Alfonso Guerra: torna l'home del ribot\nSe sol dir que el PP ha estat una fàbrica d’independentistes però se sol oblidar la contribució del PSOE (i d’un cert PSC) a la causa de la desconnexió mental, i algun dia material, dels catalans d'Espanya. Sense el paper jugat pel socialisme hispànic tampoc no s’entendria on som –i on són: on és Espanya i on són els socialistes, si és que són en algun lloc–. Sense Alfonso Guerra, que ha ressuscitat de la seva daurada jubilació després de 37 anys com a diputat al Congrés per recordar que l’article 155 de la Constitució, el que permet suspendre les autonomies sedicioses, el van posar per alguna cosa i Catalunya està fent tots els mèrits per estrenar-lo.\nL'altre dia em preguntaven a Twitter què pinta Alfonso Guerra a aquestes alçades de la pel·lícula. Doncs bé, Guerra va ser respecte de Felipe González el que Íñigo Errejón ha volgut ser de Pablo Iglesias, però al revés. Figura que “Arfonzo" era el guardià de l’autèntica essència del PSOE, els 100 anys d’honradesa i autenticitat d’esquerres que va entrar a la Moncloa el 1982, la (teòrica) torna del sinistre tejerazo. El "canvi".\nGuerra era el dels “descamisaos”, és a dir, els del PER i les subvencions que figura que encara controla Susana Díaz; i Felipe –a banda que, com deia una periodista veterana de La Vanguardia que el va conèixer de jove, a la Universitat de Sevilla, estava “com un tren”– era el dels “espavilaos”, els que s'han carregat Pedro Sánchez: ja sabeu, allò que se’n va dir la beautiful socialista, el món Prisa, i els mexicans, sobretot aquests Slims amb els que González encara se’n va de farra.\nGuerra era el dels "descamisaos" que figura que encara controla Susana Díaz i Felipe era els dels "espavilaos" que s'han carregat Pedro Sánchez\nFelipe era el Cèsar i Guerra era el Papa Negre del socialisme espanyol, una cosa així com el que és ara José María Aznar al PP. “Mi infancia son recuerdos de un patio de Sevilla”. Guerra, filòsof, llibreter, poeta, i germà de Juan, pioner en el gran fangar de corrupció socialista dels anys noranta, va ser número dos de Felipe al partit i al govern d’Espanya i líder durant molts anys de la facció guerrista (o autèntica) del PSOE. Que fos Narcís Serra qui el rellevés a la Moncloa al capdavant d'un putsch de la família renovadora que, en realitat, mai no va liderar, va contribuir a fer de Guerra, també, el Vidal-Quadras del socialisme espanyol: pura fel ultrajacobina, pura bafarada ultracentralista contra el nacionalisme català i el catalanisme en general.\nGuerra va culminar la seva carrera al servei de l'Espanya lligada i ben lligada de Franco i Joan Carles ribotant l'Estatut de Catalunya al Congrés el 2006\nTeòricament apartat de la primera línia, Guerra va culminar la seva carrera al servei de l’Espanya lligada i ben lligada llegada per Francisco Franco al rei Joan Carles –aquesta Espanya que, agònica, encara es permet excepcions als tribunals amb infantes corrompudes–, com a president de la comissió constitucional del Congrés, òrgan que va ribotar l’Estatut del 2006. Efectivament, el 8 d’abril del 2006, en un acte amb les joventuts socialistes a Barakaldo (Biscaia), un feu històric del PSOE obrerista, "Arfonzo" es va vantar que el pla del lehendakari Ibarretxe “el vam ribotar” abans que entrés a la comissió (va ser rebutjat pel Congrés) i “l’altre (l'Estatut) el vam ribotar com un fuster a la comissió”.\nLa passada pel ribot –la primera gran retallada del text estatutari– va obrir camí al posterior cop de destral, el del Tribunal Constitucional, el 2010, davant dels nassos de José Luis Rodríguez Zapatero –“Apoyaré el Estatut que apruebe el Parlament” –. I d’un PSC que, en el pitjor moment del PSOE, o sigui, ara, ha acceptat votar en les primàries per elegir el líder del partit germà prèvia identificació dels seus militants en un cens com si fossin empestats i “consensuar” la seva política de pactes a Catalunya. Miquel Iceta, com sempre per pur instint de supervivència, ha acceptat a la gestora del PSOE el PSC sotmès a Ferraz que tota la vida ha somiat Alfonso Guerra.\nIceta, com sempre per pur instint de supervivència, ha acceptat a la gestora del PSOE el PSC sotmès a Ferraz que tota la vida ha somiat Alfonso Guerra\nQue què pinta Alfonso Guerra? Podria ser que aviat tornem a veure la cara negra a la Transició espanyola, com li vam veure el 23-F o en la sentència, el cop constitucional del TC contra l'Estatut. Ara, Guerra explicarà a la dreta, a aquella "dreta" amb què sempre s'omplia la boca com Fraga s'omplia la boca d'Espanya, com es fa, com s’aplica l’article 155 de la Constitució per suspendre l’autonomia a Catalunya. "Arfonzo, dale caña al Puidemón".\nPROCÉS Independentistes, feixistes, terroristes o com es fabrica "el català violent" David González\nPROCÉS Alfonso Guerra suggereix que se suspengui l'autonomia de Catalunya El Nacional


XXV Premi Joan Maragall / 2016 / Altres notícies / L'AVENÇ RECOMANA / Inici - L'Avenç\nXXV Premi Joan Maragall\nLa Fundació Joan Maragall convoca el XXV Premi Joan Maragall per a una obra d’assaig o d’investigació sobre cristianisme i cultura. [+]\nLa Fundació Joan Maragall ha convocat, un any més, el Premi Joan Maragall. Des de l’any 1990, la Fundació premia una obra d’assaig sobre el tema de “Cristianisme i Cultura”, entenent tots dos termes i la seva relació en el sentit més ampli. L’obra inclou, per tant, aspectes religiosos o interreligiosos, però també aspectes humanístics, ètics i polítics. Enguany el Premi arriba a la seva 25a edició.\nLes obres hauran de ser originals, inèdites i escrites en llengua catalana. El jurat, format per Pere Lluís Font, Narcís Comadira, David Jou, Ramon Pla i Arxé i Carles Torner, donarà a conèixer el veredicte final el dilluns 3 d'octubre, durant la inauguració del nou curs acadèmic de la Fundació Joan Maragall.\nTermini: fins al 8 de setembre a les 14h.\nVoleu conèixer la vida i l'obra de Joan Maragall? Us recomanem dos articles del Focus de L'Avenç núm. 374: "Joan Maragall: reaccionari o progressista?" de Jordi Castellanos i "Joan Maragall: poeta extasiat, intel·lectual conscient, polític frustat" de Margarida Casacuberta.


Paradís, el sistema de gestió de documents de l’Ajuntament de Terrassa\n1399 ivap sumari wikipedia Bibliote...\n1399 IVAP Wikipedia Biblioteca Vale...\nPARADÍS El Sistema de Gestió de Documents de l’Ajuntament de Terrassa Arxivística i Informàtica; un acord és possible Barcelona, 18 de maig 2010\nDades de context

De la ciutat i de l’Ajuntament de Terrassa

Nombre d’habitants: 213.129 hab.

Pressupost consolidat 2010: 253.721.030 €

Nombre de treballadors: 2.144

Nombre d’ens descentralitzats: 6 (2 instituts municipals, 4 societats municipals)

\nDades de context

Nombre d'usuaris a la xarxa corporativa: 1.600 (aproximadament)

Tamany de la base de dades corporativa:

430 Gb.

Tamany ocupat de les M:/ 565 Gb

Tamany ocupat de les N:/ 1,12 Tb

Tamany ocupat del CEM: 236 Gb

\nInici del Projecte

2007: Col·laboració amb el departament de Sistemes de la

Informació.

 - Ordenança del Govern i administració electrònica

Concurs compra storage/ consultoria gestió doc.

2008: Informe final auditoria de Gestió Documental.

Transversalitat, consolidació de l’Arxiu dins l’organització.

2009: Impuls definitiu. Direcció del Servei de Tecnologia. Modernització Platafoma Tecnològica a tot l’Ajuntament. Projecte de Gestió Documental

\nInici del Projecte

Decisió política i organitzativa

Transversalitat del projecte

Definició de responsabilitats

Posició estratègica de l’Arxiu. Com?

 Resistència al canvi

Esperit col·laboratiu/ treball en equip

\nNormativa interna

Reglament del Sistema Arxivístic Municipal de Terrassa

Ordenança reguladora del Govern i l’Administració Electrònica

Pla d’Arxius 2007-2011(Pla de treball elaborat per l’Arxiu Municipal)

Manual de gestió Documental

Quadre de Classificació Corporatiu (aprovat)

\nSISTEMA PARADÍS

Gestió dels documents electrònics de

l’ajuntament de Terrassa:

Conjunt de polítiques, normes, aplicacions i instruments de gestió que regulen i controlen la producció de documents de l’Ajuntament de Terrassa i permeten el seu ús, gestió i preservació

\nInici del Projecte

El Sistema Paradís pretén preservar les propietats essencials dels documents produïts a l’interior del sistema i serà la robustesa i la solidés dels diferents subsistemes el que ens permetrà la preservació de documents autèntics, fiables, íntegres, usables i accessibles .

\nFases del projecte

Estudi teòric per part de l’Arxiu Municipal

Pla d’Arxius, 2007-2011

 - Requeriments tècnics i funcionals per a l’adquisició

d’un gestor documental.

Anàlisi i preparació dels instruments essencials de gestió documental

Estudi dels diferents subsistemes que s’han d’integrar: coneix-se’ls i interactuar

C o ncepció Elaboració Construcció Transició Producció\nFases del Projecte

El·laboració dels instruments essencials de gestió documental per part de l’arxiu:

Quadre de classificació (Fileplan)

Calendari de conservació /retenció/eliminació

Quadre de seguretat i accés

Vocabulari de metadades

Catàleg de tipologies documentals

C o ncepció Elaboració Construcció Transició Producció\nQuadre de Classificació

QdC funcional amb 4 nivells jeràrquics :

 2 primers nivells funcions i activitats

 2 següents nivells sèries i subsèries documentals

778 entrades o codis del QdC:

22 funcions o grups de sèries

134 activitats o subgrups de sèries

502 sèries documentals

120 subsèries documentals

\nCalendari conservació

Aplicació de les TAAD, associades als codis de classificació.

Informació al fileplan

Polítiques de retenció, mostreig i eliminació

Aplicació de la mateixa regla de retenció i conservació en qualsevol dels formats i en qualsevol dels subsistemes desenvolupats.

\nQuadre de seguretat i accés

Definició de responsabilitats i responsables!!

Assegurar l’accés o la restricció dels usuaris als documents dins el gestor documental

Aplicar els nivells i grups de seguretat a tots els usuaris del sistema

Moreq2: definició dels rols i funcions

Quadre seguretat i accés relacionat amb Directori Actiu- Organigrama

\nVocabulari de metadades

Descriu i relaciona les entitats de dins el sistema i les associa a uns atributs que deixen constància de les seves propietats a curt, mig i llarg termini.

Metadades descriptives

Metadades arxivístiques

Metadades de presevació

Metadades tecnològiques: signatura electrònica

\nVocabulari de metadades

Definició de tot allò que hem de relacionar

Unitat documental simple

Unitat documental simple forma part d’una unitat

documental composta

Unitat documental composta

Certificat i signatura electrònica

Relacions

Esdeveniments

Funcions

\nCatàleg de tipologies documentals

Identificació de cada document

Vocabulari comú i controlat a tota l’organització

Estendre a tots els subsistemes el vocabulari (registre general, arxiu)

\nFases del Projecte

Sistema Paradís : Integració dels Subsistemes

Registre General i Seu electrònica

Gestió d’expedients i BPM

Gestió documental (UCM)

Arxiu físic (URM)

Arxiu Digital.

