InfoEmprèn. Butlletí per a emprenedors/es Nº 72 - Octubre 2017\ninfoEmprèn 72. Butlletí per a emprenedors/es - Octubre 2017\nPrograma MAP d'ACCIÓ-EADA... Ampliat el termini de presentació de projectes!\nLes bones idees no es poden deixar escapar. Si vols portar al mercat el teu projecte d'investigació i realitzar un bon pla de negoci, aprofita els últims dies per apuntar-te al Programa MAP (Market Assessment Program).\nAquest programa es dirigeix a:\nEmprenedors de l'àmbit de la ciència i la tecnologia amb la intenció de crear una empresa de base tecnològica o que ja tinguin una empresa constituïda i es trobi en els primers estadis de desenvolupament\nEmpreses ja constituïdes i interessades en crear innovadores línies de negoci de base tecnològica com a spin-outs\nEl termini per presentar projectes finalitza el 2 de novembre de 2017\nConsulteu més informació │ Accedeix al formulari de sol·licitud del programa\nNovetats al Programa YUZZ i nova convocatòria\nBanco Santander ha llançat Santander X, una iniciativa que neix amb vocació de convertir-se en el major ecosistema emprenedor universitari del món. Santander X oferirà una xarxa de col·laboració en la qual universitats i emprenedors de tot el món podran col·laborar, compartir idees i coneixements, i fins i tot atreure inversió. Permetrà a les universitats compartir millors pràctiques, monitoritzar els seus programes d’emprenedoria i mesurar el seu impacte.\nLa convocatòria per participar en EXPLORER estarà oberta fins al 8 de desembre de 2017 a:\nTaller "Propietat industrial per a pimes" (14 de novembre de 2017, Barcelona) / Taller en el qual es formarà als assistents en l’àmbit de la propietat industrial per tal que puguin tenir una visualització global de la situació de la seva empresa\nPremis EmprenedorXXI (fins 3/11/2017) / L'objectiu és identificar, reconèixer i acompanyar a les empreses innovadores amb més potencial de creixement. S’atorgarà un total de cinc premis principals, distribuïts per sectors: Ciències de la Vida, Tecnologies de la Informació, Negocis Digitals, Tecnologies Industrials i Agroalimentari\nEU Prize Woman Innovators 2018 (fins 15/11/2017) / La Comissió Europea vol premiar a dones empresàries que han aconseguit innovacions excel·lents i les han portat al mercat\nConcurs Ideas Making Point (fins 30/11/17) / Certamen que impulsa el desenvolupament de propostes emprenedores relacionades amb la ciència, la tecnologia i la innovació\nLínia d'ajuts Start-up Capital - ACCIÓ (fins 31/10/2017) / Ajuts directes de fins a 75.000€ per a les startups tecnològiques catalanes que es troben en fase inicial i que necessiten un impuls a l'hora d'accedir a les primeres rondes de finançament privat\nJornada temàtica "Demo Day Programa EMPENTA"\nSessió informativa "Innovar a través d'una startup"\nSTARTUP - Empreses emergents i finançament\nHealth & Bio Team Dating (inscripcions fins 13/11/17)\n"Cinco claves para pasar de ser un emprendedor local a una multinacional", Eleconomista.es\n"La vida comienza al salir de tu zona de confort", I. Acera\n"8 tendencias tecnológicas que marcarán 2018", Directivosygerentes.es\n"Startups que tropiezan con la ley", A. Vigil\nL'start-up Agroptima de la Universitat de Lleida al Catàleg d'Emprenedores Universitàries INNOVATIA 8.3\nLa Generalitat identifica 1.200 startups catalanes que generen 11.700 llocs de treball, ACCIÓ\nReempresa, guanyadora estatal i finalista europea dels Premis Europeus de Promoció Econòmica de la Comissió Europea, Reempresa\nEl BEI y MicroBank firman una línea de 60 millones de euros para financiar proyectos de jóvenes emprendedores, EFEemprende


Un pòster. Per una cara, la fotografia d’un autor radical. Per l’altra, la seva obra. Poetes universals traduïts al català per poetes actuals. L’escriptor com a traductor. Una col·leccio d’autors d’obra imprescindible, una tria de fragments -pòstums, inèdits, oblidats. I un format que defuig la parcel·lacio paginada per projectar en un sol llenç el sentit unitari que emana dels fragments. Una finestra oberta a grans universos creatius.\nBÈSTIES (14). GERTRUDE STEIN\nTraducció de Sam Abrams\nSam Abrams presenta una selecció dels millors poemes de Gertrude Stein procedents del seu llibre Tender buttons per commemorar el centenari de la seva publicació. La poesia d’Stein juga amb el llenguatge, investiga i trenca els esquemes del moment per ser un reflex del pensament, la quotidianitat i alhora l’ésser que la viu i l’experimenta. El Dr. Sam Abrams, poeta i crític literari, ens apropa un cop més una autora sovint marginada per tal de ressituar-la al seu lloc i reivindicar-ne la potència.\nL’AUTORA: Gertrude Stein (Allegheny, Pennsilvània, 1874 – París, 1946), fou una escriptora estatunidenca considerada el catalitzador de l’art modern i de la literatura d’avantguarda, que va viure la major part de la seva vida a França. La seva posició li permeté fer de casa seva un pont entre els intel·lectuals americans i francesos. La seva poesia innova i experimenta amb el llenguatge. Autora del famós poema de “La rosa”, la seva obra poètica està recollida en una vintena de poemaris.\nEL TRADUCTOR: D. Sam Abrams (Estats Units, 1952) és poeta, assagista, traductor i crític literari estatunidenc. S’establí a Catalunya als 70 i es llicencià en Filologia Hispànica (UAB). Ha exercit la docència, ha estat secretari del PEN català, ha traduït una vintena de volums de poesia catalana moderna a l’anglès i ha introduït poetes anglosaxons poc coneguts. Com a poeta ha publicat, entre d’altres, Calculations… (1997) i T’estimo. Més de cent poemes d’amor i desig (2002). És co-director de la col·lecció Clàssics de Proa i Calaix de Versos d’Eumo.\nBÈSTIES (13). MÀRIUS SAMPERE\nTria de poemes de Mireia Vidal-Conte\nUna tria dels poemes més representatius de Màrius Sampere, poeta consolidat dins les lletres catalanes com un dels més importants, que s’ha mantingut fora dels corrents habituals. Amb una trajectòria prolífica i autoreferencial, els poemes de Sampere mostren què l’ha mogut a escriure: la vida quotidiana. La seva obra toca el fons i despulla el lector, perquè aborda temes trascendents amb molta humilitat, des de la metafísica i amb un punt d’humor murri. Alhora traspua orientalisme la seva aproximació a l’univers i a la vida. El seu tema és la condició humana, que Mireia Vidal-Conte ha sabut recollir en aquesta tria.\nL’AUTOR: Màrius Sampere (Barcelona, 1928) és poeta.és poeta. Amb el seu primer recull, L’home i el límit, guanya el premi Carles Riba de l’any 1963, però el llibre no surt publicat fins l’any 1968. Durant les dècades dels setanta i els vuitanta guanya diversos guardons, com el Recull-Maria Ribas i Carreras de poesia o el Miquel de Palol. Publica regularment poesia, i a partir de la dècada de 1990 i principis del 2000 la seva obra rep el reconeixement del públic i de les institucions, amb premis com el Crítica Serra d’Or per Subllum (2000), o el Premi de la Crítica, el Ciutat de Barcelona i el Nacional de Cultura per Les imminències(2002), el recull que li ha donat una major projecció pública. El 2010 és reconegut amb el Premi Jaume Fuster dels escriptors en llengua catalana. També ha publicat la novel·la El gratacel (2010) i els reculls de prosesPandemònium, o la dansa del si mateix (2008) i L’escala de cargol (2014).\nLA TRIADORA: Mireia Vidal-Conte (Barcelona, 1970) és poeta i traductora. Llicenciada en Ciències de la Informació (UAB) i en Teoria de la Literatura i Literatura Comparada (UB), ha estat inclosa en diverses antologies, com El poder del cuerpo (ed. Meri Torras), Donzelles de l’any 2000, ‘Eròtiques i Despentinades, Trentaquattro Poeti Catalani per il XXI secolo. És traductora de Brigitte Oleschinski, Jordi Carrió i Eugènia de Vasconcellos. La seva obra ha estat traduïda a l’italià i el txec. Forma part de l’equip editorial de Cafè Central i membre del consell de redacció de la revista Poetari.\nBÈSTIES (12). ALLEN GINSBERG\nL’AUTOR: Allen Ginsberg (EEUU, 1926-1997) fou un poeta beat estatunidenc. Enllaç entre el moviment beat dels anys 50 i els hippies dels anys 60, va compartir amistat amb, entre d’altres, Jack Kerouac, Neal Cassady, William S. Burroughs, Patti Smith i Bob Dylan. La poesia de Ginsberg estava molt influïda pel modernisme, el romanticisme, el beat i la cadència del jazz, a més per la seva pràctica del budisme Kagyu i el seu origen jueu. Es considerava hereu de William Blake i de Walt Whitman. La potència dels poemes de Ginsberg, els seus llargs versos i la seva exhuberància del Nou Món, reflectien la continuïtat de la inspiració que reclamava.\nEL TRADUCTOR: Gerard Cisneros (Manresa, 1989) és poeta i llicenciat en Filosofia. La seva obra poètica és present al poemari Bolets (GNURF, 2013), que comarteix amb Enric Casasses i Edgar Alemany, i ha participat en diversos recitals de poesia arreu del país.\nBÈSTIES (11). BLAI BONET\nL’AUTOR: Blai Bonet (Santanyí, Mallorca, 1926-1997). Poeta, novel·lista i crític d’art. Una religiositat conflictiva i la tuberculosi van marcar la seva trajectòria humana i literària. El 1958 va publicar El mar, novel·la que va causar impacte, tant per la temàtica com pel tractament, on va incorporar els nous corrents experimentals que triomfaven a Europa. La recerca d’un llenguatge propi, evolucionant cap a formes cada vegada més lliures, es concreta en el poemari L’Evangeli segons un de tants, (Premi Carles Riba, 1962), que va trigar cinc anys a publicar-se per problemes de censura. El 1990 va ser distingit amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.\nEL TRADUCTOR: Pau Vadell Vallbona (Santanyí, Mallorca, 1984) és poeta amb una trajectòria consolidada, escriptor, historiador, gestor cultural i editor. Ha publicat nombrosos poemaris, entre els quals: Quan salives, premi BVT (2005); Convit al silenci, premi J.M. Lòpez Picó (2009), i Temple, premi Miquel Àngel Riera (2009). Col·labora en les revistes literàries Pèl capell, Caràcters,Poetari i Superna. Coordina l’editorial AdiAedicions.\nBÈSTIES (10). ANTONIN ARTAUD\nTraducció d’Edgar Alemany\n13 pinyols astrals són tretze creacions d’Antonin Artaud extretes dels dos poemaris més importants que escrigué, El Llombrígol dels llimbs i El Pesa-Nervis (1925), com a mostra de l’estil divers i inclassificable de l’autor marsellès ja en la seva arrencada literària. En la seva poesia, Artaud surt del jo i va molt més enllà, volent abarcar la consciència del mal que genera la societat als individus, un fet que patí en pròpia pell en la seva relació amb el surrealisme i André Breton. Els versos i les proses que ha seleccionat Edgar Alemany, lector devot del poeta, mostren la pressió i la censura del llenguatge que segons el poeta imposa la societat des d’un altre llenguatge totalment trencador. Inventor de l’art total, Artaud és críptic, metafísic i alhora d’una claredat que trascendeix la lírica per anar directament a la consciència del lector.\nL’AUTOR: Antonin Artaud (1896-1948), poeta, dramaturg, assagista, actor i director de teatre francès, una de les figures claus de l’avantguarda del segle XX i un dels pares del teatre contemporani. El 1932 escriu Teatre de la crueltat, manifest publicat a la Nouvelle Revue Francese, on juntament amb El teatre i el seu doble (1938) o Heliogàbal (1934) funda les bases del drama avantguardista. Boig i vagabund, al final de la seva vida passà més de deu anys internat en manicomis. Poc abans de morir es va publicar una de les seves obres més famoses, Van Gogh, suïcidat per la societat (1947).\nEL TRADUCTOR: Edgar Alemany (Castell, Menorca, 1989) és poeta i músic. Té publicats dos llibres: Calidoscopi (El gall editor, 2007) i Funàmbuls de llum (Viena, 2009) i una plaquette titulada Hi ha el dau amb porta (Gnurf, 2012). Ha traduït al francès als Cahiers artaud nº 2 un poema seu titulat Així cau (Éditions les Cahiers, 2014) i actualment viu a París on estudia interpretació relacionada amb la figura d’Artaud.\nBÈSTIES (9). ARTHUR CRAVAN\nL’AUTOR: Arthur Cravan (Suïssa, 1887–Mèxic, 1918), poeta i boxador, fou editor i redactor de la revista Maintenant, prefiguradora del moviment dadà i en la qual publicà poesia, crítica literària i excentricitats de tot tipus. fugint de la Primera Guerra Mundial, abandonà França i es refugià a Barcelona. S’embarcà cap a Nova York on establí relacions amb diverses personalitats del moment. Arthur Cravan va desaparèixer el 1918 al Golf de Mèxic quan s’endinsà a l’oceà remant i el seu cos mai es trobà.\nEL TRADUCTOR: Carles Hac Mor (Lleida, 1940) és escriptor, assagista, crític i un apassionat de la figura de Cravan. El 1982 i el 1992 va formar part de l’organització de diversos esdeveniments per ressaltar la figura d’Arthur Cravan i va publicar la traducció de tota la poesia de Cravan a la revista Maintenant. Ha col·laborat en realitzacions cinematogràfiques i en nombroses revistes, com també als diaris El País i Diari de Barcelona. Ha obtingut el Premi Espais a la Crítica d’Art 1988 i el Premi Joan Fuster d’assaig de 1998, ha escrit centenars de textos per a catàlegs d’exposicions i practica “l’acció artística” (happening).\nBÈSTIES (8). ARTHUR RIMBAUD\nL’AUTOR: Arthur Rimbaud (França, 1854-1891). Educat a la França del Segon Imperi, viurà des de la pell d’un adolescent el desastre de la guerra franco-prussiana i la posterior insurrecció de la Comuna de París l’any 1871 i escriurà la millor poesia del seu temps entre els 16 i els 21 anys. Després abandonarà la literatura. Viu en la França de la darrera part del XIX, que ja ha tastat Hugo i Baudelaire i que segueix sent la gran potència cultural del món, amb una capital on es creen totes les idees sobre el progrés des de la il·lustració de principis del XVIII.\nEL TRADUCTOR: Pere Vilanova Estrada (Barcelona, 1988) és poeta i cantautor. Acaba de publicar el seu quart disc, Les tres estacions; la seva música atmosfèrica de pop i folk és plena de poesia i desig. La seva obra poètica està recollida a Korenlei (Curbet Edicions, 2014).\nBÈSTIES (7). JOAN VINYOLI\nTria de poemes de Jordi Llavina\nJoan Vinyoli (Barcelona, 1914-1984): poeta català, l’interès per la concepció poètica de Carles Riba i l’admiració per R. M. Rilke marcaran la seva lírica, així com el romanticisme alemany i el postsimbolisme. Amb una vinculació clara entre la trajectòria vital i l’obra poètica, s’hi llegeix un sentit místic i una reflexió entorn de la fe. El reconeixement públic li arribà als anys 1970 amb el poemari Tot és ara i res. Fins a 1984 publicà regularment i rebé diversos reconeixements (Premi Lletra d’Or 1974, Premi de la Crítica de poesia Catalana 1976 i 1984, Creu de Sant Jordi 1976 i cinc premis Crítica Serra d’Or de poesia).\nJordi Llavina Murgadas (Gelida, 1968): escriptor, poeta, crític literari i presentador de ràdio i televisió. Guanyador del Premi Josep Pla de narrativa (2001) i dels premis poètics Ciutat de Mallorca (2006), Premi crítica Serra d’Or (2008) i Premi Vicent Andrés Estellés (2011), ha publicat narrativa breu, novel·la i diversos poemaris. Va ser comissari de l’any Joan Vinyoli (2014).\nBÈSTIES (6). WALT WHITMAN\nTraduccció de Jaume C. Pons Alorda\nJaume C. Pons Alorda tradueix dinou poemes ‘pòstums’ de Walt Whitman, escrits i descartats per ell mateix d’incloure’ls a la seva obra magna, Leaves of grass. És aquest Whitman lúcid, còmic, tendre, líric, incisiu i contundent que va més enllà d’aquesta imatge radical seva de salvatge cridaner. Perquè hi ha infinits Whitmans dins Whitman, i aquestes 19 peces curtes en són una mostra representativa. Totes són inèdites en vida de l’autor. Jaume Pons en fa una traducció acuradíssima i que manté el pes original de cada paraula.\nWalt Whitman (Long Island, 1819 – Candem, Nova Jersey, 1892): periodista, novel·lista, cronista i assagista. Més enllà de la poètica de la seva obra magna, Leaves of Grass, i de la imatge reivindicada més coneguda, existeix un Whitman lúcid, còmic, tendre, líric, incisiu i contundent, fruit de la seva faceta de dietarista de la Guerra Civil Nordamericana (1861-65), de la qual relata de forma magistral els horrors.\nBÈSTIES (5). GUILLAUME APOLLINAIRE\nTraducció de Guillem Serrahima\nGuillem Serrahima tradueix el poema Zona al català, un fet inèdit fins al moment. Un text que actua de prefaci del poemari que inicià el camí d’Apollinaire cap al lloc que es guanyà dins la poesia francesa. Zonatranscendeix l’obra del poeta per esdevenir una de les icones de la nova poesia d’avantguarda. Trenca amb les formes clàssiques d’estil i porta una mirada al present, excitada per les invencions dels nous temps. Es tracta d’una meravellosa passejada per la ciutat que s’ha convertit en món.\nGuillaume Apollinaire (Roma, 1880 – París, 1918): escriptor francès. Capdavanter del moviment surrealista, és autor d’un manifest futurista i admirador de la pintura cubista. Immers en el seu temps, entrellaça poesia i vida fins a esdevenir una mateixa cosa. La seva meravella pel progrés queda plasmada a la seva obra, que encara avui influeix la poesia europea.\nBÈSTIES (4). STÉPHANE MALLARMÉ\nTraducció de Marc Rovira\nMarc Rovira Urien reactualitza setze poemes dels més representatius de la trajectòria de Mallarmé, on plasma la seva desconfiança de l’automatisme d’un llenguatge cada cop més preparat per expressar l’exterioritat d’un món que es buida de sentit i que preval en la closca i la banalitat.\nStéphane Mallarmé (París, 1842 – Valvins, França, 1898): poeta francès. Autor d’una obra poètica ambiciosa i obscura, és l’iniciador d’una renovació de la poesia cap a la modernitat, amb una influència que encara es percep actualment. Incomprès del seu temps, Mallarmé maneja les paraules amb tota una devoció alquímica, buscant la seva força creadora.\nBÈSTIES (3). PIER PAOLO PASSOLINI\nFrancesc Gelonch i Lucia Pietrelli recullen dinou poemes dels diaris de joventut de Pasolini, que representen el gir cap a la poesia realista, experimental i combativa. Són poemes concisos, apunts íntims, epigramàtics que per alguna raó no va incloure mai als poemaris publicats en vida.En ells, deixa de voler ser exemple de res per a la societat que el rebutja i anuncia de manera diàfana moltes de les seves obsessions posteriors.\nBÈSTIES (2). MARGUERITE DURAS\nBlanca Llum Vidal i Arnau Pons tradueixen un fragment de l’obra La Douleur (1985), de Marguerite Duras, la narració de l’horror dels camps de concentració nazis en una història clarament autobiogràfica. Un manuscrit oblidat i retrobat, «una de les coses més importants de la [s]eva vida».\nMarguerite Duras, (Saigon, 1914 – París, 1996): novel·lista, dramaturga, guionista i directora de cinema francesa. La seva obra, d’influència narrativa saxona, evolucionà cap a les formes del nouveau roman. Amb L’amant (1984) va obtenir el Premi Goncourt, novel·la que va aconseguir un gran èxit mundial. La seva aportació literària consta d’una quarantena de novel·les i una dotzena de peces teatrals.\nBÈSTIES (1). SAMUEL BECKETT\nTraductor: Gabriel Ventura\nGabriel Ventura recull catorze poemes anglesos de Samuel Beckett, alguns integrats al recull Echo’s Bones and Other Precipitates i d’altres escrits en circumstàncies diverses de la seva vida.\nSamuel Beckett (Dublín, 1906 – París, 1989): poeta irlandès, novel·lista i escriptor d’obres teatrals. Amb un estil minimalista i una clara força pessimista quant a la naturalesa i condició humanes, Beckett també dota les seves obres d’un sentit de l’humor que no abandona. Beckett va guanyar el Premi Nobel de Literatura el 1969. Se’l considera un dels representants més destacats de l’experimentalisme literari del segle xx i del teatre de l’absurd.


