veiem el dia 11/6 a les 7.30 100 Km. 9h35min TRAILWALKER 2015Marató: 2h38'40" BCN 2003Marató de Muntanya: 7h46' Marató de l´Emmona 2013 Mitja: 1h13'45" BCN 1999 i GAVÀ 200310Km: 34'19" Sant Antoni 2003\n« 22 Maig 2017, 08:23:47 »\nCita de: XAVI-NAD en 20 Maig 2017, 01:37:49Hola Campanerus!Inscrit a la Marató Toni!! No podia faltar Crec que he estat a la majoria de les 10 edicions, i les darreres fent la Mitja. Haurem de "tastar" aquesta Marató encara que a aquestes alçades de temporada ja estic de baixada i amb ganes de voltar per la muntanya Ens veiem el dia 11/6 a les 7.30 Ja se que aquest any el dia de la Campana tenim competència per a tot arreu .... Però animeu-vos per la Campana !!! La voluntat pot modificar al nostre favor les circumstàncies\nPàgines: 1 ... 3 4  Anar a:


La Blockchain, la tokenització, les criptomonedes i els temes legals associats a debat - UEA\nLa Blockchain, la tokenització, les criptomonedes i els temes legals associats a debat\nEn una nova jornada de transformació digital organitzada per la Unió Empresarial de l’Anoia, en aquesta ocasió amb la col·laboració d’ACCID (Associació Catalana de Comptabilitat i Direcció) es va posar sobre la taula la realitat actual, visió de futur i reptes i conceptes associats a aquestes noves tecnologies que desperten alhora curiositat, interès i respecte.\nLa jornada, que va comptar amb una quarantena d’assistents, va permetre en una primera part, conèixer que la tecnologia Blockchain, essent un sistema de base de dades capaç de registrar qualsevol informació a través de la xarxa, permet compartir dades en un sistema públic i transparent, que no les permet eliminar, modificar ni falsejar. Aquesta tecnologia, de la que els ponents van coincidir que se’n coneix i se’n domina encara poc (com de la Internet als anys 90′) ja s’està començant a fer servir amb les criptomonedes i amb els smart contracts o contractes intel·ligents.\nEl professor de la UPC, Andrei Boar, qui compartia aquesta primera introducció amb l’auditori, va ser l’encarregat de moderar la taula d’experts en la que es van debatre altres elements iplicats en la tecnologia Blockchain i les seves aplicacions. Joaquim Matinero, advocat de Roca Junyent i col·laborador del Blockchain Space va posar sobre la taula la delicada situació a nivell legal de la tecnologia Blockchain i els riscos associats a la llei de protecció de dades.\nJaume Catarineu, CEO d’Ubiquat i president de TICAnoia i Sinergia va explicar la tokenització entesa com la digitalització de qualsevol objecte, servei, actiu o dret fet pel qual es pot compartir, vendre o comprar fins i tot conceptes abstractes. Va compartir alguns casos d’èxit reals i va refermar la idea que davant aquestes noves tecnologies han de madurar moltes coses, sobretot el tema de la identitat digitalitzada que ha de ser molt més robusta, pensant en els nous certificats de seguretat catalans, l’identiCAT que sembla, seguirà els estàndards nacionals d’identitat.\nLuís Carbajo, ceo de Vottun va compartir l’experiència de la seva empres en l’entorn de l’ús de la Blockchain ja no només per a grans empreses sinó també, per exemple, en una petita empresa d’ous ecològics de Girona que a través de la Blockchain pot certificar i demostrar que els ous i tot el procés que ells realitzen és 100% ecològic. Tots els assistents van rebre un exemplar del monogràfic “Blockchain, bitcoin i criptomonedes” gentilesa d’ACCID.\nRealitat virtual a l’automoció i la indústria\nLa propera cita a l’entorn de la transformació tecnològica tindrà lloc el proper 23 d’octubre en una jornada i un dinar gratuïts al voltant de la realitat virtual i l’augmentada. Es tracta de dues tecnologies que, en l’entorn empresarial i industrial, s’han convertit en una eina no només de venda i màrqueting sinó també de planificació de la producció, d’estratègia, de manteniment de maquinària i equips… Ho veurem en aquesta jornada-dinar, de la mà del director comercial de Volkswagen Spain i del director territorial de Catalunya d’Innovae, empresa de solucions de RV i RA amb aplicacions en venda, formació, manteniment, logística, fabricació i control. Acte organitzat per la UEA i amb el patrocini de Servisimó.\nPer a més informació i inscripcions anna@uea.cat i www.uea.cat


Novetats i informació diversa sobre el Marroc i viatges compartits - Pàgina 5\nLa henna, com a ritual de bellesa de les dones marroquines\nEl Lawsonia Inermis, és un arbust d’uns dos metres d’alçada, de flors petites, blanques i oloroses. Les fulles es recol•lecten, s’assequen a l’aire lliure i es polvoritzen. Aquesta pols rep el nom de henna (que ...\nQuan ens proposem viatjar al Marroc, normalment sorgeixen diverses preguntes, entre elles quin tipus de roba portar, ja que estem viatjant a un país musulmà. Aquí teniu alguns consells perquè pugueu fer la vostra maleta amb ...\nCircuits organitzats al Marroc durant el Ramadà\nEl 29 de juny passat va començar el Ramadà, l’esdeveniment més important per un musulmà. Pels musulmans és obligatori fer el Ramadà, que es basa en deixar de menjar durant les hores de sol. A part de no menjar, ...\nDescobriu els Ergs del Marroc\nCom hem explicat en diversos posts i a la mateixa web, el Marroc és un país amb molt d'encant i amb llocs molt bonics per conèixer. Una vegada tenim els bitllets d'avió o ferry, ens hem de preguntar quina o quines són les ...\nEl Marroc en foto\nAquí algunes fotos de viatgers que han volgut compartir amb nosaltres el record del seu viatge. Unes boniques fotografies del Marroc, encara que n'hi ha moltes més, per tots vosaltres. Quan el viatge acaba ens queda l'experiència i ...\nPer completar el viatge al Marroc pots optar per fer alguna de les activitats que més us agradi. Per exemple conduir un quad o buggy pel desert, fer surf per les altes dunes, fent el que s’anomena “sandboarding”, anar amb bicicleta o ...


Premis que arriben aquest febrer | Blog Noticies Català - Galatea Llibres | Llibreria online de Reus, Tarragona | Comprar llibres en català i castellà online\n/ Premis que arriben aquest febrer\nPremis que arriben aquest febrer\nAquest febrer arriben a les llibreries alguns dels premis literaris en llengua catalana més importants de l'any.\nAlejandro Palomas ha estat guardonat amb el Premi Nadal 2018 amb Un amor (Columna), la història de l’Amor a través de la mirada d’una dona excepcional.\nA Un amor, que arribarà a les llibreries el proper 7 de febrer, Palomas rescata els personatges de dues de les seves novel·les anteriors, Una mare (Columna, 2015) i Un gos (Columna, 2016). El primer és l'emotiu relat d'una família –formada per l'Amàlia, una mare carregada d'innocència, i els seus tres fills– que es reuneix per sopar la vigília de Nadal. L'escriptor va donar continuïtat a les vides dels protagonistes d' 'Una mare' amb 'Un gos', en què dibuixa les relacions familiars i els seus conflictes a partir de l'espera d'una trucada que no arribava mai.\nLa novel·la guanyadora del Nadal, en canvi, orbita al voltant d'una celebració: el casament de la filla mitjana, l'Emma. Al llibre, una funesta coincidència el dia abans del casament caurà com una bomba en el nucli domèstic i farà emergir els sentiments més viscerals dels membres de la família. Aquest fet sacsejarà la realitat dels protagonistes, sobretot de l'Amàlia. Amb més de 70 anys, la matriarca tornarà a demostrar que és capaç de qualsevol cosa per assegurar la felicitat dels seus fills. El relat és un cant a l'amor familiar incondicional a través de l'humor i les sorpreses.\nEl premi Josep Pla 2018 ha estat pel periodista Antoni Bassas amb Bon dia, són les vuit! (Destino), i que arribarà a les llibreries el proper 7 de febrer.\nL'obra és el relat en primera persona de la veu que despertava el país; una crònica de la Catalunya de fa 10 anys.\nBon dia, són les vuit! és un llibre que traspua periodisme i ràdio, on veiem els professionals que van gestar el programa cada dia i els col·laboradors que el van elevar a la categoria d’inoblidable, amb episodis que van fer vibrar l’antena cada matí durant més d’una dècada i que\nEl guanyador d'enguany del Premi Ramon Llull 2018 ha estat Martí Gironell amb La força del destí, la història d'un emprenedor català que va marxar de l'Espanya franquista cap als Estats Units i va acabar fent fortuna a Hollywood.\nEstà inspirada en la vida de Jean León i és el vuitè llibre del periodista. Arribarà a les llibreries el proper 28 de febrer.\nEl Premi Sant Jordi 2017 ha estat per Joan Lluis-Lluis amb Jo soc aquell que va matar Franco (Proa), que veurà la llum el proper 14 de febrer.\nLa novel·la del guanyador té com a protagonista un català de Solsona, un noi i més tard un home fascinat per la llengua i els diccionaris que, arran d’haver sigut reclòs al camp d’internament d’Argelers, decideix fer-se maquis. Fins a aquest moment, tot passa segons el que es pot esperar, però Lluís decideix que Franco s’aliï amb Itàlia i Alemanya i participi en la segona guerra mundial, fet que condueix la trama per camins desconeguts.


L'espectacle de Georges Méliès ‘comença’ ara a Talavera de la Reina | Participa Méliès\n20 vídeos de la 7a edició de Participa Méliès ja tenen premi!\nL’exposició itinerant de l’Obra Social “la Caixa” sobre l’obra de Georges Méliès, pioner del cinema fantàstic, arriba a Talavera de la Reina.\nTrobareu la carpa de “Comença l’espectacle. Georges Méliès i el cinema de 1900” al Parque de la Alameda del 29 de gener al 28 de febrer de 2019.\nEs tracta de 200 metres quadrats d’exposició en els quals es presenten aparells, maquetes, objectes d’època i còpies de fotografies, que expliquen el món i l’oci en 1900, així com l’impacte que les pel·lícules de Méliès van tenir en la societat.\nL’Obra Social “la Caixa” en col·laboració amb La Cinémathèque française organitzen aquesta exposició dins dels seus projectes dedicats al cinema com a part fonamental de la sensibilitat i la forma de veure el món avui dia.\nInspira’t i crea el teu curtmetratge mut de cinema fantàstic\nCom a part de l’exposició, es projecten alguns dels curtmetratges de Participa Méliès.\nEts a temps per a trobar en ells una mica d’inspiració i gravar el teu curtmetratge inspirat en l’obra de Méliès per a participar en la 7a edició. Ens encantarà veure què ets capaç d’imaginar!\nHoraris, visites guiades i visites escolars\nDes de la seva inauguració el dimarts 29 de gener fins al seu tancament el dijous 28 de febrer, l’horari per al públic general serà de dilluns a divendres de 12.30 a 14 h. i de 17 a 21 h. Els dissabtes, diumenges i festius l’horari serà d’11 a 14 h. i de 17 a 21 h.\nLes visites guiades es realitzaran de dilluns a divendres a les 19 h. i els dissabtes, diumenges i festius, a les 12 i a les 19 h. Les visites escolars i d’altres col·lectius poden realitzar-se de dilluns a divendres, de 9.30 a 13:30h.\nPer a reservar visites escolars, heu de trucar al 925 839 804 (de 9.00 a 13:00h.) o al 900 801 137 (de 15.00 a 18:00h.).