C o ncepció Elaboració Construcció Transició Producció\nLa construcció del sistema

Integració de tots els subsistemes a la plataforma tecnològica

C o ncepció Elaboració Construcció Transició Producció\n

El Sistema encara està en construcció:

Tenim les eines

Tenim la plataforma tecnològica

Tenim l’equip humà preparat

El projecte està arrencant...però no acabat

Projecte en construcció C o ncepció Elaboració Construcció Transició Producció\nWellcome to Paradís !!\n1399 ivap sumari wikipedia Biblioteca Valenciana Ferran Santonja NOVES TECNOL...\n1399 IVAP Wikipedia Biblioteca Valenciana Ferran Santonja NOVES TECNOLOGIES E...\n27 mil trámites electrónicos del Ayuntamiento de Terrassa\nEl Ayuntamiento facilitará la instalación de estaciones base de telefonía móv...\nArticle Desplegament Fibra Òptica als Polígons Industrials\nArticle Manuel Villoria sobre Transparència i Govern Obert


Gran èxit de la subhasta "Art i Solidaritat” - Museu Carmen Thyssen Andorra\nInici » Notícies » Gran èxit de la subhasta “Art i Solidaritat”\nGran èxit de la subhasta “Art i Solidaritat”\nGràcies a la vostra solidaritat, el passat dijous 21 d’octubre a les 20 h, la subhasta benèfica “Art i Solidaritat“, fruit de la col·laboració entre el Museu Carmen Thyssen Andorra i UNICEF Andorra, va ser tot un èxit.\nL’esdeveniment, que va tenir lloc a l’Andorra Park Hotel sota l’experta supervisió del Conservador General de la Col·lecció Carmen Thyssen-Bornemisza i mestre de cerimònies, Guillermo Cervera i inaugurat pel Cap de Govern, Xavier Espot, i per la presidenta del Comitè d’Unicef Andorra, Laura Àlvarez. La subhasta tenia com a objectiu recaptar fons per al projecte #RegalaFutur, dedicat a la protecció dels infants en el món davant desastres naturals, conflictes i epidèmies.\nUna subhasta rica en obres provinents de totes les parròquies del Principat i més enllà! Entre els artistes que van participar estava l’espanyol Antonio de Felipe amb els seves Marilyns d’influència pop que va customitzar durant la seva estància a Andorra. L’escultor andorrà Pere Moles, va conquistar al públic amb la seva obra de línies pures. La venda també va comptar amb l’obra de joves artistes com Ona Saumell que, mitjançant una estètica amb colors vius, arriba a transmetre tota la força de les dones.\nAquestes obres excepcionals es van sumar a les dels alumnes de les escoles d’art del país, com el Centre d’Art Llacuna, que va marcar la diferència en oferir diverses peces que van formar part del projecte “RE-Interpretant Tapper“. Aquesta exposició temporal, que va tenir lloc en el vestíbul del MCTA el desembre de 2020 i gener de 2021, es va inspirar en l’obra expressionista Varieté de George Tapper, que formava part de l’exposició Influencers en l’Art. De Van Goyen al Pop Art.\nGràcies a la combinació entre solidaritat, compromís i art, es va recaptar un total de 33.260 euros amb la venda de 39 obres addicionada a les entrades de la venda i les donacions a fila 0. Des del Museu Carmen Thyssen Andorra, volem agrair a tots els artistes i músics, tant professionals com amateurs, que han participat i als assistents, les empreses col·laboradores i al nostre equip per fer-ho possible.


Wikiloc - Cambrils.montbrio.riudecanyes.cami del trenet.vilanova.montroig.cambrils trail - Ardiaca, Catalunya (España)- GPS track\nMountain biking (Best Mountain biking trails in Spain → Catalonia → Ardiaca )\nCambrils.montbrio.riudecanyes.cami del trenet.vilanova.montroig.cambrils\ncambrils.vilanova.cantera.barranc rifa. (Mountain biking)\nArdiaca, L'Aleixar, Ardiaca (Mountain biking)\nCambrils, Salou, La Pineda y vuelta (Bicycle touring)\nSantiCambrils All rights reserved\nViewed 403 times, downloaded 14 times\nRuta sense complicacions que surt de Cambrils, passa per Montbrio i Riudencanyes, i ens endinssem pel cami del trenet fins arribar a la pista asfaltada que puja en direcció al Castell d'escornalbou. Una vegada a dalt, hem agafat el camí que baixa fins al poble de Vilanova d'escornalbou i desprès direcció Montroig i Cambrils. Ruta molt maca i bastant assequible, apta per tothom amb un minim de forma física. Espero que ús agradi als que no l'heu fet\nHi, found this interesting trail: Cambrils.montbrio.riudecanyes.cami del trenet.vilanova.montroig.cambrils https://www.wikiloc.com/mountain-biking-trails/cambrils-montbrio-riudecanyes-cami-del-trenet-vilanova-montroig-cambrils-5373108 Regards, Wikiloc - GPS trails and waypoints of the World\nI did this trail with SantiCambrils\nAsk SantiCambrils to add you as a trail buddy on this trail\nFollow SantiCambrils and discover new trails!


Algunas verdades ineludibles | La mirada de la mariposa\n← Un día decidí…\nAtrévete a soñar! →\nAlgunas verdades ineludibles\nPublicado el 17 septiembre, 2012 por Con Vistas al Mundo\nAhora que se acaba el verano y que el curso ya se ha puesto en marcha, retomamos la actividad de este espacio… con un discurso escrito por María Schmich, y que en 1997 se publicó como una columna en The Chicago Tribune.\n“Todos los días haz algo que temas, no juegues con los sentimientos de los demás, aprende a entender a tus padres, acepta algunas verdades ineludibles, aprende a llevarte bien con tus hermanos, ellos son el vínculo con tu pasado y te acompañarán en tu futuro…”\nPublicado en EDUCAR EN VALORES, INTERIORIDAD, TABLÓN DE ANUNCIOS


27 de de maig del 2019. 13:00\nMaragall contra Maragall. En cultura, l’herència del germà gran ha quedat obsoleta. Ho va reconèixer el vencedor de les municipals quan va expressar que Madrid guanyava Barcelona per golejada en aquest camp. Judici dur, contundent, però inapel·lable, sobretot si comparem les respectives armades compostes pels grans equipaments. La derrota és menor, i reversible, si en comptes de mesurar els fastos ens fixem en paràmetres com la creativitat. Per a desgràcia de tots, Madrid viurà una època fosca per dins, tot i que molt ben il·luminada des de les tres administracions que es presenten als fastos, ja convertits en buits oripells desconnectats de l’entorn social i creatiu.\nEn cultura, Barcelona ha viscut d’inèrcies. Madrid guanya per golejada Barcelona en aquest camp\nFins ara, Barcelona ha viscut d’inèrcies, a partir d’ara ha de posar les peces d’una nova etapa. Les paraules clau: reformular; rellançar. Existeix majoria social i política per fer-ho. Al terreny de la cultura comença a ser cert que ara o potser mai. El primer és un bon diagnòstic. La faula del bou i la granota. Si ens entossudim a imitar el bou ens continuarem inflant artificialment fins a rebentar d’un èxit tan fingit com impotent. Si, en canvi, assumim la condició de granotes podem tornar al podi, sempre efímer, de les reines dels salts.\nMés carrils bici i menys encarrilar la cultura. El que li fa mal a Barcelona com a capital cultural no és la falta de pressupost sinó les restriccions mentals. És aquest magnífic instrument anomenat Icub, capaç de xarrupar totes les energies, de capar i fagocitar qualsevol espurna espontània d’iniciativa aliena. És el virregnat dels gestors que han passat de servidors dels creadors a importadors d’un credo de funcionari europeu sofisticat, autosatisfet amb el seu llenguatge abstrús i desconnectat. Resultat, la mort de la cultura popular i l’adotzenament de la creació. Teràpia, invertir l’ordre: primer el carrer, després els despatxos.


Inscripcions obertes per a les 11es Jornades R+D+I TIC Salut Social | Notícies | Consorci Hospitalari de Vic\nInscripcions obertes per a les 11es Jornades R+D+I TIC Salut Social\nEl nou paradigma que suposa la intel·ligència artificial en l'atenció a la persona serà l'eix central de l'onzena edició de les Jornades R+D+I TIC Salut Social, que es durà a terme en format virtual els dies 20, 21, 27 i 28 d'octubre. El Consorci Hospitalari de Vic, juntament amb altres institucions, forma part de la comissió organitzadora de l’esdeveniment.\nLes Jornades inclouran un cicle de seminaris en línia distribuïts en quatre sessions de tarda que comptaran amb la participació de diferents experts i estaran moderats per la periodista Karma Peiró. El director de la Càtedra Tic Salut i Social i de la Fundació TIC Salut Social, Josué Sallent, serà l’encarregat d’inaugurar la primera sessió, que tindrà lloc el proper dimecres 20 d’octubre. Eleonora Harwich, cap de Col·laboracions del Servei Nacional de la Salut, Joan Carles March, Professor a la Escuela Andaluza de Salud Pública i Ignacio Fuentes, del Massachusetts Institute of Technology, parlaran sobre polítiques públiques de Salut i Social.\nEn la segona conferència, que es durà a terme dijous 21 d’octubre, el professor a la Universiteit Leiden, Eduard Fosch, el professor associat a Serra Húnter i director de l'Observatori d'Ètica en Intel·ligència Artificial, Albert Sabater, la professora associada de la Facultat de Medicina i subdirectora de l'Observatori de Bioètica i Dret-Càtedra UNESCO de Bioètica, Itziar de Lecuonai i la investigadora en ciències de dades intel·ligents i intel·ligència artificial, Karina Gibert, debatran sobre ètica en intel·ligència artificial aplicada en el sector de la salut.\nLa tercera sessió porta per títol ‘Keynote Speach i càpsules d'experiències aplicades d'intel·ligència artificial’. La ponència anirà a càrrec de Xavier Ferràs, professor associat d'Operacions, Gestió, Innovació i Ciències de les dades d'ESADE i, a continuació, hi haurà l'exposició de diverses experiències aplicades. En aquest últim cas, hi prendrà part Carles Ramió, professor de Ciència Política a la UPF, directiu públic i assagista, Raimon Dalmau, cap de l'Àrea de Sistemes d'Informació, TIC i Dades (CIO), Anna Escalé, metgessa de família de l’EAP Navàs-Balsareny i del SAP Bages-Berguedà-Solsonès, i Carolina Garcia Vidal, especialista del Servei de Malalties Infeccioses de l'Hospital Clínic de Barcelona. La jornada tindrà lloc dimecres 27 d’octubre.\nEl webinar de l’endemà i la darrera jornada del cicle girarà al voltant de les ‘Estratègies per l'adopció de la intel·ligència artificial’. L'explicació de les bases del Programa Salut/IA anirà a càrrec de Josuè Sallent i com a actors de l'ecosistema hi participaran Salvador Pedraza, especialista en Radiologia; Pere Romero, especialista en Oftalmologia; Juliana Ribera, d'Amalfianalytics.com, i Pau Rodríguez, de Methinks.ai.\nJornades TIC Salut Social\nLes Jornades TIC Salut Social tenen per objectiu ser un espai de debat al voltant de les TIC en els àmbits de la Salut i Social per tal d'aprofundir en la transferència de coneixement i recerca. Així mateix, amb aquestes sessions es pretén potenciar la visibilitat dels agents clau del sector TIC, Salut i Social. Les onzenes jornades estan organitzades per la Càtedra TIC Salut Social de la Universitat de Vic - Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC), la Fundació TIC Salut Social (Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya), el Consorci Hospitalari de Vic, la Fundació Hospital de la Santa Creu de Vic, l'EAP/ABS Centelles, l'EAP Vic, l'Institut Català de la Salut-Gerència Catalunya Central, la Fundació Althaia i FORES.