Ens plau convidar-vos\na la 2ª edició del curs d'Actualització en Cirurgia Toràcica\nEls propers dies, 11 de febrer, el Servei de Cirurgia Toràcica de l'Hospital Universitari MútuaTerrassa celebrarà aquest curs dirigit a Metges i residents de Cirurgia General, Cirurgia Toràcica, Pneumologia, Anestèsia, Medicina Intensiva, Rehabilitació i Anatomia Patològica, Infermeria de planta, de l’Àrea de Crítics, d’Urgències i del Bloc Quirúrgic i Fisioterapeutes\nEn el transcurs del curs es tractarà l'actualització, difusió i intercanvi de coneixements, al maneig de les malalties toràciques quirúrgiques més habituals en el nostre context hospitalari, l'aprenentatge de les principals tècniques quirúrgiques i anestèsiques, de les cures intra i perioperatòries i detecció precoç d’errors freqüents.\nAquesta jornada formativa es durà a terme en format híbrid: un nombre determinat de professsionals la podran seguir de forma presencial i un altre grup mitjançant connexió per videoconferència.\nDr. Sergi Call Caja, cap clínic del servei de Cirurgia Toràcica de l'HUMT\nActivitat acreditada pel Consell Català de Formació Continuada de les Professions Sanitàries - Comisión de Formación Continuada del Sistema Nacional de Salud, amb número de registre: 09/030963-MD i amb 0,7 crèdits.\nAquesta web utilitza cookies pròpies per a una millor experiència i navegació. Pot bloquejar-les en el seu navegador. Si continua navegant, considerem que accepta el seu ús.


Precaució davant la primera onada de calor de l’estiu i el risc d’incendis - Ràdio Palafolls\nMarc Ferri , juny 25, 2019\t / 641 0 0\nPrecaució davant la primera onada de calor de l’estiu i el risc d’incendis\nInici » Precaució davant la primera onada de calor de l’estiu i el risc d’incendis\nAquest passat divendres a la tarda entràvem de manera oficial a l’estiu, però és aquesta setmana quan més notori es fa el canvi d’estació.\nDes d’avui, però, Catalunya viu un episodi d’onada de calor, que cal afrontar amb cura i tenir en compte diversos consells de seguretat, especialment per a persones que realitzen una activitat física intensa a l’aire lliure.\nA casa, cal controlar la temperatura, tancar persianes de les finestres on hi toca el sol directament i utilitzar algun tipus de climatització per mantenir un ambient fresc. A la vegada, cal hidratar-se sovint, sigui bevent aigua i també amb dutxes o tovalloles humides.\nAl carrer, les precaucions passen també per mantenir-se hidratat, evitar els exteriors a les hores de més calor, reduir les activitats físiques intenses a l’aire lliure i estar-se en espais d’ombra.\nEn aquest sentit, cal tenir una especial cura en col·lectius vulnerables com infants, persones amb malalties cròniques o la gent gran. En aquest darrer cas, cal posar encara més atenció en el cas de la gent dela tercera edat que viu sola a casa.\nEn parla Oriol Bassa, tècnic de Medi Ambient de l’Ajuntament de Palafolls.\nL’onada de calor d’aquests dies propicia encara més la possibilitat que es puguin produir incendis, com el que es va viure aquesta passada revetlla a la urbanització de Ciutat Jardí.\nBassa remarca que, des del 15 de juny i fins el 15 de setembre resta prohibit fer qualsevol tipus d’activitat que pugui suposar un risc d’incendi en zones forestals o a 500 metres d’aquestes zones, i que en cas d’haver-se de realitzar s’ha tramitar obligatòriament un permís a través del Departament d’Agricultura.\nEn aquest sentit, però, el tècnic avisa que durant aquesta setmana és probable que es deneguin els permisos donats per fer activitats com tales d’abres o desbrossaments, o feines d’obres, degut a l’elevat risc d’incendis. Per tot plegat, Bassa remarca que cal estar alerta.\nEn cas que s’acabin anul·lant els permisos, els interessats que hagin tramitat les sol·licituds rebran la notificació de suspensió del permís via telèfon mòbil.\nLes previsions indiquen que l’onada de calor portarà temperatures que estaran 8 o 10 graus per sobre del que és habitual en aquesta època de l’any.\nAfers Socials nega la implicació de menors migrants tutelats en els incidents de dissabte a Calella\nLa revetlla de Sant Joan deixa 1,5 hectàrees cremades a Ciutat Jardí


Las 10 y 10. | Matemolivares\n22/03/2010 12:08 A.M.J. Enlace permanente. CURIOSIDADES