El Sant Andreu es queda sense premi | Andreuenc\nEl masculí de waterpolo del Sant Andreu ha sumat la tercera derrota consecutiva, la segona lluny de la Pere Serrat, després de caure enfront del Terrassa (9-7). Els de Dani Ballart han sabut superar les adversitats i mantenir les opcions amb un gran tercer quart, tot i que no han estat capaços de prendre la inactiva a l’electrònic en cap moment. Els barcelonins han lluitat fins al final per intentar puntuar, però no han aconseguit la recompensa.\nEls primers compassos han estat marcats per impresicions ofensives i un gran recital de bones actuacions de les defenses i dels porters sota pals. Els egarencs han inaugurat el marcador gràcies a una bona acció d’Òscar Aguilar a la zona de dos metres. Un minut després, Àlex López ha replicat amb un llançament des d’una posició similar (1-1).\nEls de Didac Cobarcho han estat capaços d’obrir una escletxa en el marcador durant el segon quart. Els vallesans han aprofitant els errors defensius visitants imposant un parcial de 4-1. Dos d’ells en situació d’home de més. Pel bàndol visitant, Kjeld Veenhuis amb un llançament exterior ha batut el porter egarenc (5-2).\nA la represa ha arribat la reacció andreuenca. El Sant Andreu ha tancat amb pany i forrellat la seva porteria fent correctament les cobertures i, amb un Ramón Santís estel·lar sota pals, han anul·lat l’ofensiva rival. Aquest factor, acompanyat de dues dianes, els ha fet entrar en el partit perdent per la mínima abans del tram decisiu. Kjeld Veenhuis ha aprofitat una superioritat per batre Iñaki Aguilar i una bona connexió entre Erik Brugué i Rafa Vergara ha donat esperances a l’esquadra visitant (5-4).\nL’últim període ha estat una autèntica bogeria. El Terrassa ha aconseguit arribar al darrer minut amb tres gols d’avantatge, però llavors els andreuencs han tingut el seu moment d’èpica amb dos gols consecutius de Vergara i Paul per quedar-se a una sola diana de l’empat.\nEls de Ballart han apostat per la igualada efectuant pressió des de la sortida la pilota per intentar recuperar la posició i anotar de transició rapida, però no ha estat possible perquè Jordi Pérez ha sentenciat l’encontre pel Terrassa superant Santis en un mà a mà amb tan sols 4 segons al cronòmetre (9-7).\nLa jornada vinent, el Sant Andreu rebrà la visita del Quadis Mataró a la Pere Serrat (dissabte 18.00 h). L’objectiu dels andreuencs és sumar els tres punts — seria el segon triomf a casa — per tal trencar la mala dinàmica de resultats i començar assegurar la classificació a la Copa del Rei.


grup gsr és una empresa d'organització, promoció i comunicació dedicada en exclusiva als àmbits de la gastronomia, l'enologia, l'hostaleria i la restauració.\n30 anys liderant la producció i comunicació en gastronomia\nEl nostre “knowhow” fortament especialitzat, testat i avalat durant gairebé quatre dècades liderant la comunicació i la producció gastronòmica a Espanya i en àmbits internacionals; i el nostre equip humà, professionalment vinculat des de les seves diferents especialitats al món de la cuina i el vi, ens capaciten per abordar tota mena de serveis de forma integral, personalitzada i amb garantia d’èxit.\nEscoltem i comprenem\nEscoltar al client, entendre les seves expectatives, detectar les oportunitats i singularitzar el projecte; establir els objectius de l’acció, pensar estratègicament, decidir l’enfocament, dissenyar el pla, dur-lo a terme amb energia vivint cada etapa de la seva implementació; analitzar resultats i compartir assoliments.\nObsessió pels detalls\nUn gran esdeveniment urbà per a milers de persones, un exquisit i exclusiu acte per a vips, un complex congrés de cuina internacional; un tast d’alt prestigi; l’ “opening” d’un hotel; o un protocol·lari acte institucional… La nostra filosofia és escalable, del més gran al més petit, sempre, però, amb la gastronomia com a eix i l’obsessió pel detall com a marca irrenunciable.\nConscients de la nostra responsabilitat social, sempre estem al costat dels menys afavorits, tant col·laborant de forma directa amb les institucions i les ONG d’ajuda als més necessitats, com fomentant la consciència solidària de les empreses i contribuint a construir un món més just i sostenible des de la vessant alimentària i gastronòmica.


Celebració del Nadal 2014 | Forum l'Hospitalet\nAl acostar-se Nadal, creients de diferents tradicions: musulmana, cristiana, hindú… ens hem aplegat per celebrar el Nadal.\nDissortadament aquesta trobada ha coincidit amb la matança al Pakistan, ha sigut doncs també, un moment de solidaritat en el dolor\nminut de silenci al començar\nIntroducció d’en Joan Camós\nSom gent que venim de cultures diferent, el fet de la immigració és característic de la ciutat. Des de fa10 anys de fora de la península.\nAra ens acostem al Nadal, una festa que a la nostra societat ho paralitza tot: llums, consumisme… però també signe de PAU, FRATERNITAT, LLUM, ESTIMACIÓ i FESTA DE TROBADA FAMILIAR ( per Nadal cada ovella al seu corral)\nÉs en aquest sentit que volem sentir-nos germans, escoltar junts cançons de tradicions religioses tan diferents i berenar junts, malgrat la dificultat de l’idioma.\nVolem tenir un record especial pels 143 nens assassinats a Pakistan i els 130 ferits, ens dol profundament aquesta barbaritat\nDes del fons del cor dirigim ens dirigim a Déu en un minut de silenci\nDirigim aquestes cançons als nostres germans que han patit aquesta barbaritat..\nLa religió no ha de crear problemes ha d’ajudar a resoldre’ls.\nAquí podeu sentir dues mostres del que vam cantar:\nVeure-ho en origen (a Flickr)\nNADAL, Noticies propies, Trobades


Skyler Haze @SkylerHaze Titaniumgirlz @TGZGirlz Mag. Pictorial 30! On Sale Now | wizsdailydose.com\nwizsdailydose.com » The Daily Updates » Skyler Haze @SkylerHaze Titaniumgirlz @TGZGirlz Mag. Pictorial 30! On Sale Now\nFiled under: The Daily Updates · Tags: Eyecandy, Glamor, Images, modeling, Seductive, Sexy, Skyler Haze, TITANIUMGIRLZ MAGAZINE


Correcció d'errades de la Resolució ARP/2710/2017, de 21 de novembre, per la qual es convoquen els ajuts destinats a la paralització temporal d'activitats pesqueres de les embarcacions de pesca de la modalitat del sonso (Gymnammodytes cicerelus) de la flota amb port base a Catalunya realitzades durant els anys 2015 i 2016 i els ajuts per als pescadors de les embarcacions afectades per aquesta paralització temporal, d'acord amb el Fons Europeu Marítim i de la Pesca (DOGC núm. 7501, de 22.11.2017) (Correcció d'errades publicada en el BOE núm. 297, de 7 de desembre) | Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació | Legislació | Cercador d'Informació i Documentació Oficials (CIDO) - Diputació de Barcelona\nCorrecció d'errades de la Resolució ARP/2710/2017, de 21 de novembre, per la qual es convoquen els ajuts destinats a la paralització temporal d'activitats pesqueres de les embarcacions de pesca de la modalitat del sonso (Gymnammodytes cicerelus) de la flota amb port base a Catalunya realitzades durant els anys 2015 i 2016 i els ajuts per als pescadors de les embarcacions afectades per aquesta paralització temporal, d'acord amb el Fons Europeu Marítim i de la Pesca (DOGC núm. 7501, de 22.11.2017) (Correcció d'errades publicada en el BOE núm. 297, de 7 de desembre)\n07/12/2017 DOGC 7512 Correcció d'errades de la Resolució ARP/2710/2017, de 21 de novembre, per la qual es convoquen els ajuts destinats a la paralització temporal d'activitats pesqueres de les embarcacions de pesca de la modalitat del sonso (Gymnammodytes cicerelus) de la flota amb port base a Catalunya realitzades durant els anys 2015 i 2016 i els ajuts per als pescadors de les embarcacions afectades per aquesta paralització temporal, d'acord amb el Fons Europeu Marítim i de la Pesca (DOGC núm. 7501, de 22.11.2017) (Correcció d'errades publicada en el BOE núm. 297, de 7 de desembre)\nResolució ARP/2710/2017, de 21 de novembre, per la qual es convoquen els ajuts destinats a la paralització temporal d'activitats pesqueres de les embarcacions de pesca de la modalitat del sonso (Gymnammodytes cicerelus) de la flota amb port base a Catalunya realitzades durant els anys 2015 i 2016 i els ajuts per als pescadors de les embarcacions afectades per aquesta paralització temporal, d'acord amb el Fons Europeu Marítim i de la Pesca