La sequera a la conca de la Muga genera pèrdues al sector agrari de 4,8 milions - Diari de Girona\nLa sequera a la conca de la Muga genera pèrdues al sector agrari de 4,8 milions\nLes conseqüències de la manca d'aigua afecten a més del 60% de la collita\n11.11.2008 | 14:31\nUn dels cultius afectats Acn\nACN/DDG La persistent sequera que viu des de fa mesos la conca de la Muga ha passat factura a més del 60% de la collita i ha generat pèrdues al sector agrari de 4,8 MEUR (milions d'euros), segons l'estimació feta pel sindicat Unió de Pagesos. La manca d'aigua ha afectat sobretot els conreus de blat de moro, userdes i farratges, tot i que també s'ha deixat sentir amb el blat de moro i el gira-sol. El portaveu del sindicat, Antoni Casademont, ha dit que 'la situació és greu' i ha demanat mesures efectives per garantir l'aigua. El sindicat proposa que l'ACA aixequi la presa de Boadella i que construeixi basses de regulació a la llera de la Muga. Defensa que aquesta solució és la més ecològica.\nLa situació d'excepcionalitat 2 que encara viu la conca de la Muga, lligada a la baixa pluviometria dels darrers mesos, ha fet que el sector agrari vegi amb preocupació la manca d'aigua. Tot i que els productors de les 5.000 hectàrees de conreus que s'estenen a la llera del riu havien adequat els conreus a la manca d'aigua, les pèrdues s'han fet evidents.\nI és que, si bé en un any normal les disponibilitats d'aigua per als conreus que es nodreixen de l'embassament de Boadella eren de 20 hectòmetres cúbics, aquest 2008 s'han reduït fins als 2 hectòmetres. Això ha suposat que els prop de 1.200 productors que viuen de la conca de la Muga només disposessin d'un 8% de l'aigua habitual en altres campanyes.\nPer afrontar la campanya, els pagesos havien reduït fins a cinc vegades la superfície del conreu del blat de moro (de 2.000 a 400 hectàrees). A més, havien augmentat la plantació d'aquelles varietats que necessiten menys aigua, com el cereal de secà (2.520 hectàrees plantades) o el gira-sol (680 hectàrees). Però l'evident manca d'aigua ha fet realitat les previsions més pessimistes: un 66% de la collita s'ha perdut i les pèrdues econòmiques ascendeixen als 4.880.800 euros, segons les estimacions d'Unió de Pagesos.\nL'aigua que rega la conca de la Muga prové de l'embassament de Boadella, i els productors ja han advertit que si en els propers mesos no hi ha cap llevantada que l'ompli, el futur es veu negre. 'I no només per al sector agrari, sinó també per a la resta d'activitats econòmiques, com el turisme, o fins i tot per a la ciutadania', ha ressaltat el responsable de l'Aigua d'Unió de Pagesos, Antoni Casademont.\nAixecar la presa de Boadella\nDes del sindicat s'han demanat mesures efectives a la Generalitat per permetre garantir l'aigua al llarg de la conca. La solució més factible és, segons Unió de Pagesos, aixecar uns metres la paret de la presa de Boadella per permetre que pugui arribar a embassar 60 hectòmetres cúbics d'aigua.\n'Aquesta solució és possible des del punt de vist tècnic i, a més, fa molt poc mal des del punt de vista ecològic', indica Casademont. El portaveu del sindicat sosté que, un cop el nivell augmenti, no serien massa els arbres afectats que quedarien coberts per l'aigua, i els animals que hi viuen podrien buscar fàcilment un altre hàbitat en llocs més superiors.\n'Es parla molt de transvasar aigua del Roine o de portar a terme altres mesures que tenen un cost exageradament alt, i aquesta de moment no es contempla', ha lamentat Antoni Casademont. Des del sindicat també s'han posat sobre la taula altres mesures per garantir l'aigua, com ara construir basses de regulació a la llera de la Muga o aixecar una petita presa al pas del riu Orlina a la zona de Rabós.\nEl sindicat Unió de Pagesos també s'ha referit aquest dimarts al projecte de modernització dels regadius de la conca de la Muga. El projecte, que redacta Agricultura, té un cost de 4 MEUR, dels quals un 60% els assumirà la Generalitat, i el 40% restant, els regants.\nPerò el vicepresident de la comunitat de regants del marge dret de la Muga, Toni Quintana, ja ha advertit que el sector no s'avindrà a pagar aquesta part si no se'ls garanteix aigua. 'Difícilment es modernitzarà', ha afegit Antoni Casademont. El responsable de l'Aigua també ha indicat que la demanda que fan és un crit d'alerta que s'ha d'estendre arreu de la comarca, perquè els municipis replantegin les previsions de creixement.


Nota legal ~ Fecasarm\n1.- L’usuari del portal www.fecasarm.cat, al facilitar les seves dades personals a través dels formularis “Afilia’t“, “borsa de treball” o missatge de correu electrònic i el seu enviament, autoritza expressament a la FECASARM, per a que tracti e incorpori en el fitxer de la seva propietat les dades personals enviades.\n2.- La recollida i el tractament de les dades personals facilitades per l’usuari a través dels formularis “Afilia’t“, “borsa de treball”o missatge de correu electrònic tenen com a finalitat el poder fer la reserva adients o el informar de qualsevol petició que pugui fer l’emissor del correu.\n3.- L’usuari del portal www.fecasarm.cat, facilita voluntàriament les dades personals sol·licitades en els formularis “Afilia’t“, “borsa de treball” i en el missatge de correu electrònic, per tal de poder ser atès.\n7.- Amb la finalitat de controlar la sessió de l’usuari, el portal www.fecasarm.cat fa servir cookies quant aquest navega pels llocs i pàgines web del portal. Les cookies que es fan servir son de tipus temporal, es a dir, que per no tenir data d’expiració, desapareixen quan acaba la sessió. Per tant, aquesta cookie no s’emmagatzema en el disc i quan l´usuari tanca la sessió la cookie desapareix. Les cookies que es fan servir no poden llegir dades del seu disc dur ni llegir els arxius cookie creats per d´altres proveïdors. Les cookies utilitzades no son nocives i només es fan servir mentre dura la sessió de l’usuari.


TWD 4×08: 'Kill’em all' | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n5 desembre, 2013 Comentaris (20) Visualitzacions: 3300 Sèries, The walking dead Anna Vilaró\n“Too far gone” és l’episodi que tanca la primera meitat de la quarta temporada de The walking dead. Haurem d’esperar fins al dia 9 de febrer per poder-ne veure el desenllaç. I per a molts l’espera es farà més que senzilla, ja que la inestabilitat dels darrers episodis, juntament amb la sensació generalitzada de presa …\nTWD 4×08: 'Kill’em all'\n“Too far gone” és l’episodi que tanca la primera meitat de la quarta temporada de The walking dead. Haurem d’esperar fins al dia 9 de febrer per poder-ne veure el desenllaç. I per a molts l’espera es farà més que senzilla, ja que la inestabilitat dels darrers episodis, juntament amb la sensació generalitzada de presa de pèl, ha fet que comencem a deixar de creure en la que en el seu dia va ser una bona sèrie de zombis.\nDesprés dels innecessaris flashbacks de la vida del Governador, per fi arribem al moment de la fatídica trobada. Brian Heriot no va ser més que una excusa per afegir episodis de palla. En el 4×08 El Governador es presenta, des del primer minut, com el que ja va ser en el seu dia a Woodbury, un home amb set de poder i venjança. Ha aconseguit posar de part seva el seu nou grup de personatges insulsos, per lluitar contra els habitants de la presó. El seu objectiu és fer fora el grup de Rick i crear un nou Woodbury a la presó. Pren, a més, com a moneda de canvi Hershel i Michonne. I sí, amb la Michonne hi ha males cares, però qui el el treu de polleguera és Hershel cada cop que menciona Rick. Es va caldejant l’ambient.\nDurant tot l’episodi es busca endurir el caràcter del Governador, amb moments com aquell en què afirma que no li fa res matar criatures, ja que un nen és diferent d’un fill. Moments després, a l’home que aparentment no té cor se li il·luminen els ulls amb la seva nova filla adoptada, Megan. Però voler una vida millor per a ella no és el motiu per voler atacar la presó. El que vol és vèncer en el duel. Mentre el Governador es dirigeix a la guerra, Megan morirà mossegada per un adorable zombi. No ho veus, que no cal duel, Governador? Rick, per més malament que ens caigui, encara manté vius els seus fills!\nBé, anem al gra. El Governador arriba amb els seus nous amics i un tanc a la presó. Reclama la presència de Rick per parlar (moment de pànic: tornarà el talking dead?) amb Hershel i Michonne armat amb una pistola. Rick intentarà que entri en raó, que a la presó hi ha lloc per a tots i que, si vol, de tant en tant hi poden muntar una rave per alliberar tensions. Mentrestant, Rick i els seus evacuen d’amagat els pobres desgraciats que viuen a la presó per evitar baixes innecessàries. “Tots podem canviar”, li diu tendrament Rick. I de sobte, el que molts esperàvem. Una mica d’acció! El Governador, amb la catana de la Michonne a la mà, s’acosta a un Hershel agenollat i zzzaaassss!, el coll tallat. I a partir d’aquí tot és un seguit de trets i explosions, i un crit del Governador, “kill them all”. Tot plegat no fa més que atreure els zombis cap a l’escenari de la batalla. I el duel definitiu: un cos a cos entre els dos mascles alfa, Rick i el Governador, que acaba amb aquest darrer mig mort a terra i rematat per Michonne. Com ha de ser. Així que sí, els dos episodis anteriors de flashback només van servir com a comiat del Governador. Us sentiu encara més estafats, oi? Ho sé, jo també.\nUn cop mort el Governador, observem que la presó ha quedat inservible i està a vessar de zombis. I a més, la filla de Rick sembla que ha estat menjada per un caminant. Ja tenim servit, de nou, el drama. I la possibilitat de veure Rick un altre cop sumit en la bogeria. Qui és el millor pare, ara, eh? Per sort Carl li fumerà un parell de cleques i l’espavilarà.\nAixí doncs, i com es podia esperar, a partir del 9 de febrer assistirem, per fi, a un canvi d’escenari, tot i que arrossegarem algunes incògnites: Retornarà la Carol? Qui és realment el psicòpata de la presó? El canvi d’escenari refrescarà la sèrie i podrem estimar-la de nou? On és la Lil Ass-Kicker? Realment són importants aquestes preguntes per a la trama? El que necessitem és qualitat i estabilitat. No volem personatges que es desdibuixen, ni que ens els estovin o endureixin a última hora. Ara ja han pervertit The walking dead i mai podran fer un final a temps. S’han passat de rosca.\nElls han perdut la presó. Nosaltres hem perdut la confiança.\n» Sèries, The walking dead » TWD 4×08: 'Kill’em all'\n20 comentaris to TWD 4×08: 'Kill’em all'\n5 desembre, 2013 a les 6:57\nEls sobra un episodi i els flashbacks podien haver estat intercalats amb la trama del virus, en fi, que els guionistes són una mica paquets.\n5 desembre, 2013 a les 9:19\nEls sobra més d’un episodi pel meu gust. I els falta força mala llet. El Governador és un dolent massa poc dolent.\nAlbert Pallares ha dit:\n5 desembre, 2013 a les 7:14\nEstic 100% d’acord amb els teus comentaris.\nAquesta serie esta massa sobrevalorada, i ens hem de tragar una temporada radera l’altra sense que passi res interessant. Imaginat, ara estem contents perque han deixat la preso….\n5 desembre, 2013 a les 9:21\nEn el seu moment va ser una revolució. Esperem que retrobin el seu camí, però ara ja molts la mirem amb desgana. Normalment un nou escenari és l’excusa perfecte per reformular idees. A veure si ho aprofiten.\n5 desembre, 2013 a les 7:48\nSí senyora!! Hem perdut la confiança i l’esperança!\n5 desembre, 2013 a les 9:22\nPodrem veure-la amb els mateixos ulls que al principi si millora la cosa? O ja ens ha desil·lusionat massa? Aiiissshhh.\n5 desembre, 2013 a les 9:17\nMolt d’acord en tot el que dius! per cert…em va encantar l’herència que ha deixat la Carol a les nenes!! al final els nens ens salvaran!\ni una altra cosa… no sé quants capítols esperant la reacció de’n Daryl pel tema Carol…i va i se’l ventilen en un no res..\nen fi, esperarem al 9 de febrer sense cap ànsia\n5 desembre, 2013 a les 15:03\nSon unes petites psycho 😀\nEm sobta molt que ningú es posi del costat de la Carol, jo vaig trobar lògica i precaució en els seus actes. Ningú la defensa ni una mica?\n5 desembre, 2013 a les 17:47\njo no sé si la defenso del tot, però crec que si ho hagués fet en Rick,\nningú ho hauria qüestionat, ni molt menys la Carol….ell diu que hi ha un consell,\nque ell no decideix, però aquí ho ha fet, unilateralment!\n5 desembre, 2013 a les 10:49\nEm feu molta gràcia els que penseu que la sèrie és una merda i la continueu mirant, que sou massoquistes o què?\nJo no busco tantes explicacions ni tantes mandangues, per mi continua sent tan entretinguda com al principi. A veure, és una sèrie de zombies, tampoc vull que m’expliquin el sentit de l’univers…. Vull dir que com a trama jo no trobo que sigui fluixa, si hi ha talking dead la gent es queixa, si hi ha acció -i en aquest capítol no em negareu que n’hi havia- la gent es continua queixant…\nNo trobo malaguanyats els capítols del governador, almenys ens servien per sortir una mica de la presó. Aquest personatge m’ha agradat sempre, amb el seu punt de bogeria. L’únic que no entenc és que posats a fer servir la catana no es carregués la Michonne enlloc del Hershel, però m’és igual, tampoc lapidaré els guionistes per això. Hi el maxi-cosi tacat de sang és d’una crueltat que només podem entendre els que tenim mainada. Bé, per mi un gran capítol, jo sí que esperaré amb ànsia el febrer.\n5 desembre, 2013 a les 15:09\nNo sé en el cas de la resta. En el meu, la miro per cobrir una informació al bloc i per interès. Només hem de mirar el que ens agrada o ens fa el pes? Quantes sèries han tingut temporades que no s’aguanten i després han sorprès? Moltes. Hem de tancar la porta a la primera de canvi? No. Que TWD no es mereix, ara, la meva confiança no vol dir que no pugui donar-li una segona oportunitat i, si s’escau, reconciliar-m’hi. I tot i que em decepcioni sento interès per veure com fan anar una sèrie de zombies.\nstàn allargant subtrames innecessàriament, quan el que molts volem és una mica de ritme. S’ho han estat guardant tot per deixar-nos sorpresos amb aquest capítol i ho sento, però així no es juga.\n5 desembre, 2013 a les 12:50\n‘el maxi-cosi tacat de sang és d’una crueltat que només podem entendre els que tenim mainada’ Si fessim servir aquesta premisa per tot…. ‘la catana travessant el governador és d’una crueltat que només pot entendre un pintxo del Lizarran’\n5 desembre, 2013 a les 14:18\nAra m’has fet venir gana.\n5 desembre, 2013 a les 14:46\nTotalment D’acord amb el que exposes. Malaguanyada temporada que, al meu parer, va arrencar molt bé amb la itnroducció del virus i desmanagada a partir de la reentré del Governador. Tot per eliminar a en Hershel i acomiadar penosament al Governador. Buf!\nAl febrer espero que tornin amb artilleria pesant, però estic perdent la paciència…\n5 desembre, 2013 a les 15:11\nEl virus tenia personalitat, era un element atractiu i que podia generar molts mal rotllos interns. I de nou, desaprofitat. Un virus massa de passada.\nAlgun bri d’esperança queda, però crec que ara fan els capítols pensant en generar més audiència que no pas en fer un bon producte.\n6 desembre, 2013 a les 15:23\nEl mid-season finale ha estat d’infrt!!!! Saltant del sofà m’ha tingut durant tota la segona meitat!!!! Jo tb li he dedicat un post en el meu blog y faig una repassada dels meillors moments de la sèrie fins ara, segons la meva opinió, és clar. Aquí us el deixo per si teniu curiositat 😉\n7 desembre, 2013 a les 19:54\nUmf… TWD és la sèrie més irregular que he vist mai. Una 1a temporada brillant (si filem prim hi trobem replè, d’acord, però molt poc) i una segona dividida en dues parts, la primera avorrida i lenta i una segona part brillant un altre cop. La tercera inicia molt bé, amb el canvi d’escenari i molt cruenta i la segona meitat lenta, avorrida i centrada només amb una batalla personal sense massa sentit. DEixar viu al Governador era guanyar temps per a la 4a sense fotre res.\nEl darrer capítol l’he trobat un cop més brillant (en general) però no calien vuit episodis per arribar fins aquí, en efecte una presa de pèl per acabar amb el Governador que no van matar a la tercera. Sense sentit, ens han ensenyat que són més perillosos els vius que els morts, han endurit els personatges, ens han fet veure que l’apocalipsi zombi no fa gràcia, que és una putada i just quan cal pelar el pitjor dels vius no ho fan per rodar 8 capítols “patilleros”.\nA més no té cap sentit que en dos capítols tota la penya aquella estigui disposada a morir per un paio que acaben de conèixer!!\nHa tingut pinzellades interessants, l’episodi de na Carol, el virus… però al final tot és palla per acabar marxant de la presó.\nNo deixaré mai de veure aquesta sèrie, mai he sigut aficionat al gènere però gràcies a TWD m’hi estic fixant. Crec que per història ara toca una segona meitat com deu mana, fora de la presó, sense res, més putejats que mai i amb escenaris nous. M’agradaria això si, que tornin els zombis, que a vegades sembla que hagin oblidat que el tema és aquest.\n8 desembre, 2013 a les 14:30\nEstic d’acord amb tu en tot. Excepte en la brillantor del darrer episodi, que no li he sabut veure res d’excepcional.\n9 desembre, 2013 a les 21:16\nPotser m’he excedit amb “brillant” XD. M’ha agradat això de “que te pego con el tanque”, no? “vale, pues te pego con el tanque”. És una bona manera de deixar la presó, s’han carregat al Hershel sense manies i els han deixat amb el cul en l’aire. S’han petat tot el que havien construït… m’ha agradat, però els 7 capítols anteriors pesen molt. El zombi sortint del fang em va encantar, crec que es podrien haver guardat aquest “recurs” per fer-lo més espectacular, treure-li més profit…\n‘The driver’, no és fàcil la vida del taxista | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual ha dit:\n29 abril, 2018 a les 22:24\n[…] Brown, o per la trilogia de Red riding, i que s’ha fet famós pel seu paper de governador a The walking dead. El paper de taxista de The driver sembla fet a mida per a ell, està espectacular i transmet els […]