The Margaret Mitchell House & Museum a Atlanta, GA | LibraryThing en català Local\nPàgina web: http://www.margaretmitchellhouse.com/\nDescripció: ADMISSION FOR ALL LECTURES IS $5 FOR MEMBERS AND $10 FOR NONMEMBERS, UNLESS OTHERWISE NOTED. Reservations are requested for all lectures. For more information or to purchase tickets, please call (404) 814-4150.\nAfegit per: christiguc Contactat: No s'hi ha contactat ID del lloc: 4588\nPreferits: brentatozzer, xhollishx, Don_Spencer, privat\njuny 2009 de thejazzmonger\n» 82 esdeveniments\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 160,663,054 llibres! | Barra superior: Sempre visible


El Consejo de Ministros aprueba el Plan de Trabajo y Seguridad Social 2018-2020 – Galicia 24 Horas\nEl Consejo de Ministros aprueba el Plan de Trabajo y Seguridad Social 2018-2020\nBy Redacción on 6 abril, 2018 Comentarios desactivados en El Consejo de Ministros aprueba el Plan de Trabajo y Seguridad Social 2018-2020\nEl ministro de Educación, Cultura y Deporte y portavoz del Ejecutivo, Íñigo Méndez de Vigo, ha destacado que este plan sustituye al aprobado en el año 2012, que «se centraba en la lucha contra el empleo irregular y el fraude a la Seguridad Social», y focaliza los esfuerzos en «la calidad del empleo».\nEl portavoz del Ejecutivo ha destacado que «el Gobierno sigue potenciando la investigación y la ciencia vinculada a la creación de empleo».\nEl Consejo de Ministros aprueba el Plan de Trabajo y Seguridad Social 2018-2020 added by Redacción on 6 abril, 2018


L'endemà, es reuneixen tots els soldats: convocant-los principalment Agàsias d'Estimfal, capità, Hierònim d'Elea, igualment capità, i altres dels arcadians de més edat. Fan un decret, que si algú en l'esdevenidor proposava de dividir l'exèrcit, fos castigat amb la mort; que l'exèrcit partís ocupant cadascú el lloc que precedentment tenia: i que el comandament fos exercit pels antics generals.\nI ara, representeu-vos els cercles amorosos del vals que s'enllacen, els peus que volategen, les robes que floten i s'arrodoneixen a guisa de ventall; Fritz que té la petita Súzel en sos braços, que li aixeca la m


DAVID BARÓ «Hi ha projectes en curs però no ens ha quedat res per fer» - El Periòdic d'Andorra\nDAVID BARÓ Candidat a cònsol major\nDAVID BARÓ «Hi ha projectes en curs però no ens ha quedat res per fer»\nPublicat el Dijous, 3 de desembre de 2015 | 03:00 h\nEl candidat a cònsol major a la Massana de Ciutadans Compromesos, David Baró.\nDavid Baró opta a la reelecció de cònsol major a la Massana amb el suport de Ciutadans Compromesos (CC), el partit que ha estat encapçalant el comú durant els darrers quatre anys.\n–Per què ha decidit repetir candidatura?\n–Per una qüestió de responsabilitat, perquè hem estat al capdavant del comú durant els darrers quatre anys i optem a la reelecció per completar un projecte de vuit anys, amb noves propostes, amb un equip de continuïtat però també de renovació.\n–Com optaran a aquesta reelecció?\n–Amb un programa de 207 accions concretes i realistes dividides en 14 eixos per anar millorant la parròquia. I amb l’objectiu d’acabar el projecte de vuit anys que vam agafar amb molta il·lusió.\n–Què destacaria dels darrers quatre anys de mandat?\n–Hem aconseguit sanejar les finances comunals, reactivar la parròquia a nivell turístic i comercial, acollir esdeveniments importants com mundials o sanejar l’estació d’esquí, que ha passat de tenir pèrdues a generar beneficis. I vam agafar un compromís fa quatre anys amb 132 propostes concretes i n’hem pogut assolir el 98%. A més, si som reelegits, al final del 2019 hem previst que l’endeutament total es rebaixi en menys de nou milions d’euros.\n–A nivell de competències i transferències, quines propostes mostren?\n–De partida, proposem deu propostes en aquest àmbit, com per exemple l’aplicació i agilització de la llei del cens, hem de tenir un organisme per saber exactament el cens, no pot ser que a Andorra encara no sapiguem quanta població hi ha . També proposem que es pugui canviar el règim electoral i que els ciutadans puguin participar en les meses. Volem facilitar la política energètica del país i redefinir la noció de manteniment de carreteres per augmentar la col·laboració amb el COEX i millorar les vies secundàries.\nA més de crear un únic organisme pel que fa a la regulació, autorització i registre de comerços i empreses amb la idea de facilitar la creació de nous negocis, destacar a més que durant els darrers quatre anys s’han instaurat 150 noves empreses a la parròquia. I volem desplegar una administració que sigui més eficaç amb tràmits de signatura electrònica.\n–Com es potenciarà el turisme de la parròquia?\n–Apostarem en grans esdeveniments per fer durant tot l’any i no estacionalitzar el turisme. Ara també hem tancat un acord de tres anys amb la Unió Ciclista Internacional, i tindrem copes del món durant els tres proxims anys, tot i que estem mirant d’ampliar l’acord per a dos anys més. Tenim un pla d’accions per a l’estació i treballarem amb els comerciants, hotelers i empresaris per dinamitzar la parròquia.\n–Quin és aquest pla per a l’estació d’EMAP?\n–Tenim un full de ruta molt clar i a llarg termini volem créixer en serveis. Continuant amb l’aposta de millorar la restauració, amb noves activitats. A més, durant els primers sis mesos del proper any volem reunir-nos amb els agents d’economia social i traçar conjuntament el pla d’acció de l’estació pels propers deu anys.\nPerquè volem garantir una estabilitat en les decisions i mantenir l’estació capdavantera amb les corresponents inversions i estratègies. I al setembre de 2016 presentaríem el full de ruta per garantir que hi hagi transparència i per informar.\n–Es contempla una ampliació de capital?\n–Després de presentar el full de ruta es parlarà. Si volem continuar millorant la capacitat inversora de l’estació i afrontar reptes de futur i noves inversions cal que hi hagi també més capital. Ho plantejarem. Però ens interessaria tenir partners, no una empresa de fora que vingués a comprar, sinó que empresaris de la parròquia o del país poguessin apostar i tenir confiança en aquest full de ruta.\n–Hi haurà canvis en el consell d’administració?\n–Sí, volem professionalitzar el consell d’administració. Abans era un consens completament polític, amb càrrecs electes del comú i durant aquests quatre anys hem inclòs dos professionals del sector. I de cara al proper mandat tenim la idea de reforçar encara més aquest aspecte amb altres professionals.\n– Com ha evolucionat la parròquia des que CC va entrar al comú?\n–És una feina que s’ha anat fent des de fa molts anys i s’ha anat picant pedra, però és cert que durant aquests quatre anys s’ha pogut crear riquesa a la parròquia, fomentar el dinamisme i la participació dels ciutadans i el sector privat.\n–La ciutadania s’ha implicat en els projectes?\n–Sí, hem vist molta implicació, i de forma desinteressada, molta gent ha vingut a oferir activitats o associacions com Carisma que fan actuacions a nivell social i solidari molt important.\n–Què els ha quedat per fer a la parròquia?\n–No és que ens hagi quedat res, si no que els projectes que no hem pogut tancar estan en curs i en les properes setmanes o els propers mesos es finalitzaran. No hi ha res que no s’hagi tancat. Ara hem fet la radiografia i en aquest moment queda aquest 2,2% per finalitzar de les 132 propostes. Però també cal destacar que a banda del programa electoral, al mateix programa també hi ha l’apartat Full en blanc. És una iniciativa que vam fer ja quatre anys amb la idea de donar altres propostes.\nPerquè un comú és molt viu i poden anar sorgint noves demandes i proposicions per iniciar nous projectes, i moltes d’aquestes propostes venen dels mateixos ciutadans. És com un compromís d’omplir aquest full en blanc junts. I en els darrers quatre anys hem tirar endavant 46 projectes que no estaven previstos, com l’edifici dels Arcs o el nou Punt Jove. Fomentant una democràcia participativa aprofitant també les xarxes socials i les noves tecnologies.\n–Com definiria la ciutadania de la Massana?\n–Una població activa i participativa. És una parròquia que ha anat creixent de forma molt dinàmica. Amb grups de ciutadans que han tirat endavant propostes socials o grups de teatre i associacions que han ajudat a donar vida a la parròquia.


