cascada de Noarre | Anem a caminar\nTag Archives: cascada de Noarre\nLes bordes de Noarre, Parc Natural de l’Alt Pirineu (el Pallars Sobirà)\nPosted on 21 de novembre de 2014 by Blanca Comajuncosa\nPapallona apol·lo (Parnassius apollo).\nLes precipitacions i el fred intens arribaran d’un moment a l’altre i fer excursions segons a quins indrets amb els petits i amb la climatologia adversa pot ser tot un inconvenient, però, encara hi som a temps, així que proposem aquesta ruta per l’Alt Pirineu realitzada dins la segona jornada de la Trobada d’antigues amistats celebrada a l’agost. Què vol dir això? A part de passar estones fantàstiques, també vol dir que les criatures es multipliquen i això sempre és un avantatge per aquest tipus de caminades. Incomprensiblement, de fet ja ve explicat en el “Manual de l’excursionista”, les criatures que estan al teu càrrec pràcticament no van enganxades al costat i caminen (o corren, o salten… qui ho diria, oi?) bona part del trajecte soles, al ritme dels altres nens i nenes que els acompanyen.\nEls amfitrions i autòctons del Pallars ens engresquen a fer una ruta de gran bellesa pel Parc Natural de l’Alt Pirineu, a les bordes de Noarre (1.593 m). La ruta forma part del conjunt d’itineraris a peu marcats per la zona de la vall de Cardós, zona de Tavascan, de dificultat baixa. Vam recorre 2,60 km només a l’anada i a la tornada, segurament no varia de gaire més, el cas és que vam patir un contratemps en certa aplicació del mòbil i no tenim les dades exactes. De totes maneres, cal dir que val la pena aprofitar tot el dia ja que vam estar més de 2 h de marxa fins a Noarre i 1h 45 min de tornada, amb tota la calma.\nRiu de Tavascan, Graus.\nAccedim en aquest indret de la vall de Noarre per la carretera L-504 fins a Tavascan, 34 km de Sort. A Tavascan creuem el poble i a l’altura de la Central Hidroelèctrica, en una bifurcació de la carretera, agafem la carretera de Quanca que s’enfila a mà esquerra direcció Graus, Quanca, la Pleta del Prat o l’estació d’esquí de Tavascan. L’altra carretera porta al Pla de Boaví, punt oposat al nostre punt d’inici. Resten 5 km d’aquesta carretera estreta i bonica que segueix el curs del riu de Tavascan i ja deixem el cotxe en un aparcament habilitat a mà esquerra de la carretera quan veiem el rètol del Càmping les Bordes de Graus. En aquest punt comencem la ruta a peu, al costat d’un panell informatiu sobre diferents itineraris. Cal dir que és una ruta més o menys circular, així que optem a l’anada per seguir les indicacions del refugi de Certascan o dels Camins dels estanys de l’exili, itinerari transfronterer, que passen per les Bordes de Noarre. Sortim en direcció NE pel carreró de Graus, deixem les casetes a banda esquerra i el càmping a mà dreta. Passem al costat d’un abeurador i baixem fins al riu de Tavascan que creuem una mica més endavant per un pont.\n2. Embassament de Graus;\nEmbassament de Graus.\nPassat el pont pugem suaument la pista fins a una bifurcació de camins que seguim direcció nord cap a Noarre. El camí s’enfila entre boscos de pi negre i bedolls fins a la presa de Graus i amb la panoràmica de l’embassament a l’esquerra que ens acompanya una estona. El camí és força humit i fangós amb la presència d’aigua que brolla de la muntanya i crea racons veritablement fotogènics. Trobem la ruta força senyalitzada així que en un altra bifurcació de camins agafem el camí de la dreta i a partir d’aquest punt seguim les marques blanques i vermelles de GR.\nMarques horitzontals de GR, vall de Noarre.\n3. Riu de Noarre;\nEl camí fressat i en trams pedregós s’enfila fins arribar a un terreny més planer envoltat de falgueres, amb el riu de Noarre a mà esquerra i amb alguna sorpresa. A banda de la vistositat de les papallones, els colors de la vegetació, els llimacs voluminosos i la remor de l’aigua també som en terreny de fruits del bosc com, per exemple, els nabius. Fan el fruit petit de color blau fosc tirant a negre i vermellós per dins i creixen en matolls dispersos de boscos humits i ombrívols. Si tenim paciència i no ens els mengem abans d’hora, pot cuinar-se un pastís boníssim, ja m’enteneu, oi? És en aquest moment que hem ajornat la marxa per uns quants minuts.\n4. Bordes de Noarre;\nReprenem el camí i de seguida arribem al pont de Noarre. Un pont de fusta que creua les aigües cristal·lines i gelades del riu de Noarre que es fa més a l’abast dels jocs dels petits i no tan petits. Ja hi som! Unes passes més entre el fangar i ja visualitzem les primeres bordes de Noarre. Un racó enmig d’unes prades envoltat de muntanyes i boscos. Posteriorment, amb la visualització d’imatges del dia, amb més tranquil·litat i l’ajuda de mapes, identifiquem el Mont-roig (2.847 m) cap a l’oest, amb el cim partit en dos per una canal.\n5. Cascada de Noarre;\nPer tornar cap a Graus fem el camí de Noarre en suau descens per l’altre marge del riu de Noarre, per això seguim les marques grogues. Passem entre les bordes i seguim el sender que va pel marge de les pedres, al costat de les prades. Passem pel costat d’una borda més aïllada, gairebé rehabilitada, i continuem per un tram de camí més estret. Més endavant trobem una desviació a mà esquerra que porta a poca distància cap a la cascada de Noarre. Cal anar en compte, però, val la pena desviar-se per contemplar l’espectacle de la natura.\nCascada de Noarre.\n6. Borda de Portells – Graus;\nEl camí en ziga-zaga passa entremig d’un bosc espès fins que travessem el riu de Noarre. Més endavant arribem a la borda de Portells, gairebé en ruïnes i abandonada. Només queda remuntar el camí que s’obre a la prada i una mica més enllà ja passem altra vegada pel costat de l’embassament de Graus. El camí ja ens resulta familiar, però, ara cal seguir les indicacions de Graus i ja som al punt d’inici. Ben enfangats, però, ben satisfets també d’una última sorpresa, un bon grapat de rossinyols que hem aplegat dins el cabàs. I del cabàs a la cassola, boníssims.\nPosted in el Pallars Sobirà\t| Tagged borda de Portells, bordes de Graus, bordes de Noarre, cascada de Noarre, Graus, Noarre, Parc Natural de l'Alt Pirineu, Pirineus, presa de Graus, Tavascan\t| 2 Comments


Al·lèrgies i intoleràncies alimentàries als centres escolars del Tarragonès durant el curs 2010-11 [cartell]\nAl·lèrgies i intoleràncies alimentàries als centres escolars del Tarragonès durant el curs 2010-11, 2011 (509.6Kb)\nGómez-Sampietro, Jose A.\nFood allergies; Food intolerance; School dinning room; Celiac Disease\nBargalló Mesones JM, Cadenas Valdivielso V, Gómez Sampietro JA, Guerrero López A, Massot Adell B, Parisi Córcoles P. et al. Al·lèrgies i intoleràncies alimentàries als centres escolars del Tarragonès durant el curs 2010-11 [cartell]. Barcelona: Departament de Salut; 2011.


La Sagrada Família ajudarà l'agrupament escolta en els costos del trasllat | Catalunya Religió\nLa Sagrada Família ajudarà l'agrupament escolta en els costos del trasllat\n(Sagrada Família) Fa més de quaranta anys que els monitors i monitores de l’Agrupament Escolta (AE) Antoni Gaudí sabien que arribaria una data en què haurien de buscar un nou espai per a les activitats de la seva entitat. De fet, als inicis dels anys vuitanta, l’aleshores arquitecte Jordi Bonet Garí els va compartir en diverses ocasions alguns plànols on ja s’apuntava que arribaria un moment en què seria necessari enderrocar les actuals dependències ocupades per l’Agrupament. Per tant, la decisió és històricament coneguda i no correspon a motius econòmics, sinó a raons constructives i de seguretat.\nA diferència del que els portaveus de l’Agrupament han declarat, tots aquests anys s’ha donat suport al cau, per exemple, amb el finançament d’obres de millora dels espais i sense tenir en compte que des de l’any 1979 els monitors i monitores de l’Agrupament van decidir deixar de formar part de la Delegació Diocesana d’Escoltisme.\nEls membres de l’Agrupament Escolta no són els únics afectats per la situació. L’anterior rector de la parròquia de la Sagrada Família també utilitzava part d’aquestes dependències com a residència i l’actual rector ja fa alguns mesos que també s’ha hagut de desplaçar a un pis proper a la Basílica. A més, actualment, i com que es van assolint noves fases en la construcció del temple, alguns dels serveis com ara el punt d’atenció mèdica o el servei d’audioguies estan ubicats dins del temple en mòduls prefabricats.\nEl passat 19 de gener del 2019, els caps de l’Agrupament ja van ser advertits en una reunió amb la Junta Constructora del Temple que s’acostava el moment de l’enderroc de l’espai. Se’ls va informar que disposaven d’un any i mig per trobar un nou local, concretament fins a l’estiu vinent, uns dies després de la tornada de les colònies. A més, reiterem el nostre oferiment per ajudar l’Agrupament en el trasllat al nou espai quant al condicionament del lloc i la logística de la mudança.\nEls espais que actualment ocupa l’Agrupament, en el seu moment, van ser les dependències on Antoni Gaudí va viure i treballar en els seus últims temps, dedicats totalment a la Sagrada Família. Per això, entre altres necessitats, està previst construir-hi un espai en memòria de Gaudí que reprodueixi com va viure i treballar l’arquitecte.\nescoltisme, Barcelona, Joves, Sagrada Família