a cup of coffee (by El Gregein)\nEntrega 4 - 11/04/2013 (data real 14/04/2013)\nSurto de casa mig adormit encara sense cafè al cos, mentre busco les claus del cotxe a la butxaca de la jaqueta, sona el mòbil... un número privat...\n–Digui? –el cor em va a cent...\n–Hola Marc –és ella, dolça, sensual...\n–No penses dir res més? –sembla decebuda.\n–Com estàs? –reconec que sono distant, però què espera?\n–Necessito veure’t... quan podem quedar?\n–Perquè? –el cor segueix descontrolat.\n–Enyoro el teu cos –joder... ja estic calent...\n–OK, a on i a quina hora?\n–A casa meva, a la zona alta, on ens vam veure el segon cop...\n–El de la pallissa? –no diu res –Si hi ha la possibilitat de bronca, passo.\n–És de viatge... a les 9h00 del vespre en punt, a l’àtic... no cal que portis res!\nAbans de que pugui dir paraula, ja ha penjat. Aquesta tia em torna boig! Com m’emprenya que em tracti així, però m’he despertat de cop, i tot sembla fantàstic!!! Tinc ganes de tornar-la a veure.\nDurant tot el dia no deixo de pensar en què portar, què fer, què dir,... és la primera vegada que tenim plans, fins ara sempre ha estat tot per sorpresa i impulsiu, a veure què em reserva el destí.\nPlego de la feina puntual, a quarts de set, passo pel mercat de “La Boqueria” i compro cava, maduixes i nata, quan surto cap a La Rambla, una noia vestida de pubilla em dóna un ram de julivert amb una etiqueta ecològica del “Dia Verd”, m’agraden aquestes gestes, el poso dins la bossa de ràfia negra que m’han donat amb el Cava i vaig a casa a arreglar-me, no sé si posar-me camisa o polo negre amb els texans i la caçadora de pell.\nMentre m’afaito, recordo que no he avisat al proveïdor de Xina que l’entrega de material es retardava un dia, truco a la Montse perquè em doni l’e-mail, i entre obrir el portàtil i avisar-lo, vaig just de temps, corrents em vesteixo, perfumo i agafo la bossa de ràfia i marxo absort.\nEstic nerviós i tot... he glopejat elixir?.. si.. tranquil.. tot en ordre...\nAparco a prop de casa d’ella i entro al bloc. El porter em demana el nom, a quin pis vaig i truca per avisar que sóc aquí. “Srta. Anna, el Sr. Marc ha arribat... aha... d’acord”. M’assenyala l’ascensor i un cop a dins, posa una clau, prem la “A”, la treu i es tanquen les portes, quedant sol a dins.\nQuan arribo a l’últim pis, un dotzè, em trobo directament en un rebedor immens, amb unes escales que porten a un segon pis resseguint la paret ovalada color crema, tot molt modern i acollidor. Em fa gràcia veure unes bambes de córrer tirades pel terra just al mig de la sala.\n–Ei! Un segon, ja vinc!... –sento passes descalces sobre el parquet fins que apareix per la porta del davant, quasi a contrallum, corrents, en veure les bambes allà al mig, fa cara de sorpresa o avergonyida, els dóna una coça enviant-les cap a sota l’escala i somrient coqueta se’m para al davant, deixant que el seu aroma m’abraci just abans que ella, i rodejant-me el coll, em planta un petó a la boca ràpid, sec, divertit, fins i tot nerviós... jo l’abraço amb la mà de la bossa i amb l’altra li agafo la natja, notant-la turgent sota els texans, busco les calces, però no les trobo, la pujo una mica i mentre la tinc subjecta, allargant el petó, introdueixo el dit gros perfilant els texans, vull tocar el tanga... Ella tira el cap enrere, em mira als ulls, és tant maca! –què busques si es pot saber?\n–La roba interior –confesso descobert.\n–No t’hi esforcis, no en porto... vas molt guapo! –em guinya un ull i rient torna a marxar per on ha vingut. La mare que l’ha parit!\nLa segueixo divertit, està desenfadada, alegre, confiada, sembla una altra, camina com una ballarina quasi de puntetes, només porta els texans baixos que arrossega pel darrera dels talons i que li fan un cul perfecte, una samarreta curta del Dessigual multicolor que em permet intuir que tampoc porta sostens, unes arracades tan llargues com el seu coll amb boletes swarovsky de tots colors i el cabell subjecte amb un llàpis, recargolant les ones color caoba, excepte algunes que li cauen despentinades cap a la cara. Sort que m’he posat el polo i no la camisa, em sento més còmode.\nEstà cuinant... fa bona olor...\n–Va bé “risotto” d’espinacs? –pregunta seriosa.\n–Sí, perfecte... –li dic donant-li la bossa de ràfia negra –té, he portat un parell de coses...\nObre els ulls brillants il·lusionada. A veure si espera un regal... ara pla!\nTreu l’ampolla de Cava, les maduixes i la nata, somriu i ho desa a la nevera encara amb la bossa a les mans, llavors mira dins i estranyada, posa la mà i treu el julivert, que ja ni recordava que me l’havien donat.\n–ALA!!!.. QUÈ GUAY!!!... m’agrada molt! És la primera vegada que em porten un ram de julivert... sempre els mateixos rams de flors... m’encanta!!! –somric contrariat, tot i que per dins m’estic morint per riure. Se m’acosta i em fa un altre petó, agafa un gerro del meu darrera, hi posa aigua i el fulgurant ram de julivert! Què mona ella!\nEs gira per remenar l’arròs i aprofito per posar-me al seu darrera, arrapat al seu cos, ella abaixa el cap i el gira just perquè vegi que es mossega el llavi nerviosa. Li passo la mà per la cintura cap a sota la samarreta i repenjant la barbeta a la seva espatlla, li acaricio el pit suaument, nu i calent sota la roba, començo a fer un massatge, ella deixa la cullera i tira el cap enrere, i noto el mugró com creix, endurint-se segon a segon, m’agafa l’altra mà, i me la posa a l’altre pit.. bufff... no puc evitar atrapar-la entre el marbre i el meu membre quasi erecte, l’Anna repenja les mans a les portes dels armaris superiors, respirant accelerada... li pessigo els mugrons durs i gemega... m’estic posant malalt... oloro el sopar, no vull desaprofitar el seu esforç... autocontrol Marc!\n–Després no dubtis que et menjaré amb les postres... però ara vull provar aquest sopar tant bo que has preparat... –es gira mig excitada i mig sorpresa pel meu comentari.\n–Sí... millor el mengem abans o quedarà pastós, tens gana? –i em delecta amb un somriure que em fa penedir de no cruspir-me-la de primer.\n–Sí!... I també vull arròs! – i riu, arrugant el nas fent una ganyota.\nSopem fora la terrassa, comença a fer bo. A l’igual que tot el pis, és acollidora, plena de plantes brotant, una taula i cadires de fusta amb potes de forja modernista, de conjunt amb la barana que fa balcó i coixins blancs. Al fons, un sofà chaise-longue enorme, també blanc amb una tauleta al davant de teka, i varis fanalets de vidre i metall amb espelmes enceses per tot arreu. Una romàntica empedreïda.\nParem taula i em rendeixo davant el "Risotto", el vi i la companyia, tot realment deliciós! No em deixa ajudar-la a portar els plats a la cuina, i quan torna, ve amb el cava, les maduixes, la nata, dues copes, dos plats i coberts.\n–Plats? –li dic aixecant una cella –jo de tu aniria cap al sofà...\nRiu i, obedient, ho deixa tot sobre la tauleta i s’assenta a la cantonada de la chaise-longue esperant que hi vagi. Destapo el cava, omplo les copes i n’hi dono una, trec la tapa de plàstic de les maduixes i la nata, em trec les sabates i em poso al seu costat, fent que es tiri cap endarrere, quedant quasi estirada. Fa un glop, com jo, em dóna la copa, es treu les arracades, i aixeca els braços per sobre el cap per deixar-les a la taula del costat del sofà... sense pensar-ho, la subjecto dels canells, li aixeco la samarreta, deixant els seus pits al descobert i posant la mà barruer dins la nata, n’agafo un grapat i li frego pels mugrons, i començo a llepar-la molt a poc a poc, posant-li els dits a la boca, perquè en llepi el sobrant, té els pits rodons i turgents, prou grans per ser menjats amb la boca oberta i començo a xarrupar-los, estirant el mugró amb els llavis primer i després amb les dents, sentint com gemega a cada moviment, cada cop més calenta... aprofita que m’aixeco a treure’m el polo, per fer el mateix amb la samarreta i...\nEtiquetes de comentaris: CATALÀ Entre_Cafè Entre_Cafè_Entrega4 Escrit Foto_Selecció_Lady Sexe