“La pandèmia ha posat en evidència totes les crisis que ja hi eren a la nostra societat” - Social.cat\nSilvia Federici | Escriptora, professora i activista feminista\nSilvia Federici, en una conferència a la Fira Literal del 2019 | Fira Literal\n“Per a moltes dones la casa és una presó, perquè han de fer dues feines per aconseguir una mica d’autonomia econòmica”, ha sentenciat la professora i escriptora feminista, Silvia Federici, només començar la conversa telemàtica amb l’advocada Carla Vall. Reconeguda per les obres ‘Caliban i la bruixa’, ‘Bruixes: caça de bruixes i dones’, ‘Revolució en Punt Zero’ o ‘Salari per al treball domèstic’, Silvia Federici (Parma, 1942) ha esdevingut un referent per al feminisme i la lluita social. El II Congrés Internacional per a l’Erradicació de les Violències Masclistes, organitzat per l’Institut Català de Dones, s’ha inaugurat aquesta setmana amb la ponència de Federici, que ha contextualitzat la pandèmia, que afecta especialment les dones, com el resultat últim i més devastador del sistema capitalista, la desigualtat o la violència. En l’esdeveniment, s’hi han celebrat fins a 31 ponències d’expertes, teòriques i investigadores del moviment feminista.\n“La pandèmia ha posat en evidència totes les crisis que ja hi eren a la nostra societat, crisis que les dones viuen en forma i nivells diferents”, ha etzibat Federici. Una situació, la de la crisi sanitària, que ha descrit com a “explosiva”. Per a ella, la dicotomia entre família i feina s’ha vist “radicalment trastocada” amb el confinament i el teletreball i la llar ha esdevingut una “presó”, una idea que la pensadora ha anat remarcant al llarg de la conversa. “Les dones depenen dels homes perquè la seva feina està molt mal pagada, i això les fa vulnerables a la violència. La mateixa dependència crea una desigualtat de poder, i això condueix a la violència”, ha desgranat l’autora, que ha recordat que “les estadístiques a escala mundial mostren que la violència cap a les dones ha augmentat un 40% durant la pandèmia”.\n“Som davant el resultat d’anys de política que s’ha dedicat a destruir la vida”, ha afirmat l’autora\n“Som davant el resultat d’anys de política que s’ha dedicat a destruir la vida”, ha afirmat l’autora. Clara i concisa en cadascuna de les intervencions, els seus 78 anys de vida no li han tret la radicalitat del pensament. Tampoc li han tret la crítica al sistema i a la seva lògica productivista, que titlla d’“inútil” i “destructiva”. Per això, ha demanat a les dones que “afrontin aquesta lògica sota la mirada de la vida, i no sota la mirada de l’acumulació de riqueses”.\nAl ulls seus, la pandèmia és una crisi política, i no de salut. La destrucció del sistema sanitari, l’agricultura industrial i química, la destrucció de l’aire, la desigualtat social i el racisme són cinc dards que Federici ha llançat contra el sistema, el veritable “culpable” d’aquesta crisi bacteriològica. Una crisi que “des dels darrers 30 o 40 anys ha sigut constant a l’Àfrica, però fins que no ha arribat a Europa i Estats Units no s’ha volgut atendre”, ha apuntat l’autora, que és coneixedora de la situació al continent africà perquè va ser professora a Nigèria a la dècada dels 80.\nLa crisi de la dona en la societat, ha arguït Federici, “no és generada per la Covid-19, només intensificada”. Ara, tem que la pandèmia serveixi d’excusa per als empresaris per reestructurar l’economia i obligar, sobretot a les dones, a retornar a la llar i fer-se càrrec de totes les despeses de la reproducció social. Els Estats Units, el seu país d’acollida, són un clar exemple d’aquestes polítiques, ha dit la filòsofa, on “el Govern i les classes altes intenten abolir les reformes socials que s’han guanyat durant l’últim segle per retornar a la societat al segle XIX, quan els treballadors no tenien drets socials”. Per això, per a l’intel·lectual, “la justícia social ha de ser el centre del moviment i les polítiques feministes”.\n“Les cures són un enorme creador de capital que, si no es reconeixen, només són funcionals per al mercat”\nTambé a l’assaig El patriarcat del salari, Federici sosté la tesi que el capitalisme no s’enfronta mai directament a les dones, sinó que les explota a través del salari, i proporciona als homes el poder de controlar-les i supervisar la seva feina. Tanmateix, “el mateix capitalisme també ha creat dependència dels homes enfront de les dones en les tasques de la llar i en un interès immediat de poder utilitzar els seus serveis”, ha afirmat la filòsofa. “Molts homes no han comprès, però, que el moviment feminista també ha sigut alliberador per a ells”, ha manifestat Federici en un castellà fluid, i ha recordat, incrèdula i amb un somriure irònic, que “el capitalisme va començar amb l’esclavitud”.\n“La feina de cures és un enorme creador de capital que, si no es reconeix, significa que no podem controlar la condició de la nostra reproducció, i que únicament és funcional per al mercat de treball, però no per a la vida”, ha explicat la pensadora. Una idea que proclama des de fa gairebé mig segle: el 1975 va publicar la seva primera obra, Salari per al treball domèstic, durant l’efervescència social dels moviments per al reconeixement de la igualtat de drets entre homes i dones, dels quals Silvia Federici ha estat una de les principals impulsores i activistes.\nAquell moviment, conseqüència de l’opressió capitalista, volia fer valdre el treball de la dona a la llar i reivindicava un salari per a les dones que s’hi encarreguen. El lema “Wages Against Housework” justament es desgrana al llarg de Salari per al treball domèstic, que comença: “Diuen que és amor, diguem que és una feina no desitjada. En diuen frigidesa. En diem absentisme. Tot avortament és un accident laboral”. Així és com l’autora ha reprès aquesta idea durant la ponència, tal com la recull també al llibre Revolució en Punt Zero, quan Carla Vall li ha preguntat pel paper de la dona a la llar: “Ells li diuen amor i nosaltres, treball sense remuneració”.\n“Ells li diuen amor i nosaltres, treball sense remuneració”, ha recordat l’activista\nFederici també ha defensat que les dones han d’aprendre a dir “No” a la família. I ho ha exemplificat amb la celebració del Dia de la Mare, on la dona fa passar els interessos dels fills i del marit per sobre dels seus i s’acaba convertint, en lloc de celebració, en “el sacrifici de la mare”. Per això, Federici ha defensat que s’han de crear noves estructures de família més obertes. A la dona que diu “No” a la família se la titlla de “mala mare”, ha resumit l’autora, i sovint rep insults i atacs de simpatitzants del moviment per la defensa de la vida, els autoanomenats Pro-Vida, que solen fer escarnis i piquets a les entrades de les clíniques d’avortament.\nDe fet, al llibre Caliban i la Bruixa, la seva obra més consagrada, Federici narra aquests processos col·lectius de demonització de les dones al llarg de la història. “A les bruixes les van acusar d’anar contra la vida, d’usar anticonceptius, fer avortaments... Tot això, perquè el capitalisme necessita controlar la sexualitat de les dones i les veu com una força subversiva que pot revertir les relacions de classe, les desigualtats, la feina o la procreació”, ha reblat l’autora, que ha detallat que el capitalisme estableix el control sobre el cos de les dones i ha minat el poder social que havien conquerit contra el poder feudal. No és “casual”, ha seguit l’escriptora, veure avui dia una nova caça a llocs com l’Àfrica o l’Índia.\nLa recepta de Federici per combatre totes aquestes desigualtats passa per dues vessants. La primera radica en la “creació d’aliances entre els diferents moviments, com el feminista, l’ecologista o el de l’escola, per gestionar el coneixement i no ser dependents dels mitjans”. En aquest sentit, l’autora ha emfatitzat en la necessitat de reenfocar l’activitat política cap a la reproducció quotidiana. La filòsofa ha admès que “la forma tradicional de fer política ha desincentivat molta gent, sobretot a les dones”, a causa d’una forma “molt masculina, molt barallada”. Actualment, aquesta tendència, ha dit, està canviant cap a formes “menys individualistes i més d’estar juntes i de descobrir altres persones”, ha conclòs.\n“Per impactar en les institucions, hem de construir des de baix”, ha defensat Federici\nLa segona vessant es basa en la necessitat que sorgeixin “formes d’autogovern a escala local, com als barris”. D’aquesta manera, hi hauria “vies de comunicació més directes amb els treballadors de l’Estat”, ha defensat. Superar la idea passiva que l’Estat té el poder i i la població només redueix la seva activitat a ser un espectador és “essencial”, segons Federici, per apoderar la societat, ja que “no es poden canviar les estructures de l’Estat si la ciutadania no comença a cooperar a partir del més essencial: la vida”. Una idea, aquesta, que recull al llibre Tornar a encantar el món: El feminisme i la política dels comuns.\n“Per impactar en les institucions, hem de construir des de baix”, ha al·legat l’autora, i ha afegit: “L’Estat ha dividit a la població i s’han de superar aquestes divisions i desigualtats, perquè quan la ciutadania s’aplega té una gran capacitat”. Per això, Federici aposta per construir col·lectivament un teixit social fort que permeti prendre decisions i recuperar la riquesa monopolitzada per l’Estat. “No hi ha canvi social si seguim vivint en l’empobriment”, ha conclòs l’escriptora.


Anuncis Oficials . Ajuntament de Subirats\nAPROVAR LA LLISTA PROVISIONAL ADMESOS I EXCLOSOS PLA OCUPACIO 2022\nExposició 18-05-2022 al 18-08-2022\nAprovar definitivament el nou text del Pla de Millora Urbana PMU-12“CIATSA”\nExposició 16-05-2022 al 16-08-2022\nAprovar inicialment la imposició i ordenació de les contribucions especials per al finançament de les obres del Projecte d’urbanització d’un tram del carrer Pau Ayxelà d'Ordal i el Projecte d’execució noves línies subterrànies de baixa tensió del nou CT\nAprovació inicial del Modificat del Projecte de la Nova piscina d’Ordal\nExposició 13-05-2022 al 13-08-2022\nAprovació inicial, per tramitació d’urgència, del Projecte bàsic de rehabilitació integral de la capella de la maternitat de la Mare de Déu dels Casots\nExposició 10-05-2022 al 10-08-2022\nAprovar l'oferta de places lliures a les llars d'infants de Subirats pel curs 2022-2023.\nExposició 04-05-2022 al 04-08-2022\nBases reguladores i convocatòria dels ajuts material escolar, llibres i sortides (3)\nBases i convocatoria ajuts per a la practica esportiva per a la temporada 2022-2023\nAnunci de la Demarcació de Carreteres de l'Estat a Catalunya sobre sotmetiment a Informació Pública del Projecte de Traçat: "Conversió en glorieta de la intersecció en el p.k. 1.222,450 de la N-340, en Sant Pau d'Ordal (Subirats). Província de Barcelona"\nAprovar la memòria valorada de l’obra, que es dividirà en dos lots, el primer l’enllumenat públic que penjant dels 3 quadres elèctrics d’Ordal\nExposició 03-05-2022 al 03-08-2022\nConvocatòria i bases selecció Pla Ocupació Ajuntament de Subirats 2022\nConvocatòria del procés per a l'atorgament d'una autorització per ocupar una parada en el Mercat del Préssec d'Ordal\nExposició 14-04-2022 al 14-07-2022\nPadró Taxa senyalització vertical dels establiments comercials, per l'exercici 2022\nExposició 13-04-2022 al 13-07-2022\nAprovació definitiva modificació Ordenança Fiscal 20 reguladora de la Taxa per la prestació del servei d'escola bressol\nAprovació definitiva modificació Ordenança Fiscal 5 reguladora de l'Impost sobre l'increment del valor dels terrenys de naturalesa urbana\nPadró fiscal Taxa prestació serveis en cementiris locals, corresponent a l'exercici 2022\nObertura exposicio publica de la llicència ambiental - Annex II, per a la implantació de l'activitat de Fabricació i comercialització de làmines i mantes d´EPDM i productes auxiliars\nAjuntament de Canyelles 18\nAjuntament de Cubelles 79\nAjuntament de Olèrdola 40\nAjuntament de Sant Martí Sarroca 21\nAjuntament de Vilanova i la Geltrú 58\nAjuntament del Vendrell 22\nConsell Comarcal del Garraf 23


Concurs Treball de Recerca sobre la persona amb la Síndrome de Down | Investigació | Fundació Catalana Síndrome de Down\nIniciInvestigacióConcurs Treball de Recerca sobre la persona amb la Síndrome de Down\nLínies de recercaCongressos internacionalsPremi Biennal d’Investigació Ramon Trias FargasConcurs Treball de Recerca sobre la persona amb la Síndrome de DownBases - Convocatòria\n20121r Premi: El Triple Blackjack 21, de Marina Santiago Sorribes, La Salle Mollerussa.20111r. Premi: Realitats Paral·leles d'Eloi Rotllan Romero, IES Institut Llobregat, Sallent (Barcelona).\nAccèssit: La Síndrome de Down: inclusió i integració a l'escola de Cristina Domínguez Esteve, IES Vedruna Ripoll, Ripoll (Girona).20101er Premi: La síndrome de Down: un altre món?, Saray Fernández Murillo, IES Eugeni d'Ors de L'Hospitalet.\nAccèssit: La Síndrome de Down. Els tres cromosomes 21, Alba Antón Jiménez, IES Emperador Carles de Barcelona.20091r Premi: Un nen diferent a l'escola: la síndrome de Down, d'Anna Palmerola i Sañas de l'IES Abat Oliva de Ripoll.\nAccèssit: Llenguatge i lectura en la síndrome de Down, de Judith Franco García de l'IES Carles Vallbona de Granollers.20081r Premi: La síndrome de Down, de la Berta Garriga i Giralt, de l'IES. Pere Barnils\nAccèssit: La felicitat amb la síndrome de Down, de Sílvia Plana Molas de La Salle Manlleu.20071r Premi: La síndrome de Down. Desenvolupament de l'autonomia en els joves d'entre 13 i 17 anys, d'Anna Cerrajero García (tutora Glòria Pallejà), de l'IES Joaquim Rubió i Ors\nAccèssit: Saps realment com sóc?, de Marta Santos Bertran de l'IES Cassà de la Selva.20061r Premio: Aspectes evolutius i educatius de la síndrome de Down, Cristina Nieto López i Alba Belis Camps, IES Sant Gervasi de Mollet del Vallès.\nAccèssit: Síndrome de Down. Història, realitat i educació especial, d' Inés Rosa Crespo, IES Alexandre Satorras de Mataró.20051r Premi: L'ensenyament en la síndrome de Down, Laia Navarro Bueso IES Parets del Vallès.\nAccèssit: L'educació en la síndrome de Down, Montserrat Maruny Deulofeu IES Sant Elm, de Sant Feliu de Guíxols20041r Premi: 2+1 = Trisomia Síndrome de Down Anabel Bordes Cabello i Ana Belén Díez Hernández IES Ítaca de Sant Boi de Llobregat.20031r Premi: La síndrome de Down: integració escolar, Marcel Ribas i Sellés Escola Joan Pelegri.\nAccèssit: El període prenatal i postnatal en la síndrome de Down, Maria Cros i Torrents IES Joan Guinjoan i Gispert (Riudoms)20021r Premi: La integració de les persones amb la síndrome de Down a la nostra societat, Anna Ribas i Bial de l'IES de Corbera de Llobregat, Barcelona.\nAccèssit: Ha quedat desert.20011r Premi: Aspectes evolutius i educatius de la síndrome de Down, Glòria Pujolràs i Riera de l'IES Montsoriu d'Arbúcies, Girona.\nAccèssit: Desenvolupament d'una persona amb síndrome de Down, Joaquim Preixens i Ferrando de l'IES Pere Vives i Vich d'Igualada, Barcelona.