Carcaixent tindrà un Punt Violeta per previndre la violència masclista durant les Falles\nInicio Valencia La Ribera Alta Carcaixent tindrà un Punt Violeta per previndre la violència sexual masclista durant...\nPunt violeta de les falles de Carcaixent.\nEl Punt s’ubicarà a la Plaça del Convent des de les 23 hores fins les 3 de la matinada els dies 18 i 19\nAmb la finalitat de facilitar unes festes falleres amb condicions de seguretat contra la violència sexual masclista, des de la Regidoria d’Igualtat de l’Ajuntament de Carcaixent s’ha previst instal·lar un Punt Violeta en la nostra localitat els propers dies 18 i 19 de març.\nEl Punt s’ubicarà a la Plaça del Convent i, en cas de pluja, el dia 18 es traslla-darà a les Pistes Cobertes del Pavelló i el dia 19 s’anul·larà. El punt prestarà atenció des de les 23 hores fins les 3 de la matinada.\nUn Punt Violeta és un punt segur de sensibilització i d’informació sobre violència sexual en espais públics. Estan dirigits a tota la població, i són també espais d’atenció i ajuda a possibles víctimes de qualsevol classe d’agressió se-xual durant les festes.\nEste Punt estarà gestionat per professionals especialitzades que oferiran una atenció directa, informant sobre que s’ha de fer davant situacions de violència o discriminació.\nArtículo anteriorOntinyent i Ecovidrio inicien una campanya per impulsar el reciclatge de vidre als establiments hostalers\nArtículo siguienteOntinyent amplia les aules de 2 anys i arribarà a les 126 places públiques al curs 2022/2023\nAlzira millora l’accessibilitat urbana per a vianants amb una pla de rebaixada de voreres


FGC adapta el servei un cop finalitzada la suspensió temp...\nInici | Actualitat | Notícies | FGC adapta el servei un cop finalitzada la suspensió temporal del pagament al transport públic\nFGC adapta el servei un cop finalitzada la suspensió temporal del pagament al transport públic\nA partir d’aquest divendres, 10 d’abril, el sistema d’ús de totes les línies d’FGC torna a ser l’habitual i, per tant, caldrà disposar del títol de transport en vigor i validar-lo a les màquines de control de passatgers.\nPel que fa als títols que s’han utilitzat entre el 2 i el 9 d’abril cal guardar-los i un cop acabi el període d’emergència l’ATM de Barcelona compensarà aquests vuit dies de gratuïtat.\nFerrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) recupera a partir d’aquest divendres, 10 d’abril, el sistema d’ús habitual del transport públic, un cop finalitzat el període de suspensió temporal del pagament que ha estat actiu entre el 2 i el 9 d’abril. El Consell d’Administració de l’Autoritat del Transport Metropolità (ATM) de l’àrea de Barcelona va aprovar per unanimitat la setmana passada la suspensió temporal del pagament de les tarifes del transport públic entre aquest període de temps. Aquest acord, consensuat per la Generalitat de Catalunya, Ajuntament de Barcelona, Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) i Associació de municipis per la Mobilitat i el Transport Urbà (AMTU), doncs, expira aquest dijous, que serà l’últim dia en el qual aquesta mesura romandrà vigent. A partir de les 00 h del 10 d’abril, (mitjanit de dijous a divendres), quedarà restituït el pagament de les tarifes integrades del transport públic a l’àrea de Barcelona, tal i com estava previst.\nD’aquesta manera, les persones que viatgin amb FGC a partir de divendres hauran de disposar d’un títol de transport en vigor i validar-lo a les màquines de control de passatgers, com és habitual.\nDes que es va limitar la mobilitat laboral exclusivament als desplaçaments de les persones que es dediquen als serveis essencials, el dia 30 de març, la demanda a les línies metropolitanes d’FGC s’ha reduït un 28% respecte les setmanes anterior. Així, si la setmana del 23 de març hi va haver 141.616 desplaçaments de dilluns a diumenge, la setmana del 30 de març aquesta xifra es va situar en 101.409 viatges. I la tendència s’ha mantingut des de dilluns d’aquesta Setmana Santa.\nDes de l’inici de la situació d’emergència sanitària, el servei que presta FGC s’ha anat ajustant d’acord a les indicacions rebudes per part del Govern i de l’Autoritat del Transport Metropolità (ATM) de Barcelona, i d’acord amb la demanda, que ha caigut a l’entorn d’un 90-95%, segons les setmanes.\nEn tot moment, la concentració de persones a tots els trens i totes les andanes està per sota d’un terç (el 33%) de la seva capacitat, garantint d’aquesta manera la distància de seguretat recomanada entre persones.\nPel que fa a la resta de mesures higièniques que FGC ha anat prenent des de l’inici de l’episodi, seguint allò establert en el seu Pla de contingència per minimitzar el risc d’infecció entre els clients, continuen vigents. Algunes d’aquestes mesures són:\nIncrement de les mesures d’higiene diària a les instal·lacions.\nA les estacions es fa neteja a fons amb productes desinfectants i virucides en tots els àmbits en els quals hi pot haver moviment de clients i poden tocar el mobiliari de l’estació.\nEs desinfecten diàriament barres, agafadors, botoneres, tauletes, mampares, endolls i marcs de finestres de l’interior dels trens a totes les línies; les màquines de venda de bitllets, els punts d’informació, les botoneres dels ascensors i els passamans de totes les estacions es netegen freqüentment.\nEls i les maquinistes obren i tanquen totes les portes dels trens automàticament perquè el passatge no hagi de tocar les botoneres de portes.\nEls ascensors s’operen a distància de forma centralitzada i s’activen des del Centre de Control d’FGC perquè les persones no hagin de prémer els botons.\nTancament al públic els Centres d’Atenció al Client, l’Oficina de confecció de carnets de pensionista. L’atenció es fa via telefònica.\nA més d’aquestes mesures, FGC també comunica als seus clients, mitjançant diversos canals, altres mesures d’autoprotecció que cal tenir en comptes per minimitzar el contagi, com ara rentar-se les mans sovint; mantenir la distància de seguretat amb altres persones; tapar-se la boca i el nas amb mocadors d’un sol ús o amb la cara interna del colze en el moment de tossir o esternudar i rentar-se les mans de seguida, entre altres.


El VAR, lost in translation: la disputa de la pilota no hi té res a veure - La República Esportiva\nLa traducció al castellà de l'anglès de la normativa de la IFAB presenta inexactituds\nSergio Ramos trepitja Raúl Garcia i el VAR diu que no passa res que no hi ha la pilota pel mig\nTanta normativa, tanta tecnologia, tants àrbitres implicats i resulta que, segons la “tradició” de la Lliga estatal, en última instància preval l’apreciació de l’àrbitre sobre la “voluntarietat” de la jugada. En això s’han basat les disculpes a la trepitjada de Sergio Ramos a Raúl Garcia en recent l’Athlétic Club-Reial Madrid. Doncs això, que omple hores i hores de xerrameca, no serveix per a res perquè, revisant les normes de la International Football Association Board (IFAB), la “voluntarietat” no surt per enlloc. Al reglament, l’únic que preval és la manera en què es produeix la topada entre jugadors i això requereix una exquisida precisió dels termes de la descripció de cada una de les possibles situacions del joc. Es pretén ser “científic”, exacte i precís en la descripció i qualificació de cada moment del joc i això és a la ratlla de l’impossible. Però, si, a més, hi ha una traducció pel mig, l’objectiu es fa encara més difícil i inassolible.\nAixí, l’única raó perquè la trepitjada de Dani Garcia a Marcelo provoqui una intervenció del VAR i la de Sergio Ramos a Raúl Garcia no en provoqui cap podria trobar-se en el desajust (per no dir error) en la traducció de l’original anglès de les regles del joc de la IFAB. En concret és atenent a la imprecisa traducció de la regla 12 on es podria basar el fet que la trepitjada madridista pugui passar per no senyalitzable de sanció a partir del moment en què a l’àrea bilbaïna sí que s’estava disputant la pilota i a l’àrea madridista no.\nAnem al detall de què és sancionable amb tir lliure, que dins l’àrea és penal. A l’original es distingeix entre careless, reckless or using excessive force, traduït per “imprudente, temeraria o con uso de fuerza excessiva”.\nNORMES ORIGINALS EN ANGLÈS\nEstaríem d’acord en què l’acció de Ramos és “careless” (imprudent, segons la traducció) i que no necessita sanció disciplinària (targeta) però la confusió sobre si cal xiular penal o no rau en el fet que, a la traducció en castellà, resulta indispensable que la pilota estigui en joc mestres que, a l’original anglès, aquest fet no s’especifica i se centra solament en la descripció dels moviments dels jugadors, amb pilota o sense.\nAl text en castellà, després de la descripció de l’acció punible, s’hi afegeix “al disputar una pelota a un adversario”, mentre que, a la versió original en anglès, l’expressió emprada és “making a challenge”, quan el jugador “acts without precaution”, que és l’autèntic motiu de sanció, independentment de si hi ha la pilota pel mig o no.\nEn el cas de Sergio Ramos calia haver decidit si el defensa “acted without precaution” (evident que sí) mentre estava “making a challenge” i la “challenge” en qüestió, en aquest cas, a diferència del penal a l’àrea basca, no era disputar la pilota sinó una altra cosa, sigui disputar la posició a Raúl Garcia, entorpir-li la mobilitat o impedir-li que seguís en joc.\nAdjuntem el text en anglès de la regla 12, sencer en pdf i el fragment destacat en captura de pantalla: law-12—fouls-and-misconduct


La comèdia del valencià Tirso Calero, Aguacates, fa riure al pati de butaques del Teatre*Flumen i en breu aterrarà a Madrid.\nLa família Saiz, reconeguts en el món cultural i al capdavant del Teatre Flumen de València porten les arts escèniques més enllà de la ciutat. El cognom no solament s’ha quedat en la capital del Túria. Les seues obres han estat en teatres d’altres punts. De fet, acaben d’estrenar l’obra ‘Aguacates’, que està tenint un gran acolliment a València, i aterrarà a Madrid.\nUna comèdia del valencià Tirso Calero que fa riure al pati de butaques i compta amb actors com Juanjo Artero, Jesús Cabrero i Lucía Ramos. Els detalls els desgranen el propi José Saiz, director de l’obra, i Ricardo Saiz, actor en aquesta.\nMariano és un polític conservador, que pot convertir-se en el pròxim President del Govern. Si en el professional, està ascendint com l’escuma, en el personal, presenta bastants més problemes. S’acaba de divorciar i no sap com comportar-se amb la seua única filla, per a semblar un pare modern i enrotllat.\nSilvia, la seua filla, té 18 anys recentment complits i unes ganes tremendes d’experimentar-ho tot en la vida. Tal experimentació li portarà a tenir un embolic amb Toni, el millor amic del seu pare, aventurer de professió, que travessa un sot econòmic i personal, del que només pot eixir gràcies a una futura plantació d’alvocats.\nDurant unes vacances en comú, les mentides i els somnis dels nostres protagonistes s’entrellaçaran oferint un divertit embulle on res és el que sembla.\nEn cartell fins al pròxim 20 de maig\nCultura als barris ultima el seu tour pels carrers del Cap i Casal