Erradicar la fam: l'aportació de l'aqüicultura - CEMAS\nErradicar la fam: l’aportació de l’aqüicultura\nMentre la població creix exponencialment, els oceans podrien convertir-se en un gran aliat per a véncer un dels desafiaments més preocupants: produir aliment saludable suficient per a tot el planeta. La FAO considera que, mitjançant una gestió sostenible, l’aqüicultura és la millor manera d’ajudar a alimentar a uns 10.000 milions de persones en els pròxims anys.\nEn 2018, l’aqüicultura va aconseguir un rècord històric de 114,5 milions de tones, segons dades de l’Organització de les Nacions Unides per a l’Alimentació i l’Agricultura (FAO). Enguany, l’Estat Mundial de la Pesca i l’Aqüicultura 2020 va revelar dades preocupants. El deteriorament de les reserves pesqueres i la captura excessiva de peixos en el seu hàbitat natural s’ha convertit en un problema permanent: un 30% d’espècies es troba sota uns nivells biològicament insostenibles i molt prompte, este número s’incrementarà en un 60%.\nLa clau està en la sostenibilitat\nPeter Thomson, enviat especial del Secretari General de les Nacions Unides per als Oceans, sosté que, sota una gestió adequada, les mars exerciran un paper important en l’erradicació de la fam. “El potencial de l’economia blava sostenible per a alimentar al món és immens. Cal no oblidar que l’oceà cobrix el 70% de la superfície del planeta i que molt més del 90% de l’espai habitable està sota la seua superfície”, agrega Thomson.


Com utilitzar endolls de Okinawa a Iran\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Okinawa a Iran en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nTingueu cura: Iran utilitza una tensió superior a Okinawa\nEls vostres dispositius elèctrics de Okinawa estaran esperant 100 Volts, però Iran la graella és de 230 Volts, aquesta és una diferència substancial que requereix fer alguns passos addicionals en preparació per al vostre viatge:


CAP A PONENT: CÉLLECS I SANT MATEU 12.02.2012 - BiCiCORRiOLS Ciclisme i muntanya\nCAP A PONENT: CÉLLECS I SANT MATEU 12.02.2012\nPublicat el 15 de febrer de 2012 per Bicicorriols\nComençant amb el propòsit de pujar cap a Céllecs, avui hem acabat arrodonint una altra gran matinal de bicicleta. L’acabem tot baixant el Camí de les Aigües de Premià de Dalt. Tots plegats hem restat convençuts que cal canviar d’aires per no ser preses de la monotonia i, cal dir més: encara no hem trepitjat tots els racons que ens amaga la nostra estimada comarca i els seus entorns. Som-hi.\nEls argentonins, com els passa sovint, han hagut de fer els seus deu quilòmetres extres. Cap a les vuit tornaven a passar a ran de vila per endinsar-nos tots plegats a la vall de Riudemeia. A l’Anscari li feia mandra pujar la riera de Clarà i el camí dels Burros fins a Òrrius, com jo proposava per anar més directes. No l’he contradit perquè considero que és més bonica l’altra opció tot i que és més llarga. Entretenir-nos ens condiciona quan ens hem d’allunyar del nostre entorn habitual privant-nos d’intentar descobrir nous viaranys i per ser entaulats per esmorzar a una hora adient. Per ell, a Clarà, hi feia massa fred. A aquesta jovenalla no l’entendràs mai! Una bona garrotada de tant en tant!\nEnfilem la Brolla de can Riudemeia fins el Turó d’Aquenza i baixem plegats fins a Òrrius per can Guineu. Després pugem a Sant Bartomeu pel veïnat de Plaça i prenem un tram del GR per guanyar el Roc de Contravent de Céllecs i fer el gran descens fins el Bosc de Ruscalleda, a la falda de ponent de la serra. Adrenalítica i a voltes exposada davallada que restarà immortal en les imatges que va prenent en Giovanni.\nFem una curta i ràpida aproximació fins el bonic corriol que ens abocarà després a la pista de can França. Baixem fins la Pedrera i ens esperem, abans d’iniciar l’ascens, que en Giovanni es col·loqui estratègicament: les lloses granítiques de la pedrera són un escull esportiu i plàstic on amb la càmera s’intenta captar la conjunció bici-natura aportant individualment la voluntat d’autosuperació. Agraïm a la colla que baixava de cara que ens donés pas.\nQuan hem superat tot el que per nosaltres era ciclable, carreguem les bicis a l’espatlla per arribar al Turó del Pi d’en Cucut. Ens trobem en aquesta trialera el que a partir d’ara serà habitual: motos de tota mena espatllant els camins.\nEn Martí arriba en aquest punt amb la boixa del darrere malmesa. Pot pedalar però no pot deixar de fer-ho. Continuem pel camí carener fins a can Pei i ja de baixada, travessem el Torrent de can Soldat per encarar el segon gran descens del matí fins a Can Nadal. Més ràpid que no tècnic. La boixa d’en Martí s’ha auto adobat amb els cops rebuts durant la baixada.\nEns entaulem a can Maimó durant una hora. Més que ens hi estaríem. Aquests moments no tenen preu.\nDesprés de la vinassa i els cigalons, pugem cap el Turó d’Aguilar un xic espessos però amb prou empenta per fer-ho dignament. Els esbufecs han estat fenomenals.\nJust quan comencem a davallar, ens trobem de cara i corrent, en Pep i la Bàrbara: ens preparen el Rogaine de maig.\nAnem guanyant alçada en sofertes pujades fins el Coll de can Gurgui. El Magret, que no baixarà amb nosaltres cap a Premià, segueix al seu ritme per la pista amunt mentre nosaltres esperem que el Mamelló colli la fixació de la sabata.\nMés enllà del mirador, al capdamunt de la pista, ens agrupem a la cruïlla per iniciar la davallada pel Camí de les Aigües. No he volgut passar pel primer tram enmig del bosc perquè la darrera vegada era molt brut de branques i ens trobem que la pista està en pitjors condicions. Què hi farem!\nEn el tram més exposat del corriol, que el faig a peu, deixo passar l’Uri. Ell ho fa com aquell que es menja un préssec. Però ha fet un moviment de sortida que m’ha esglaiat.\nLa resta del camí el fem gaudint de valent i com a valent de debò, un altre cop l’Uri, que passa el pont damunt la bici. Quin crack!\nArribem a Premià de Dalt contents d’haver acabat els deures i tot xino-xano pel Camí del Mig anem fent fins a Mataró.\nEls corriolaires: Albert G., Anscari N., Giovanni L., Jordi T., Manel T., Martí M., Oriol N., Pep F., Valentí T. i Joan Ll.\nP.S. Us enllaço al bloc dels amics tonyines “Horitzons d’aigua” i també el trobareu, per anar seguint la seva evolució, als enllaços del nostre bloc. Aquests si que són uns flipats de la parra, com diu el meu fill. Tanmateix, em trec el barret.\nP.S. Tresunces! Millora’t que et trobem a faltar.\nP.S. Piquem l’ullet a la Nika i li desitgem el millor per sortir d’aquesta greu lesió.\nLes fotos i videos d’en Giovanni: cliqueu aquí.\n16 de febrer de 2012 a les 7:12 am\nNanos, quina sortida més collonuda! Gràcies.\nP.D. Giovanni, vols dir que no has triat el menys adequat per la foto destacada de l’album de fotos de la sortida?\n17 de febrer de 2012 a les 4:22 pm\nEl fred ens obliga a voltar cap ponent, fugint dels aires germanics del nord. Quanta muntanya que tenim! Com hem gaudit de la migradesa dels contraforts de Séllecs, país de pi i bruc, on el granit aflora per plaer nostre.\nLa proximitat a la capital es nota: la cansalada arriba a taula freda i el vi es serveix envasat, mort el porró.\nPerò per ventura el pastor porta el ramat cap a alzinars on l’oide del carboner hi sent dringar les sàrries plenes.\nJa tombant a llevant devallem pel corriol on els nostres ancestres s’espavilaren per portar aquell or blanc – avui devaluat i envasat – fins a una vila on es respira la bonhomia de la nostra cormaca.\nQue per molts anys, Pistons!


Posts 109,409\tRe: Best unscented deodorant?\nPosts 317\tRe: Best unscented deodorant?\nPosts 15,856\tRe: Best unscented deodorant?\nPosts 23,072\tRe: Best unscented deodorant?\nPosts 11,797\tRe: Best unscented deodorant?\nPosts 8,818\tRe: Best unscented deodorant?\nPosts 7,215\tRe: Best unscented deodorant?


LONDRES. UNA BIOGRAFÍA. ACKROYD, PETER. 9788435025812 Llibreria Ulyssus S.L.


Manuel Álvarez (1796-1856). Un leonés en el oeste americano\nManuel Álvarez, un lleonès emigrat a Mèxic, va ser una figura clau en la transició pacífica en l'obtenció de la condició d'estat de Nou Mèxic. La labor realitzada per Álvarez en l'ombra, brilla amb llum pròpia des de les pàgines de la biografia redactada per Thomas I. Chávez a partir del seu memoràndum, correspondència i altres documents oficials recollits en el Museu de Nou Mèxic en Santa Fe. Saber més\nAutor: Martín Junquera, Imelda Eliminar aquest article


Ice Xavi: Cursa dels Nassos 2010...\nPublicado por IceXavi en 19:49\nFinal d'any amb bon regust de boca. Què tinguis un bon 2011 i a seguir entrenant.\nVaya carreron... a apretar y mejorar en el 2011\nFeliz año y enhorabuena por el tiempazo... Qué envidia, bajando de 40' con tan poco entreno de running.\nRICARD: Si si, vaig acabar molt content! Igualment, que tinguis un bon any!! I a seguir entrenant! Per cert, abans de nadal et vaig veure entrenant per Sabadell sobre les 8:00 AM... Però anava amb el cotxe i em vaig adonar tard... :S\nJOSE L: Muchas gracias!! Igualmente, Feliz Año!!\nDAVID: FELIZ AÑO, muchas gracias!!\nGracias por los animos aunque sigo en la "cuneta". Cuidate mucho y a ver si te animas a volver a actualizar el blog. Parece que todos nos hemos "congelado" un poco!!!