a lluc de cuc: Vinyes i olivets de Sant Joan Samora (Alt Penedès)\nAl voltant del petit i higiènic veïnat de Sant Joan Samora hi ha, sobretot, vinyes. La majoria d'aquestes vinyes són de ceps en vas, els clàssics ceps de brocals lliures, no lligats a cap guia. A més, se'n veuen força d'aspecte revellit, de més de 50 o fins i tot 70 anys. En aquest temps de galopant escurçament dels torns de renovació, aquests ceps fan força goig. La verema ja ha passat. No en queda sinó algun bagot fresc i, sobretot, carrolls pansits que, si no són niu de floridures, potser encara podran alleujar la fretura de les grives i els tords viatgers, en el pas de tardor.\nSi els raïms ja se'ls van tragar les tremuges, les olives encara pengen dels rams, turgents, verdes i fresques. Ja se sap, la tardor és temps de fruits, de glans, arboces, moixes, serves i tants d'altres. Però la culminació generativa no significa descans. A l'àrea mediterrània no es pot perdre passada i menys ara, que el temps inclement ja ha passat. Ara, a la tardor, comença una altra anyada vegetativa, hi ha noves brotades i, molt discretes, no són poques les herbes que tornen a vegetar, per tal d'agafar prou embranzida per a la temporada següent; aquestes fulles de tardor generen energia per a guardar-la a les arrels i rabasses. És una forma d'introspecció hivernal.\nEn començar a caminar ens aturem ben aviat, a observar aquesta canya d'Índia, florida i fruitada. Canna indica. Cannaceae. Sembla que les plantes d'aquesta família que viuen fora del seu medi natural es reprodueixen per autogàmia. Aquesta estava ben fruitada.\nSe la coneix també com a canya de rosari. Les llavors son notables: negres, com de ferro de forja, i duríssimes, sobretot l'episperma. Se suposa que la clau per a desbloquejar aquesta coberta deu ser l'aigua, perquè de natural viu en espais enaiguats.\nVerdolagues esbrostades. El comensal s'ho jala tot, inclosos, és clar, pixidis i llavors, que passaran per les intimitats viscerals i en sortiran incòlumes i preparades per a la següent aventura. Així, les plantes no es mouen però fan que els altres es moguin per a elles.\nCàpsules verdes de canya de rosari. El puput calicí ens indica que la flor és inferovàrica.\nVinyes a tocar de Sant Joan Samora.\nBagots verolats. En d'altres temps no es plegaven els raïms més tardans, els bagots; es deixaven al cep per a fer, més endavant, un repàs, o sigui bagotar.\nLes alzines d'aquesta zona tenen la fulla força estreta i llarga, el·líptico-oblonga. La canalla anava a plegar glans, per a donar al bestiar. Les mantenien dins de l'aigua, perquè la gla no dura ni es guarda gaire.\nÉs molt curiós que del devessall de florelles que fa cada raïmet en resulti, finalment, amb una regularitat també sorprenent, només una, dues o tres olives.\nLes petites flors de l'arítjol Smilax aspera L. fan una sentor dolça molt intensa.\nSembla que les taques blanques a les fulles són més abundants en els peus de sol.\nBrotada de tardor en el llentiscle Pistacia lentiscus L.\nÉs una gran sort que els afeccionats a la flora puguem comptar amb el manual de determinació 'Flora manual dels Països Catalans', una mica grossota però de bon manollar. Sembla escaient de reconèixer-ho, perquè encara que la botànica sigui una disciplina minoritària, som molts els que ens valem de l'assistència de les flores.\nSatureja calamintha (L) Scheele subsp. ascendens (Jord.) Briq. La imatge permet veure que les dents calicines són heteromorfes; les inferiors, estretes i més llargues que les superiors, són pectinades. Una d'aquestes herbes que, al temps de la florida, quan s'alleuja la inclemència estival, sembla que trobem pertot. Aquesta planta consta transferida al gènere Calamintha a 'Flora Iberica'. Els companys de 'Flora catalana' solen reportar-la amb el nom Clinopodium nepeta, per bé que aquesta sinonímia no consta en aquella obra.\nFalaguera brotada tardoral de l'alzina Quercus ilex L., en un peu que no sembla portar glans. Les alzines tenen contraanyada i, quan toca, fan més fusta.\nAquesta estepa presenta un aspecte prou ufanós, un cop tramuntada amb èxit la sequera estival.\nEl medi agrari ofereix un ampli ventall de temes de tota mena. Mai abans no havíem vist una tanyada d'oliveres; hi ha 3(2) tanys per soca. Assocar és tallar un arbre a flor de terra. Després surt una corona de rebolls que cal seleccionar, deixant-ne només uns pocs, per a que puguin pujar ben airejats.\nAmaranthus blitoides S. Watson, a la tanyada d'oliveres.\nLlavor lenticular i carinada de l'amarant anual.\nPericarp precari (ui!, per una no fem anagrama!). En moltes quenopodiàcies la magresa del fruit és extrema. Aquí dels carpels no en queda sinó una capsella membranosa que es migparteix de través -pixidi.\nLes olives comencen a verolar.\nPerò els lledons encara no verolen.\nOnonis minutissima L. és una mateta ajaçada molt comuna, de temperament perirupestre. A les brolles sol trobar-se en els espais més oberts i pedrosos.\nVistent dissemblança entre els dos talussos de la gran rasa del tren. Sembla que la línia talla el contacte de sediments diferents, uns més coherents i sòlids, els gresos de les vetes de la dreta, altres més incoherents i propicis per a l'arrelada de les plantes, les argiles. L'exposició magnifica o distorsiona l'efecte de la diferència de substrat. La combinació de roques arenoses i argiloses dona un terreny agrícola molt bo, però, malgrat això, es veuen molts camps abandonats; en bona part degut a la pressió dels furtius, les colles de gent que s'enduu fruita abans de la collita.\nLes formigues dispersen els fruits del romaní Rosmarinus officinalis L., quan encara estan embolcats del calze -diàspores. La gran quantitat de mucílag que tenen absorbeix humitat per al manteniment de l'embrió i els fixa al terra. Observeu-hi com la pressió de les arrels ha rebentat el paviment cimentat. És àmplia la tolerància del romaní als diferents substrats: arrela tant en terrenys pesats, argilosos i margosos, com a les esquerdes de les roques. Per si això fos poc, pot viure en terrenys lleument guixencs, tòxics per a moltes plantes.\nKnautia arvensis (L.) Coult. és una altra planta que fa llavors dispersades per les formigues, jardiners aplicats en tota mena d'ambients, tant oberts com forestals.\nMoricandia arvensis (L.) DC. és un d'aquests tàxons de metabolisme especialment preparat per a encarar l'eixut sense sofrir danys; a més, pot florir en qualsevol període, però llevant flors de talla i intensitat cromàtica diferents. Les flors estivals són sovint hipocromàtiques; les dels períodes equinoccials, més favorables, són més pujades de color i de més talla.\nUna altra ruderal i camperola, molt comuna: Cichorium intybus L.\nErucastrum nasturtiifolium (Poir.) O.E. Schulz.\nGresos miocènics. La sorreta fina que resulta de l'alteració dels gresos és bona per a esponjar el sòl i millorar-ne el drenatge. Ara bé, la foto la vam prendre pels fruits, força peculiars.\nFruit de mesocarpi mesquí de patró híbrid de presseguer i ametller. Com a peu d'eixartar tradicionalment s'usa la llúcia Prunus mahaleb L., però els híbrids espontanis, sense interès productiu, bords, habituals en Prunus, sembla que s'usaven per eixartar. Per aquesta zona abans hi havia més camps de fruiters, cirerers, presseguers, etc. El furts de fruita organitzats s'han estès tant que ara mantenir camps de fruiters és una heroïcitat. En queda un magre testimoniatge en els ametllers de marge, arbres de reconeguda vigoria i rusticitat.\nCeps amb rebrots de rabassa, amotinada expressió del patró clàssic Vitis rupestris, la vinya americana, de pampa escassa, que trobem, molt abundant, pels marges i vorals. Aquesta vinya feral no dona fruita, potser perquè és dioica i sembla que s'utilitzaven sobretot peus masculins.\nUna altra novetat per a nosaltres: oliveres modelades en espatllera, a la manera de tanca viva, amb brancatge molt baix, a tocar de terra, que amaga completament, o gairebé, els troncs. Espai entre passades molt ampli, per al pas folgat de la maquinària.\nSemblen olives arbequines, varietat de reconeguda qualitat, destinada, sobretot, per a fer oli. Vegeu, sobre aquest aspecte, el capítol 'Un camp d'oliveres...'\nLes varietats de raïm xarel·lo, macabeu i parellada, o montònega, són les més clàssiques del Penedès. Sembla que va agafant força la tendència a fer vins d'una sola varietat.\nFenologia. Diplotaxis erucoides (L.) DC. és considerada una planta anual d'hivern, però ens sembla que és tal la plasticitat d'aquest tàxon que tanca un cicle quan ja en comença un altre; això sí, la germinació es produeix sobretot en els períodes equinoccials, els més plujosos i favorables a la nostra àrea geogràfica. Aquestes plantes possiblement vegetin i floreixin fins al proper estiu, període advers. Però la germinació recomença aviat, quan l'estiu es modera. Al nostre lluc sempre és la mateixa planta, però l'estil de vida no deu ser sempre ben bé el mateix.\nLa sequera no fa els mateixos estralls arreu. Al llarg del corredor natural del Penedès, per on s'han estès, és clar, els vials de comunicació, carreteres i línies de tren, hi ha capes d'argiles impermeables, a no gaire profunditat, que creen aqüífers importants per a la vida de les vinyes. Potser el bloc fallat de les muntanyes d'Ordal faci un barratge, a la manera dels dics de pòrfirs del Maresme, a les aigües subterrànies de la inclinada plana penedesenca. Les vinyes velles fan arrels profundes; poden atènyer els nivells del subsòl que estan sempre frescos o humits. Sense això les pampes no es podrien mantenir verdes al llarg de tot un estiu de sequera.\nLa darrera saba. A l'estiu es produeix una aturada vegetativa que coincideix, poc o molt, amb el verol. Però, així com fan molts ocellets, que després del període de cria, esgotador, passen l'estiu amb gran discreció, per a reprendre, a la tardor i a compte d'una nova recrudescència genital, una major activitat que fins i tot els pot fer cantar de nou, també les vinyes reprenen l'activitat vegetativa després de l'estiu, si unes oportunes pluges tardorals ho permeten. Vaja, com aquell infant que crèiem ja ben adormit i que, de cop, es desvetlla de nou. Aquests brots apicals tardorals, dels néts de la vinya, són anecdòtics, perquè el cep no tardarà a entrar en repòs, tot retirant nutrients cap a la rabassa i deixant les pampes desanimades.\nUna pedra ben col·locada pot ajudar a que brancs i brocals pugin ben escamarlats. Les vinyes en vas tradicionals solen portar 4 brancs de mitjana. Cal cercar el bon aireig, perquè en temps humit els fongs es poden acarnissar en la fruita.\nVarietat de fulla molt fesa. Fan fulles de lòbuls profunds el cabernet sauvignon, el merlot, el chardonnay... que sapiguem.\nUna olivera amb un rebrot d'arrel de l'ullastre Olea europaea var. sylvestris, patró clàssic i tradicional de l'olivera. És molt brancatibat, té la fulla menuda i el color glaucescent. Els patrons clàssics ofereixen vigoria i resistència a tràngols, però ara es tendeix a plantar esqueixos de les varietats de cultiu, sobretot per l'enlluernament de la major productivitat.\nSant Joan Samora no és gaire lluny de Martorell, a llevant. El passeig el vam fer el dissabte 9 d'octubre. Vam sentir cantar, sobretot, a pitolives i pitrojos. També vam llucar un picot garser que, per la mida, quasi semblava el petit; com diuen que s'està estenent...\nEtiquetes: Anacardiaceae, Asteraceae, Brassicaceae, Caryophyllaceae, Chenopodiaceae, gresos, Labiatae, Oleaceae, Portulacaceae, Reports, Rosaceae, Vitaceae


Phil Stamper | LibraryThing en català\nAutor/a de The Gravity of Us\n266 8 70,847 (3.69) 0 0\nObres de Phil Stamper\nThe Gravity of Us 232 exemplars, 5 ressenyes\nAs Far As You'll Take Me 34 exemplars, 3 ressenyes\nSWONtrc (3), knotbox (2), chronolynx (2), crimsonraider (2), Zmayb97 (2), ancientbookbride (2), GondorGirl (2), MissLissa23 (2), Steven1958 (2), bfplteen (2), suicidebybooks (2), RyClark (2) — més\nEli-Anne (1), Caramellunacy (1), TAndrewH (1), The_Literary_Jedi (2), esmerose (1), Swopek (1), Xftg133 (1), mrortiz (1), Peaselblossom (1), Izzy_busy (1)\n2020 (2) 2021 (3) segle XXI (3) anxiety (2) ARC (3) astronauts (2) Audiollibre (2) contemporani (8) contemporary romance (3) dnf (2) Llibre electrònic (3) Anglès (2) família (4) Ficció (19) first love (2) amistat (2) gay (4) periodisme (2) Kindle (2) lgbt (7) LGBTQ (20) LGBTQ+ (7) lgbtqia (2) m/m (3) m/m romance (2) Mars (3) mlm (2) NASA (8) novel·la (3) queer (5) quiltbag (2) Romanç (17) signat (2) social media (4) space exploration (3) Texas (6) pendent de llegir (69) YA (18) young adult (16) young adult fiction (2)\nPhil Stamper actualment està considerat un «autor únic». Si una o més obres pertanyen a diferents autors homònims, procedeix a separar-los.\nPhil Stamper comprèn 1 nom.\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 159,037,305 llibres! | Barra superior: Sempre visible


Soler deixa l’acta de diputat en les Corts per a centrar-se en el finançament autonòmic - À Punt\nSoler deixa l’acta de diputat en les Corts per a centrar-se en el finançament autonòmic\nEl conseller d'Hisenda farà efectiva la renúncia aquest mateix dijous i el substituirà Pedro Ruiz-Castell.\nVÍDEO | Soler deixa l’acta de diputat en les Corts per a centrar-se en el finançament autonòmic\n05 de setembre 2019 - 22:58\nEl conseller d’Hisenda, Vicent Soler, ha renunciat a l’acta de diputat en les Corts per a centrar-se en la reclamació d'un finançament just per a la Comunitat Valenciana. En una compareixença davant els mitjans de comunicació, Soler ha assenyalat que farà efectiva la renúncia aquest mateix dijous i que serà substituït per Pedro Ruiz-Castell, que ocupa el número 13 en la llista autonòmica del PSOE.\n“La consecució d’un model de finançament just és prioritària”, ha argumentat, per la qual cosa vol dedicar l’agenda “exclusivament” a aquesta problemàtica i no estar sotmés a anar a les Corts a votar constantment. Soler ha fet referència a la situació en què es troba la Generalitat en l’àmbit de la seua competència, i ha culpabilitzat el PP i els diputats independentistes per no haver aprovat els pressupostos generals de l’estat de 2019.\n“Tenim un problema gravíssim”, ha expressat davant una situació en què ha considerat que cal buscar “escletxes legals” per tal que els diners arriben a les comunitats autònomes. Preguntat si recrimina l’actuació del Ministeri d'Hisenda en els últims mesos, Soler ha apuntat que tant la ministra com la secretària d’Estat han estat “buscant solucions desesperadament”.\nSoler ha explicat que es tracta d’una decisió personal que ja ha transmés al president de la Generalitat, Ximo Puig, i que arriba en plena polèmica sobre les possibles retallades davant la falta de pressupostos i l'infrafinançament de la Comunitat Valenciana. Precisament, el cap del Consell va anunciar dimecres que es reunirà dimarts amb la ministra d’Hisenda, María Jesús Montero, per a exigir-li una solució als lliuraments a compte de les comunitats autònomes.\nPuig li agraeix la dedicació\nEl president de la Generalitat Ximo Puig ha agraït la "disposició i el servei" realitzat pel Soler al partit socialista i a la societat valenciana, i la seua decisió de "dedicar tot el seu esforç" a millorar el finançament de la Comunitat Valenciana.\nEl PP considera que és una "cortina de fum"\nEl portaveu d'Economia del PP, Rubén Ibáñez, ha afirmat que la renúncia del conseller Soler "és una cortina de fum davant les retallades". Ibáñez ha assegurat que "a Soler el molesten les Corts i no vol donar la cara davant les retallades que executarà".