El Casal de la Dona edita un punt de llibre dedicat a Gertrudis Fàbrega | notícies\n« Taller de Nadal i comandes de rosers\nBones festes de Nadal i bon any 2011 »\nEl Casal de la Dona edita un punt de llibre dedicat a Gertrudis Fàbrega\n18 Desembre 2010 per Amics de les Roses Sant Feliu Llobregat\nEl Casal de la Dona de Sant Feliu, organitza des de fa sis anys, el Concurs de Relats Breus Joana Raspall. Enguany han participat 34 autoras, 13 en català y 21 en castellà.\nEn el marc del mateix concurs és tradició editar un punt de llibre dedicat a alguna dona rellevant del nostre municipi, enguany el punt de llibre es va dedicar a Gertrudis Fàbregas que va ser la creadora de diverses roses i l’esposa de Simó Dot.\nEl Casal de la Dona, coincidint amb el 125è aniversari del naixement del roserista Pere Dot, s’ha volgut sumar a aquesta celebració fent visible la presència de les dones en les tasques d’hibridació i de comercialització i en concret de Roses Dot.\nPer això, s’ha triat la figura de Gertrudis Fàbregas Casanovas (Sant Feliu de Llobregat, 1923 – Vilafranca del Penedès, 1994)\nllegir mes: http://csdonasantfeliu.blogspot.com/\nArxivat a 125è aniversari del naixement d'en P. Dot, activitats, Actualitat | Feu un comentari


Rubén Gutiérrez, en el Pódium Absoluto de la Travesía Internacional del Guadiana\nUsted está en:Portada»Deportes»Rubén Gutiérrez, en el Pódium Absoluto de la Travesía Internacional del Guadiana\n9 julio 2017 Deportes, Polideportivo\nEl pasado sábado 8 de julio, se celebró la 30º edición de la Travesía Internacional Rio Guadiana, la travesía más antigua de Huelva y entre las cinco más antiguas de las que se celebran en todo Andalucía. En esta ocasión, se cruzaba la desembocadura del Rio Guadiana, desde el inicio de la dársena del puerto deportivo de Ayamonte (ESP), hasta el final de la dársena del puerto deportivo de Vila Real de Santo Antonio (POR). Ya que cada año se realiza la prueba en un sentido.


El CE Mataró recupera la dinàmica de joc | Mataró Audiovisual\nEls mataronins tornen amb bones sensacions i aquest diumenge provaran de tornar a sumar una victòria\nJosep Maria Spà dj., 04/03/2021 - 11:01\nAhir els hi explicavem que la Primera Catalana ha començat amb dubtes, però acostant les posicions entre ens federatiu i clubs. Un d'ells és el Club Esportiu Mataró que aquest diumenge va poder tornar a jugar després de molts mesos parats. L’equip ja torna a tenir dinàmica competitiva i espera, també, recuperar la forma el més aviat possible.\nDilluns no va ser un dia qualsevol al Camp del Centenari. Per primera vegada en molts mesos, aquest inici de setmana s'ha pogut parlar de futbol sènior. El primer equip ja torna a tenir dinàmica d'entrenaments i de partits i aquesta és la millor notícia esportivament parlant. José Antonio Palanco, el segon entrenador, explicava a Carnet Esportiu com estaven els jugadors.\nA poc a poc anem sumant minuts, anem fent càrregues als nois, i bé, a poc a poc, és ben bé un partit de pretemporada. Preparar partits, preparar entrenaments i fer una mini pretemporada per posar els nois de la millor manera possible per poder competir millor.\nA Sabadell l'equip va treure un punt però va buscar els altres dos. Segons el tècnic, els groc i negre van merèixer més del què van extreure.\nPràcticament no ens van incomodar a dalt i només esperaven algun error nostre per poder aprofitar aquestes ocasions, i també una mica a pilota aturada.\nAra toca rebre la visita del Rubí. Ve de perdre per 0 a 4 contra la Guineueta, colíder amb el Mataró. És la primera derrota de la temporada i des de Mataró saben que el resultat serà una arma de doble fil contra ells.\nSabem que ve el Rubí, que ve d'encaixar una golejada i voldrà refer-se de l'ensopegada i intentar capgirar la seva situació.\nL'encontre es jugarà a partir de les cinc de la tarda de diumenge i es podrà seguir en streaming al web de mataroaudiovisual.cat


Clot de Galvany - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n38° 14′ 52″ N, 0° 32′ 16″ O / 38.24778°N,0.53778°O / 38.24778; -0.53778Coord.: 38° 14′ 52″ N, 0° 32′ 16″ O / 38.24778°N,0.53778°O / 38.24778; -0.53778\nEl Clot de Galvany és un Paratge Natural Municipal del municipi d'Elx (Baix Vinalopó). Declarat per Acord del Consell de la Generalitat Valenciana amb data 21 de gener de 2005, compta amb una superfície de 366,31 ha, es troba al tram litoral, al límit nord-oest del ventall al·luvial del riu Vinalopó.\nEl Clot de Galvany és un enclavament de gran valor ambiental. S'hi poden distingir diferents ecosistemes que contenen una flora i fauna de gran rellevància a escala autonòmica i fins i tot estatal. Així, en podem destacar la presència d'espècies d'avifauna, com ara la rosseta, l'oroval, l'ànec capblanc i el roget. Entre els amfibis cal destacar el tòtil i la granota verda, com també una gran varietat de rèptils. Aquest paratge també destaca per la presència de diverses comunitats faunístiques dunars, saladars i comunitats palustres. En destaquen endemismes com els Limonuis furfuraceum i supinum.\nEl Clot de Galvany atresora la millor formació dunar de la província d'Alacant i una de les millors del País Valencià, amb un sistema de dunes mòbils, semifixes i fixes, que en temps pretèrits i des de la dècada dels seixanta foren destruïdes per la intensa activitat urbanística desenvolupada en el context del fort creixement de la demanda residencial vinculada amb la intensa activitat urbanística de les zones litorals alacantines.\nCal remarcar també que part de l'àmbit territorial del paratge s'ha inclòs en el Catàleg de zones humides, que va ser aprovat per Acord de 10 de setembre de 2002, del Consell de la Generalitat Valenciana, i en la Llista inicial de Llocs d'Interés Comunitari (LIC) del País Valencià.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Clot de Galvany\nConselleria de Medi Ambient Arxivat 2007-12-30 a Wayback Machine.\nTurisme d'Elx Arxivat 2008-05-13 a Wayback Machine.\nLa destrucció del Clot de Galvany (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Clot_de_Galvany&oldid=26507122»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 feb 2021 a les 22:34.