La ruta de les fonts rurals | Turisme d'Olesa de Montserrat\nPUNTS D'INFORMACIÓ TURÍSTICS\nTEATRE, CICLES, BALL I CONCERTS\nPRODUCTE KM. 0\nRESTAURANTS - ON MENJAR\nLa ruta de les fonts rurals\nINICI > RUTES > ENTORN NATURAL\nIniciem el recorregut des de la plaça de Fèlix Figueras i Aragay. Primer es pot fer un traguet d’aigua a la font de Can Solé i agafar forces per emprendre el camí de pujada per la urbanització de les Planes fins al Poliesportiu Salvador Boada i la Creu de Beca.\nS’ha de seguir per la pista forestal de l’esquerra fins a un corriol que s’escapa cap al nord i, de baixada, porta a la primera font rural de la sortida, la del Frare Pau, enmig d’un entorn feréstec. Un cop visitada, es continua en direcció oest fins arribar a una bifurcació, on s’ha d’agafar la via de la dreta, que va ascendint progressivament. En el trajecte hi ha diferents cruïlles. A les dues primeres, se segueix camí cap a l’esquerra, i a la tercera, s’enfila la via de la dreta i, poc després, en un nou trencall cal agafar la pista de l’esquerra, que portarà a la segona font: la de Sant Valentí. Un nou glop d’aigua per seguir la ruta fins a la vinya del Boter, on hi ha la font del Gavatxó, l’única que no té aigua.\nDe mica en mica, el corriol s’endinsa cap a l’interior de l’obaga del Mestres, gira de cop al nord-est i baixa entre una densa vegetació. Ja dins el bosc obac, una nova cruïlla de camins: s’ha de seguir per la dreta per anar pujant fins al coll de les Espases. És obligada una petita parada en aquest espai de lleure per gaudir de les magnífiques vistes. Continuant en direcció est s’arriba al pla del Fideuer, on a mà esquerra es pot veure un bassal d’aigua que és alimentat per una font que brolla del puig Cendrós. Un cop a la cruïlla de camins, s’agafa el primer camí de la dreta, que condueix a la Masia de Puigventós. En aquest trajecte hi ha la font de la Pastora i, més endavant, la font del Mateu.\nJa al pla de Puigventós, una pista a l’esquerra porta a la bassa que, antigament, era de gran utilitat per a la masia ubicada en aquest indret. Se segueix la via forestal, cap al sud i de baixada, per anar en direcció al bosc del Gavatx passant per la pista tancada amb una cadena que impedeix el pas de vehicles. Tot just fent les primeres passes, al primer revolt a mà dreta es troba l’accés a la redescoberta font de la Gronya. Continuant camí s’arriba a la confluència del recorregut que va des del nucli urbà fins al pla del Fideuer, on hi ha la font de la Roureda.\nEnfilant ja els darrers metres del trajecte, de baixada, un corriol porta a la font dels Rabassaires (de propietat privada). I pista avall s’acosta el final del camí: la creu de Beca, la urbanització de les Planes i la plaça de Fèlix Figueras i Aragay.\n(Ruta elaborada per Joan Soler Gironès)\n93 778 00 50\nGuia excursionista d'Olesa i entorns\nCaracterístiques de la ruta\nTemps mig de durada\nDe la Creu de Beca al mirador del coll de les Espases\nDe la Creu de Beca a la font del Frare Pau\nOlesa de Montserrat, als peus de la muntanya de Montserrat, és un municipi ric en cultura i tradició. Situada a la capçalera de la comarca del Baix Llobregat, a la subcomarca del Montserratí, està a mig camí entre Barcelona i el Monestir de Montserrat. El seu entorn natural, amb bells i magnífics paratges, està delimitat pel riu Llobregat i per les serres de Sant Salvador de les Espases i Puigventós. Olesa té marcades arrels agrícoles: en destaca el conreu de l’olivera de la varietat palomar o olesana, autòctona a la població, de la qual s’extreu el reconegut Oli d’Olesa.\n© 2019 TURISME D’OLESA


PLuRieSPorTisTa: Retorn a la competició. SANTRUNMON 2015\nRetorn a la competició. SANTRUNMON 2015\nDesprés de 5 anys i mig sense competir vaig decidir que ja era hora de tornar a medir forces i em vaig presentar a la línea de sortida de la III SantRunMon.\nPorto 1 any fotent-li bastanta canya un altre cop, sobretot corrent i una mica de bici, entrenant al meu aire, per la qual cosa em presentava a la línea de sortida amb garanties de completar els 20 km i 750m de desnivell+ que te la prova i amb esperances de fer un bon resultat.\nLa nevada que va caure just la setmana anterior no es obstacle per a que uns 220 valents prenguin la sortida. El 80% del recorregut encara es manté nevat, algunes zones amb una bona capa de neu. La temperatura gèlida d´aquest 8 de febrer, -4ªC durant tota la prova, tampoc sembla espantar a gaires.\nSortida i arranco com un coet a donar la nota posant-me en primera pocició el primer km. Poc a poc em van passant i col.locant a lloc. El fred em gela les mans. Desseguida me n´adono que m´he equivocat posant-me poca roba. Tocará patir.\nPrimera pujada seriosa per dins de Gospí, encara aguanto entre els 10 primers. Em segueixen passant corredors. No paro als primes avituallaments.\nCap al Km 15 començo a baixar el ritme tot i que vaig mantenint més o menys la posició al voltant del 20. Paro i bec als avituallaments però vaig mig empajarat. Tinc massa fred i fins i tot em passa pel cap plegar. Aguanto com puc i un gel dels companys del Blue Motors em fa acabar decentment en la posició 23 de la general de 218 participants acabats. Temps 1:49:59, ritme de 5:32 min/km, mitjana de pulsacions de 177 i màxima de 192.\nSensacions dolentes pel fred i per anar de més a menys, però un cop han passat els dies me n´adono que he tornat al meu millor nivell en la primera cursa que faig després de molt temps. No puc demanar més amb 35 cap a 36 anys que tinc. L´entrenament está essent bo i seguiré apretant. Intentaré donar guerra fins que el cuerpo aguante...encara tinc esperances de seguir millorant.\nPublicat per PLuRieSPoRTiSTa a 22:23


Comprar Enrico Serafino Nebbiolo d'Alba Tovasacco 2015 | Preu i opinions a Uvinum\nNOTA DE TAST: Vista: vermell robí, matisos granat. Nas: elegant, encantador, amb petits fruits vermells i aromes florals, tocs d'espècies i cafè. Boca: fi, elegant, de cos mitjà a complet i molt ben equilibrat amb tanins agradables i un final deliciós. Interessant gust de raïms madurs Nebbiolo. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Nebbiolo d'Alba. VINYA: exposició: sud, sud-oest i sud-est. Els sòls sorrencs barrejats de Roero, més argilosos a Langa. RAÏMS: Nebbiolo 100% ENVELLIMENT: envellit en bótes de roure de mida mitjana i en bótes. ELABORACIÓ: el raïm es seleccionen a la taula de classificació i després es despalillan i premsen. En l'etapa inicial, una part del raïm es vinifica amb la tècnica de maceració en fred. Maceració de mitjà termini, utilitzant reensamblaje i delestage. MARIDATGE EL VI: formatges i carn de res. TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 16-18ºC GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 14%\nDescripció sobre Enrico Serafino Nebbiolo d'Alba Tovasacco 2015\nEnrico Serafino Nebbiolo d'Alba Tovasacco 2015 (Nebbiolo)\nVista: vermell robí, matisos granat.\nNas: elegant, encantador, amb petits fruits vermells i aromes florals, tocs d'espècies i cafè.\nBoca: fi, elegant, de cos mitjà a complet i molt ben equilibrat amb tanins agradables i un final deliciós. Interessant gust de raïms madurs Nebbiolo.\nDENOMINACIÓ D'ORIGEN: Nebbiolo d'Alba.\nVINYA: exposició: sud, sud-oest i sud-est. Els sòls sorrencs barrejats de Roero, més argilosos a Langa.\nENVELLIMENT: envellit en bótes de roure de mida mitjana i en bótes.\nELABORACIÓ: el raïm es seleccionen a la taula de classificació i després es despalillan i premsen. En l'etapa inicial, una part del raïm es vinifica amb la tècnica de maceració en fred. Maceració de mitjà termini, utilitzant reensamblaje i delestage.\nMARIDATGE EL VI: formatges i carn de res.\nOpinions sobre Enrico Serafino Nebbiolo d'Alba Tovasacco 2015\nSi et va agradar Enrico Serafino Nebbiolo d'Alba Tovasacco 2015, també pots gaudir de ...\nEnrico Serafino Nebbiolo d'Alba Tovasacco da Italia\nSi vols comprar Enrico Serafino Nebbiolo d'Alba Tovasacco 2015, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi negre Nebbiolo d'Alba.


Èxit de participació dels cursos destinats a aturats i treballadors organitzats per l'Ajuntament de Roses — Ajuntament de Roses\nÈxit de participació dels cursos destinats a aturats i treballadors organitzats per l'Ajuntament de Roses\nÈxit de participació dels cursos destinats a aturats i treballadors organitzats per l'Ajuntament de Roses Des de principis d'octubre l'Àrea de Promoció Econòmica de l'Ajuntament de Roses ha posat en marxa diferents cursos formatius tant per a persones desocupades com per a treballadors. D'una banda, s'han iniciat ja els cursos d'idiomes (francès i anglès) i la formació “Com exposar el producte fresc al meu establiment”, tots ells amb un gran èxit de participació, mentre que el proper mes de novembre ho faran els cursos d'emprenedoria i d'alfabetització digital. http://www.roses.cat/noticies/exit-de-participacio-dels-cursos-destinats-a-aturats-i-treballadors-organitzats-per-lajuntament-de-roses http://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nDes de principis d'octubre l'Àrea de Promoció Econòmica de l'Ajuntament de Roses ha posat en marxa diferents cursos formatius tant per a persones desocupades com per a treballadors. D'una banda, s'han iniciat ja els cursos d'idiomes (francès i anglès) i la formació “Com exposar el producte fresc al meu establiment”, tots ells amb un gran èxit de participació, mentre que el proper mes de novembre ho faran els cursos d'emprenedoria i d'alfabetització digital.\n21/10/2014 10:44 - Departament de Comunicació i Premsa\nEls cursos impulsats pel consistori rosinc estan destinats a millorar l'ocupabilitat tant de les persones que es troben buscant feina com d'aquelles altres que treballen i volen millorar la seva formació per mantenir-se en el mercat laboral.\nEls cursos de francès i anglès han cobert amb èxit totes les places previstes. Adreçats a persones que volen assolir uns coneixements inicials per poder desenvolupar tasques d'atenció al públic en l'àmbit laboral del comerç, l'hostaleria, la restauració, etc, es van iniciar a principis d'octubre i s'allargaran fins a mitjans de desembre.\nD'altra banda, la formació “Com exposar el producte fresc al meu establiment” dut a terme el passat 8 d'octubre va assolir una molt bona valoració per part dels assistents, principalment carnissers i comerciants de fruita i verdura. Al llarg de la jornada es mostrà als comerciants com exposar adequadament els productes frescos per fer més competitius i atractius els seus negocis.\nEl proper mes de novembre l'Àrea de Promoció Econòmica iniciarà els tallers d'emprenedoria i creació d'empreses (encara amb places disponibles), i els cursos d'alfabetització digital, que ha doblat la seva oferta amb un nou curs, atès que el programat inicialment va esgotar les places disponibles durant la primera setmana d'inscripcions.


Els dotze centres que reprenen l'activitat apliquen mesures preventives per minimitzar el risc de contagi de la covid-19\nper Redacció 26/05/2020 19:20h\nLes autoescoles del Pirineu tornen a obrir | CatalunyaDiari.cat\nLes dotze autoescoles que hi ha a la regió sanitària de l'Alt Pirineu i Aran han decidit en assemblea reobrir des d'aquest dimarts. Així, tot i que en un principi s'havia optat per no fer-ho per falta d'examinadors, finalment s'ha apostat per tornar a l'activitat «davant la bona predisposició de la DGT en trobar solucions en oferir una capacitat d'exàmens adequada», segons ha explicat el president de l'Associació d'Autoescoles de Lleida, Raül Viladrich.\nA més, els centres ja ho tenen tot a punt per poder aplicar els protocols que marquen les diverses mesures preventives per minimitzar el risc de contagi de la covid-19, amb la qual cosa Viladrich ha volgut deixar clar que s'han fet «els deures» i que «la gent es pot sentir molt segura».\nUn pla on es detalli com es farà aquesta «tornada a la normalitat»\nEl president de l'Associació d'Autoescoles de Lleida ha explicat que amb aquesta decisió han volgut fer «un acte de fe amb l'administració», tenint en compte que des de la DGT s'han compromès a donar en els pròxims dies un pla on es detalli com es farà aquesta «tornada a la normalitat» en capacitat d'exàmens. Així, tot i que la recuperació d'aquest tipus d'activitats era possible des d'aquest dilluns a l'Alt Pirineu i Aran, coincidint amb l'entrada d'aquest àmbit territorial a la fase 2 de la desescalada, finalment els centres han acabat reobrint aquest dimarts.\nA l'Alt Pirineu hi ha dotze autoescoles, sis de les quals són d'un mateix titular i fan els exàmens a la Pobla de Segur i sis més on els seus alumnes s'examinen a la Seu d'Urgell -tres d'elles situades a la capital alt urgellenca i tres més a Puigcerdà-. Fins a aquesta localitat, però, també es desplacen habitualment els estudiants de tres centres que estan a Solsona i que no podran obrir fins que aquest territori passi a la fase 2 de la desescalada.