La Generalitat i la URV uneixen esforços en l'elaboració del Pla director metropolità del Camp de Tarragona | Actualitat | Indicador d'Economia\nLa Generalitat i la URV uneixen esforços en l'elaboració del Pla director metropolità del Camp de Tarragona\nL’instrument ordenarà les infraestructures, els assentaments i els espais verds dels sis municipis que formen la segona àrea metropolitana del país\nUna imatge dels equips de les dues parts davant del rectorat de la URV. FOTO: CEDIDA.\nEl PDU metropolità de Tarragona donarà directrius per planificar i gestionar de manera ordenada les dinàmiques urbanes residencials i d'activitats, com també potenciar els espais verds en l'entorn del continu urbà del Camp de Tarragona.\nEl departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya i la Universitat Rovira i Virgili han tancat un acord de quatre anys de durada per a la col·laboració en l’elaboració el Pla director urbanístic (PDU) metropolità del Camp de Tarragona. La universitat, per tant, donarà suport acadèmic, científic, i tècnic al Departament durant quatre anys, prorrogables fins que finalitzi la redacció del Pla. A banda d'aquest acord marc, es preveu la signatura d'aquells acords de col·laboració específics que siguin necessaris.\nEl PDU metropolità de Tarragona donarà directrius per planificar i gestionar de manera ordenada les dinàmiques urbanes residencials i d'activitats, com també potenciar els espais verds en l'entorn del continu urbà del Camp de Tarragona i vetllarà pel bon encaix de les infraestructures de comunicacions presents i futures.\nL'àmbit del PDU comprèn els municipis de Reus, a la comarca del Baix Camp, i de Constantí, La Canonja, Salou, Tarragona, i Vila-seca, a la comarca del Tarragonès. L'objectiu és determinar una ordenació racional, eficient, compartida i de consens d'àmbit metropolità, sobre la qual es materialitzin les dinàmiques econòmiques i socials sostenibles dels municipis de l'àrea directa i de la zona d'influència.\nReus i El Vendrell s’han adherit a la Declaració per una Agenda Urbana de Catalunya i s’uneixen d’aquesta manera a Tarragona, Tortosa i Valls. Aguesta agenda urbana vol guiar la transformació de les àrees urbanes els propers 30 anys seguint criteris de resiliència, sostenibilitat ambiental, social i econòmica, i adaptació al canvi climàtic.\nL'aeroport de Reus registra un 57% menys de passatgers que el març de l'any passat\nPont aeri Reus-Canàries a partir del juliol\nLa Generalitat amplia el termini d'informació pública del primer estudi del nou tren-tramvia del Camp de Tarragona


abril | 2016 | Quatre pins, un bosc espès…\nNo em cansaré de repetir que a la vida tot té molts matisos, però que a vegades ens volen fer combregar amb rodes de molí. Quan això passa cal dir prou.\nEn el cas del túnel d’Horta és un d’aquests projectes “matxacons” on a força de sortir a les notícies sembla que sigui necessari. Avui mateix en tenim un exemple. Doncs no, no hem de cedir ni un mil·límetre davant els interessos ocults ja que els públics no justifiquen, ni de lluny, una inversió de 1.600 milions d’euros. Aquesta quantitat és més del que costarà acabar la L9/10 de metro i només és una estimació (ja sabem què ha passat amb els pressupostos de les grans infraestructures i d’aquesta en concret). M’explico i argumento:\nPer què necessitem el túnel d’Horta?\nAquesta és la pregunta clau, per què? Segons la notícia, per connectar Barcelona i el Vallès.\nSi, ho heu llegit bé. Però Barcelona i el Vallès ja tenen dues línies de Ferrocarrils de la Generalitat, més la R4 de RENFE i una R8 transversal (poc usable, és cert) del Papiol a Mollet i Granollers. Automàticament he pensat en milions de viatgers més però… No. Segons la notícia “… la millora de la capacitat seria del 29%” i només sobre la línia de FGC. Sense tenir més dades ja podem pronosticar que és una inversió faraònica amb una previsible fallida infinitament superior a la de la línia 9/10 de metro.\nSeguim analitzant les necessitats. Potser la Universitat Autònoma de Barcelona ho necessita? Segons el seu pla de mobilitat no! Lògic, la UAB ja té els FGC a Barcelona i Sabadell, i la línia de RENFE R7 a Barcelona. Potser necessita un tramvia que connecti aquestes estacions amb els municipis del voltant… O una estació “hub” d’autobusos… Però un tren nou a Barcelona? És clar que no.\nLlavors qui necessita aquest servei? Cerdanyola el que necessita és el TramVallès. Collserola no necessita transport públic. Els barris alts de Barcelona només volen veure acabada la L9/10 del metro (d’una vegada i sense més trespercents, si em permeteu).\nL’oposició cívica al túnel d’Horta porta dècades aturant aquest projecte\nQui punyetes vol el túnel d’Horta? Potser cal que entenguem d’una vegada que una infraestructura dissenyada als anys 70 per a cotxes i un urbanisme expansiu simplement s’ha de descatalogar, no reconvertir. Senyors polítics de Barcelona (i obsessivament els de Convergència Democràtica de Catalunya), si-us-plau, comencin a pensar en com resoldre necessitats, la planificació serveix per això. I deixin d’una vegada de mirar-se el territori des de Barcelona, que les nostres necessitats no passen obligatòriament i radial per la Plaça de Catalunya. Superin el noucentisme. Evolucionin!\nHi ha alternatives, són millors, i més barates\nArribats a aquest punt apareix el comentari de sempre. “Ja està el que sempre es queixa i no fa propostes constructives” (curiosa paraula). Doncs aquí van diverses propostes alternatives, en transport públic d’alta capacitat. Comencem per les vies radials i entenguem que la capacitat d’un traçat ferroviari no és infinit, però és evident que al Vallès Occidental tenim un ampli marge de millora.\nLa línia R4 de Barcelona a Manresa passant per Montcada, Cerdanyola, Sabadell i Terrassa (entre altres) no suporta més trens pel sistema de senyalització. Es pot duplicar la freqüència fins a transformar-la en un metro en hores punta. Junt amb aquesta nova senyalització es podria fer el túnel del Turó de Montcada (poc més d’un quilòmetre i 185 milions d’euros) permetent que els nous trens fossin semidirectes. Potser a Cerdanyola no ens afecta gaire però pels usuaris de Sabadell, Terrassa o Manresa seria una gran notícia.\nUna mica més a l’est, la línia R3 de Barcelona a Vic passant per Montcada, la Llagosta i Mollet ha de ser desdoblada, i que no ho estigui ja és una vergonya de tal calibre que diversos Ministres haurien de morir de vergonya.\nPerò no tot passa per Barcelona, afortunadament. Actualment els desplaçaments transversals en transport públic són inviables. Aquesta situació obliga a tothom que hagi de fer un recorregut que no passi per Barcelona a tenir vehicle privat. Canviem-ho:\nHi ha alternatives elaborades des del territori com la de Fem Vallès\nLa línia R8 de RENFE (un tren per hora amb sort) pràcticament no té usuaris. Com és això? Evident, és impossible. Aquesta línia podria enllaçar amb les línies S1 i S2 de FGC (conegudes com el metro del Vallès) i de fet ja van construir les corresponents estacions a tocar de la via d’ADIF, però el ministeri no fa la seva part. Això vol dir que algú de Terrassa no pot agafar la S1 fins a l’Hospital General i allà canviar a la R8 fins la UAB. Simplement ha de tenir cotxe. Si seguim la seva traça, la connexió amb la R4 obliga a baixar a fer transbordament a Cerdanyola. I més endavant simplement no hi ha connexió amb la R3, pel que un estudiant de Vic no pot baixar a la UAB sense passar per Barcelona. No hi ha connexions, no hi ha usuaris, no es millora la freqüència, no s’hi enllacen les xarxes locals de bus… Un despropòsit. Fem Vallès elabora aquesta proposta amb detall per a un horitzó temporal pel 2020. Una forma eficient i econòmica pensada des del territori i per a servir la gent del territori.\nPer cert, aquesta setmana coneixiem que el ministeri de Fomento pensa invertir 1’6 milions a les estacions de Sant Cugat – Vollpelleres i Rubí – Hospital General en lloc de desplaçar-les com està previst per fer d’intercanviadors. Quina forma més estúpida de llençar els diners!\nUna altra proposta és el TramVallès. La proposta és unir la UAB amb Cerdanyola, Ripollet i Montcada. A més de connectar la universitat amb barris, polígons industrials i nuclis de serveis, posaria tot el baix Vallès a tocar de les línies S2 de FGC i R4, R3 i R2 de RENFE. La inversió es de 118 milions d’euros i inclou la reurbanització dels carrers per on passa.\nL’experiència del Baix LLobregat i del Barcelonès Nord ha estat un èxit on enmirallar-se. A més, la proposta original del TramVallès fa extensiu el servei fins a Sant Cugat i Rubí en un ramal i fins Badia, Barberà i Sabadell per l’altre. Aquest projecte, tot sol, canviaria el concepte de mobilitat a una zona densament poblada i amb problemes greus de contaminació atmosfèrica.\nCal mallar la xarxa de gran capacitat i apostar per la intermodalitat. No tot ha de passar per Barcelona.\nLes propostes “constructives” són plantejar inversions locals que ens permetrà mallar la xarxa de transport públic amb resultats espectaculars com s’ha demostrat a Terrassa amb la connexió dels FGC i la RENFE. I amb aquestes propostes no he entrat al detall de les propostes locals que complementarien la xarxa ferroviària d’alta capacitat. Hem de pensar com totes i cadascuna de les persones que viuen en ciutats tenen accés a un transport públic fiable i útil. Hem de treballar pensant en la intermodalitat entre sistemes de transport (incloent la bicicleta i les rutes a peu) i el paper del vehicle privat en tot el sistema.\nArribats fins aquí tornem a la pregunta inicial. Hem de dedicar 1.600 milions d’euros a un túnel que no es necessita? Per què? Com que el conseller Rull (i els seus predecessors de en aquesta batalla) no tenen un pel de tontos arribo a la sana conclusió que estan representant uns interessos legítims però ocults: els de les grans constructores d’obres faraòniques que durant tants anys s’han fet d’or amb la connivència amb el poder polític. El túnel d’Horta no és d’interès públic, doncs ja n’hi ha prou.\nNo necessitem el túnel d’Horta. Volem millorar les línies de tren actuals. Volem el tramvia. Volem ampliar els horaris. Volem un transport públic puntual, net i fiable. I tot això ens costa menys de 1.600 milions d’euros senyor Rull!\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Mobilitat el 19/04/2016 per Albert Turon.\nSempre m’han fet pena les gàbies d’ocells. Igual que sempre m’han atret els seus cants. Fins que en una visita al Cim d’Àligues de Sant Feliu de Codines vaig trobar una menjadora per a petits ocells com mallerengues, caderneres, verdets o pardals. Va ser posar-la amb una mica de gra i aparèixer el que crec que eren mallerengues. Amb l’emoció del moment les vaig espantar, però provaré de fotografiar a les properes visites.\nPerò… i l’aigua? Una bona forma d’atraure aquests amics a casa és donar-los beure. Però no és tant fàcil. Un plat a terra seria suficient però els gats també corren pels patis i es menjarien els meus hostes. Millor tenir l’abeurador penjat com la menjadora. Vaig pensar en fer servir la mateixa menjadora però el seu dissenyador (amb bon criteri) va preveure uns forats que deixen marxar l’aigua per evitar que la pluja o la rosada s’acumuli i faci malbé el gra. Idea descartada.\nAra bé, no hi ha res que una mica de material per reciclar i la saviesa popular no puguin suplir. Em va venir al cap uns abeuradors de terrissa per les gallines que anaven dosificant l’aigua a mida que les bèsties se la bevien (sense piles i sense wifi, us ho podeu creure?). No es podria fer una cosa semblant amb ampolles reciclades? Doncs ho he provat i pas a pas vindria a ser això:\nHe triat dues ampolles de gasosa de mig litre, que no pesin gaire ja que s’han de penjar. Les he agafat de paret llisa i recta, per poder encaixar-les una dins de l’altre. Cadascuna (plena) val 20 cèntims.\nHe tallat una ampolla deixant per un costat el vas i per l’altre l’embut. A l’embut li he fet un forat per un ganxo amb el que el penjaré, i l’he enganxat al cul de l’ampolla sencera que farà de dipòsit.\nAl vas li he fet dues finestres deixant un parell de centímetres de fons al cul. Aquest vas és el que s’omple de l’aigua que baixa de l’ampolla.\nCom que el vas entra a pressió, puc omplir l’ampolla, col·locar-hi el vas mentre l’ampolla està dreta i no es buida. En girar-ho el vas s’omple d’aigua a punt per que els ocells hi vinguin a beure i al mateix temps evita que l’ampolla cap per avall buidi tota ja que no hi deixa entrar aire mentre no es gasti l’aigua del vas. Simple, reciclat, baratíssim. Ocells a casa sense gàbies…\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Medi ambient el 16/04/2016 per Albert Turon.\nDissabte al matí. Les bústies de la comunitat, totes, amb un paperet que no ha acabat d’entrar. Un altre cop… si. Miro els cotxes i tots tenen el mateix paperet al parabrisa. Alguns dos, un al davant i un altre al darrera. Com si així la publicitat fos el doble d’eficient. No pot ser… Doncs si.\nEfectivament, el terra comença a estar ple de papers que s’hi estaran tota la setmana fins que passin els escombriaires (bufadoraires ara ja). Em toca, doncs, recollir-ne uns quants i em consta que no soc l’únic que ho fa. Apa, a reciclar! Junt amb els de la bústia i els del parabrisa del cotxe. A reciclar si hi ha sort. Quantes tones d’aquest paper van directament al rebuig?\nTot això seria penós si no fos il·legal. Però el cas és que a Cerdanyola es va prohibir aquestes pràctiques l’any 1997 (ja fa vint anys!). Concretament el cas que explico es peta directament la majoria dels articles de l’ordenança, concretament dels 2 al 8, i no incompleix el primer ja que és precisament la definició de publicitat directa. Durant una època em vaig dedicar a denunciar-ho mitjançant instàncies a la OAC. Crec que ho tornaré a fer.\nPerò si ho pensem bé és una estupidesa. Si demano que no em posin publicitat a la bústia, la que hi arriba serà mal rebuda. Ho han pensat això els repartidors? i els anunciants? Al final estan llençant diners per generar-se antipatia…\nM’agradaria que passessin dues coses:\nQue l’Ajuntament em facilités una via ràpida i senzilla per denunciar aquestes infraccions. Crec que servidor, tot solet, augmentaria la recaptació per sancions, que bona falta li fa a les arques municipals.\nQue més veïns/es s’animessin a posar l’adhesiu rebutjant rebre publicitat a les seves busties. Estalviaríem paper i brutícia. El podeu demanar a la OAC és com aquest:\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Medi ambient, Política local de Cerdanyola el 10/04/2016 per Albert Turon.\nEl Centre Direccional orfe de propostes. Ara una oportunitat.\nCap a l’any 2000 les administracions local i autonòmica van promoure el Centre Direccional, un Pla Urbanístic que ocupava tota la Plana del Castell. Construint a tort i a dret, era el prototip de ciutat capdavantera en l’especulació immobiliària que inflava la bombolla i ens conduïa de dret a l’atzucac econòmic. Des de la ciutadania, ja aleshores s’avisava del perill de l’esclat de la bombolla i és reclamava un urbanisme contingut, no especulatiu i respectuós amb el medi ambient.\nTambé cap a l’any 2000, des de l’Associació Via Verda es va fer una contraoferta, un Pla Urbanístic alternatiu. El projecte anomenat «Cerdanyola Ciutat de la Universitat» va ser, sobre tot, una proposta positiva basada en un creixement contingut que fes de límit a l’expansió desorbitada de la trama urbana. Connectava la UAB amb el nucli urbà actual mitjançant la construcció d’un Parc Científic i tenia com límit el torrent dels Gorgs. La Plana la deixava lliure, com a connector biològic entre la serralada litoral, Collserola, i la serralada prelitoral, Sant Llorenç del Munt. Aquesta proposta ciutadana va rebre força lloances. Tanmateix, tot i haver-la\nlloat, la van desestimar. Les administracions se sotmeteren als interessos econòmics privats especulatius, aprovaren un Pla dibuixat d’esquenes a la ciutadania i amagaren l’existència de nombrosos abocadors contaminants, molt perjudicials per a la nostra salut. Per a lligar bé la feina, van crear el Consorci del Centre Direccional, hipotecant així per sempre la sobirania del Ple municipal, fins i tot a dia d’avui.\nAvui però, els canvis produïts en la composició de l’Ajuntament, amb el govern actual i amb un possible acord més ampli, junt a d’altres canvis que també hi ha hagut en institucions externes que són molt decisòries per definir el territori, fan albergar l’esperança que una alternativa al Pla Urbanístic vigent sigui vertaderament viable. I s’ha d’aprofitar, tot i conèixer els poderosos interessos econòmics especulatius que el segueixen cobejant.\nEn primer lloc, considerem que no es pot avançar en cap planejament si no se solucionen els gravíssims problemes generats pels abocadors Can Planas i Elena, que tot i tenir característiques diferents ambdós generen greus problemes de salut per la contaminació del sòl, de l’aire i de l’aigua.\nEn segon lloc, el connector biològic entre les serralades ja no existeix com a tal, ja que la carretera de Sant Cugat i les edificacions entorn el sincrotró l’han malmès i, per tant, cal fer una proposta nova, diferent d’aquella de l’any 2000. Una proposta també en positiu, adaptada a la realitat, que preservi el màxim d’espais lliures fent que actuïn com a esponja entre el Parc de l’Alba, Cerdanyola i Sant Cugat. Una proposta que, sintetitzant, elimini el Túnel d’Horta, delimiti la zona empresarial, eviti el greu problema de mobilitat-contaminació que causa l’ocupació extensiva, no promogui cap Centre Comercial, eviti el creixement desmesurat d’habitatges i tanqui la ciutat a la riera de la UAB (torrent dels Gorgs).\nMalauradament no podem tornar enrere. Aquella ciutat compacta i connectada amb la UAB que ens van prometre no s’ha complert. Ben al contrari, hem descobert que hi ha 15 abocadors oficialment reconeguts als quals cal afegir el nou, l’Elena, tant mal gestionat i perillós que no el poden donar per clausurat. Per altre banda, l’augment de la circulació de vehicles privats ja causa embussos en hores punta. Cal posar seny, reconèixer la realitat actual i tornar a fer propostes en positiu.\nEls signants, que hem estat dècades defensant aquest espai, som els primers interessats a pensar alternatives i a treballar colze a colze amb el govern municipal que també el defensi.\nSabem que els interessos i els poders econòmics especulatius privats són molt potents i disposen d’uns serveis jurídics molt ben dotats. En oposició, la ciutadania seguim tenint la capacitat de lluita i la seguirem usant com millor sapiguem per preservar la salut, el benestar i el patrimoni natural de totes i tots.\nRosa Guallar, Roger Caballé, Albert Turon, Àngel Gastón\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Medi ambient, Política local de Cerdanyola el 06/04/2016 per Albert Turon.