Beautiful losers | DISCURSO DEPORTIVO\n17 febrero, 2011 a 10:45 AM\nAvui no estic massa d’acord en el que dius. Crec que el que va passar ahir va ser més demèrit del Barça que mèrit de l’Arsenal.\nAh!! I l’únic drama seria que el Barça no passés. A mi, l’Arsenal em cau bastant malament.\n17 febrero, 2011 at 12:35 PM\n[…] Actualizados : Beautiful losers Psicofútbol Una final de doble filo El don de Pedro Rodríguez Un Barça sin Dani […]\n24 febrero, 2011 at 3:09 AM


Josep Enric Millo i Rocher: Millo: “Volem que el Parlament sigui un lloc per treballar en positiu, no un instrument per generar conflictes”\nMillo: “Volem que el Parlament sigui un lloc per treballar en positiu, no un instrument per generar conflictes”\nEl portaveu del grup parlamentari del Partit Popular Català, Enric Millo, ha explicat avui que “volem que el Parlament de Catalunya sigui un lloc per treballar en positiu i que ningú el converteixi en un instrument per generar conflictes”. Així ha reaccionat a l’anunci que JxSi i la CUP pretenen fer una comissió ‘constituent’ al Parlament.\n“Hem de treballar en les matèries que afecten i preocupen al conjunt de la societat, per això el Partit Popular ha presentat una sol•licitud per celebrar un ple monogràfic per proposar mesures per lluitar contra l’atur, en favor de l’ocupació i de la dinamització del mercat de treball”, ha detallat el portaveu. En aquest sentit s’ha mostrat contundent “farem el possible per evitar que es tracti al Parlament com un instrument per generar conflictes, la legislatura ha de servir per treballar en positiu per als catalans, fugint de plantejaments frontistes com la proposta que avui ens anuncien els que volen viure en el conflicte permanent”.\nEnric Millo ha argumentat que “és obvi que Generalitat i Parlament no tenim competències per abordar el que plantegen sobre un procés constituent, ho ha dit el Tribunal Constitucional i per tant qualsevol actuació que es desprengui de la resolució d’inici del procés d’independència –ja suspesa- està condemnada al fracàs”. “Aquells qui ho plantegen saben el que passarà i per tant estan utilitzant el Parlament per generar conflictes” ha criticat el portaveu tot recordant l’entrevista d’ahir al vespre del nou president de la Generalitat a TV3, “el president es va comprometre a fer les coses bé, textualment. Si no ha mentit, impedirà que els grups que li donen suport impulsin aquesta comissió al Parlament”.\nEn qualsevol cas, Millo ha assegurat que “si es crea una comissió legislativa, des del primer minut, tots els procediments que garanteixen la democràcia i l’estat de dret es posaran en marxa per tal que sigui anul•lada”. “Ja ho saben, llavors per què volen forçar el conflicte?”, ha preguntat. Per acabar, el portaveu ha deixat clar que el PPC s’oposarà a la creació d’aquesta comissió ja sigui legislativa o d’estudi, “la nostra posició és contrària a perdre el temps en coses que no tenen recorregut i que creen problemes”.


Conferència i sessió exclusiva amb John Mighton, creador de JUMP Math - BARCELONA Entradas, Mié 1 mar. 2017 a las 17:30 | Eventbrite\nConferència i sessió exclusiva amb John Mighton, creador de JUMP Math - BARCELONA\nMiércoles, 1 de marzo de 2017 desde las 17:30 hasta las 20:00 (CET)\nSessió exclusiva amb John Mighton BCN Finalizado Gratis\nConferència John Mighton BCN Finalizado Gratis\nCompartir Conferència i sessió exclusiva amb John Mighton, creador de JUMP Math - BARCELONA\nAmb motiu de la seva visita, et convidem a la conferència que John Mighton oferirà a Barcelona el dimecres 1 de març. Una oportunitat per conèixer la seva visió sobre la importància de potenciar el talent matemàtic dels alumnes i com aconseguir-ho.\nEls centres que estan implantant JUMP Math estan convidats a una sessió exclusiva prèvia a l'acte públic en la qual John Mighton respondrà a preguntes clau sobre el programa. Envia les teves consultes a través del fòrum de la comunitat on line: http://jumpmath.es/forums.\nTraducció disponible de l'anglès al català.\n17.30 Sessió exclusiva: John Mighton respon a preguntes clau sobre el programa.\n¿Tienes alguna pregunta sobre Conferència i sessió exclusiva amb John Mighton, creador de JUMP Math - BARCELONA? Ponte en contacto con JUMP Math


Pre Sale. Upper Montrose in Downtown Abbotsford. | Vancouver Real Estate | Dan Wurtele Realtor\nListing data feed last updated on January 17, 2019 at 1:00 am UTC+0000


Centre de Referència Nacional en Nàutica\nEl passat 22 de març els alumnes de les accions formatives de Propulsió i Sistemes impartides en el Centre de Referència Nacional en Nàutica van poder visitar el Marta Mata, el remolcador d'altura de la Sociedad de Salvamento y Seguridad Marítima que es trobava en el Port de Maó realitzant una de les escales habituals en la seva tasca de vigilància de la zona marítima de les Illes Balears.\nLa visita fou dirigida pel capità del vaixell que mostrà als alumnes la maquinària que disposa el Marta Mata per realitzar tasques de remolc a llargues distàncies així com els mitjans contra-incendis i també els sofisticats sistemes de navegació i comunicació del pont. Així mateix, els alumnes van poder visitar la zona de control de la sala de màquines on els esperava el Cap de màquines que oferí l'explicació corresponent als sistemes de propulsió del vaixell.\nD'aquesta forma els alumnes dels certificats de professionalitat, “Manteniment de la planta propulsora, màquines i equips auxiliars d'embarcacions esporitves i d'esbarjo” i de “Operacions auxiliars de manteniment de sistemes i equips d'embarcacions esportives i d'esbarjo”, van poder comprovar en la realitat molts dels continguts vists en els cursos que estan realitzant.\nAlumnes del Centre de la Mar i el remolcador Marta Mata.\nPublicat per Centre de la Mar a 2:48:00 Cap comentari:\nNoves accions formatives gener 2016\n- OPERACIONS AUXILIARS DE MANTENIMENT DE SISTEMES I EQUIPS D'EMBARCACIONS ESPORTIVES I D'ESBARJO\n- MANTENIMENT DE LA PLANTA PROPULSORA, MÀQUINES I EQUIPS AUXILIARS D'EMBARCACIONS ESPORTIVES I D'ESBARJO\n- OPERACIONS AUXILIARS DE MANTENIMENT D'ELEMENTS ESTRUCTURALS I DE RECOBRIMENT DE SUPERFÍCIES D'EMBARCACIONS ESPORTIVES I D'ESBARJO\nPublicat per Centre de la Mar a 2:20:00 Cap comentari:\nOferta formativa curs 2014 - 2015\nAquí teniu la programació d'accions formatives que des del Centre de la Mar impartirem durant el curs 2014-2015.\nRealitzarem els següents certificats de professionalitat:\nDocència per la formació professional per a l'ocupació.\nManteniment de la planta propulsora, màquines i equips auxiliars d'embarcacions esportives i d'esbarjo.\nOperacions de manteniment d'elements de llenya d'embarcacions esportives i d'esbarjo.\nPintura, reparació i construcció d'elements de plàstic reforçat amb fibra d'embarcacions esportives i d'esbarjo.\nNavegació en aigües interiors i pròximes a la costa (inclou mòduls convalidables per la titulació professional de Patró Portuari).\nConfecció i muntatge de xarxes i altres arts i ormeigs\nTambé s'inclouen les següents accions formatives corresponents a titulacions professionals de la Marina Mercant i Pesca:\nSeguretat i primers auxilis a bord (Formació Bàsica).\nGuàrdia de navegació i govern del vaixell (Mariner de Pont)\nVaixells de passatge (antic Ro-Ro).\nTasques de coberta en vaixells de pesca (Mariner Pescador)\nSi necessitau informació addicional no dubteu en contactar amb el centre.\nC / Ruiz i Pablo, 13, 07702 Maó - Menorca\nTel: 971 36 90 00 - Fax: 971 35 44 17\nPublicat per Centre de la Mar a 4:26:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: accions formatives, centre de la mar, certificats de professionalitat, crn, curs 2014-15, cursos, menorca, oferta formativa\nNova oferta formativa curs 2014 - 2015\nJa podeu consultar la nova oferta formativa programada pel curs 2014 - 2015.\nVisitau l'apartat "Oferta formativa"\nPublicat per Centre de la Mar a 1:53:00 Cap comentari:\nAquest Bloc, queda temporalment inactiu. Disculpau les molèsties.\nMentres vos deixam amb un preciós trailer del vídeo "Color a mar i vela" del pintor i artista menorquí Pacífic Camps.\nPublicat per Centre de la Mar a 1:12:00 Cap comentari:\nde l'equip humà del Centre de la Mar...\nPublicat per Centre de la Mar a 4:59:00 Cap comentari:\nPROJECTES SOSTENIBLES (III)\nBOATCYCLE, és una iniciativa que es va posar en marxa per intentar tancar el cicle de vida útil de les embarcacions de manera correcta i respectuosa amb el medi ambient.\nBoatcycle és un projecte LIFE +: política mediambiental i governança, dissenyat per reduir l'impacte de la indústria nàutica en els ecosistemes marins a través del desenvolupament i l'aplicació de noves tecnologies. La missió és millorar el cicle de vida de les embarcacions: des de la seva concepció, disseny i fabricació de la seva òptima valorització com a residus a través de la seva llarga vida útil.\nEl projecte BOATCYCLE és coordinat per LEITAT - Centre tecnològic associat amb la Fundació Mar - i amb l'Institut de Química i Tecnología de Polimans del Consell Nacional d'Investigació d'Itàlia (ICTP-CNR).\nAquí teniu unes fotos del procés de desballestament de les embarcacions. Procés per a la correcta gestió dels residus i la separació de materials: fibra de vidres, fusta, neopré i PVC.\nPublicat per Centre de la Mar a 1:34:00 Cap comentari:\nRevistes de nàutica, de la mar...\nASMEN Asociación menorquina de empresas náuticas\nAsociación galega carpinteria ribera\nAstilleros Mardaya, s.c\nEscola Nàutica Port Olímpic de Barcelona\nFacultat de Nàutica de Barcelona. Universitat Politècnica de Catalunya\nMenorca Nautic. Yacht charter\nLlibreria de nàutica on line\n"El periódico náutico"\nCentre de Referència Nacional en l'àrea de nàutica de la Família Professional de Transport i Manteniment de vehicles.\nEls alumnes del Centre de la Mar visiten el remolc...\nBlocs de la mar\nAgustín Jordán Romero, carpintero de ribera\nQuin temps fa avui a Menorca...\nWebs de previsions meteorologiques\nOceanografía y metereología\n"Perquè allò que importa és la direcció, més que no pas la velocitat"


Casament de la Sílvia i el Miquel - sergibuda.cat\nCasament de la Sílvia i el Miquel\nVa ser molt curiós arribar al restaurant i trobar-nos amb tota (o pràcticament tota, perquè hi havia gent que es canviava allà mateix) la gent convenientment disfressada com requeria l'ocasió.\nQuan vam estar vestits tots els que anàvem en moto, ens van demanar que les engeguéssim i ens hi pugéssim per acompanyar el nuvi que també agafava la seva moto.\nEl Miquel va encapçalar el grup, mentre la resta el seguíem com els cavallers ho havien fet amb els seus senyors a l'edat mitjana. Vam arribar a la porta del castell i allà ens vam reagrupar per aparèixer majestuosos a la cita nupcial.\nLa cerimònia va ser breu i distesa, fet que vam agrair força perquè va ser a ple sol i perquè els que havíem fet la volteta en moto vam arribar quan ja estaven els seients plens.\nA la part del darrera de la masia hi havia unes carpes habilitades per contenir el bufet que feia de brunch i una altra en la que hi teníem barra lliure de begudes, que sorpresivament va servir moltes aigues i molts refrescs a causa de la calor.\nA la sobretaula i mentre se seguien servint begudes, van aparèixer uns joglars que van plantejar una sèrie de jocs en els que van intentar engrescar-nos a participar o, com a mínim, a prendre partit per algun dels participants.\nDesprés es va donar pas al ball, en el que es va sentir bona música, però que no es va convertir en una festassa per la calor que feia i perquè es tractava d'un diumenge i l'endemà s'havia d'anar a treballar.