2009. 8. 18. 04:52 Social Network Services


Entrevista a María Vilar Herrero, ‘Marí Racó’ | ARTANAPÈDIA\nMaría Vilar Herrero, Marí Racó (1925), i la seua filla, Pilar Cabañes Vilar, repassen la història de vida de la primera, incloent el seu pas per l’escola republicana, el trauma de la guerra, la seua vida laboral com a espartinera i cosidora, i especialment els anys passats al front de la central telefònica, un ofici desaparegut que donava un servei públic fonamental entre els anys 50 i 80. I un llarg etcètera de temàtiques populars, pròpies d’un altre moment civilitzatori que, tanmateix, constitueix l’animeta del nostre poble actual.\nPer entendre millor l’entrevista es poden veure la col·lecció fotogràfica de Marí Racó i la col·lecció Família Cabanyes, on apareixen la major part de les situacions i els seus protagonistes.\nL’entrevista es va realitzar durant les dos vesprades del divendres 1 de febrer i el de la setmana següent, 8 de febrer de 2019.\nA continuació teniu l’entrevista i la seua transcripció fidel i minutada, amb alguns epígrafs temàtics per facilitar la lectura. Estos epígrafs són: Infància, Escola, Guerra, L’espartí i la costura, El teléfono, El pesaor, A la Casota i La boda.\nEntrevista a Marí ‘Racó’\nMaria.- Què voleu que vos explique, jo? A la meua edat que vos tinc que explicar? Que hem treballat lagana…\nArtanapèdia.- Un poc el mateix que vam parlar. Vosté va nàixer l’any 25…\nMaria.- L’any 25. El dia 17 de febrer de l’any 25 [dimarts].\nPilar.- Falten 9 dies per a 94!\nM.- Donem gràcies! Encara tenim coneixement i encara no parem!\nA.- I a on vivien, vostès?\nM.- Al carrer Sant Ramon número 20. Allà baix a ca ma mare. En acabant d’ahí me’n vaig vindre ací al teléfono. Al carrer Major. I ací he viscut tota la vida. Perquè com vaig agafar el teléfono d’ací dalt. Primer teníem una centraleta xicoteta però n’acabant em van posar un quadre. Ja no em podia menejar. També estaven aquells de ca Marí Churra que tenien… lo de la mina. I hi havien a muntó forasters. I també venien moltes vegades a parlar per teléfono, però moltes moltes…\nA.- Son pare era llaurador, tenia terra…\nM.- A mon pare li deien Juan Racó, i a ma mare Trinidad de Maniuela, que era germana dels barbers, el tio Vicent i el tio José, que tenien la barberia a la part de cap allà del [bar del] Chato. Mon pare llaurador tota la vida.\nA.- I treballava per a ell.\nA.- Portava gent llogada?\nM.- No, ell a casa estos Menudetes, com eren tan rics, el cridaven a muntó vegades per a que anara a fer algun jornalet allí. Però ell llogat per ahí no ha anat mai.\nPilar- Però algo tindria perquè no va fer la mili. Degue pagar alguna cosa l’auelo perquè en aquella època no va anar a la mili.\nM.- Podria ser, podria ser… Només eren dos germans: ma tia Dolores, que dèiem, Raconet, i mon pare. I clar, només teníem eixa família. Bueno, per la part de ma mare més, que estava mon tio José, mon tio Vicent, mon tio Pasqual i més gent, però per la part de mon pare no. Què hem de fer? Lo que vinga!\nA.- I a escola a on va anar?\nM.- Jo vaig anar a escola, primer que tot, ací baix a casa doña Carmen. Que ara hi ha una porta que és de Molinero, un porta de dos mans. Però mosatros pujàvem per una escaleta. I estàvem en una escola molt xicoteta que mos havíem d’agenollar per escriure damunt lo banquet.\nP.- Allí a la plaça de l’Ajuntament, que entraven per darrere, no?\nM.- L’Ajuntament no, allà baix… Però en fi, ja ho hem passat tot.\nP.- I d’ahí a on va passar?\nM.- D’ahí vam passar a Doña Rosario, una mestra que vivia ací al carrer Major, i van estar ahí una temporada. N’acabant se’n van anar a viure -que la germana es va casar amb Novella, que era músic- ahí davant de Carmen del Corro. Jo he anat a escola allí hasta que me’n vaig eixir d’allí.\nP.- I a la de Vilavella com li deien?\nM.- Doña Amparo.\nP.- I eixa a on fèieu escola?\nM.- Eixa fèiem l’escola ací. A la plaça de l’Ajuntament allí dins.\nP.- Per on viu Dolo la perruquera, per ahí.\nM.- Ahí, com només hi havien banquets per a les precises, conforme estàvem assentades mos teníem que alçar i si teníem que escriure mos agenollàvem i al mateix temps escrivíem [risses]. Coses d’aquellos tiempos, que entonces no hi havia molta cosa.\nP.- I què vos ensenyava, la mestra?\nM.- Primer que tot teníem la cartilla, aeiou, i n’acabant ja anàvem pujant.\nP.- Però en castellà o en valencià?\nM.- En valencià. Castellà i valencià, com vulguérem. Després d’ahí ja vam passar a doña Maria, una mestra que li deien doña Maria, i a ell li deien don León. I vivien baix de ca la tia Lola, la de Roieta, una casa més avall. [5 min.] Allí vivia doña María, una mestra molt molt molt asseà i molt sabuda. Va tindre sis xiquets, i anàvem allí amb ella. I don León tenia l’escola a on és el Sindicat ara, per una escala pujaven a un saló que hi havia. Entonces totes anàvem a escola.\nP.- Fins a quina edat?\nM.- Els dotze o els catorze, per ahí… Hasta que va vindre la guerra i tot es va acabar. Perquè tots a amagar-nos als refugios i tots teníem por que mos tirara el canó…\nA.- Ací bombardejaven, els avions?\nM.- Els tirotejos dels canons, que dic jo, venien del Puntal d’Eslida i venien cap ací. I en van caure un o dos a on està el cine, ahí baix. Uns homes del tio Paleta es van morir allí, que els van tirar un projectil i van morir.\nA.- Van caure cases, ací?\nM.- Sí, van caure ahí un… no me’n recorde més, però…\nP.- A casa Trini, al costat del cine en va caure una, no?\nM.- Sí, eixa és la que dic jo de la ti Paleta, que la família encara viuen allí. Eixa xica és d’Aín.\nA.- Vostés s’amagaven en els refugios?\nM.- Mosatros sí. Mosatros mos amagàvem al refugio perquè vam picar mosatros amunto. I a ca ti Roqueta saps a on és? Al cantó de ma mare, la primera casa, ca Marí Margalida, que diem. Pues allí mosatros anàvem a cavar per a fer-nos un refugio. Baixàvem amb escales. N’acabant fèiem un trosset que ja quasi mos topetàvem en casa Marí els Menudes perquè ells ho feien cap allà i mosatros ho fèiem cap ací. Però clar, no vam arribar a acabar-lo. Va vindre la guerra i es va acabar tot.\nP.- Però vos ajuntàveu allí, fèieu pinya, no?, totes les famílies.\nM.- Clar, totes ahí al refugio, anàvem! I donava por. Quan venia, “bum”, eixia d’ací cap allà, “ssssssssss, pum”… Molt difícil.\nP.- Jo també me’n recorde de xicoteta que vostè em contava que en la guerra estaven totes amagades perquè van cridar als retors i acudien allí a casa Pallarés, no?\nM.- Eixa anècdota és molt lletja. Entonces els rojos anaven a pels capellans. I van anar a per tots els capellans. Els feien acudir tots a ca el tio Pallarés, allà on viu Vicente Pallarés, ahí en front, davant de ca ma mare. Jo entonces no estava en casa, però a la que m’ho van dir comence a plorar, ui mare! Perquè teníem molta relació. I d’ahí jo ja me’n vaig anar i ja no vam saber res. Després van vindre uns cotxes i se’ls van emportar a tots. I a la sendemà els van matar.\nP.- Però també em contava que en la guerra passàveu una miqueta de fam i fèieu trueques, que vos canviàveu coses.\nM.- Per l’estil. Era la guerra, filla. Entonces era molt trist, allò. Encara plore, jo. Va ser molt dur i molt pesat i molts morts. Tots els capellans van fer cap a ca Pallarés, allí baix, i tu saps que hi havien tres o quatre cotxes, tots negres, allí en rastrera… Jo anava a ca ma mare, i quan vaig eixir de casa ma mare me’n vaig anar i n’acabant torne cap allí i els cotxes ja no estaven. Pero els capellans tampoc. I els van matar a les portes de Benicàssim, no sé si al cementeri o a algun lloc, però jo ja no he d’explicar més perquè no me llama. I allí estàvem, i allí tota la gent… pues tots plorant. Perquè tots teníem famílies…\nP.- També em contava vostè lo de l’església… Que estava vostè en casa, em deia, i va vore com en el calvari començaven a…\nM.- [10 min.] Això quan van cremar l’església i van cremar el calvari. De ma casa m’assomava al balcó i jo veia el calvari, i clar, veia tota la llum i totes les xispes que eixien del calvari.\nP.- I de l’església què van cremar, tota l’església?\nM.- L’església, part de les coses que hi havien. N’acabant posaven allí gasolina… coses d’aquellos tiempos.\nA.- Garrofes, no?\nM.- Garrofes també… Allò era molt trist i molt pesat. Podem contar-ho, donem gràcies!\nA.- Vosté mos contava que va anar un dia als Fonedors.\nM.- Ah, als Fonedors! Perquè ma tia Maria la de Sol només tenien un fill, i aquell estava en la guerra. I com només era el matrimoni volien que jo em quedara allí a fer-los companyia als auelos: ma tia i mon tio. I jo pues me quedava allí. I claro, és molt trist allò, que de nit tiren els coets eixos. Molt lleig, molt lleig. Ho vam passar molt lleig, però mira, ho vam passar, bendito sea.\nP.- Però en les fotografies veiem molts soldats que es quedaven ací en el poble. Vosté parlava d’eixe que tocava la guitarra a casa doña Clàudia.\nM.- Ahí hi havien a muntó soldats, com si diguérem la plana mayor. Estaven ahí a ca la tia Hermínia. La tia Hermínia és que guisava, i estos estaven ahí i hi havien vegades que menjaven ranxo però hi havia vegades que els ho feia ella. I en fi, pues mosatros teníem relació amb ells i anàvem alguna vegadeta allí, i ells tenien una gramola, i Marí Roqueta i jo… i qui més? Genoveva, Felicidad… Anàvem allí i ballàvem! Ai, lo que hi havia entonces!\nP.- I ballàveu molt? Ballàveu molt?\nM.- Prompte a casa.\nP.- I vostè no ha patit fam, en la guerra? No anàveu vosatros a que vos donaren menjar…?\nM.- No, no, no… Perquè mon pare ha sigut llaurador i sempre teníem muntonades de creïlles i muntonades de moniatos en casa. Aixina que moniatos al forn, això ho fèiem en casa i mos ho menjàvem. I no, fam no n’hem patit gens. Una història. O siga, que donem gràcies que estem ací i podem contar-ho. És aixina. La vida. Quantes coses mos han passat en la vida…\nL’ESPARTÍ I LA COSTURA\nA.- Després de guerra vostè va començar a fer espartí. Però no va treballar molt de temps, a l’espartí…\nM.- No. A casa mon tio van tancar a les dones allí a l’almacén, i teníem que anar a les penyetes, allà baix. Ells tenen un pati allí gran, ahí en front vivien les Julietes.\nP.- Anaven allí a què, a fer espartí?\nM.- A fer espartí. Ma mare anava alguna vegà, molt poc, però mosatros anàvem, les que érem clientes d’ahí anàvem allí: Cristina Roia anava, una que li deien la Torrenta també…\nP.- Vostè va fer espartí poquet de temps, perquè després va anar ahí amb doña Clàudia… la germana.\nM.- La germana, que cosia: Doloretes. Tenia molta faena de cosir la dona. Cosia ella i sa mare. I clar, tots els traus, totes les vores, tot això més delicat tot tenia que passar per mi, i claro, me cridaven moltes vegades, i jo primer vaig dir no puc anar perquè vaig a l’almacén, jo tinc que anar a l’almacén i tinc que guanyar. “Tu vine que te pagarem”. I anava jo totes les vesprades allí i a mi me pagaven lo que… Quantes coses hem passat!\nP.- Va cosir molt, vostè, perquè vostè es va fer el trage de casà, els trages de comunió… Tots els trages se’ls feia vostè.\nM.- Sí. Tot cosia per a tots. Ademés jo anava allí i a mi me pagaven perquè jo cosia i cosia bé.\nP.- Jo me’n recorde de xicoteta que jo li deia com volia la bata, li la dibuixava i ella me la feia. Què bé! Era dissenyadora i ho feia tot, eh?\nM.- Bé, bé, bé… Era molt ben mirà, a casa la ti Clàudia perquè quan me cridaven jo anava de seguida. [15 min.] I clar, els traus… tot és meticulós, i tens que fer-los ben fets, i si no els fas ben fets no cal que els faces. Tot lo més difícil m’ho donaven tot a mi.\nP.- I allí va conèixer al pare, no?\nM.- Sí, ui, ja ho crec. Com ell em veia allí en front, que estava ell a l’Ajuntament, ell a muntó vegades venia allí, i estàvem allí un rato.\nP.- Com feia lo dels Telégrafos… I a més feia també allí de secretari, no? Bo, administrador…\nM.- Ai, senyor! Què més voleu?\nM.-…Ho vam passar i com mosatros, com a casa Marí les Menudes tenien una escala de caragol, baix hi havia com una bodegueta, i el veïnat mos n’anàvem allí. Perquè allí darrere en ca ti Roqueta també vam fer una baixà pal refugio, però claro, no vam acabar de fer el refugio. I com passava la sèquia s’omplia d’aigua i allí teníem que llevar l’aigua antes d’entrar (risses). Allò era molt lleig, molt lleig…\nP.- Mare, el teléfono, es van casar, van obrar la casa i al cap d’un any o dos ja vàreu tindre el telèfono, no?\nM.- Sí. Primer era xicotet, un teléfono que tocàvem i avant, però n’acabant mos vam posar un quadro, que en un quadro ja n’eren 50 i en 50 ja no podies menejar-te d’allí, perquè quan no tocava un tocava un altre. I veies les llumetes que caïen del quadro que hi havia. Vaig estar prou de temps ahí també.\nA.- El tio José María ja sabia del tema, perquè sabia de Telégrafos.\nM.- Sí, també. Ell estava ací en casa i allà [a l’Ajuntament], perquè allà encara el portava. Ell anava allà i allà encara tenia faena, però venia a casa i claro, com estava esta jo tenia faena, m’alçava jo i es posava ell.\nA.- Clar, perquè telèfonos en Artana en hi hauria molt poquets, no?\nM.- Primer ne van posar uns 10. N’acabant ne van posar 30, i n’acabant ja van posar un quadro. Un quadro ja en són 50 i pico. Eixe quadro ja no podies menejar-te d’allí, que quan no en caïa una en caïa un altre, ja veies les caixetes que caïen i ja tenies que estar allí pendent.\nP.- I tenia un timbre, era com un despertador, que tu tiraves cap a fora i entonces ja si te gitaves començava: RIIIIIIIIIIIIIING!! Aleshores ja ho senties.\nA.- El teléfono el van tindre fins als anys 70 o quasi 80…\nP.- Vint-i-set anys, no mare? 27 anys va estar vostè en el teléfono.\nM.- Sí, 27 ó 30.\nP.- Jo vaig viure 14 anys amb el telèfon. Li agradava a vostè, el telèfono. Li agradava parlar.\nM.- A mi m’agradava tot. Hi havien uns mineros -que eren mineros però uns xics que anaven més mudats que jo de bon prou (risses)- que estaven a ca Marí Churra. Bueno, a ca Marí Churra es deia entonces, ara la Fonda, Rafael. Em pareix que Rafael estava ja. Pues aquells xics venien a parlar per telèfono i feien unes conferències més llargues! Cada u fa lo que vol! Jo posava els minuts allí i quan me deien, mira, tanto tienes. I avant.\nP.- Què feia, sumar i tenien que pagar-li, no? A l’instant.\nM.- Sí, el que havien parlat ahí tenien que pagar.\nP.- Tenien una cabina i entraven i vostè ficava el cronometro. Primer, mare, era només un costat, teléfono, i después ja era com si fóra un auricular.\nM.- Claro, ja ho tenies que tindre tot.\nP.