nòmades: Una grip no tan nova (?)\nPublicat per Asimetrich en 15:53\nAquesta explicació és molt més coherent que la primera que es va donar que deia que era perque els avis entraven dins la campanya de prevenció cada any i els joves no. Llavors vaig pensar que no tots els avis es vacunen de la grip quan ve l'hivern.\nAquesta explicació que apunta a que el virus no es nou si no que pot ser una forma del virus que ja va viure cap als 50, i de la qual aquella generació de nanos i altres més vells ja van desenvolupar anticossos, és molt més raonable.\ndimarts, 26 de maig de 2009 a les 13:54:00 CEST\nDoncs sí noi, ja veus. Per sort la grip està tan monitoritzada que és possible seguir-li la pista fins als anys 50.\nL'únic que em desagrada d'aquest tema és el tractament mediàtic que s'ha fet ... i el polític que s'està fent ara és vergonyós.\ndimecres, 27 de maig de 2009 a les 12:13:00 CEST\nGràcies per aquest post tan interessant. Després de llegir-lo, però, cada vegada entenc menys l'alarma que s'ha generat.\ndimecres, 27 de maig de 2009 a les 19:01:00 CEST\ngràcies a tu, Teresa. L'alarma crec que es deu a la soca del virus, l'H1N1, causant de la grip espanyola que va causar tants morts. A això cal sumar-li que la OMS ja fa temps que espera l'arribada d'una grip forta, amb força víctimes, doncs sembla que toca per estadística. A més, tenim el nombre de víctimes mortals que s'atribuïen al principi a aquesta grip a Mèxic, que va fer témer el pitjor.\nAvui, però, he llegit (per primer cop) que aquesta grip segurament s'ha estès més del que ens pensem tots, donat que els seus símptomes són més lleus que la grip estacional, i la gent la deu haver viscut com un refredat més. A més, avui tenim antivirals que solucionen el problema.\nJa veus, que en realitat no calia liarla tan grossa i no hi ha per tant.\nUna última cosa. Crec (opinió) que no volen que s'estengui més per que el virus no s'instal·li a la societat. I diria que és per que no evolucioni i es pugui recombinar amb alguna altra soca de grip resultant un virus més fotut. Per això diria que estan tan pesats, per poder-lo erradicar el més aviat possible.\ndimecres, 27 de maig de 2009 a les 19:28:00 CEST\nGràcies per la il.luminació, de fet, no sé si sóc una fresca, però no he manifestat cap signe de pànic, és dolent això?\ni de passada, tampoc em solo vacunar de gaire res...irresponsable total, vaja...\nPetons, no corro gaire darrerament, però és que no dono per més!\ndimecres, 27 de maig de 2009 a les 20:59:00 CEST\nCap problema Zel, jo tampoc (a tot el que dius). I no corris que no és bo :)\ndijous, 28 de maig de 2009 a les 0:00:00 CEST\nHola!!! Arribo a aquestes contrades des d'Abulafia i veig que m'estava perdent un racó (i en català) d'alló més interessant...\nL'article ha estat tota una sorpresa, donat que sóc també una mica fresca i no m'he volgut esverar gaire fins a tenir-ne més informació. Pel que ens expliques, he fet bé. A més, treballo en un entorn hospitalari i, de moment, no he vist signes d'alarma més enllà d'uns protocols que, d'altra banda s'haurien de seguir sempre en ambients hospitalaris i, ejem, no tots els professionals els segueixen (glups!).\nEl que sí he de fer és explicar tot aixó a la mare, que la tinc molt preocupada pel bitxet H1N1...\ndissabte, 30 de maig de 2009 a les 21:08:00 CEST\nBenvinguda sarah. Doncs per aquí estaré si tot va bé. Passa't sempre que vulguis. Pel que dius, fer bé o no, tot depèn del costat d'on ho miris. Si ho dius per mantindre la calma, totalment d'acord. Ara, tampoc voldria incitar a passar olímpicament. Si s'ha generat alarma, sobretot per part de l'OMS, per alguna cosa deu ser... Però ho podrien explicar, perquè, la veritat, entenc ben poc els seus motius :O\ndiumenge, 31 de maig de 2009 a les 2:01:00 CEST\nMolt bona entrada, Asimetrich. La teoria de la "resistivitat" cíclica la vaig llegir ja fa temps (quan va passar tot allò de la grip aviar). Dient-ho de memòria, hi havia investigadors (no recordo qui) que afirmaven que els brots de grips eren sol·lapants, més que cíclics i que es movien com quan es fa l'onada a un camp de futbol. És a dir... cada 50-60 anys la grip completa una volta al món "tornant" a la regió que havia infectat feia 5-6 dècades, on es troba amb una població ja no immunitzada. Què ha fet durant aquest temps, doncs infectar altres parts del món a on hi "tornarà" quan els sistemes immunes ja no se n'enrecordin. No sé si m'explicat gaire bé... però coincideix força amb els articles que comentes.\nAmb aquestes dades... si la grip "espanyola" va "atacar" Europa el 1918, hi hauria d'haver hagut un altre epidèmia de grip cap els anys 60-70... I buscant, buscant he trobat aquestes referències sobre epidèmies de grip del 1957, 1968 i 1977 (Pàg 135 d'aquest google book o aquesta entrada, per exemple).\nMoltes gràcies per la teva recomanació, per cert! Tot un honor.\ndilluns, 1 de juny de 2009 a les 13:55:00 CEST\nMerci Salva. I molt bon apunt, desconeixia el terme però té molt sentit. Tot i que segurament cada cop s'estan alterant més els cicles del virus, doncs disposem dels antivirals i fa un grapat d'anys que s'usen vacunes. Però vet aquí el perquè de l'alarmisme sobre aquest brot, i és que ja va tocant una epidèmia de les grosses :)\nI sobre la recomanació... de res, un plaer disposar de referències com vosaltres.\ndilluns, 1 de juny de 2009 a les 18:08:00 CEST


STRÖMQUIST, LIV -\n/ STRÖMQUIST, LIV\nAutor: STRÖMQUIST, LIV Editorial: RESERVOIR BOOKS Llançament: 01/05/2021 Disponible\nUna historia cultural del amor romántico tan sediciosa como descacharrante. Liv Strömquist demuestra en este libro que los roles de pareja distan mucho de ser dones inmediatos de... STRÖMQUIST, LIV RESERVOIR BOOKS viernes, 1 de febrero de 2019\nAutor: STRÖMQUIST, LIV Editorial: RESERVOIR BOOKS Llançament: 01/02/2019 Disponible en 7 dies\nUna novela gráfica que toda madre debería regalar a su hija, ¡y toda hija a su pareja! El cómic feminista sobre la historia cultural de la vulva (dejaos de vaginas) que está cambia... STRÖMQUIST, LIV RESERVOIR BOOKS jueves, 1 de febrero de 2018\nAutor: STRÖMQUIST, LIV Editorial: RESERVOIR BOOKS Llançament: 01/02/2018 Disponible


Walkner guanya el Dakar en motos i el manresà Farrés acaba cinquè - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nGerard Farrés diu adéu al mític ral·li lluitant pel podi fins a l'últim instant\nEl manresà Gerard Farrés s'acomiada del Dakar per sempre amb una cinquena posició a la general final. Després d'una última setmana de competició sensacional, on ha lluitat pel podi fins al final, Farrés ha finalitzat cinquè a 1:01:04 del vencedor, l'austríac Walkner. El pilot bagenc d'Himoinsa ha finalitzat la última etapa de la seva llarga trajectòria al Dakar en setena posició, a 5' 23'' del vencedor, l'argentí Benavides.\nL'austríac Matthias Walkner (KTM) s'ha proclamat campió del Ral·li Dakar 2018 en la categoria de motos, després d'acabar vuitè la catorzena i última etapa, amb sortida i meta a Còrdova (Argentina) i amb 120 quilòmetres d'especial, i mantenir l'avantatge prèvia sobre el guanyador del dia, l'argentí Kevin Benavides (Honda).\nD'aquesta manera, Walkner acaba el raid més dur del món amb 16:53 de renda sobre Benavides i 23:01 sobre l'australià Toby Price (KTM), a qui els seus problemes durant la primera setmana li han passat factura. Això, unit a la lesió de Joan Barreda (Honda) i la retirada després d'accident del francès Adrien Van Beveren (Yamaha) han encarrilat el triomf final per al centreeuropeu.