Cuixart rebutja el discurs "derrotista" sobre la salut del català però avisa que l'Estat el bandeja "sistemàticament" La República\nJordi Cuixart d'Òmnium, Jaume Mateu de l'OCB i Joan Francesc Mira d'ACPV\nCuixart s’ha reunit com a president de la Federació Llull –que agrupa Òmnium, Acció Cultural del País Valencià i l’Obra Cultural Balear– amb el president de la Generalitat, Pere Aragonès. A la trobada també hi han assistit els líders de l’entitat valenciana, Anna Oliver, i balear, Josep de Lluís. Cuixart ha explicat que han emplaçat Aragonès a treballar per la reciprocitat de les emissions de les televisions autonòmiques de Catalunya –TV3– i el País Valencià –Àpunt– en ambdós territoris i “reconstruir” així un “espai comunicatiu” per a 10 milions de catalanoparlants.


Roses augmenta la pressió policial per evitar que l'accés al cap de Creus es col·lapsi - Regió7\nRoses augmenta la pressió policial per evitar que l'accés al cap de Creus es col·lapsi\n15·08·20 | 23:44\nRoses (Alt Empordà) ha augmentat la pressió policial perquè la gent no aparqui de qualsevol manera i col·lapsi els accessos al parc natural del Cap de Creus. L'augment de turistes -en part, a causa de la pandèmia- acaba creant autèntics taps, perquè n'hi ha que aparquen on els sembla. La situació s'agreuja més amunt de cala Montjoi, on el camí és de terra i ja de per si estret perquè hi passin dos cotxes.\nAra, a això s'hi sumen fileres de vehicles aparcats als marges. Per evitar-ho, l'Ajuntament ha pintat línies grogues a la calçada, ha instal·lat senyals i, fins i tot, ha posat roques als marges. Però el problema continua. La Policia Local ha passat a fer dispositius gairebé diaris i només aquesta setmana ha multat més de 200 vehicles.\nLa pandèmia ha comportat que la gent tingui més tirada pels espais naturals. I a Roses, això s'ha traduït en un autèntic problema. Perquè d'ençà que va començar l'estiu, cada cop hi ha més i més gent que puja cap a les cales del parc natural del Cap de Creus. Els aparcaments que hi ha de seguida s'omplen i això provoca que molts conductors deixin el cotxe allà on els sembli. «El parc natural està saturat de vehicles», admet el regidor de Seguretat de la localitat empordanesa, Joan Plana.


Ciclismo - Challenge ciclista Mallorca 3ª jornada Trofeo Serra de Tramuntana - RTVE.es\nCiclismo - Challenge ciclista Mallorca 3ª jornada Trofeo Serra de Tramuntana\nCiclismo - Challenge ciclista Mallorca 3ª jornada Trofeo Serra de Tramuntana.\nver más sobre "Ciclismo - Challenge ciclista Mallorca 3ª jornada Trofeo Serra de Tramuntana" ver menos sobre "Ciclismo - Challenge ciclista Mallorca 3ª jornada Trofeo Serra de Tramuntana"\nNuevo Flecha Valona 2021. Carrera femenina Completo 1:06:46 10% hoy


Contra la vulneració de drets fonamentals en el cas del Multireferèndum - Created by Redacció malarrassa - In category: Veus / Opinions - Tagged with: Joan Tamayo, Multireferèndum - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa\nYou are here: Home / Veus / Opinions / Contra la vulneració de drets fonamentals en el cas del Multireferèndum\nEl passat 25 de maig coincidint amb les eleccions europees alguns dels moviments socials que defensen els drets de la ciutadania van decidir fer una consulta pública on la ciutadania exercís lliurement el seu dret d’expressió i d’opinió i així van organitzar un multireferèndum amb urnes al carrer per facilitar que els ciutadans i les ciutadanes es poguessin pronunciar de forma simbòlica , però realment democràtica, sobre aspectes i problemes que afecten al benestar social de la gent… fins aquí tot normal si realment visquéssim en un país normal, lliure i realment democràtic.\nPerò vet aquí que aquests activistes, ciutadans amb un alta consciencia solidària i social, van ser comminats pels mossos d’Esquadra perquè retiressin aquella activitat com si allò que feien es tractés d’un acte incívic, antidemocràtic i il·legítim… Ara han estat imputats al Jutjat per una falta de desobediència.\nMés enllà de si la imputació és més o menys greu, allò que és evident és que resulta intolerable, inadmissible i indignant, ja que demostra, malauradament, que estem governats des de ja fa massa temps per persones autoritàries que volen ignorar de forma reiterada els drets fonamentals de les persones. I, si ho fan així , només vol dir una cosa: que pretenen impedir la llibertat perquè tenen por i qui te por es que amaga alguna cosa… i en aquest país ja fa massa temps que la veritat i la llibertat està segrestades.\nPer tant, en nom dels Drets Humans i dels Drets Socials i de la Justícia de veritat, exigim que s’arxivi aquest cas i que es demanin disculpes públiques per haver comès un atemptat contra els drets fonamentals d’aquests ciutadans. Uns drets que són inherents a la persona i que ningú en nom de cap institució té dret a vulnerar!!!\nObservatori dels Drets Socials


El dret d'accés és el dret de la persona afectada a obtenir informació sobre si les seves dades de caràcter personal estan essent objecte de tractament, la finalitat de la recollida, l'origen i les possibles cessions que s'hagin realitzat.\nEn la resta de casos, de conformitat amb l'article 12.6 del RGPD, que permet al responsable del tractament sol·licitar informació addicional per a confirmar la identitat de la persona interessada:\nPresencialment a les oficines d'atenció: caldrà que la persona interessada s'identifiqui mostrant el seu DNI o document equivalent (NIE o passaport). En el cas de no ser qui presenta la sol·licitud, caldrà adjuntar còpia del document d'identitat de la persona en nom de qui es presenta.


La xef il·licitana Noelia Pascual guanya el World Paella Day amb una paella de conill i caragols - À Punt\nLa xef il·licitana Noelia Pascual guanya el World Paella Day amb una paella de conill i caragols\nEn representació d’Espanya, Pascual ha triomfat en la semifinal amb un arròs del pobre de bacallà, creïlla i ceba\nLa xef Noelia Pascual fa una paella, en la IV edició del World Paella Day 2021 / Jorge Gil (Europa Press)\n20 de setembre 2021 - 19:32\nLa xef il·licitana Noelia Pascual, en representació d'Espanya, ha sigut la vencedora de la World Paella Day Cup 2021. Una competició en la qual deu xefs de diferents països han lluitat en els fogons per a guanyar el títol a la millor paella del món, cadascun amb la seua pròpia recepta i la seua pròpia interpretació del plat. Així s'han pogut degustar ingredients d'allò més variats: des de carabassa fins a bacallà, passant per bolets, ostres i fins i tot cervesa negra irlandesa, en el tradicional plat valencià.\nEn la semifinal, Noelia Pascual ha competit amb un arròs del pobre amb ceba, creïlla i bacallà, per a després, en la final, endur-se la copa amb una paella típica alacantina de conill amb caragols.\nLa competició, que s'ha celebrat aquest dilluns a La Marina de València reprenent el format presencial després de la pandèmia, s'emmarca en la IV edició del World Paella Day que s'organitza cada any amb motiu del Dia Internacional de la Paella el 20 de setembre. En aquesta ocasió ha reunit cuiners de l'Uruguai, el Perú, Costa Rica, els Estats Units, Corea, la Xina, Bèlgica, Irlanda, República Txeca i Espanya.\nDesprés del seu veredicte –que valorava la tècnica de cocció de l'arròs, al costat del sabor, la textura i el disseny–, l'espanyola Noelia Pascual ha resultat vencedora del concurs de paella en una final molt renyida en la qual la xef Natalie Curie, dels EUA, s'ha quedat únicament a 3 punts (d'un total de 101).\nLa xef, quarta generació d’una família matriarcal a càrrec del restaurant Cachito, va participar en el programa d’À Punt Cartes en joc, per a competir pel millor arròs amb crosta d’Elx.\nEl millor arròs amb crosta d'Elx\nPortar la paella a tots els continents\nUn dels principals objectius del World Paella Day, des dels seus inicis, va ser incrementar la visibilitat de la paella en l'àmbit internacional i reivindicar que València n'és el territori d'origen. Al llarg d'enguany es desenvoluparan accions en més de 30 països en col·laboració amb les oficines espanyoles de turisme a l'exterior.\nA Oslo, s'organitzarà una trobada amb premsa especialitzada i agències de viatge. També a Moscou hi haurà una food-festa en un mercat gastronòmic. A l’altra banda del món, als Estats Units, es farà un esmorzar de presentació per a la premsa especialitzada en gastronomia i viatges que tindrà lloc en restaurant de José Andrés que ha obert fa poc a Chicago.


Israel Neira, amb 21 de trajectòria professional, agafa el testimoni del capità Javier Muñoz, qui deixa l'aquarterament després d'una dècada al capdavant d'aquest\nL'alcalde, Toni González, el regidor de Seguretat Ciutadana, Jaime Wic, l'intendent cap de la Policia Local, Ernesto Serrano, i l’inspector, Julio Doménech, han rebut hui divendres, 30 d'abril, a la sala de plens de l'Ajuntament d'Almussafes al nou tinent del Lloc Principal de la Guàrdia Civil, Israel Neira.\nDesprés de la seua presa de possessió, dimecres passat 28 d'abril, recollint el testimoni del seu predecessor en el càrrec, tinent i posterior capità al capdavant de l'aquarterament d'Almussafes durant l'última dècada, Javier Muñoz, Israel Neira s'ha reunit durant la jornada de hui amb les autoritats i els màxims responsables de la Policia Local per a estrényer llaços de col·laboració entre les forces de seguretat locals.\nAmb una trajectòria professional de 21 anys en el Cos de Seguretat Pública de l'Estat, els primers deu centrat en la protecció i la seguretat ciutadana i l'última dècada com a especialista en investigació en la Policia Judicial, el tinent Neira compta en el seu expedient amb una gran quantitat de distincions d'àmbit nacional i internacional.\nLa Unitat Central Operativa de la Guàrdia Civil (UCO), constituïda en 1989 i la missió de la qual se centra en la investigació i persecució dels assumptes relacionats amb la delinqüència organitzada, econòmica, internacional i en l'establiment i manteniment de l'enllaç, coordinació i col·laboració amb altres serveis afins, nacionals i internacionals, ha sigut el seu centre de treball durant els últims sis anys.\nEl nou tinent del Lloc Principal d'Almussafes ha exercit el seu càrrec en multitud de destins de pràcticament tota la geografia nacional, com és el cas de Lleida, València, Barcelona, Madrid, Algesires, Conca i Alacant.