Jocs d'estar per casa (6): els jocs d'acorralar o de cacera\nSisè capítol de la sèrie 'Jocs d'estar per casa', amb Oriol Comas i Jordi Deulofeu\nEls jocs d’acorralar o de cacera són antiquíssims. Tant, que en va parlar per primera vegada el rei Alfons X el Savi en la primera enciclopèdia de jocs de taula de la història, el Libro de Ajedrez, dados y tablas (1283). Juguem al Cercar la liebre, al gat i la rata, al Jeu militaire (Édouard Lucas, 1886) i al joc nepalès Bagh Chal. Hem parlat també de l’Alquerc, l’Asalto i el joc de les guineus i les gallines.\n16:23La Generalitat multarà amb 2,3 milions d’euros el València CF per l’ATE del Nou Mestalla\n16:17[EN DIRECTE] La meitat dels catalans majors de setze anys ja han rebut com a mínim una dosi del vaccí\n15:01Argimon és partidari que les màscares deixin de ser obligatòries a l’exterior “en determinades condicions”\n14:55[VÍDEO] Sánchez no aconsegueix de reunir-se amb Biden i només passegen junts durant trenta segons\n14:53Jordi Sànchez diu que han manipulat el que deia a l’article “per erosionar Junts”\n13:44Felipe VI signarà els indults als presos polítics: “No fa una altra cosa que ser fidel a les seves funcions”\n13:34Ábalos confirma que el govern espanyol recorrerà contra la llei catalana d’habitatge al TC\n13:07L’Audiència de Barcelona estima ara que el tret que va lesionar Roger Español podria ser intencional\n12:52Norwegian i els sindicats arriben a un preacord que redueix els acomiadaments de l’ERO i augmenta les indemnitzacions\nFelipe VI signarà els indults als presos polítics: "No fa una altra cosa que ser fidel a les seves funcions"\nIceta preveu que els indults arribin abans del primer d'agost\nJordi Sànchez diu que han manipulat el que deia a l'article "per erosionar Junts"\nÁbalos confirma que el govern espanyol recorrerà contra la llei catalana d'habitatge al TC\nL'Audiència de Barcelona estima ara que el tret que va lesionar Roger Español podria ser intencional\nUn ex-relator de l'ONU demana que el TEDH condemni Espanya\nEl govern català amplia els sectors que rebran 993,2 milions d'euros en ajuts directes\nLa reclamació del dret civil valencià arriba al congrés\nArgimon és partidari que les màscares deixin de ser obligatòries a l'exterior "en determinades condicions"\nLa meitat dels catalans majors de setze anys ja han rebut com a mínim una dosi del vaccí\nLa llet materna de dones vaccinades o recuperades de la covid té anticossos\nL'Arenal Sound suspèn l'edició de 2021 i la trasllada a 2022\n[VÍDEOS] Txarango reinterpreta els grans èxits amb veus amigues en el disc de comiat 'El gran ball'\nDisney+ afegeix el doblatge en català de cinc films més\nPer què l’ampliació del port pot fer entrar València al club de les ‘ciutats brutes’?\nDebat virtual de VilaWeb, avui, amb Vicent Partal i Josep Casulleras, sobre la situació política\nPart dels afectats per l'incendi del Gorg s'instal·laran en una altra nau ocupada a Badalona


Les Àvies i Avis i el «pa amb oli» - Revista Cambrils\nLes Àvies i Avis i el «pa amb oli»\nL'adaptació reivindicativa de la cançó popular "Volem pa amb oli" va donar el tret de sortida de la concentració de les Àvies i Avis, ahir al matí a la plaça de la Vila\nPublicat el Dijous, 2 de desembre de 2021 10:58h\nL'adaptació reivindicativa de la cançó popular "Volem pa amb oli" va donar el tret de sortida de la concentració de les Àvies i Avis, ahir al matí a la plaça de la Vila. Tal com va comunicar la portaveu del col·lectiu, es tracta de buscar innovacions a les concentracions setmanals i en aquest cas es va repartir un full amb la lletra de la cançó per a que els assistents la cantessin. Un altre aspecte recuperat a la concentració d'ahir va ser la lectura de poemes a l'inici de l'acte. Ahir se'n van llegir tres i es va obrir la porta a que en les properes trobades es continuï.\nDesprés d'això, es va cantar l'Estaca a la que van seguir els crits i proclames habituals i es va tancar l'acte amb els Segadors i amb crits d'independència. En el tram final de la concentració s'hi van afegir uns ciutadans bascos que es trobaven passejant pel Barri Antic i es van sumar als crits reivindicatius. Les Àvies i Avis van recordar que el dimecres de la setmana vinent no hi haurà concentració ja que coincideix amb el 8 de desembre, dia de la Festa Major de la Immaculada. La següent concentració serà el 15 de desembre, dia en el que es farà el dinar. En aquest sentit es va recordar que hi ha temps fins demà per apuntar-s'hi.


El MoraBanc vol seguir pel camí de play-off - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Dissabte, 26 de març de 2016 | 01:30 h\nVíctor Sada marca una jugada, en l’últim partit al Poliesportiu del MoraBanc davant el Movistar Estudiantes. | BCA / A. MARTÍN\nEl final de la temporada encara queda lluny, amb 10 jornades per disputar-se, però el MoraBanc Andorra inicia avui un trajecte important per determinar si les aspiracions de l’equip en el tram final serà ser als play-off o per contra quedar en una part més baixa, en terra de ningú. Amb la visita d’avui a les 21:00h (Yomvi) al Poliesportiu comença una sèrie de partits transcendentals, que seguirà a la pista del cuer, el RETAbet.es GBC i continuarà en dues setmanes al Principat amb l’UCAM Múrcia, un altre clar rival directe a la classificació.\nPer a aquests dos enfrontaments encara resta i com diuen els jugadors, «el partit que importa és el d’aquest cap de setmana». El Montakit Fuenlabrada compta amb dos triomfs més i està fent una gran temporada, sent sisè amb 13 victòries, algunes davant equips de la part alta, com el Reial Madrid. Per aquest motiu, «necessitarem concentració els 40 minuts i jugar un molt bon bàsquet» per poder treure un triomf davant un rival que «es mereix, perquè s’ho ha guanyat, el mateix respecte que un equip gran», segons explicava el tècnic del MoraBanc, Joan Peñarroya.\n«Per als jugadors és un partit important perquè juguem contra un rival que té les mateixes aspiracions que nosaltres, està per sobre i guanyar o perdre marcaria una diferència important», comentava el retornat David Navarro, que no considera que només aquest partit determini si els tricolors aspiraran als play-off o es quedarà en el camí: «Quedarà bastant lliga, però és cert que guanyar ens permetrà estar més a prop. Aquest és un dels partits que aquí a casa hauríem de guanyar».\nEn la mateixa línia estava l’entrenador, que no veu necessitat en pensar en la fase final fins que restin quatre jornades: «La paraula ‘play-off’ és molt maca, però a falta de 10 partits és poc important. Som dels sis o set equips que aspira a places de play-off, estem en aquella lluita, però fins que no quedin tres o quatre duels no li faig aquesta lectura». Malgrat això, Peñarroya també veu una bona ocasió en aquest matx per donar una empenta a les possibilitats tricolors ja que «podem guanyar-lo i posar-nos a una victòria».\nLa línia de Manresa/ La darrera jornada, l’equip va fer un pas endavant en el seu plantejament defensiu, que prèviament havia provocat alguns problemes en els partits anteriors i que havia, fins i tot, provocat alguna derrota tricolor. És per això que des del vestuari del MoraBanc tenen la mentalitat de mantenir la dinàmica en defensa que es va dur a terme contra l’ICL Manresa. «És un partit important (el d’avui), juguem a casa i tenim ganes de corroborar les bones sensacions que vam tenir en l’últim partit», assenyalava el tècnic, que no vol deixar de banda els altres factors que sí han funcionat al llarg de la temporada: «Volem jugar un bon bàsquet, atacar bé i defensar bé. No ens quedem només amb aquesta lectura. Hem de seguir en aquesta línia, però sense descuidar la resta».\nEn plena forma/ A nivell físic, tots els jugadors del MoraBanc es troben bé i més des del retorn de Navarro, que dijous comentava que «un descans d’aquests de vegades també t’ajuda a refrescar mentalment i veure les coses des d’un altre punt de vista» i afegia: «M’ha anat bé per arribar al tram final amb moltes ganes». Per part del Fuenlabrada, hi ha el dubte de Marko Popovic, que porta tres setmanes fora i que podria fer el seu retorn avui.\nL’equip dirigit per Jota Cuspinera té les coses clares de cara al matx d’avui, tret de la participació del croat. L’aler Àlex Llorca indicava que «tindrem davant un equip que està jugant bé», referint-se al club tricolor. Com qualsevol equip de la part de la taula, on se situen els dos conjunts que avui s’enfronten, Llorca també argumentava que «tots tenim la il·lusió d’entrar a les eliminatòries pel títol, però sabem que no serà fàcil» i avisava al MoraBanc que «si alguna cosa hem demostrat aquesta temporada és que hem competit gairebé sempre, sigui el rival que sigui».\nEl camí per ser a la fase final es comença a aclarir avui i el MoraBanc vol seguir en la direcció cap als play-off. Abans, però, ha d’imposar-se a un rival directe.


El plaer d'escriure: El fred trenca el gel\nQue tremolin els solters i les solteres de tota Catalunya. Però, una pregunta, si estan incomunicats, com s'ho fan per quedar? ;-)\n11 de gener de 2010, a les 16:47\nProblema resolt, totes les carreteres catalanes ja estan lliures de neu!


Las juventudes de la CUP lanzan una «orden de búsqueda» sobre Rivera\n«Arran», la entidad juvenil ligada a la CUP, ha difundido este jueves una serie de carteles con los rostros del[…]\n?? Es busquen: @javiernegre10 i @Albert_Rivera per assenyalar públicament 9 docents i atiar l'odi feixista. #NoPassaran ? pic.twitter.com/BALdsRDdBE


El projecte INNO4AGRO convertirà l'antic edifici de Capitania en un espai d'Innovació Agroalimentària al Parc Científic — Parc Cientific i Tecnologic Agroalimentari de Lleida\nEsteu aquí: Inici → Notícies → El projecte INNO4AGRO convertirà l'antic edifici de Capitania en un espai d'Innovació Agroalimentària al Parc Científic\nEl projecte INNO4AGRO convertirà l'antic edifici de Capitania en un espai d'Innovació Agroalimentària al Parc Científic\nLa creació d’una marca basada en la especialització territorial i d’una metodologia AGROLIVINGLAB pròpia seran altres accions destacades que es duran a terme els propers mesos\nAhir al Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida es va reunir el Consell general del projecte INNO4AGRO que ha tingut lloc per fer balanç del 2019 i marcar les accions previstes pel 2020. Durant la reunió s'han detallat les diferents operacions previstes dins del projecte, el seu estat d'execució, les accions realitzades i el calendari de les que es duran a terme els mesos vinents.\nDe les diferents accions previstes, destaca l'aprovació del projecte de rehabilitació de l’antic edifici de Capitania on s’ubicarà l’ Agrolivinglab, que iniciarà les seves obres durant el 2020 per finalitzar-les al llarg de l'any 2021. Aquest edifici estarà destinat a acollir un espai de cocreació per a la innovació en el sector agroalimentari agrolivinglab, així com la instal·lació d'empreses del sector TIC, especialitzades preferentment en el sector agroalimentari.\nL'alcalde de Lleida, present en la reunió va destacar que “per al govern municipal Inno4agro és un projecte molt important, que, a més a més, relliga etiquetes essencials en el nostre futur com a territori i en la nostra activitat econòmica, relliga la producció d’aliments, salut, turisme en un sentit ampli en tot el que és patrimoni” i ha destacat l’aprovació de la convocatòria del “projecte per a la construcció d’un espai d’innovació agroalimentària i això suposa la recuperació i la rehabilitació del que es coneix com l’antic edifici de Capitania, que en aquests moments estava a l’espera d’aquest acord”.\nDurant el Consell també és va aprovar la creació d'un manual propi de metodologia de l' AGROLIVINGLAB, a partir dels coneixements adquirits conjuntament amb altres livinglabs. En aquest manual es preveu recollir-hi l'establiment d'una metodologia de treball i paral·lelament el desenvolupament d'accions i tallers dirigits a l'aprenentatge de la metodologia d'innovació oberta i la recerca dels reptes del sector agroalimentari de les terres de Lleida.\nLa creació d'una marca LLEIDA basada en l'especialització territorial, serà també un dels puntals d'aquest 2020. L'agroalimentació vinculada al producte, a la salut, a l'espai, al Turisme, al talent serà l'essència d'aquesta "marca", la qual es crearà amb la participació dels agents del territori, identificats en la quàdruple hèlix, i recollirà la voluntat de projectar-se a l'exterior i, alhora, configurar l'atractivitat del territori.\nPel que fa a les accions realitzades durant l'any 2019, s'ha destacat la inauguració de la Planta Pilot de Tecnologia dels Aliments al Parc Científic, la realització de diferents jornades tècniques com el 2n Fòrum Agroalimentari, la col·laboració en l'exposició "Dones que van canviar el món", la participació a Fira de Sant Miquel, la creació dels diferents canals de comunicació com la web o les xarxes socials per donar a conèixer INNO4AGRO i la participació en diferents fòrums, reunions, i trobades on s'ha presentat el projecte.\nPosteriorment a la reunió del Consell General, INNO4AGRO ha celebrat la primera edició de la Taula Rodona d'Innovació on juntament amb la Comunitat de Tecnologies de Producció Agroalimentària (COTPA) i la participació d'experts i responsables de polítiques d'innovació s'han donat a conèixer les orientacions actuals de transformació en l'àmbit global i local, dins els models de desenvolupament sostenible.