- Alguna anècdota bonica del telèfono…\nM.- Res. Tot bonico era.\nP.- Lo de la farmàcia. A mi m’agrà, això de la farmàcia. Lo del farmacèutic: l’auelo de Samuel Gascó; què li feia?\nM.- Anava tots els dies a passeo, al solet, i antes d’anar-se’n al solet passava pel teléfono i me portava una llista llarguíssima. [20 min.] I hala, a llegir-li tot lo que tenia que dir, perquè ell se n’anava a prendre el sol i jo només poder obrir el teléfono per a que m’atengueren en Castelló tenia que dir totes les medicines. I totes les medicines totes són difíciles, no són bones de dir.\nP.- Li ho llegia en veu alta. I l’altre deia: “Sí” [risses].\nM.- Te creus tu si tinc història, jo? Done gràcies que ho he pogut passar tot.\nP.- Mare, i quan venien les mares que tenien als xiquetes malalts, al metge de Borriana, que vostè tenia que dir “Li fa mal…”.\nM.- Ai mareee! Al metge Canós. Anava més gent a Borriana amb xiquets que estaven malets… I un dia pues, no sé quin de tots, me se va posar mal. I vaig baixar jo a portar el xiquet. I li vaig dir: Jo sóc la telefonista. Uuuuuuuuuuuh! [risses]. Mare meua, senyor! Era un metge molt asseat. Molt asseat. I d’ací anava molta gent, a Borriana. Perquè podien baixar en un cotxe i pujar en l’altre, i claro, en una vespraeta ho feien tot. Perquè li tocaves: Escolte, me pot atendre? Sí, tu vine a tal hora… Això era el pan nuestro de cada dia. Quanta cosa hem passat!\nP.- També lo que va passar… alguna cosa aixina trista també podria dir, no? Alguna cosa trista del teléfono, se’n recorda?\nM.- Pues una cosa trista de teléfono era quan van morir estos xics de l’accident, els quatre xics de l’accident. Vaig agarrar jo el teléfono i m’ho van dir…\nA.- A vostè, damunt! A vostè!\nM.- M’ho van dir, i en això ve el meu home i li ho conte. Jo dic, ara hem d’anar a casa d’ells. És lo més trist. Perquè tens que dir lo que hi ha, si no pots dir-ho no pot ser. Conque el tio diu, Jo aniré. I va anar a les quatre cases a dir-ho tot. I quan alplega a ca el tio Miquelet, que tenia els dos fills… Fill i gendre. I diu: Passa açò, i en això el meu home eix i s’agarra al tio Miquel i se n’eix per a fora. Diu: És açò, però no és açò: és açò i és açò, per a que ho sàpies tu lo que hi ha. És tot. Això va ser molt fort, molt fort, molt fort.\nP.- Jo recorde del pare que va anar dos vegades a les cases, perquè era tan fort que no podia dir a la família que s’havia mort de colp. Entonces va anar dient que estaven molt greus molt greus i després, al cap de mitja hora o una hora va tornar a dir que estaven mort.\nM.- Trist, xe!\nA.- Però damunt ho havia de dir el del teléfono!\nP.- I mon pare sempre… des d’entonces mon pare a Dolores, que era de la meua edat, quasi com si fóra la seua filla. Cada vegà que venia ho deixava tot. Tenia quatre anys, i Pepe tenia dos mesos, era el més xicotet de tots.\nM.- Que el criaven a ca ti Catalina. Ca ti Catalina, una dona que anava coixa.\nP.- Sí, que era la que feia els forats dels pendientes a les xiques. La ti Catalina del poble feia tots els forats. Hasta les meues cosines de Londres van vindre ací a que la ti Catalina els passara els forats. Perquè ho feia a la primera i ho feia molt bé.\nA.- Quins oficis més simpàtics hi havien en el poble!\nM.- Molt bonico, tu imagina’t, de Londres vindre ací!\nP.- Mare, jo també sé anècdotes boniques del teléfono. Quan jo tenia tres anyets o quatre a mon pare el van operar de l’ull i van tindre que llevar-li l’ull. Que se’n van anar a Barraquer. I vostè estava també en Barcelona a Barraquer. I va vindre ací Trini i Lolita a cuidar-nos. I toquen per teléfono a la una de la nit per a que cridàrem a don Paco. I claro, tenies que eixir i cridar-lo. I les meues cosines com eren jovenetes ninguna volia eixir. “Pilar, Imma, vosatros”, i allí vam estar un minut mirant a vore qui anava. Al final van anar elles però jo me’n recorde de despertar-nos tots, i vindre el metge a parlar a vore què passava. [25 min.] Eixa una. Una altra anècdota, mare, me’n recorde quan va vindre un camió, un home d’un camió que havia tingut un accident per ací i va vindre tot ple de sang i mon pare i vostè vàreu entrar dins, el vàreu curar, jo m’assomava, que era xicoteta, i li va donar el pare una jaqueta, uns pantalons, pa anar-se’n a casa i tocar a casa a que vingueren a per ells. D’això també me’n recorde…\nA.- O siga: el paperot del telefonista! Impressionant! Eixes històries… això és increïble!\nP.- I una altra anècdota, que va vindre la guàrdia civil, tots uniformats, amb una fotografia que buscaven a un home que s’havia escapat, i jo “aaiiiii”, a mi també me l’ensenyaven [risses]. De pel·lícula. I això me’n recorde jo…\nM.- Els guàrdia civils podien parlar d’allà. D’allí del Centro podien parlar, però no podia carregar-los jo les conferències, tenien que vindre a pagar ací. I jo tindre que estar amb la clavija posada tot el rato que estigueren parlant i en acabant apuntar-me tots els minuts que havien parlat. I entonces era més difícil perquè tenies que estar controlant tot lo que passaven.\nP.- També me’n recorde la jefa de telefònica, doña Celi, que fèieu unes llistes de números…\nM.- Ai, claro, claro, totes les conferències que feies tenies que tindre-les apuntades. Tot tot tot tot tot.\nP.- I sempre deien: Ficaran automàtic, i mos esperàvem, ficaran automàtic, i mai el ficaven, i al final vam dir: prou. I quan s’ho vam deixar es va ficar Ana, la dels Ferreros, i n’acabant Enedina. N’acabant van ficar ja l’automàtic.\nA.- Ja era cap ací, això.\nP.- Cap al 80, seria.\nA.- Quan mon pare tenia algo que dir, li feia vergonya i enviava a ma tia Teresa.\nP.- Jo me’n recorde que a Falles ma mare venia amb la meua germana Imma, Dolores la Perrera i jo anàvem a Falles i mon pare se quedava, perquè un dels dos es tenia que quedar a vigilar. I anàvem una vesprà a Falles i veníem en autobús.\nM.- Ai, lo que hi havia! Donem gràcies! Gràcies que pujava i baixava encara a les Falles.\nP.- Però n’acabant faltaven anys de cotitzar i encara va tindre que anar a la cooperativa de taronja dos anys. Per a poder cobrar.\nM.- Ai, tot és precís!\nP.- Tu imagina’t, tanta vida treballant i encara va tindre que anar a la taronja.\nM.- Donem gràcies. Podem contar-ho, bendito sea!\nP.- El teléfono seria sacrificat, no? Perquè era sempre, dia i nit, set dies a la setmana, sempre, sempre.\nM.- I si toquen de nit a deshora, toca.\nP.- Home, lo que més sacrifici feia era mon pare, que s’alçava a regar. Això sí que era sacrifici. El pou, que s’alçava a les quatre del matí.\nM.- Que estava al pou del Cristo i ell… primer era Tomeu el regador…\nP.- Però sí que era sacrifici, el teléfono, eh mare? Molt. I n’acabant mos ajuntàvem totes les amigues per a repartir les guies de telèfons, anàvem a les cases a repartir-les totes les amigues, i ma mare saps que feia? A la gent més “pudiente” els enviava a les meues amigues aixina els donaven propina, i a mi jo dic Mai me donen, què raro! [risses].\nM.- Quina història tenim!\nP.- És una història molt bonica. Una història preciosa.\nA.- Home, era un servici fonamental per al poble. Però fonamental moltíssim.\nM.- Molt bonico.\nP.- I després, molt bonico és que ara ve una dona a veranejar, Carmen de Vila-real que també ha sigut telefonista, i quan es van trobar van dir “Aaaaah!”…\nM.- Ella parlava des de Vila-real i jo des d’ací. Diari diari parlàvem, perquè ella estava al Centro, Vila-real tenia més teléfonos que jo. I parlàvem totes les dies, i ara encara tenim alegria. Ve a la casa on vivia el tio cabrero, el tio Clemente. [30 min.] L’altra casa que mira cara ací.\nP.- Té una filla que és metge, ginecòloga en València. I n’acabant també van fer negocis -negocis de teléfonos-, que la telefonista de Betxí jo anava allí alguna vegà als bous i a festes. Una vegà en tota la meua vida, no et cregues tu, però bueno, gràcies al teléfono vaig anar allí.\nM.- És que en Betxí estàvem molt ben relacionats també.\nP.- Isabelita. I la d’Eslida també, perquè en Eslida venien ací i n’acabant les d’Eslida eren Aín i Eslida.\nM.- Què història tenim més bona, ‘tat?\nA.- El seu home era una persona molt intel·ligent, va estar a l’Ajuntament, es va agafar faenes… Va ser pesador, també.\nM.- Pesador també.\nA.- I pesaven la collita.\nM.- Sempre treballant en l’Ajuntament i en Telégrafos, ell no podia deixar-s’ho, perquè això Toco toco toco toco, això només ho entenia ell.\nP.- Però lo de pesador ell ho recordava com poc de temps. Ell anava a les cases i pesava les garrofes, però això era una miqueta difícil, clar, perquè tots volien que fóra un poquet més per a casa, i mon pare sempre recordava això una faena complicadeta. Però l’Ajuntament li va agradar molt. Jo sempre recorde que mon pare, només hi havia allí una enciclopèdia, l’Espasa-Calpe, i ell agarrava els tomos i com no tenia novel·les, a llegir tota l’enciclopèdia! De la A a la B… “Me la sé”! Clar, sabia tanta història perquè llegia l’enciclopèdia. Era molt gran [l’Espasa]! I quan va vindre el temps, ell mos va comprar l’enciclopèdia ací en casa.\nA.- Clar, a ell li haguera agradat estudiar, era una persona intel·ligent.\nP.- I van ficar la creu de l’església, ja ho saps això?\nA.- Sí, està en una foto.\nP.- És dir, que sabia contar, que sabia calcular els pesos. Abans no hi havia tanta cosa i calculaven molt bé. De fet, quan teníem n’acabant mel portàvem pedres i ell feia: Eixa pedra més o menys una quilo. Abans tenien molt d’ull: Eixe conill pesarà dos quilos, i jo ui, i com ho sap? [risses]. O un meló.\nM.- Va posar abelles també i en teníem a muntó. I claro, les portava ahí en amunt, alquilava camions i se transportaven per amunt, n’acabant les baixava per avall, i claro, això tot era cosa d’ell perquè jo això ja no ho entenia.\nP.- Del pesador jo sé poqueta cosa d’ell, no sé molt. Sé més oficis d’altres coses que això, no m’ha explicat molta cosa.\nA.- Era un home que realment donava molt de gust parlar amb ell. Després hi ha una tradició familiar que és la del carlisme, que és una tradició bonica també.\nP.- Sí. El que passa és que ell deia que als 7 anys, abans els homes als 7 anys ja deixaven l’escola, ja tenien que ficar-se a treballar, i tenia que anar a treballar en bicicleta per avall, i anava a Nules o a Borriana en bicicleta i muntaven en bicicleta. Als 7 anys. I clar deia que en bicicleta baixava pels canalets, fent cros i de tot per ahí.\nA LA CASOTA\nM.- Quan estava al teléfono jo quan tenia temps el diari sempre el mirava.\nP.- Però en la Casota, en el bar també tindríeu el diari.\nM.- Ja ho crec que el teníem.\nP.- La Casota és el bar, que feien teatro. Ma mare estava de sirvienta. Mare, vostè, el tio Vicent tenia la Casota…\nM.- I el tio José tenia la barberia baix, en el quarto de baix. I al mateix lloc estaven els dos. I mosatros érem les criadetes d’ells. Netejàvem dalt i netejàvem baix.\nP.- Però quan venien festes vosatros estàveu allí les tres germanes i estàveu ben contentes, perquè ho vèieu tot.\nM.- [35 min.] Entonces feien teatro la companyia d’ací d’Artana, que ho feien a muntó vegades i teníem molta gent, i això era molt bonico.\nP.- No estaven cotitzades però era molt bonico [risses]. No cobraven.\nM.- Molt bonico, perquè mosatros érem jóvens i allí, davant a la barra de davant, tots els jóvens venien a prendre café perquè estàvem mosatros [risses].\nA.- Perquè les dones no anaven al cafè…\nM.- Entrava el tio Vicent i es posava davant [risses]…\nP.- Perquè diu que estava sempre ple, perquè anaven tots a vore-les, a elles. Anaven al bar a vore-les.\nA.- Clar, això era després de guerra i eren unes xavaletes.\nM.- I quan feien teatro la gent del poble, Carmen del Corro i Maria Dolores de Ramonetes en paz descanse, i totes, el cafè estava a tope, la gent acudien al teatro i elles ho feien molt bé.\nP.- Carmen del Corro era sabuda, treballava a l’Ajuntament.\nM.- I Maria Ramonet molt artista també.\nP.- I el pianiste eixe que va vindre què era, també del teatro?\nM.-, El pianiste en una companyia que van vindre forasters.\nP.- Ah, venia gent forastera, eh? I van posar un piano i ahí va hi haure lio, va hi haure jaleo.\nM.- Una maravilla. Mos n’anem a l’Ermita les amigues a berenar i entonces la gent si entraves allí a agarrar taula tenies que pagar, i la gent se n’anava a la rambla en quatre pedres i no pagava res. I mos n’anem les nostres amigues, totes, a berenar. I mosatros pues a la taula en terra, una pedra pa davant, una pedra pa posar el dinar, i acabem de berenar i mos n’anem, i tots els artistes que havien vingut pa el teatro, com a mi em coneixien del cafè, tots darrere! [risses]\nP.- Tots darrere d’elles, claro, com les coneixien! Totes pagades, elles!\nM.- Totes carregades, cada una em portava un del braç [risses]. Coses de jóvens.\nA.- -I les bodes a on es feien, entonces?\nM.- La meua boda la vaig fer en casa. (…) A l’entrà de l’auela tota plena de gent. I a ca Vicente Pallarés, com tenen l’entrada també tan gran i la cuina tan fonda, també. I estàvem tots repartits, a un puesto i a un altre. Sempre hem estat ben relacionats i estàvem ahí tots.\nP.- I què ficàveu en la boda? Ho fèieu vosatros, no?\nM.- Sí, el xocolate el fèiem de casa. Pa de matí era xocolate, i pa dinar hi havia paella en l’Ermita.\nP.- Ah, paella en l’Ermita vostè?\nM.- Dona, jo no la feia però la feien les dones que venien.\nP.- Es que en comunions també les feien elles. Totes les pastes les feien elles. S’ajuntava Carmen, ella era com si diguérem la chef i totes les dones al costat…\nM.- Tots procuràvem ajudar-nos. Molt familiar. Perquè jo la boda la partia en ca Pallarés perquè tenen l’entrada molt llarga i la cuina molt fonda. Pues allí en eixa taula llarga, i después a casa ma mare tot lo que era allí tota la cuina també.\nP.- I n’acabant també me’n recorde que vostè se’n van anar de viatge de nóvios a Barcelona, que vostè me contava que l’auelo, son pare i sa mare, també havien anat a Barcelona de viatge de nóvios i van anar a vore la Sagrada Família que estava a les afores!\nM.- A les afores de Barcelona. Entonces estava molt lluny. L’auelo i l’auela quan es van casar ja van anar a Barcelona. En aquellos tiempos anar a Barcelona era un viatge extraordinari. Van anar ells allí i n’acabant quan em vaig casar també vam anar a Barcelona.\nP.- Però antes d’anar van anar a casa d’un familiar, allí van passar una nit o dos… Un familiar no, era un retor, no? Mossén Pallarés o no sé què, que estava allí, i d’allí se’n van anar ja…\nM.- Una història! I gran, eh? Quantes coses hem passat! Donem gràcies!