« Previous | 14,451 - 14,460 of 14496 | Next »\n14451. Creative Science School (Portland, Oregon)\n14452. Peninsula School (Portland, Oregon)\n14453. Buckman School (Portland, Oregon)\n14454. Laurelhurst School (Portland, Oregon)\n14455. Hayhurst School (Portland, Oregon)\n14456. Markham School (Portland, Oregon)\n14457. Glencoe School (Portland, Oregon)\n14458. Barker, Burt Brown, House (Portland, Oregon)\n14459. Alexandra Court Apartments (Portland, Oregon)\n14460. Cornell Garage (Portland, Oregon)


Sense ficció: històries kafkianes amb el cens de població de l’INE | Baudelairianismes. Dipofilopersiflex III\nSense ficció: històries kafkianes amb el cens de població de l’INE\nPublicat el 27/01/2012 per sgironaroig\nVa arribar a casa de la mare un sobre gros amb un paquet de fulls corresponents al cens de població: INE, Instituto Nacional de Estadística. Censos de población y Viviendas 2011.\nCom que era una mica llarg i complex, vam quedar que me n’encarregaria jo d’omplir-lo juntament amb la mare. Així que me’l vaig endur, però me’n vaig oblidar durant unes setmanes! Ara fa dos o tres dies, la mare va rebre un altre full recordant-li que omplir les dades del qüestionari és d’obligat compliment, tot i que ara li enviaven un nom d’usuari i una contrasenya per poder omplir-ho i trametre-ho via Internet.\nM’hi he posat avui, a omplir el qüestionari en línia, després de comprovar que tenia totes les seves dades, sobre tot les del seu DNI.\nOmplo el qüestionari i tot plegat s’acaba amb una mena de confirmació. Se’m diu que el qüestionari ja està completat i entenc que tot ha anat bé.\nPerò hi ha un petit detall… fatal.\nEl número del Qüestionari que em dóna al final del procés és el mateix que el número personal, associat al nom de la mare, de 10 xifres, però sense la darrear xifra, la de les unitats.\nCom que volia enviar aquest número als meus germans per dir-los “veieu, ja està resolt”, Me n’he adonat quan he volgut enviar-ne còpia als meus germans.\nAixò m’ha fet sospitar que hi podia haver algun problema i per tant, he decidit trucar al número d’atenció telefònica, gratuita, de l’INE: 900 820 082.\nComença el “via crucis”…\nSi vol ser atès en català, premi 2. Premo 2.\nEl robot demana teclejar les 10 xifres del número associat al nom de la mare. Teclejo les 10 xifres.\nDesprés proposa fins a 6 opcions diferents: L’opció per conèixer l’estat de la tramesa del qüestionari és la 4. Premo 4.\nEl robot manifesta que la tramesa “no s’ha realitzat”, i que caldrà que ho torni a omplir-ho en format paper.\nQue sol·liciti (no recordo si calia prèmer 1 o bé 2 ) un nou sobre amb el qüestionari censal. Premo l’opció demanant rebre un nou sobre.\nCom que tot és robòtic total me l’he d’envainar. No et pots ni queixar de res, ni pots matizar res, ni preguntar res, ni…\nDecideixo tornar a trucar. Trio l’opció 1 , ser atès en castellà, amb la idea d’assegurar-me poder parlar amb algú.\nI llavonses trio l’opció 3: Consulta de problemes en la resposta o tramesa del qüestionari.\nEl robot diu que totes le línies estan ocupades… però que em dona l’opció de demanar que siguin ells qui em truquin quan algun operador quedi lliure…!\nOh sorpresa, pensen en tot, quanta empatia! Sí, molt amables. Això està bé.\nEl robot em demana el meu número de telèfon. Teclejo les 9 xifres.\nEm segueix preguntant: quan vull que em truquin? Matí, 1. o tarda, 2.\nHe de donar per suposat que en tot el dia d’avui els operadors, tots els operadors i operadores estaran ocupats?\nQue no em retrucaran al cap d’uns pocs minuts? Pregunta retòrica. No me la conmtestarà ningú.\nAra mateix estarem a l’espera de rebre, a casa de la mare, un nou sobre amb el qüestionari en format paper, i també a l’espera que, avui demà, o un dia d’aquests, suposo que pel matí,\nem truquin de l’INE per poder parlar amb algú i preguntar-los SI HAN REBUT el formulari electrònic, degudament completat , o SI NO L’HAN REBUT.\nI si com em temo, em confirmen que NO, poder-los preguntar com és que la tramesa de les dades per Internet no funciona, i si compten que un dia d’aquests ho repararan.\nAixí és comencen a *enneurosiar (provocar neurosis agudes) als ciutadans de bona fe… que s’enfronten cada vegada més sovint, i per a tota mena d’assumptes,\namb robots telefònics, malèfics i/o malèvols, que viuen una vida extrajudicial, amb impunitat total...\nEls aturats, neurotitzant-se per la manca de feina i els robots neurotitzant la gent que truca i es topa amb ells, veus buides, parets de formigó irracional.\nAlgú haurà, —entre tots haurem—, de reclamar seriosament el dret humà a ser atesos per persones i no per robots ni automatitzacions que acaben provocant resultats kafkians.\nL'entrada va ser publicada el Autodefensa & Art de la guerra, Cultura & Societat i etiquetada *enneurosiar, automatització, cens, deshumanització, INE, robots per sgironaroig. Guarda l'enllaç permanent.\n2 pensaments sobre “Sense ficció: històries kafkianes amb el cens de població de l’INE”\nJaume el 27/01/2012 a les 13:22 va dir:\nEm sembla que la versió en paper l’envien per defecte si durant un temps no reben la resposta per internet.\nJo vaig rebre la petició fa uns mesos i de seguida m’hi vaig posar (per a treure-m’ho de sobre el més aviat posible). En veure que podia triar l’idioma vaig voler posar català, però em vaig trobar que podia triar entre les opcions “català”, “valencià” i “català de les Balears” (en canvi només podies triar “castellà” o “anglès” sense tenir la deferència de posar les opcions de “mexicà”, “andalús”, “argentí”,.etc o “anglès britànic” “estatunidenc” etc…). Tot cabrejat ho vaig deixar estar. I de fet me’n vaig oblidar del tot fins que em va venir la versió en paper (en català i castellà) sense haver-la demanat.\nL’únic dubte que vaig tenir va ser per a contestar la pregunta de si els membres de la família parlaven i escrivien català. Vaig trucar per a preguntar quina opció corresponia a la meva filla de cinc anys. No escriu però no perquè no vulgui aprendre sinó perquè està aprenent i si posava que “no” aniria a engrossar les estadístiques de “gent que no sap escriure el català”. No van saber que dir-me. Al final em van dir que poses que si en sabia a tot.\nsgironaroig el 28/01/2012 a les 1:00 va dir:\nSí, noi, això que expliques de les variants del català posades com a llengües és d’una mala fe esperpèntica i de tan patètic fa gràcia i tot.\nBé ja et diré com acaba… Em sap greu per la pèrdua de temps que suposa. I és que avui m’he assabentat que la meva germana ho va provar en llegir la primera les dades de usuari i contrasenya de la mare i em diu que tampoc se n’havia sortit!!! Així doncs sí que tot plegat comença a ser kafkià de veritat i no metafòricament !!!…


Missió, Visió i Valors - Fincas Calvet\nLa nostra vocació és donar el màxim servei i protegir els interessos dels nostres clients\nUn projecte centrat en el millor servei als nostres clients\nDes dels nostres orígens, a Fincas Calvet sempre hem fet el màxim esforç per oferir un servei premium i innovar per brindar solucions eficaces als nostres clients\nBrindem la més alta qualitat i professionalitat als nostres clients.\nTreballar sempre en el camí de l’excel·lència i del lideratge, creixent amb èxit al costat dels nostres clients en aportar-los confiança, serietat, experiència i la més alta qualitat, així com maximitzar les seves inversions i satisfer les seves necessitats, oferint-los en tot moment el millor servei i més exclusiu perquè prenguin les decisions més adequades en les seves operacions immobiliàries.\nConsolidar-nos en el mercat immobiliari com l’empresa de referència en oferir el grau d’especialització més alt, en serveis i processos immobiliaris, acompanyant i assessorant al client amb honradesa, ètica i poder d’anàlisi.


Estabilitzat el devastador incendi del Perelló | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEstabilitzat el devastador incendi del Perelló\nUn furgó dels Mossos d’Esquadra circulant i, darrere, la columna de fum de l’incendi que s’ha declarat a la Collada del Perelló. Fotos: ACN\nUna crema agrícola ha provocat aquest dilluns l’incendi que ja ha calcinat fins ara almenys 200 hectàrees de superfície forestal a la Collada del Perelló (Baix Ebre), segons informen Agents Rurals.\nEl foc, provocat per una crema agrícola, evolucionava aquesta nit en funció del vent, que està causant grans dificultats en les tasques d’extinció. D’altra banda, la seixantena de dotacions terrestres han treballat durant aquesta nit per controlar el foc. Les flames han obligat a desallotjar de manera preventiva 32 persones de 18 masies de la zona.\nLes flames, conduïdes pel vent de mestral, s’han propagat ràpidament en sentit sud oest i han llençat focus secundaris a llarga distància.\n13/06/2019 Els bombers donen per extingit l’incendi del Perelló


Escons en Blanc » Educació o corrupció?\nEducació o corrupció?\nEl diumenge 3 de febrer de 2013, La Sexta va emetre el programa Salvados, de Jordi Évole, sobre el sistema educatiu a Finlàndia, reconegut mundialment per la seva eficàcia.\nUna escola pública i gratuïta i uns professors altament qualificats i amb prestigi social són les claus que el sistema funcioni. Això requereix un pressupost important, que procedeix d’uns impostos que no són molt elevats ja que tothom els paga. Només a principis dels anys 90, en una situació econòmica difícil, es van produir retallades en educació i, com va dir un dels entrevistats, les conseqüències són ben visibles, en forma de marginalitat i atur, en les persones que ara tenen al voltant de trenta anys i llavors estudiaven. Avui dia ningú s’atreviria a plantejar retallades de nou, perquè coneixen el valor que té una formació de qualitat.\nLa situació de l’ensenyament a Espanya és també coneguda i radicalment diferent: afavoriment de l’escola privada, grans retallades a la pública, canvis ideològics constants en els plans d’estudi i uns professors sense reconeixement social i mal pagats després d’uns estudis mediocres és el que tenim.\nEls resultats, és clar, són els esperables: alts percentatges de fracàs escolar i una baixa qualificació dels treballadors que no ens permet desenvolupar altres indústries que les del maó i el turisme, ambdues amb problemes de saturació, molt vulnerables a crisis econòmiques, amb valor afegit nul i impossibles d’exportar (¿recorden a un polític que va dir que era millor la construcció que la fabricació de productes, perquè els edificis no es podien deslocalitzar?).\nPotser per això, a Espanya passen coses que a Finlàndia no. I, potser no és la més important, però reuneix molts elements que indiquen quin nivell de formació tenim, un missatge publicat a twitter a propòsit del programa: Estupenda la educación en Finlandia, y el frío, los suicidios y no poder sentarte en una terraza a tomar unas Cañas y unas tapas?\nÉs a dir: davant l’anàlisi, la generalització tòpica, davant la superioritat de l’altre, el menyspreu. Davant l’esforç per millorar, l’oci de les canyes i les tapes. I qui va escriure aquest missatge? Doncs Ana Rosa Quintana, una presentadora de televisió que manté alts nivells d’audiència tot i que fa anys va veure com Planeta, l’editorial més potent del país, li publicava una novel·la plena de plagis dels que ella no va tenir cap inconvenient d’acusar el «negre» (col·laborador de confiança, va dir) que l’havia escrit.\nÉs a dir: va encarregar a un altre que li escrivís una novel·la en el seu nom (primera estafa), l’altre va plagiar (segona estafa) i Planeta la va publicar (sabent qui l’havia escrit realment? Sense ningú que revisés si havia plagi? La va retirar de seguida?). Però molts espanyols mantenen la seva confiança en ella: segueixen veient el seu programa de televisió i comprant la seva revista.\nÉs el mateix que passa amb els nostres polítics. Hi ha nombrosos casos de corrupció i de molt mala gestió, uns més evidents i altres menys, però gairebé cap acaba amb els culpables a la presó i poquíssims amb la seva dimissió del càrrec, no diguem ja amb la seva destitució, que sembla tabú per l’orgull de qui va fer els nomenaments: jo no puc haver triat malament. La tàctica és sempre la mateixa: negar-ho tot i confiar que una justícia d’una lentitud insofrible tingui com a resultat la prescripció del delicte, en què un advocat espavilat aconsegueixi la nul·litat del judici per algun defecte de forma, o en què acabin apartant al jutge del cas si intenta furgar massa (Garzón o tots els jutges dels casos de Fabra a Castelló, per posar uns exemples coneguts).\nEl resultat? Semblant al d’Ana Rosa Quintana: al cap d’un temps tot s’oblida i els polítics són recompensats amb el vot en les eleccions. Passa a València, on el Partit Popular ha tingut majoria absoluta diverses vegades, passa a Madrid, on el PP va obtenir la presidència gràcies a la corrupció de dos diputats (el famós «tamayazo») i on a partir de llavors han anat recollint majories absolutes, passa a Catalunya, amb Convergència i Unió i els seus casos de corrupció, que sempre tapen amb el parany que perseguir-los a ells és ofendre Catalunya. I passarà ara amb el cas Bárcenas que acabarà, com a molt, si la cosa es posa realment lletja, amb Ana Mato dimitint com si fos una heroïna donant exemple.\nLa correlació sembla clara: una pobra educació condueix a una pobra capacitat de crítica. Ens queixem molt, però no reclamem res. No hauríem de demanar dimissions, que acaben honrant a qui dimiteix, hauríem de fer-los fora, perquè no es mereixen ocupar els llocs que ocupen i no els hauríem de permetre que seguissin en ells. I no hauríem de parar fins aconseguir que tornessin allò robat i complissin la pena que correspon al delicte, delicte que els polítics sempre aconsegueixen eludir amb la simple dimissió.\nI només tenim dues eines per fer-los fora: el vot i la revolució. I l’opció de vot que més revolucionària resulta és la del vot en blanc computable, que buidi els parlaments i ajuntaments de parlamentaris i regidors, perquè qualsevol altra opció els permet mantenir-se en els seus privilegis, només així els partits tradicionals prendran algun interès en regenerar-se i regenerar el sistema, aquesta és l’única manera de passar de la queixa a la reclamació, del conformisme a l’oposició activa i efectiva.\nArticle de Xavier Navarro, militant d’Escons en Blanc