BARCELONA BEACH FESTIVAL. Bus directo desde Pamplona | LocalTerminal\nIDA 14/07/2018. Pamplona > Barcelona\nVUELTA 15/07/2018. Barcelona > Pamplona\nLlegada: 11.45 (Parada 3: 11.45, Parada 2: 11.55, Parada 1: 12.05)\nReserva tu viaje en bus al BARCELONA BEACH FESTIVAL desde Pamplona\n¿Cómo llegar al BARCELONA BEACH FESTIVAL desde Pamplona de una manera sostenible para el planeta y para tu bolsillo?\nViaje directo en autobús. Pamplona - Barcelona, Sant Adrià de Besós


La Branca | Nosaltres\nL'esplai la Branca és una entitat sense ànim de lucre que forma part de la Parròquia de Sant Vicenç de Junqueres gestionada de forma assembleària. Això vol dir que, malgrat tenir responsables legals, intentem que les decisions siguin el màxim d'horitzontals i, com a mínim que tothom hi pugui dir la seva.\nA més, hi ha diferents grups de persones que formen part activament de la vida de l'esplai com són els GOS (Grup Organitzat de Suport) i la Comi Famílies.\nSi vols conèixer amb profunditat els diferents grups no dubtis en obrir el pdf explicatiu:\n"Un esplai és una associació formada per joves motivats i voluntaris, que conjuntament amb mares, pares i infants, volen a tirar endavant un projecte educatiu per a la transformació social, és a dir, per a un món millor.\nA l’esplai tot és diferent! El joc i la participació són les principals eines a través de les quals els infants descobriran el món, aprendran noves maneres de relacionar-se amb el seu entorn, a conviure amb els seus companys. Sense llibres de text, sense televisió... a l’esplai experimentem directament amb allò que aprenem!"\n- Esplais de Mallorca\nL'ideari d'un esplai és el recull d'idees en les que creu i en les que pretén educar als infants que hi van, i atesa la pròpia naturalesa dels esplais, té un caire global, social i de transformació. A partir d'aquestes bases, des de l'esplai la Branca -centre d'educació en el lleure-, es vol acompanyar tots els infants, adolescents i joves en el seu procés de creixement i maduració mitjançant una educació integral, de compromís i una opció de persona i de societat concretes.\nDes de l'equip, no només intentem educar amb aquests valors sinó que creiem en donar exemple, així doncs, participem a títol individual i col·lectiu amb altres entitats i projectes del nostre entorn, els quals podeu veure més avall.\nÉs per la importància que donem a aquest ideari, que us convidem a llegir les bases del nostre esplai:\nL'esplai la Branca és una entitat assamblearia, això vol dir que, malgrat tenir responsables legals com el mossén i/o el director o directora, l'òrgan principal de decisió i gestió és l'assemblea o equip de monitors i monitores.\nDes d'aquest òrgan es delegen tasques i es demana consell i participació a tota la resta de grups que formen l'esplai. Aquests són: A nivell organitzatiu les comissions, àrees i tasques; a nivell de participació, les seccions; i a nivell de consell i col·laboració, la comi famílies i GOS (Grup Organitzat de Suport).\nSi vols conèixer amb profunditat el funionament no dubtis en obrir el pdf explicatiu:\nDes de l'esplai, donem molta importànca a col·laborar amb altres entitats, per tal de reforçar, crear i potenciar el teixit associatiu. És per això que intentem mantenir una estreta vinculació i compromís amb altres entitats.\nLa participació és tant per part dels infants com per part de l'equip de monitors, per exemple, mentre els primers participen al DUDI (Dia Universal dels Drets dels Infants) juntament amb altres esplais, els monitors i monitores participem en les assambles del Tallaret.\nÉs per la importància que donem a aquests lligams que dediquem un apartat del web perquè puguis conèixer tota la família esplaiera, i una altra perquè coneguis els projectes dels que formem part.\nVes a projectes!\nAmics de l'esplai\nDiables Creu Alta\nGegants Creu Alta\nEsplai el Roser


El Sant Gervasi es proclama subcampió de la 3a Copa VO Bàsquet - Mollet a mà\nEl Sant Gervasi es proclama subcampió de la 3a Copa VO Bàsquet\nL’equip molletà va perdre la final davant del Club Bàsquet Granollers amb un resultat final de 52-81\nDilluns, 12 de setembre de 2016 | 20:57h\nL’equip de bàsquet de l’Escola Sant Gervasi va proclamar-se subcampió de la 3a Copa VO Bàsquet per sota del CB Granollers, guanyador d’aquesta edició de la Copa Vallès Oriental Bàsquet. La final, que va tenir lloc el passat 11 de Setembre al Pavelló de Plana Lledó a Mollet, va deixar un resultat final de 52-81, amb victòria del CB Granollers.\nPer la seva banda el CB Mollet, que també participava en la Copa va finalitzar en sisena posició després d’haver disputat el seu últim partit contra el CB Les Franqueses, amb un ajustat 53-59 com a resultat final. Tot i això els franquesins es van endur la victòria del partit.\nAquest cap de setmana es disputarà la fase final de la categoria femenina, on participen tant el CB Mollet com l’Escola Sant Gervasi.


Els bancs rescatats hauran de concedir més crèdits\nSETMANA CABDAL EN LA CRISI DE L'EURO\nSerà una de les condicions a complir per les entitats a canvi de l'ajuda europea que avui demana Espanya\nEspanya demanarà avui a la Unió Europea el préstec de fins a 100.000 milions d'euros per sanejar el seu sistema financer. Un rescat que implicarà condicions per al sector i les entitats que el rebin.\nJOAN FAUS MADRID Actualitzada el 25/06/2012 00:00\nUna pura formalitat, sí, però una formalitat molt significativa. Això és el que farà avui el govern espanyol en demanar de manera oficial a la Unió Europea (UE) l'ajuda de fins a 100.000 milions d'euros per sanejar el sistema financer espanyol. A partir d'avui ja no hi haurà marxa enrere i el rescat europeu a la banca -que fins fa dues setmanes l'executiu negava taxativament, de vegades fins i tot amb menyspreu- serà una realitat i marcarà la política econòmica de la Moncloa.\nDe la comunicació d'avui, però, se n'esperen molt poques novetats. Els detalls del préstec europeu -com el seu valor, forma de concessió, interessos o duració- és molt possible que no es coneguin fins al 9 de juliol, quan es reunirà l'Eurogrup, el conclau de ministres nacionals i responsables econòmics europeus.\nLa partida és llarga. La clau de tot plegat es decidirà entre avui i el dia 9. Madrid i Brussel·les mantindran aquestes dues setmanes intenses negociacions sobre els termes del crèdit. Algunes coses, però, ja es donen per fetes. Tot i que des del ministeri d'Economia s'insisteix que "encara no s'ha començat a negociar", ja s'admet obertament que el rescat europeu "segur" implicarà "condicionalitats" genèriques per a tot el sector financer espanyol. És a dir, tota la banca haurà de fer sacrificis a canvi de l'ajuda, encara que no en rebi. A més, qui sí que en rebi n'haurà de fer molts més.\nObligació de desinvertir\nMentre se n'esperen els detalls finals, Economia ja ha marcat algunes línies vermelles. Fonts del ministeri expliquen que l'obligació de concedir un volum mínim de crèdits només seria per a les entitats que necessitin els diners europeus per recapitalitzar-se. És a dir, els bancs que no rebin ajudes no estaran obligats a concedir més crèdits a ciutadans i empreses. Aquest serà el cas, per exemple, de les tres grans entitats -CaixaBank, BBVA i Santander-, que, segons l'executiu, no requeriran més capital a partir dels resultats de les auditories externes a la banca anunciats la setmana passada.\nL'obligació de vendre participacions industrials només seria també per a les entitats auxiliades. Bankia, per exemple, ja ho està fent des de la seva nacionalització. Els altres tres grups en mans de l'Estat -CatalunyaCaixa, Nova Caixa Galicia i Banc de València- també hauran de desinvertir en altres empreses -a banda de donar més crèdits-, ja que el govern considera que seran, amb Bankia, les que les auditories determinaran que estan més necessitades de capital. Com que no podran recapitalitzar-se per si soles requeriran més ajudes públiques, presumiblement del fons europeu, però, a canvi, hauran de complir les condicions esmentades, a les quals es podria afegir haver de reduir plantilles i tancar oficines. El ministeri no confirma aquesta opció, però en cercles financers es dóna gairebé per segura.\n¿I què haurà de fer la resta del sector? Des d'Economia es posen d'exemple les condicions que s'han fixat en altres països. Per exemple, el rescat europeu podria suposar, per a tota la banca espanyola, haver d'assolir un nivell mínim de capital de solvència -una fita teòricament fàcil per a les grans entitats- o dur a terme un procés de desapalancament de préstecs, és a dir, assumir les pèrdues i desconsolidar crèdits que difícilment es cobraran.\nCap ajuda europea és a canvi de res i tot indica que el rescat també imposarà obligacions a l'executiu de Mariano Rajoy. Per exemple, haver d'aplicar sense miraments les recomanacions de la UE, entre les quals hi ha una pujada imminent de l'IVA. La qüestió divideix el govern.\nEvitar un augment del deute\nL'objectiu de Madrid en les dues setmanes de negociació amb Brussel·les és molt clar: intentar que el rescat afecti tan poc com sigui possible al deute sobirà. Rajoy vol que els diners europeus vagin directament als bancs per calmar els mercats, no engreixar el deute públic i evitar l'estigma de la intervenció. Una possibilitat que beneeix el Fons Monetari Internacional (FMI), però que Alemanya rebutja, cosa que li dóna poques possibilitats de prosperar.\nTot i l'immobilisme de Berlín, hi ha opcions per reduir l'efecte sobre el deute, una de les quals és allargar el termini del préstec. El govern creu que podria ser superior als 15 anys, amb un període de gràcia d'entre 5 i 10 anys i un tipus d'interès d'entre el 3% i el 4%. L'Estat faria negoci, perquè donaria les ajudes a la banca al doble d'interès.\nLa UE també aposta perquè la quantitat prestada no sigui considerada com un deute preferent, ja que això implicaria que l'Estat hauria d'atendre el seu pagament abans que la resta del deute públic que col·loca als mercats, un fet que dispararia els interessos. En aquest cas els recursos haurien de procedir del Fons Europeu d'Estabilitat Financera (EFSF), perquè no tenen aquesta condició de prioritat. El problema seria si els diners surten del Mecanisme Europeu d'Estabilitat (Mede), que encara no està en marxa en espera que el ratifiquin alguns estats, perquè sí que seria deute preferent.\nDe quant serà el rescat?\nA banda de la lletra petita, la gran incògnita és el valor del rescat. Quant demanarà Espanya? La xifra s'espera que es conegui com a molt tard el dia 9. L'executiu té, actualment, quatre escenaris sobre la taula. El primer és demanar la totalitat dels 100.000 milions. La xifra és superior al màxim de 62.000 milions en necessitats de capital que van estimar les dues auditories en un escenari molt advers (veure quadre adjunt), però permetria evitar sorpreses. El problema seria que sobrin diners i es paguin interessos per a res.\nLa segona opció seria demanar justament els 62.000 milions de les auditories. El govern els sol·licitaria ara i no esperaria al setembre a conèixer els resultats individuals de quatre auditories més i una altra prova de resistència. El risc, com abans, és que sobrin diners. És per això que el tercer escenari seria demanar només entre 40.000 i 45.000 milions (inclosos els 19.000 sol·licitats per Bankia) que s'especula que necessitaran les quatre entitats nacionalitzades abans del setembre.\nFinalment, l'última opció és anar sol·licitant segons ho requereixi cada entitat en conèixer els resultats al setembre, ja que algunes podrien cobrir les noves necessitats amb capital privat. La resposta, aviat.