Un Cel Vermell » Mems\nArxius per 'Mems' Categoria\nEnviat per Albert el dia 8th January 2008\nUn mem de música i estats d’ànim, directa de l’ Aniol\nUna cançó que em posa romàntic: Kylie Minogue i Jason Donovan\n[kml_flashembed movie="http://www.goear.com/files/localplayer.swf" width="366" height="75" fvars="file=75f06ad" wmode="transparent" /]\nUna cançó que em posa “catxondo”: Shania Twain\n[kml_flashembed movie="http://www.goear.com/files/localplayer.swf" width="366" height="75" fvars="file=4137524" wmode="transparent" /]\nUna cançó que em posa alegre i no puc evitar de cantar i ballar: Bomfunk- Turn It Up\n[kml_flashembed movie="http://www.goear.com/files/localplayer.swf" width="366" height="75" fvars="file=67ca67b" wmode="transparent" /]\nUna cançó que em posa melancòlic: Sau\n[kml_flashembed movie="http://www.goear.com/files/localplayer.swf" width="366" height="75" fvars="file=a51c725" wmode="transparent" /]\nUna cançó que no m’avergonyeixo de que m’agradi: Luis Miguel\n[kml_flashembed movie="http://www.goear.com/files/localplayer.swf" width="366" height="75" fvars="file=d8dee04" wmode="transparent" /]\nUna cançó per arrassar: 2 Unlimited- No limits\n[kml_flashembed movie="http://www.goear.com/files/localplayer.swf" width="366" height="75" fvars="file=2d3c876" wmode="transparent" /]\ni tothom que gaudeixi amb la música\nDins de Mems, Música | 6 comentaris »\nEnviat per Albert el dia 13th December 2007\nLa Caterina de No em diguis que és un somni em passa aquest mem interrogatori tercer grau.\n1. Estiu – hivern: A l’estiu tota cuca viu!\n2. Anar de festa – quedar-se tranquil a casa: Actualment més quedar-me a casa tranquil.\n3. Fer matances del porc – ni parlar-ne, de matances: Si un bon tiberi requereix matar el que sigui es mata\n4. Nadal – que no existís, el Nadal: Nadal millor que no, però si a les vacances de Nadal.\n5. Aixecar-se prest – vetllar fins tard: Jo sempre em llevo 15 minuts després de sonar el despertador.\n6. Platja – muntanya: Platja\n7. Una excursió a peu – anar a dinar en cotxe: Anar a dinar en cotxe i fer un tomb per pair.\n8. Ferrero Rocher – Mon Cheri: Ferrero Rocher.\n9. Pare Noel – Reis Mags: Reis Mags, un home gras que baixa per la xemeneia em fa mal rotllo.\n10. Cinema de terror – comèdia: Comèdia.\n11. Alonso – anti-Alonso: Alonso és un cregut, visca Raikonnen.\n12. Avió – vaixell: Avió\n13. Mirar una pel·lícula – veure el futbol: Prefereixo una bona pel·lícula.\n14. Tenir un ca – un moix: Després de mirar el diccionari, un gat domèstic que porta molta menys feina.\n15. Fer sobretaula – enllestir ràpid: Fer sobretaula.\n16. Te – cafè: Cafè i copa.\n17. Xocolata blanca – xocolata negra: Sense cap dubte negra i al hivern una bona xocolata desfeta.\n18. Comprar a una gran superfície – a un petit comerç del barri: Indiferent.\n19. Reial Madrid – Barça: Visca el Barça encara que últimament m’avorreix força.\nPasso el mem a:\nDins de Mems | 9 comentaris »\nEnviat per Albert el dia 1st December 2007\nFa uns tres anys que tinc com a fons d’escriptori aquesta imatge, no em cansa.\nCom podeu veure tinc el windows xp. Utilitzo un antivirus kaspersky i el tallafocs Zonealarm. Com a navegador el Firefox.\nLa combinació estrella és l’Emule i el Nero, per copiar pel·lícules i veure-les en el meu reproductor divx de sobretaula.\nMem cinc pors\nEnviat per Albert el dia 6th November 2007\nL’Aniol m’ha retornat la pilota amb un altre mem, el de les cinc pors.\nNo tinc por a morir sinó al patiment. M’agradaria dinyar-la dormint.\nPor a l’electricitat, canviar endolls, etc…\nPor a perdre a éssers estimats.\nPor a les altures, tinc vertigen.\nEn fa molta por els dos Jimenez, l’Iker de Cuarto Milenio i el Losantos de la Cope.\nAquest mem el passo a qualsevol que el vulgui fer.\nEnviat per Albert el dia 1st November 2007\nM’ha arribat el meu primer mem o meme, quina paraula més estranya, enviat pel Queralbs de Viure.cat. Com sempre jo m’he adonat una mica tard, però be aquí va…\nDonar tres consells per ser un bon blocaire, un pocatraça com jo pocs consells pot donar. Més encertat seria dir coses que hauria de fer i no faig per tenir un bloc amb èxit… sona a títol de peli d’Almodovar.\nPrimer consell: Escriure amb bona lletra, o sigui tenir un bloc de disseny atractiu. Que el nou visitant, abans de llegir res, només veure’l pensi m’agrada i es maco.\nSegon consell: Intentar tenir un estil personal tractant temes que t’interessin sense capficar-se per intentar publicar el que agrada a la majoria.\nTercer consell i més important passar-ho bé escrivint i coneixent nous blocs i noves idees.\nCom això es una cadena el passo amb tota la llibertat de fer-ho o no.\nLaura de Martini amb Vodka\nAdri de Buscant a Wally\nEL Blog de l’Aniol\nDins de Mems | 13 comentaris »


Carolina Punset es distancia de Ciutadans i podria fer les maletes cap a Brussel·les\nPodria substituir el cap de llista de Barcelona pel 20-D, Juan Carlos Girauta, que deixarà l'escó al Parlament Europeu\n02.12.2015 - 01:22\nActualització: 02.12.2015 - 02:22\nCarolina Punset, dirigent de Ciutadans al País Valencià i portaveu a les corts, ha esdevingut darrerament un element incòmode dins la formació. Algunes declaracions i gests polítics que ha fet s’han situat massa a l’esquerra, per la direcció del partit. El càstig que rebrà encara s’ha de confirmar, però tot fa pensar que haurà de fer les maletes cap al Parlament Europeu, on substituiria Juan Carlos Girauta, que encapçala la llista de Ciutadans a Barcelona a les eleccions espanyoles del dia 20.\nDimarts passat, en una conferència de premsa, ella mateixa va deixar oberta aquesta possibilitat: ‘Són decisions que es prendran i que es faran públiques més endavant.’ Va dir que tenia el suport d’Albert Rivera i que seria una decisió que hauria de prendre ella mateixa. Però és cert que el sector més conservador del partit vol apartar-la dels llocs més destacats a les corts i relegar-la a un segon pla.\nEl distanciament envers els seus companys i envers la ideologia del partit es va fer evident la setmana passada, en la votació de la presidència del Consell de Transparència, reservada a l’oposició per a establir un control del govern. Des de bon començament, Punset va batallar perquè el càrrec no fos per al PP. Ara, la cosa més estranya és que volia que fos per a l’aspirant de Podem, Ricardo García.\nSegons que informa el diari Las Provincias, els diputats de Ciutadans van manifestar als companys del PP el malestar amb la seva cap de files, capaç d’alinear-se amb un partit ideològicament tan allunyat. Pocs dies abans, Alexis Marí, portaveu de Ciutadans, havia dit que Podem eren ‘els amiguets d’ETA’ i que anaven ‘de bracet de Bildu i Amaiur’. Doncs Punset va demanar als seus diputats que donessin suport a la candidatura de Podem, que finalment va ser la guanyadora.\nSortida de to contra els seus companys\nEnmig d’aquest ambient de malestar, aquest cap de setmana Punset ha tingut una sortida de to en l’acte electoral que Ciutadans ha fet a València. Entre somriures, va parlar de propostes d’educació i va dir textualment: ‘Els meus companys m’han prohibit de parlar del valencià. Tranquils, no ho diré.’ Aquestes paraules no han caigut bé a alguns companys de partit. Vegeu-ho en el vídeo següent:\n«Tranquilos, no voy a decirlo» «Mis compañeros me han prohibido hablar del valenciano» Carolina Punset pic.twitter.com/KSv4kbRAAx\n— Escanyat (@escanyat) novembre 28, 2015\nAquest comentari irònic fa referència al polèmic discurs que va fer Punset en el debat d’investidura de Ximo Puig, en què va dir que el català era ‘entranyable però poc útil per a trobar feina’. ‘Allà on triomfa la immersió lingüística –va afegir– anem tornant a l’aldea.’ Arran d’aquest fet, Ciutadans va rebre moltes crítiques, motiu pel qual els seus companys sembla que li han demanat que no parli sobre la llengua.


Taula parada. Bloc de Carrutxa: La Llei de fosses\nLa Llei de fosses\nEl Parlament de Catalunya ha aprovat recentment la Llei sobre la localització i identificació de les persones desaparegudes durant la Guerra Civil i la dictadura franquista, i la dignificació de fosses comunes. L'objectiu és reconèixer la dignitat de les persones desaparegudes durant la guerra i la dictadura i el dret de la societat a conèixer la veritat del passat. La llei fou aprovada per una àmplia majoria: cent catorze vots a favor i només catorze en contra, els del PP, i tres abstencions.\nLa llei preveu senyalitzar i dignificar els indrets on hi ha enterraments per recuperar-los com a espais de memòria, evitant que les fosses comunes restin a l'oblit. Això no implica que s'hagin d'exhumar per principi totes les restes. La llei preveu que es pugui fer a petició dels familiars –directes i descendents fins al tercer grau– dels desapareguts o d'institucions o entitats sense ànim de lucre dedicades a la recuperació de la memòria històrica, en el seu nom. Les peticions d'exhumació han de comptar amb proves documentals i han de ser aprovades per un comitè tècnic i pel Departament d'Interior, Relacions Institucionals i Participació, que n'assumirà el cost, segons les possibilitats pressupostàries.\nDamunt del riu de Montsant foren enterrats molts cadàvers sense identificar,\nvíctimes dels cruents combats dels primers dies de 1939. A la foto, un parapet a la Serra de la Llena.\nPer tal de conèixer millor el continguts de la llei i les seves implicacions pel que fa a la restitució de la memòria dels indrets on hi ha persones enterrades hem organitzat una xerrada amb Daniel Pi, diputat al Parlament i col·laborador de l'entitat des de fa molts anys. L'acte tindrà lloc aquest proper dijous 9 de juliol, a 2/4 de 8 de la tarda, a la Sala del Castell (Arxiu Històric) de Reus.\nPublicat per Carrutxa a 9:13