Òscar Cadiach: «L'alpinisme ha perdut el seu punt més romàntic» | NacióDigital\nper Sergi Garcia , 15 de novembre de 2019 a les 10:58 |\nÒscar Cadiach alpinista que ha conquerit els 14 vuitmils, sense oxigen | Josep M Montaner\nL'alpinista català Òscar Cadiach serà homenatjat al Festival de Cinema de Muntanya de Torelló, que comença aquest divendres, per la seva carrera alpinística, però també pel seu vessant com a realitzador de diversos documentals. Més enllà de l'ascensió dels 14 vuit mils sense oxigen i de formar part de la primera expedició catalana en coronar el cim de l'Everest, la trajectòria de Cadiach (Barcelona, 1952) ve marcada per la qualitat de les ascensions fetes a l'Himàlaia i al Karakorum.\nEntre les més destacades hi figuren el Nanga Parbat el 1984 en estil alpí, l'obertura d'una via al Broad Peak Nord al cap de sis anys, o l'obertura de la via britànica al Shisha Pangma, en només 12 dies. També va formar part de l'ambiciòs projecte de la Màgic Line al K2 on, tot i no fer el cim, va escalar la via més complicada a la segona muntanya més alta del món.\n- El Festival de Cinema de Muntanya de Torelló li ret homenatge en l'edició d'enguany. Què significa per a vostè?\n- Tinc un gran sentiment d'agraïment cap a ells perquè em van obrir les portes d'alguna manera a aquest món del cinema de muntanya i van crear un estímul per a que acabés gravant les imatges a les meves expedicions. A la gent del Festival de Cinema de Muntanya de Torelló els conec de fa molts anys, de les primeres expedicions i viatges internacionals quan presentàvem les pel·lícules que feia i sempre he guardat un gran record d'aquells moments. Van estar molt atents a les presentacions que vaig fer i van convidar-me a fer de jurat en altres ocasions. Per mi és un honor rebre aquest homenatge.\n- Vostè té una llarga trajectòria alpinística, però també és fotògraf i càmera d'altura. Es viu de forma diferent la muntanya darrere l'objectiu?\n- Quan graves imatges durant una expedició tens una complicació afegida. Has d'escalar la muntanya i intentar enregistrar imatges sempre que la muntanya ho permeti. Evidentment hi ha molts moments on és impossible treure la càmera i aquesta és una de les limitacions que té el cinema de muntanya. Al documental de la Màgic Line al KS ,per exemple, trobo que vam fer molt bona feina; estàvem escalant la segona muntanya més alta del planeta, i d'un gran nivell tècnic, però alhora vam enregistrar molt de material.\n- De les pel·lícules que ha realitzat, de quina guarda més bon record?\n- Possiblement em quedaria amb el documental que vam realitzar per al programa "Al filo de lo impossible" sobre l'ascenció de George Mallory i Andrew Irvine del 1924. Va ser una gran experiència i crec que el resultat del projecte va ser molt bo.\nÒscar Cadiach alpinista que ha conquerit els 14 vuitmils, sense oxigen. Foto: Josep M Montaner\n- D'on li ve la passió pel món de l'alpinisme?\n- Doncs el meu pare era capità de la marina mercant, i des de ben petit em va transmetre la seva passió pel mar. Per altre banda la meva mare va ser qui em va portar a la muntanya i poc a poc vaig anar descobrint aquest món. També recordo que em va marcar molt que als nou anys em regalessin el llibre La conquesta de l'Everest; que narrava les aventures d'Edmund Hillary. Anys més tard puc dir que he pogut pujar a l'Everest pels dos vessants: el de Hillary i el de Mallory. A part, el segon cop que vaig estar a l'Everest, el mateix Edmund Hillary va ser el nostre cap d'expedició honorífic.\n- Durant els últims anys ens han arribat imatges de grans massificacions a les muntanyes. Des que va començar a escalar com ha canviat l'alpinisme?\n- S'ha perdut el punt més romàntic de l'alpinisme. El d'explorar i obrir noves vies, de buscar reptes que t'omplin i connectar amb la muntanya. Si es veritat que la manera com s'han encarat les expedicions comercials ha potenciat que les muntanyes s'hagin massificat: oxigen, cordes fixes, portadors, xerpes, etc. A l'Everest ara mateix hi arriba qui té un major poder econòmic i no sempre és qui està millor preparat. Al final el Nepal és un país molt pobre i es guanya la vida amb això. També he de dir que l'Everest està massificat als voltants del mes de maig, la resta del any no hi ha ningú. No hem d'oblidar que podem trobar les mateixes sensacions en muntanyes més baixes i sense anar tant lluny.\n- Ha estat el primer alpinista català en coronar els catorze vuit mils sense servir-se d'oxigen suplementari. Amb quin 8.000 es queda?\n- Amb el Nanga Parbat. Va ser el meu primer vuit mil, que per mi era un gran somni, però a part d'això va ser una expedició en estil alpí, durant una setmana i amb el meu company Jordi Magriñà. Ens vam quedar els dos sols a la muntanya i vam inaugurar una travessa per la vessant del Diamir aconseguint fer cim a la primera. L'esperit d'exploració i de conèixer noves rutes ens motivava, i així continua sent.\n-Van passar 33 anys des del Nanga Parbat fins al Broad Peak. En quin moment va decidir anar a completar els catorze?\n- Completar els catorze vuit mils no ha estat sempre al meu cap, de fet del 2001 al Lhotse van passar deu anys fins al següent vuit mil. Allà va ser quan m'ho vaig plantejar com a repte després d'escalar el Manaslu, l'any 2011. Em vaig posar les piles i vaig anar a pel "hat trick" català que dic jo: Annapurna, Daulhaguiri i K2 que vaig completar en uns tres mesos. I després van venir el Kanchenjunga, el Gasherbrum I i finalment, tancant el cercle, el Broad Peak.\n- Quin ha estat el millor moment que ha viscut a la muntanya?\n- L'experiència del cim de l'Everest l'any 1985 ha estat el millor moment que he viscut dalt de la muntanya. Vaig conèixer la notícia del naixement de la meva filla just després de fer el cim a la muntanya més alta del món tal i com havia llegit en aquell llibre anys enrrere. Va ser especial.\n-I el pitjor?\n- Doncs si el millor moment me'l va donar la benvinguda a la vida de la meva filla, el pitjor me l'ha donat la mort. Sense cap dubte la mort del meu company Manel de Matta durant l'expedició de la Màgic Line al K2 ha estat la pitjor experiència que he viscut. És molt dur perdre un company de cordada.\n- Com es el dia a dia d'Oscar Cadiach quan no és d'expedició?\n- Doncs em dedico a fer guiatges de muntanya de tot tipus. Fa uns dies que he tornat de l'Himalaia on he portat uns clients a fer un trekking. A part d'això també faig cursos de muntanya i dono conferències. Això si, però sempre que em conviden a anar a algun lloc poso una condició, i és que pugui compartir alguna activitat a la natura allà on vagi. Al final això és el més bonic, poder descobrir nous llocs i compartir-ho amb la gent que t'acompanya.\n- Com es prepara per afrontar una nova expedició?\n- A part d'escalar, la meva preparació es basa en realitzar diferents esports que em permetin entrenar la meva capacitat de resistència. Ja sigui anant amb bicicleta, nedant o sumant metres de desnivell caminant. Tot això acompanyat d'una bona alimentació. Cuidar-se i entrenar bé són clau per preparar qualsevol repte.\n-Mirant al futur, quins projectes li queden per fer? Té alguna espineta clavada?\n- El projecte de la Via Lactea m'hagues encantat fer-lo possible. Es tracta d'una travessa que comença pujant cim del Gyachng Khan (7.948m) per una nova ruta i continua fins al cim del Cho-You (8.100m) per una aresta d'uns set kilòmetres en distància lineal. Entre el 2013 i 2014 vaig estar a prop de realitzar el projecte quan estava amb els catorze vuit mils, però ens van faltar ajudes per arribar al pressupost i el vam descartar. La passada primavera vam intentar tornar al Gyachung Khan per obrir una nova ruta fins al cim, però ho vam tenir d'aplaçar. El més complicat a part de tancar el pressupost és trobar els companys de cordada adequats. Al 2020 intentarem tornar-hi.\nEsports, Himalaya, Òscar Cadiach, Festival de Cinema de Muntanya de Torelló, Everest, Entrevista, alpinisme, 14x8000


Els germans Gasol, favorables a la consulta del 9-N - L'esport per la independència\nDimecres, 17 de setembre a les 18:30h de 2014\nEls germans Gasol, favorables a la consulta del 9-N\nEls jugadors de l’NBA defensen el dret a decidir\nNomés un dia després que el defensa del Barça Gerard Piqué defensés públicament que se celebri una consulta sobre la independència de Catalunya, avui han estat els jugadors de bàsquet Marc i Pau Gasol qui han defensat el dret a decidir. En un dinar organitzat per la Cambra de Comerç de Barcelona, els periodistes han demanat als dos germans la seva opinió sobre la consulta. Marc Gasol ha dit: 'Jo, a títol personal, estic d'acord amb la votació'. El seu germà Pau Gasol, també present a l'acte, no ha volgut respondre a la pregunta en aquest moment però un cop acabat el dinar sí que ha contestat. En declaracions a '8 al dia' ha dit: 'tothom té dret a decidir, tothom té dret a expressar-se'.\nCal recordar que Marc Gasol ja va manifestar-se a favor de la consulta sobre la independència fa uns mesos, al programa ‘El Convidat’ de TV3:\n1741 lectures Un comentari Envia\n17 de juliol 14.11h