Artículos escritos por Jordi Cartañá | Cadena SER | Pág. 2\n30 de noviembre de 2020 Actualizado a las 03:31 CET\nArtículos escritos por Jordi Cartañá\nEls rebrots tomben l'efecte Port Aventura\nL'aparició de diferents focus de coronavirus tant al Segrià com també al Camp de Tarragona i sobretot a Barcelona han fet que les reserves dels estrangers hagin caigut en picat. Des del gremi dels hotelers es reconeix que l'obertura de Port Aventura no ha tingut prou força com per evitar un panorama cada cop més negre.\nEls càmpings freguen el 40% d'ocupació\nL'any passat l'ocupació era d'un 80%. La por ha fet que els estrangers no arribin. Per ells Lleida i Barcelona és tot un mateix territori i des de l'Associació de Càmpings lamenten la poca concreció i molta improvisació de la Generalitat a l'hora de prendre mesures sanitàries per fer front als rebrots.\nUn destino familiar sin aglomeraciones , de grandes espacios y con una oferta rica en diversidad de playas de paisajes que inspiraron a Joan Miró\nSalou tanca tres discoteques per incompliment del distanciament\nTropical, Enjoy Salou i Nikita són els tres locals que s'han vist tancats. Tropical, però, adherit a la FECASARM, ha denunciat persecussió administrativa en veure com amb 9 mesos li feien 130 inspeccions. Ara, manté una reclamació patrimonial milionària contra l'ajuntament\nEl Pets re-presenten la gira 20/20\nDesprés de veure con queia tot el calendari de concerts de la gira de celebració dels 35 anys de la banda, els de Constantí han pogut re programar noves cites i que us descobrim amb una entrevista amb el seu bateria, en Joan Reig\nTarragona / Constantí\nPemi Rovirosa fa un pas endavant\nEl membre de Lax'N Busto, Pemi Rovirosa presenta un primer tema en solitari en el que reflexiona sobre el pas del temps, la relació i el tracte que tenim envers la gent gran.\nTarragona / Reus / El Vendrell\nESPECIAL SOROLL CAMP DE TARRAGONA\nLa Diputació en camí de la reactivació\nAmb la presidenta d'aquesta institució, Noemí Llauradó, hem conversat sobre els principals fronts oberts en matèria d'ajuts socials, infraestructures i model turístic i empresarial del territori.\nFESTA MAJOR SANT PERE 2020\nUn Sant Pere responsable\nSense tronades, sense seguici, sense anada i tornada de completes. Sense tantes coses que fan que la festa del patró de Reus sigui única i intransferible. Així és com serà aquest any per una pura qüestió de responsabilitat sanitària.\nFESTA MAJOR SANT PERE DE REUS 2020\nL'incendi de la Ribera, un any després\nAmb els alcaldes dels principals municipis afectats recordem com van ser aquells dies de foc i por i, sobretot, 365 després volem saber quines són les promeses que s'han complert i les que no s'han complert des de les administracions.\nFlix / La Torre de l'Espanyol / Vinebre\nForns i pirotècnies lluiten per aconseguir la màxima normalitat\nAmb la crisi sanitària de la Covid19 les berbenes d'aquest any poc tindran a veure amb les de tot just fa un any. És per això que els forns han esmolat les xarxes per poder assumir la demanda i les pirotècnies aprofiten tant com poden la diada.\nTarragona / Reus / Vimbodí\nEls gimnasos demanen una rebaixa de l'IVA per subsistir\nAmb la corona crisi s'ha accentua i s'intensifica una vella demanda dels gimnasos: que l'IVA que se'ls aplica passi del 21% al 4%. Amb els responsables d'Elit Gym i el Gimnàs Faro de Reus fem balanç dels primer dies de la Fase 3 i repassem les mesures de seguretat que han de complir.\nNadal i Estrada tornarien a facilitar la investidura de Ricomà\nAmb el portaveu de Junts per Tarragona i la CUP Tarragona fem balanç del primer any de mandat de Pau Ricomà al capdavant de l'alcaldia tarragonina. Fem repàs des de la gestió de la corona crisi fins a els terrasses passant per altres aspectes de l'actualitat de Tarragona. Coincideixen amb que Ballesteros i Floria no haurien de seguir com a regidors al consistori.\nPOLITICA MUNICIPAL TARRAGONA\nL'oposició de Tarragona suspèn el primer any de mandat de Ricomà\nDes de la gestió de la crisi de la COVID-19 fins a les polítiques en turisme o la gestió de les terrasses. Aquests són alguns dels temes que hem tracta amb els portaveus del PSC, CI's i PP a l'ajuntament de Tarragona.\nPOLÍTICA MUNICIPAL REUS\nRepassem amb l'oposició de Reus (PSC, CUP i C's) la gestió que està fent del consistori el govern municipal liderat per Carles Pellicer.\nJordi Cartañá / Joel Reche Cruz\nEl formen dos exPoker's i ens expliquen que aposten per música que defineixen com a "pop feliç" amb reminsicències de l'electrònica dels anys 70 i 80.\nLa població respon a les crida del comerç local\nLes representants dels comerços fan una bona valoració de la resposta dels seus respectius clients a la crida que es va fer durant el confinament que, arribada la desescalada, apostessin pel comerç local\nAlcover frena les visites a la Vall del Glorieta\nL'Ajuntament d'Alcover ha incrementat el control per accedir a la Vall del riu Glorieta, un espai natural que es vol preservar pel seu gran valor.\nMyVIP Experience arriba al Priorat\nEs tracta d'una empresa dedicada a el disseny d'experiències úniques que s'estrena a casa nostra amb una visita exclusiva a la celler Clos Figueras aquest dissabte 6 de juny.\nLes agències de viatges no llencen la tovallola\nLes agències de viatges donen per perduda la temporada tal i com està la situació a data d'avui. Això no vol dir que no depositin les esperances en una reacció d'última hora i es produeixi un estímul del turisme d'interior.\nReus / Tarragona / Valls\nLa tarragonina Maria Moss, coach vocal de Cher a 'Chiquitita'\nLa tarragonina Maria Moss ens presenta el seu single 'Gold' tot coincint amb la notícia que la catapultat a primera fila de l'actualitat: ha sigut la coach vocal de Cher a la cançó 'Chiquitita' i en la que per primer cop la cantant nord-americana interpretava una cançó en castellà.\nTarragona / Londres\nCàmpings oberts a la incertesa\nTot i que ja van obrir portes amb la Fase 1 segueixen rebent molt pocs visitants i, esperen, que amb la Fase 2 que ja permet la obertura de tots els espais, els clients, com a mínim, nacionals s'animin a fer-hi cap. Les expectatives, però per als mesos d'estiu se situen molt a la baixa.\nTarragona / Mont-roig del Camp / Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant


Minyons de Santa Cristina - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nNo s'ha de confondre amb Minyons de Terrassa ni amb Minyons de l'Arboç.\nEls Minyons de Santa Cristina són una colla castellera de Santa Cristina d'Aro, al Baix Empordà, acceptada com a colla castellera en formació per la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya des del juny del 2013. Vesteixen amb camisa de color verd poma i els seus millors castells són el 2 de 6, el 5 de 6, el 4 de 6 amb l'agulla i el 3 de 6 amb l'agulla. Els padrins de la colla són els Marrecs de Salt i els Sagals d'Osona.\npilar de 4 (2019)\nAniversari bateig (abril), Festa Major Santa Cristina d'aro (juliol).\n12 d'abril de 2015 (Padrins:Marrecs de Salt\nCan Minyó - Radera el Pavelló de Santa Cristina.\nEl seu primer castell de 6 va ser el 3 de 6 i el van descarregar per primer cop el 23 de febrer de 2014 a Platja d'Aro. El 31 d'agost de 2014 van aconseguir la seva primera diada amb tres castells de sis a Pineda de Mar en una diada organitzada pels Castellers de l'Alt Maresme. Van entrar a plaça amb el primer pilar de 4 caminat de la colla i van descarregar el 3 de 6, el 3 de 6 amb agulla i el 4 de 6, van finalitzar l'actuació amb dos pilars de 4 simultanis.\nEl 21 d'octubre del 2018 varen aconseguir descarregar el seu primer Pilar de 5. Va ser a Santa Susanna (Maresme).[cal citació]\nL'any 2015 van participar en la filmació de la pel·lícula "ocho apellidos catalanes". La colla des de llavors te la camisa firmada que Dani Rovira (actor protagonista de la peli·licula) va portar durant el dia de gravació.\n↑ 1,0 1,1 «Minyons de Santa Cristina». Webcasteller. [Consulta: 30 abril 2016].\n↑ «Els Minyons de Santa Cristina d'Aro ja són colla en formació». La Vanguardia, 09-07-2013.\n↑ «Diada nacional a Castell d'Aro». Minyons de Santa Cristina, 12-09-2013.\n↑ «Actuació a Pineda de Mar». CCCC.\n↑ «“Article diari Ara.cat: Hi ha colles que han fet 'realities'....”».\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Minyons_de_Santa_Cristina&oldid=25982335»\nDarrera modificació: 12 gen 2021 a les 09:04\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 gen 2021 a les 09:04.


Idescat. Library Idescat. Biblioteca catalog › Results of search for 'ccl=an:10895 and su-geo:Catalunya Comarques'\n/* review */ You searched for 'an:10895 and su-geo:Catalunya Comarques'\nCatalunya Àrees Bàsi...\nIndicadors territorials de risc de pobresa i d'exclusió social [Recurs electrònic] / Generalitat de Catalunya. Departament de Treball, Afers Socials i Famílies\nby Catalunya. Departament de Benestar Social i Família | Catalunya . Departament de Treball, Afers Socials i Famílies.\nMaterial type: Computer file; Format: electronic available online Publisher: Barcelona : Generalitat de Catalunya. Departament de Treball, Afers Socials i Famílies : 2015-Uniform: PEC 2011-2014 | PEC 2017-2020 -- 050103Uniform: PEC 2011-2014 | PEC 2017-2020 -- 050103Online access: Accés al document Availability: No items available\nIndicadors socials territorials [Recurs electrònic] / Institut d'Estadística de Catalunya\nMaterial type: Computer file; Format: electronic available online Publisher: Barcelona : Institut d'Estadística de Catalunya, 2015-Uniform: PEC 2011-2014 | PEC 2017-2020 -- 100202Uniform: PEC 2011-2014 | PEC 2017-2020 -- 100202Online access: Accés al document Availability: No items available\nIndicadors territorials de risc de pobresa i d'exclusió social [Recurs electrònic] / Institut d'Estadística de Catalunya\nMaterial type: Computer file; Format: electronic available online Publisher: Barcelona : Institut d'Estadística de Catalunya, 2015-Uniform: PEC 2011-2014 | PEC 2017-2020 -- 050103Uniform: PEC 2011-2014 | PEC 2017-2020 -- 050103Online access: Accés al document Availability: No items available


Reclamació del 5%.\nHome PAS Laboral Reclamació del 5%.\ndimecres, 15 de desembre de 2010 08:55\tadministrador\nEl passat dimarts 24 de novembre els CAU hem finalitzat la ronda d’assemblees en les que informàvem sobre la campanya de reclamació contra la retallada del 5 % dels nostres salaris. Creiem que és necessari enviar un missatge clar de rebuig a les mesures governamentals que pretenen solucionar la crisi a costa dels treballadors i treballadores del sector públic, entre d’altres. És l’hora de passar de la queixa a la reclamació!\nTal i com varem anunciar en les assemblees, us adrecem un mail per informar-vos amb més detall del procés que heu de seguir per adherir-vos a la campanya de reclamació del 5%.\nEls CAU vigilarem perquè la reclamació no comporti cap repercussió laboral, especialment cap al personal temporal. De fet la reclamació i la denúncia és contra la Universitat Autònoma de Barcelona (també es farà contra la UB i la UPC com a entitats pagadores), però a qui realment es denuncia són als governs espanyol i català.\nDADES TÈCNIQUES DE LA RECLAMACIÓ:\nReclamació de dret i quantitat individual de caràcter col·lectiva contra la Universitat Autònoma de Barcelona (la reclamació prèvia i la demanda al jutjat és la mateixa per a tothom i es presenta el mateix dia en un document únic).\nLes persones que reclamem hem de donar poders notarials per a plets a un advocat perquè presenti la reclamació prèvia i la demanda en el nostre nom. (Us informarem de com organitzar-nos per anar a la notaria)\nEl preu total és de 40 € (poder notarial, reclamació prèvia, demanda i judici).\nEl termini per adherir-se a la reclamació és fins al 15 de gener de 2011.\nDades que ens heu de facilitar: (clic aquí para descagar Formulario)\nAdreça, telèfon particular i e-mail de contacte personal (si és possible que no sigui el del lloc de treball)\nEstat civil (ho demana la notaria)\n2. Dades professionals:\n· Categoria i grup professional\n· Centre de treball (denominació, adreça i telèfon)\n· E-mail de contacte en el lloc de treball\n· Data d’antiguitat (figura en la nòmina)\nNòmines des de juny 2009 fins l’actual.\nNOTA: Qualsevol problema que tingueu per facilitar-nos les nòmines (retencions extra laborals, etc.), ens consulteu i trobarem alguna alternativa.\nDarrera actualització de dimecres, 15 de desembre de 2010 09:07