Historia de los pueblos de España / dirección Miquel Barceló ; M. Acién Almansa, [et al.]\nBarcelona : Argos Vergara, 1984\n2 vol. (373, 499 p.) : gràf., map., taules ; 22 cm\nNotes. Bibliografia. Índex. Conté: Tierras fronterizas (I), Andalucía, Canarias. 2. Los antiguos territorios de la Corona de Aragón, Andalucía, Baleares, Cataluña, País Valenciano.\n- 142031 Riquer i Permanyer. Borja de. Cataluña bajo la dictadura franquista, 1939 - 1975.\nAutors add.: Barceló i Perelló, Miquel (Dir.) ; Acién Almansa, Manuel\nBartolomé de Las Casas, moriscos i catalans. Dues notes bibliogràfiques / Miquel Barceló\nEn: Afers : Fulls de Recerca i Pensament. Catarroja. Vol. 22, núm. 56 (2007) , p. 113-130\nMatèries: Clergues ; Moriscos ; Bibliografies\nMatèries: Casas, Bartolomé de las (1484-1566)\nEl Passat, doncs, no té futur / Miquel Barceló\nEn: L'Avenç : Revista d'Història. Barcelona, núm. 268 (abril 2002), p. 25 (Dossier)\nMatèries: Història ; Historiadors ; Metodologia històrica ; Historiografia\nMatèries: Islamisme ; Viatges ; Missions\nSobre la historiografia catalana / Miquel Barceló, Borja de Riquer i Permanyer, Enric Ucelay Da Cal\nEn: L'Avenç : Revista d'Història. Barcelona, núm. 50 (1982) , p. 456-461 : il.\nCronologia: 1800 - 1982\nAutors add.: Riquer i Permanyer, Borja de ; Ucelay Da Cal, Enric\nUna Nota entorn del "Llibre dels reis francs" regalat pel bisbe Gotmar de Girona, l'any 940, al Al-Hakam, a Còrdova / Miquel Barceló\nEn: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins. Girona. vol. 25, núm. 1 (1979-1980) , p. 127-136\nReferències bibligràfiques. Inclou un apèndix documental.\nMatèries: Crònica ; Bisbes ; Relacions internacionals ; Vida cultural\nMatèries: Alhakam II ; Gotmar, Bisbe\nÀmbit: Girona ; Catalunya ; Al-Andalus\nLa Història com a depravació del passat (primera aproximació) / Miquel Barceló\nEn: 079498 Actes de les Jornades de Joves Medievalistes del Vallès. Cerdanyola del Vallès : Universitat Autònoma de Barcelona. Servei de Publicacions, 1998. p. 209-217\nMatèries: Filosofia ; Historiografia ; Història\nMatèries: Rousseau, Jean-Jacques\nCronologia: 1995; 1750 - 1754\n... Ad detrimendum hispaniae...: conquesta i feudalització de la ciutat i la regió de Tortosa, 1148 - 1200 / Antoni Virgili Colet ; [dirigida per Miquel Barceló]\nDirigida per: Barceló Perelló, Miquel. Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres, 1993\n2 vol. (945 f. ) : il. ; 31 cm\nDocument llistat. A la portada: Departament d'Història de les Societats Pre-capitalistes i d'Antropologia Social.\nMatèries: Tesis doctorals ; Feudalisme ; Edat mitjana\nCronologia: 1148 - 1200\nAutors add.: Barceló i Perelló, Miquel (Dir.)\nLa Formació del domini de la catedral de Tortosa després de la conquesta catalana, segle XII / Antoni Virgili Colet\nDirigida per: Barceló, Miquel. Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres, 1986\n420 p. ; 30 cm\nMatèries: Feudalisme ; Església ; Drets jurisdiccionals ; Senyoria ; Catedrals


Mollet de Vallès | fonts naturals, aigua, muntanya i més\nArxiu d'etiquetes: Mollet de Vallès\nEl Pou, La Bassa – Safareig i l’Aqüeducte de Can Salvi a Gallecs de Mollet del Vallès\nPublicat el 23/02/2017 per Rasola\nPer arribar des de Mollet del Vallès al Pou, La Bassa – Safareig i l’Aqüeducte de Can Salvi a Gallecs, ens caldrà sortir del carrer Gallecs i un cop que haurem passat per sota de l’autopista AP-7, seguirem per el camí de Gallecs que esta asfaltat fins la primera masia que trobarem a mà dreta, que es can Jornet. A mà esquerra mateix, hi ha un camí de terra que a pocs metres hi ha la Bassa de can Jornet, que ja us vaig parlar ahir ; seguirem el camí i tot passant per una passera de fusta, arribarem al Pou, La Bassa – Safareig i l’Aqüeducte de Can Salvi. Veiem un Pou cobert, deuria ser molt important amb aigua, perquè donava a la Bassa – safareig, a un petit aqüeducte de tres arcades que portaria l’aigua a can Salvi i als camps conreats, que els tenim al tocar. També, en la part de darrera del pou, disposa d’un sortida per agafar-hi aigua. Si ens fitxem, en l’altra extrem hi ha una antiga tubària, que portaria en direcció contraria l’aigua, probablement pels conreus del altre sector. Aquest antic conjunt de Pou, La Bassa – Safareig i l’Aqüeducte , es molt bonic i ara fa mes de 6 anys que es va portar a terme la seva restauració per part d’un grup de voluntaris. Llàstima que actualment no disposi d’aigua en el seu conjunt, es reviuria un passat …en el present. !\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a ’Aqüeducte de Can Salvi, can Jornet, Gallecs, La Bassa – Safareig, Mollet de Vallès, Pou\t| 4 respostes\nLa Bassa de Can Jornet a Gallecs de Mollet del Vallès\nPublicat el 22/02/2017 per Rasola\nPer arribar des de Mollet a la bassa de Can Jornet a Gallecs, ens caldrà sortir del carrer Gallecs i un cop que haurem passat per sota de l’autopista AP-7, seguirem per el camí de Gallecs que esta asfaltat, fins la primera masia que trobarem a mà dreta, que es can Jornet. A mà esquerra mateix, hi ha un camí de terra que a pocs metres i clarament visible hi ha la bassa de can Jornet. Es important l’existència d’aquest punt d’aigua, donat que molts animalons fan el seu habitat en aquesta bassa. Per exemple, les granotes com la reineta i la verda estan presents, així, com diversos amfibis i altres insectes. La bassa de Can Jornet, esta ballada en tot el seu perímetre per seguretat. Disposa d’un accés per entrar al seu interior. A dins de l’aigua hi ha uns planters flotants per les granotes i per altres insectes voladors. Us passo un article de l’any 2009, on és fa referencia a l’arranjament de les basses a Gallecs :\nLa recuperació de varies basses existents en Gallecs, es va portar a terme durant els anys 2009 i 2010, amb la mateixa finalitat com la de can Jornet. Demà, us presentaré, el Pou, La Bassa – Safareig i l’Aqüeducte de Can Salvi a Gallecs, que esta molt a prop de la bassa de can Jornet.\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Gallecs, la bassa de Can Jornet, Mollet de Vallès\t| Deixa un comentari\nEls dos nous Molins de Vent, en el Parc dels Pinetons de Mollet del Vallès\nPublicat el 04/11/2016 per Rasola\nCom dèiem ahir, avui dedicarem l’article a conèixer perquè s’han instal·lat dos Molins de Vent en el Parc dels Pinetons de Mollet del Vallès. Situem-nos en la Ronda dels Pinetons, on hi ha l’Hospital, veurem dos Molins de Vent, que estan instal·lats fa pocs anys i com que son relativament nous, estan ven conservats i pintats. Era tradicional en llocs plans que tenen poca aigua natural o no tenen torrents, mirar de obtindré l’aigua per medi de Molins de Vent. A principis del segle passat n’havien molts en aquestes contrades i eren elements tradicionals en l’agricultura de la zona. Un d’ells s’han col·locat per que serveixi per extreure i bombejar aigua cap a una bassa, de la que neix un rierol i que genera una zona humida. Així mateix, als van construir amb l’objectiu d’abastar aigua per regar el Parc dels Pinetons. Per a mes informació podeu consultar a :\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Molins de Vent, Mollet de Vallès, Parc dels Pinetons\t| Deixa un comentari\nLa Noticia : Mollet del Vallès instal•larà nius de ratpenats i orenetes per reduir la població de mosquits\nPublicat el 11/04/2016 per Rasola\nSostenible.cat – Diputació de Barcelona\nL’Ajuntament de Mollet del Vallès instal·larà a partir d’aquesta setmana caixes-niu per ratpenats i orenetes per tal d’afavorir la biodiversitat i reduir la quantitat de mosquits a la ciutat.\nEn total, al llarg d’aquest mes de febrer, s’instal·laran 10 caixes-niu per a ratpenats i 20 per a orenetes, alhora que també s’instal·laran paranys per quantificar la presència de mosquits, tant els comuns com els tigre, i constatar l’efectivitat de la mesura sobre aquests insectes.\nDe retruc, amb l’increment d’aquestes poblacions, s’espera contribuir a les mesures de control biològic que s’estan portant a terme des de fa anys alliberant la fauna benèfica sobre la vegetació dels parcs i jardins de Mollet.\nPel que fa l’afavoriment de la biodiversitat, aquestes caixes-niu contribuiran a la cria de les poblacions de dues especies que les darreres dècades han anat minvant, sobretot per la desaparició dels seus refugis naturals i la utilització massiva de pesticides o, en el cas de les orenetes, per la manca de reserves de fang que utilitzen per construir els seus nius o per la seva depredació per part d’altres aus urbanes com ara les garses.\nAquesta actuació, que afavoreix l’equilibri de l’ecosistema a través de mitjans naturals, i per tant, redueix els tractaments químics, forma part del conjunt d’iniciatives que estan fent de Mollet una ciutat biofílica i respectuosa amb el medi ambient i el benestar dels seus ciutadans. Motiu pel qual Mollet del Vallès ha estat escollida ambaixadora verda europea pel seu compromís amb la sostenibilitat al rebre l’European Green Leaf.\nMes detalls, podeu consultar a :\nI a la ciutat de Barcelona, també fan instal·lació de nius per a ratpenats :\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Barcelona, caixes-niu, Horts, Mollet de Vallès, Orenetes, parcs i jardins, ratpenats\t| Deixa un comentari


Oberts a contractació 2019 - Blog Holi Dolly\nHome / Actualitat Holi Dolly / Oberts a contractació 2019\nAquest 2018 hem recorregut les terres catalanes i amb un bagatge de més de 20 ciutats podem dir que estem molt contents de l’acollida del nostre festival Holi Dolly. No podem deixar d’agrair a tots els municipis que han comptat amb nosaltres i a tots els assistents, la implicació dels quals ha sigut màxima, i que sense tots ells no haguéssim pogut desenvolupar la nostra activitat.\nPerò… Això no s’atura! Com ja hem comentat a anteriors publicacions, estem treballant dur de cara al pròxim Tour encara que, per una altra part, volem dedicar unes paraules per recordar-vos que estem oberts a contractació. Seguim organitzant diferents esdeveniments de tota mena però, igualment, estem configurant la pròxima temporada. A què esperes per trucar-nos i comptar amb el festival holi més espectacular?\nQuin és el nostre sistema de treball?\nRecordeu que treballem tant amb ajuntaments a festes majors, empreses privades i/o qualsevol companyia que desitgi que li muntem una festa holi professional. Dins del nostre ventall de possibilitats es pot comptar amb una gran provisió de pols de colors (per descomptat), així com DJ, speaker, possibles col·laboracions amb altres artistes, efectes especials amb CO2, confeti i serpentines… Tot això està configurat perquè es pugui crear un esdeveniment fantàstic i inoblidable però, també, que estigui personalitzat al gust del possible públic.\nSi necessiteu més informació sobre les pròpies festes holi us recomanem que visiteu el post que dediquem a aquest tema, on es detalla tot el que està relacionat amb les mateixes. També, dediquem un espai a escriure sobre les Holi Dolly, de manera que tingueu una idea exacta de com es viuen.\nNo espereu més i contacteu amb nosaltres! Us assessorarem en tot allò que necessiteu i resoldrem qualsevol dubte que pugui quedar. Per això, podeu entrar a la pàgina de contacte i, allà, trobareu un formulari per enviar el missatge que desitgeu. Si preferiu una atenció directa, a la part inferior de la mateixa està el nostre telèfon. Estarem encantats d’atendre-us.\nEsteu molt atents al blog, on seguim actualitzant la informació de la nostra activitat diària així com altres continguts d’interès. També estem presents a Facebook, Twitter, Instagram i Youtube.\nPosted on 04/02/2019 by Holi Dolly in Actualitat Holi Dolly0 comments


Conveni per arranjar franges de protecció contra incendis forestals - Ajuntament de Rubí\nConveni per arranjar franges de protecció contra incendis forestals\nConveni per arranjar franges de protecció contra incendis forestals El Consell Comarcal i l'Ajuntament de Rubí faran aquesta actuació, que té un cost de més de 36.000 euros, durant el 2009. https://www.rubi.cat/ca/ajuntament/comunicacio/sala-de-premsa/notes/conveni-per-arranjar-franges-de-proteccio-contra https://www.rubi.cat/@@site-logo/ajuntament-de-rubi.svg\nEl Consell Comarcal i l'Ajuntament de Rubí faran aquesta actuació, que té un cost de més de 36.000 euros, durant el 2009.\nLa Junta de Govern Local ha aprovat la signatura d’un conveni de col•laboració entre l’Ajuntament de Rubí i el Consell Comarcal del Vallès Occidental per a l’execució de tasques de prevenció contra incendis forestals en el municipi de Rubí.\nEls treballs consisteixen en tasques d’adequació, de neteja de la vegetació i de millora de tres indrets: el pas de la riera del camí dels llenyataires; el camí ral (Can Canyadell), on es construirà una mota per reduir la seva erosió; i, per últim, el pont del camí de Can Fonollet, en el qual es reforçarà la seva estructura. El projecte s’ha elaborat conjuntament entre l’Ajuntament de Rubí, l’Agrupació de Defensa Forestal RUBÍ-ADF i el Consell Comarcal del Vallès Occidental.\nEl pressupost total per dur a terme aquestes tres actuacions és d’uns 32.650 euros, dels quals l’Ajuntament finançarà uns 2.000 euros i la resta, el 94 %, va a càrrec del Consell Comarcal a partir dels fons del PUOSC (2008-2012).\nEstà previst les tasques comencin aquesta tardor i, segons s’indica en el conveni, la totalitat de l’actuació haurà d’estar enllestida abans d’acabar l’any 2009.