Eric Vilaregut s'endú la 31a edició de la Travessia a la platja de La Pineda\nEric Vilaregut s'endú la 31a edició de la Travessa a la platja de La Pineda\nEls nadadors instants abans de començar la travessa\nLa 31a Travessa de la platja de La Pineda\nLa competició s’ha realitzat en plenes festes del municipi\nActualitzada 22/07/2018 a les 19:19\nLa Travessia a la platja de La Pineda ja ha arribat a la 31a edició. L’acte organitzat pel Club Natació Vila-seca s’emmarca dins les festes del municipi. A dos quarts d’onze del matí han sortit les categories inferior que han completat un recorregut de 800 metres i han donat pas, una hora més tard, a la resta de categories que han nadat 2.000 metres.\nEn les categories inferiors el guanyador ha estat Aitor San Pedro García del Club Natació Salou amb un temps de 19.16 minuts seguit per Lautaro Sparano, Pere Calderon i Carlotta Colom amb només mig minut de diferència.\nPer la seva banda, a la competició de 2.000 metres Eric Vilaregut del Club Natació Sabadell ha aconseguit la primera posició amb 24.19 minuts seguit de prop per Pol Roch, del Club Natació Sitges amb mig minut de diferència. Dos minuts més tard han creuat la línia de meta Pau Lana, Jordi Romero, Sergio Torres i Laura Rodríguez.\nComenta el contingut : Eric Vilaregut s'endú la 31a edició de la Travessia a la platja de La Pineda


Caixa Popular prepara una Gran Festa de Cap d’Any davant Tecnyconta Zaragoza\nL’encontre de la jornada 14 de la Liga Endesa que enfrontarà al Valencia Basket amb el Tecnyconta Saragossa comptarà amb un col·laborador d'excepció amb la Gran Festa per a acomiadar el 2018 que Caixa Popular, patrocinador oficial del partit, ha preparat per a este encontre. Es repartiran 8.000 motxilles de Caixa Popular que es col·locaran en els seients del pavelló, es llançaran centenars de regals a les graderies i els guanyadors dels concursos a través de les Xarxes Socials oficials del Club competiran en el pavelló per portar-se una Wonderbox com a regal. El Patge Real estarà a la Fonteta per a recollir les cartes dels xiquets per als Reis Mags i es col·locaran cistelles en l'anell de distribució perquè els més xicotets puguen provar la seua punteria.\nBusquem 4 finalistes en Facebook per a competir a la Fonteta!\nCaixa Popular vol que fins a 2 persones guanyen una experiència Wonderbox en el partit del dissabte, per això busca en xarxes a 4 finalistes per a competir en els temps morts sobre les taules de la Fonteta per portar-se els grans premis finals.\nEn la vesprada del dijous, en la pàgina de Facebook del Valencia Basket, es farà una pregunta. Entre tots els que contesten de forma adequada a esta pregunta i complisquen les normes, se sortejaran els finalistes. El divendres a les 16h coneixerem els 4 finalistes, que hauran de ser validats durant la següent hora a ser triats. A tots ells se'ls enviarà un missatge privat en el mateix Facebook, que hauran de contestar amb un telèfon de contacte abans d'una hora. Si no ha sigut possible contactar, passada l'hora, es recorrerà als suplents triats.\nMilers de regals de Caixa Popular\nEls assistents a l’encontre del dissabte trobaran en els seus seients una de les 8.000 motxilles gymsack que Caixa Popular repartirà per tota la Fonteta. A més, es llançaran a les graderies centenars de camisetes i pilotes anti-stress d'esta marca en els temps morts patrocinats per Caixa Popular.\nPer a l'últim partit de 2018, Caixa Popular ha preparat una gran festa per a acomiadar l'any en la qual vol donar un gran protagonisme als xiquets. Des de l'obertura de portes una hora abans de l'inici del partit, el patge real estarà en l'anell de distribució de la Fonteta per a recollir les cartes per als Reis Mags. Els xiquets podran escriure les seues cartes en el propi pavelló en les taules que estaran disposades al costat de la Bústia Real. I després podran provar la seua punteria en les cistelles que es col·locaran en l'anell de distribució de la Fonteta.\nUn Sofà Puleva molt especial\nEn este encontre una parella de guanyadors molt especial gaudirà del partit davant el Tecnyconta Saragossa des del sofà court-side de Puleva. Col·locat a peu de pista en una de les millors ubicacions del pavelló, just enfront del set del nostre DJ, en esta ocasió seran una dona embarassada i el seu acompanyant els que disfruten d'este espai tan especial amb motiu del llançament del nou producte d'esta marca, “Puleva Mamà”. I si eres abonada del Valencia Basket i estàs embarassada, podràs portar-te un pack de mostra per a un mes d'esta llet recollint el val en les nostres oficines.\nValencia Basket i el Centre Comercial MN4 volen que un llançament des del centre del camp valga per a portar-te diners, molts diners. És per això que des d'este pròxim partit buscarem a candidats que vullguen portar-se el pot des del centre del camp. En el primer partit, este dissabte, estaran en joc 150 euros en el llançament.\nPer a esta primera edició, busquem a dos candidats en la xarxes del Valencia Basket. En les pròximes edicions, les xarxes del Centre Comercial MN4 trauran als finalistes.\nEn el matí del dijous, en la pàgina de Facebook del Valencia Basket, es farà una pregunta. Entre tots els que contesten de forma adequada a esta pregunta i complisquen les normes, se sortejaran els finalistes. El divendres a les 17h coneixerem els 2 finalistes, que hauran de ser validats durant la següent hora a ser triats. A tots ells se'ls enviarà un missatge privat en el mateix Facebook, que hauran de contestar amb un telèfon de contacte abans d'una hora. Si no ha sigut possible contactar, passada l'hora, es recorrerà als suplents triats.


Com instal·lar certificat SSL a Apache - Manuals i Tutorials\nPer instal·lar un certificat SSL a Apache, necessitarem els fitxers següents:\nClau privada (.key)\nAutoritat de certificació (.ca)\nJa els tens? Comencem:\nCopia els tres fitxers al servidor. En aquest manual assumim que has pujat els tres fitxers per FTP, però pots realitzar-ho de qualsevol altra manera.\nConnecta't al servidor mitjançant SSH i accedeix a directori en el qual allotjarem els certificats: cd /etc/apache2/ssl/\nCrea el directori corresponent al teu domini i accedeix al mateix: mkdir minuevaweb.es cd minuevaweb.es\nMovem els certificats al directori creat. Suposant que els hagis pujat al directori 'web' per FTP, els mourem de la següent manera: mv /var/www/minuevaweb.es/datos/web/certificado.crt /etc/apache2/ssl/minuevaweb.es/ mv /var/www/minuevaweb.es/datos/web/certificado.key /etc/apache2/ssl/minuevaweb.es/ mv /var/www/minuevaweb.es/datos/web/certificado.ca /etc/apache2/ssl/minuevaweb.es/\nCanviem el propietari i grup dels certificats a root: chown root:root /etc/apache2/ssl/minuevaweb.es/certificado.crt chown root:root /etc/apache2/ssl/minuevaweb.es/certificado.key chown root:root /etc/apache2/ssl/minuevaweb.es/certificado.ca\nJa hem mogut els certificats en el directori corresponent.\nA continuació, procedim a configurar el bloc VirtualHost a Apache:\nAccedeix al directori de fitxers de configuració vhosts: cd /etc/apache2/sites-enabled/\nEdita el fitxer de configuració corresponent a la web en què estàs instal·lant el certificat SSL. En aquest exemple utilitzem l'editor de textos nano, però pots fer ús de qualsevol altre: cd /etc/apache2/sites-enabled/\nFem una còpia del bloc VirtualHost existent sota del mateix, quedant duplicat (després farem canvis, no et preocupis):\n(l'arxiu amb la còpia original)\nEn el segon bloc VirtualHost, modifiquem el port de 80 a 443: <VirtualHost *:443>\nEn el segon bloc VirtualHost, afegim abans del final les següents línies amb les rutes corresponents als nostres certificats:\nQuedarà de la manera següent:\nGuardem els canvis realitzats. A l'editor de textos nano, has de prémer la següent combinació de tecles: Ctrl + X per guardar i sortir Tecla Y per confirmar que vols sobreescriure Tecla Enter\nComprovem que la configuració és correcta: apache2ctl -t Ha d'aparèixer Syntax OK. Si apareix algun error, repassa els passos anteriors.\nRecarreguem la configuració d'Apache perquè s'apliquin els canvis: /etc/init.d/apache2 graceful\nLlest! Accedeix al teu web amb el prefix https: // per verificar que funciona correctament.\nSi ho prefereixes, podem realitzar aquesta gestió per tu. Sol·licita-ho mitjançant un tiquet per actuació tècnica.


Holiday home Boitzenburger Land Jakobshagener Str. Boitzenburger Land Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Boitzenburger Land Jakobshagener Str.-, Boitzenburger Land, Boitzenburger Land, Alemanya, 17268 - Veure al mapaHoliday home Boitzenburger Land Jakobshagener Str.Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 21 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Boitzenburger Land Jakobshagener Str. està situat idealment a Jakobshagen; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday home Boitzenburger Land Jakobshagener Str. és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com pesca. Holiday home Boitzenburger Land Jakobshagener Str. és una elecció inteligents per a viatgers a Jakobshagen, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.\nAllotjaments a Boitzenburger Land


Prostitute Bryans Mill TX 75566\nProstitute Bryans Mill TX 75566?\nNot Prostitute - Just Women Looking For Sex Bryans Mill TX 75566\nLooking for Prostitute in Bryans Mill TX 75566?\ncall girl Bryans Mill TX 75566, courtesan Bryans Mill TX 75566, hookers Bryans Mill TX 75566, sluts Bryans Mill TX 75566, whores Bryans Mill TX 75566


Sugrañes i Justafré, Encarnació ... [et al.], (aut.)\nISBN: 8499804071 ISBN-13: 9788499804071\nLes autres clients qui ont acheté Observar para interpretar. , ont également acheté:\nAutres livres Sugrañes i Justafré, Encarnació ... [et al.]:


Redacció Vilafranca del Penedès 13-10-2020 12:21 Lectures 1190\nUnió de Pagesos defensa que l'espai agrari ha de garantir aliments de proximitat al pla territorial del Penedès. Unió de Pagesos\nUnió de Pagesos va participar, el dijous dia 8 d’octubre, en la primera sessió de debat virtual del grup d’experts sobre espais oberts del procés participatiu del Pla territorial parcial de la vegueria Penedès, acte que va reunir online més de 80 persones. A petició dels organitzadors, el sindicat va mostrar el seu posicionament respecte quin model agrari proposa per a la zona i com aquest hauria de conviure amb altres usos com l’industrial o el turístic, així com què es pot fer per mantenir l’activitat agrària al Penedès.\nEn representació del sindicat, a l’acte hi va participar la responsable d’Urbanisme i Paisatge de la Comissió Permanent Nacional, Maria Rovira. En la seva intervenció, Rovira va recordar que a la vegueria del Penedès s’hi fan més conreus que no només el de la vinya i va posar sobre la taula la triple crisi que pateix el sector vitivinícola: de preus al pagès, de producció (com ha passat enguany amb la incidència del míldiu) i de crisi climàtica.\nTenint en compte aquests elements, Rovira va defensar per a la zona la necessitat d’un model agrari que sigui alhora sostenible i econòmicament viable, i va destacar la importància de fer un salt des del pla territorial vigent, que protegeix específicament el cultiu de la vinya, a un que contempli també altres cultius existents en la vegueria com els cereals, la fruita dolça i el sector forestal indicant que la multifuncionalitat de l’agricultura i la silvicultura és més vigent que mai. Rovira va defensar, també, la necessitat d’una estabilitat en la gestió del sòl, recordant la multiplicitat de plans de desenvolupament urbanístic de la Conca d’Òdena, entre el 2006 i el 2020, recordant que no hi ha res que generi més inestabilitat que la incertesa de les requalificacions del sòl.\nPer il·lustrar la necessitat d’un sector agrícola fort, la representant del sindicat va recordar com la crisi provocada per la covid-19 ha posat de manifest la importància de disposar d’una sobirania alimentària que garanteixi que el consumidor pugui escollir i adquirir, si així ho vol, el màxim de productes de proximitat possibles.\nUn altre dels aspectes a què va fer esment Rovira és la convivència entre els usos industrials i agrícoles, una convivència viable sempre que no respongui a criteris especulatius del sòl. Per aquest motiu, va defensar que cal que el sòl tingui valor productiu i que estigui planificat amb criteris de menor consum de terreny possible i va denunciar el gran impacte que té el sector logístic en un ús abusiu del sòl.


El carnet de biblioteca | Biblioteca Torras i Bages\nInici / Serveis / El carnet de biblioteca\nEl carnet és vàlid per a totes les biblioteques públiques de Barcelona i, des de fa un temps, també és vàlid per a la resta de biblioteques públiques de Catalunya. Amb el carnet, gratuït, personal i intransferible, podreu fer ús dels diversos serveis, com ara el préstec, la lectura a domicili, l'accés a internet i a la xarxa Wi-Fi, la consulta de fons especialitzats, la participació als clubs de lectura o els cursos específics que es fan als espais multimèdia. Els duplicats tenen un cost d' 1 euro.\nDes de fa anys, el carnet també ofereix descomptes a entitats que promouen activitats i serveis culturals a Vilafranca, l’Alt Penedès i arreu del territori català, i que es poden consultar a través de la Biblioteca Virtual.\nEl carnet es pot sol·licitar des del web, només cal emplenar el formulari, indicar a quina biblioteca el voleu recollir, i enviar-lo. Feu-vos el carnet.


La Càtedra Roses d’Arqueologia signa un conveni amb l’Escola Superior de Conservació i Restauració ·\nLa Càtedra Roses d’Arqueologia signa un conveni amb l’Escola Superior de Conservació i Restauració\nEls treballs del primer Curs Internacional d’Arqueologia Medieval i Moderna de la Ciutadella de Roses van descobrir el que va ser el carrer Major del recinte fortificat / Foto arxiu\nL’acord estableix la realització d’activitats vinculades amb el món de l’arqueologia i la conservació del patrimoni arqueològic de Roses\nLa Càtedra Roses d’Arqueologia i Patrimoni Arqueològic de la Universitat de Girona i l’Escola Superior de Conservació i Restauració de Béns Culturals de Catalunya han signat un conveni segons el qual les dues entitats estableixen un marc de col·laboració per a la realització d’activitats vinculades amb el món de l’arqueologia i la conservació del patrimoni arqueològic de Roses.\nAixí, l’acord estableix que l’Escola de Conservació i Restauració participarà en les diferents activitats desenvolupades des de la Càtedra, com en el Curs Internacional d’Arqueologia-Ciutadella de Roses.\nUn curs que es realitza anualment (la primera edició es va desenvolupar al llarg del mes del passat mes de juliol) i a partir de la campanya de 2019 incorporarà alumnes de l’Escola de Conservació i Restauració, que realitzaran pràctiques de consolidació d’estructures, en paral·lel als propis treballs d’excavació desenvolupats durant el curs.\nAquesta participació permetrà enriquir el Curs ja que fomentarà un apropament de les dues disciplines (arqueologia i conservació-restauració) i un intercanvi d’experiències. Al mateix temps alguns dels materials recuperats durant les excavacions del Curs Internacional serviran com a pràctiques de conservació i restauració pels estudiants de l’Escola.\nMembres de l’Escola també participaran en altres activitats organitzades des de la Càtedra, com seminaris, conferències o publicacions.\nAixí mateix, un dels professors de l’Escola, el dr. Marcel Pujol s’incorporarà al Consell Assessor de la Càtedra.\nTags: Acord, Ajuntament de Roses, Alt Empordà, Badia de Roses, Càtedra Roses d’Arqueologia i Patrimoni Arqueològic, Ciutadella de Roses, Conveni, Costa Brava, Escola Superior de Conservació i Restauració, Roses, Universitat de Girona, Vila de Roses\nPrevious Bicitranscat, nou projecte transfronterer i intermodal\nNext ‘Un món paral·lel’, el de Google Street View, a Ca l’Anita


Gandia mantindrà les instal·lacions esportives municipals tancades | Valencia Extra\nMorant ha explicat que “estem molt satisfets amb els resultats que estem obtenint i som conscients que això s’ha aconseguit gràcies a actuar amb molta rigorositat i també al fet que la ciutadania ha estat conseqüent amb les indicacions de l’Estat d’Alarma” i ha afegit que “d’acord amb la informació que tenim i a la que apareix en l’últim BOE al respecte, els espais esportius municipals romandran tancats”.\n“Som una ciutat esportiva, amb molts ciutadans que practiquen esport de manera lliure o federada i hem de recordar que les nostres instal·lacions esportives suporten un flux diari de 7.500 persones. Creiem que el més responsable és mantindre els espais tancats, ja que amb els aforaments que es marquen i les distàncies que s’indiquen des del Ministeri, és impossible que es puga garantir la seguretat dels usuaris”.


Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència envers les Dones 2019 | Mans Unides\nInici Informació ONG Notícies ONG Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència envers les Dones 2019\nAmb motiu del Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència envers les Dones 2019, que se celebra avui 25 de novembre, us presentem el cas de Jharna. La seva història és la de moltes nenes, noies i dones en aquesta regió de l'Índia. Moltes joves són casades abans de la majoria d'edat tot i que les lleis del país ho prohibeixen. I moltes són les dones que surten d'aquesta zona a la recerca d'una oportunitat. En nombroses ocasions es perd la seva pista i desapareixen per sempre ... O, quan les localitzen, es troben ja en una terrible situació.\nLa Jharna té 16 anys i estudia a l'escola propera al seu llogaret, Balti-Natinadakati, a Bengala Occidental. La seva família és molt pobre. Un dia arriba al llogaret un jove que diu ser un familiar. No el coneixen, però té bon aspecte i és molt amable. El jove s'ofereix a casar-se amb ella, portar-la a la seva ciutat i proporcionar-li una millor qualitat de vida. Els pares són molt pobres i no creuen que la Jharna pugui tenir una vida millor en el llogaret i per això accedeixen al fet que se celebri el matrimoni.\nQuan això arriba a l'oïda del grup de joves Kishori Bahini, constituït per set noies del llogaret, les joves es posen en marxa i informen els comitès de vigilància de la vila i als grups de dones i, amb la col·laboració de la policia i les autoritats, s'aconsegueix intervenir abans que el matrimoni es dugui a terme. Els pares de Jharna comprenen el risc d'enviar a la seva filla amb un desconegut i es comprometen a deixar-la estudiar fins a acabar el col·legi.\nL'existència d'un lloc fronterer amb Bangla Desh i d'una carretera de quatre carrils per al transport de mercaderies ha modificat substancialment la vida d'aquestes comunitats que es dedicaven fonamentalment a l'agricultura i la pesca. Les terres de conreu són ara grans aparcaments per a camions que s'aturen molt a prop dels llogarets i provoquen una situació extremadament insegura per a dones i nenes, ja que les fonts a les quals acudeixen a la recerca d'aigua estan ubicades molt a prop de les àrees d'estacionament.\nEls serveis socials de la diòcesi de Calcuta i Mans Unides han col·laborat en dos programes per prevenir el tràfic de persones i la violència contra les dones. Més de 2.000 persones han participat en activitats de sensibilització, formació sobre migració segura, creació de grups de dones i líders de les aldees, etc.\nA través de cursos, xerrades, tallers i teatre, les comunitats s'han empoderat i han creat xarxes de control de la migració que involucren a grups de dones, nois i noies, professors, líders de les aldees i autoritats locals, en coordinació amb les forces de seguretat i altres organitzacions. S'han creat comitès de vigilància que porten un registre de les persones que han sortit del llogaret i fan seguiment de la seva situació. Moltes nenes s'han organitzat en petits grups que informen els seus majors si observen circumstàncies que puguin suposar un perill per a algunes de les noies de la comunitat. De la mateixa manera, les dones i les joves han enfortit la seva posició en la comunitat, es protegeixen entre elles, han comprès els riscos de marxar a altres llocs sense un seguiment adequat i lluiten contra els matrimonis primerencs, la violència i les desigualtats.\nEn una zona en la qual la desocupació és gairebé del 70%, l'alt consum d'alcohol per part dels homes i la cultura masclista provoquen una elevadíssima taxa de violència contra les dones. En aquest context, les famílies es plantegen enviar a nenes o joves a les grans ciutats a la recerca d'una ocupació digna, sense conèixer el risc que corren de caure sota el control de les màfies. En altres ocasions, les famílies acorden un matrimoni amb un desconegut que presumptament tindrà cura de la seva filla i de tota la família, el que finalment resulta un engany.\nEnviat per Hugo Pérez Marsol el dl., 25/11/2019 - 14:17


N-II, any 1995 - Diari de Girona\nN-II, any 1995\njordi xuclà 04.04.2016 | 07:05\nEl ministre d'Obres Públiques i Transports de 1995 era Josep Borrell Fontelles. Aquell any va anunciar les obres de desdoblament de tota la N-II al seu pas per les comarques gironines, entre la Jonquera i Tordera. 14 d'agost de 2013, la ministra Ana Pastor Julián anuncia des de Fornells de la Selva que tots els trams de la N-II al nord de Girona, de Vilademuls fins a la Jonquera, estarien licitats el 2014.\n2 d'abril de 2016, accident de trànsit a la N-II a Pont de Molins amb set morts. El tram de Pont de Molins avui hauria d'estar en obres de desdoblament segons l'anunci de 2013, però la realitat és que res s'ha mogut perquè sigui així. Girona continua essent la demarcació de l'Estat amb menys quilòmetres d'autovia de titularitat estatal desdoblats.\nTanta gent tenim amics que han deixat la vida en aquest corredor de la mort que la ràbia davant cada nou accident només confirma la impotència col·lectiva d'una societat que, en aquest punt, no ha estat mai escoltada pel govern central en dues dècades. El desdoblament complert de la N-II és una qüestió de voluntat política i amb ben pocs anys s'hauria pogut desdoblar completament.\nLa setmana passada vaig conduir, amb motiu de les vacances de Setmana Santa, per centenars de quilòmetres d'autovies de l'Estat. I no em treia del cap la vergonya de la N-II. Alguns hi hem posat molta energia en empènyer aquesta obra. El resultat han estat engrunes inaugurades amb fanfàrria colonial. D'altres han mostrat una deixadesa insultant. Un exsecretari d'Estat d'infraestructures em va dir: "l'any 2011 tenia 130 milions consignats per la N-II, estàvem a punt de perdre les eleccions i anàvem ràpid licitant obres segons la prioritat política. Vaig rebre una trucada i els 130 milions van anar a parar a unes obres a Andalusia". Només reprodueixo el que em van dir.\n1 d'abril de 2016, visito el Mas Casadevall a Serinyà, en un deliciós enclavament amb vistes al Pirineu, les garrotxes i l'Empordà però sobretot acubillat per unes ondulants muntanyetes protectores, pur terraprim d'Empordà.\nEl senyor Lluís Desoi i la senyora Fina Burset, president i membre del comitè executiu, m'han convidat a visitar Mas Casadevall, on 38 persones viuen dia a dia un projecte per millorar l'atenció i la seva realització com a persones. He conegut el director de Mas Casadevall, Pep Mendoza, la conversa ha estat un no parar d'aprendre i de veure la seva passió, el seu projecte de vida, per assentar una metodologia que no para d'integrar nous instruments i que han permès l'autonomia i la realització de tantes persones.\nEl Mas Casadevall va néixer el 1988 com una iniciativa de vàries famílies amb parents autistes. Van fer un gran pas que, un cop més, en el nostre país va néixer de la iniciativa de la pròpia societat, i després les administracions i la filantropia han falcat la bona idea. Així es fa un país de qualitat, moltes vegades. Van guanyar dècades i van marcar el camí per altres societats. Avui, Mas Casadevall suposa també investigació a nivell internacional. S'ha acabat el vell concepte de centre i perifèria. Aquest Mas enmig de la verdor és centre i està connectat amb investigadors americans i europeus que treballen colze a colze.\nEl 2 d'abril és el dia mundial de conscienciació sobre l'autisme. Sortint del soroll, pur soroll prescindible, de la política polititzada d'aquests dies i entrant en les sinuoses carreteres que menen cap a Mas Casadevall, he transitat de l'estrafet món amb massa palla i poc gra a l'essència d'un projecte que ens fa tenir confiança en la bondat. Gràcies pel que feu.\nEls parlaments aproven lleis, controlen el govern, aproven i controlen pressupostos i, finalment, tenen la funció "d'impuls al govern". I, sobretot, elegeixen un president que forma un govern. I poden fer caure el president amb una moció de censura amb candidat alternatiu, l'anomenada moció de censura constructiva. Així s'explica a les facultats de Dret i Ciències polítiques. No vull desmerèixer les mocions i les proposicions no de llei, jo mateix en sóc un productor i presentador assidu. Però això no és el més crucial.\nPoso l'orella en la política catalana i escolto que una moció per dir que cada matí surt el sol pot provocar turbulències. De fet, si utilitzem llenguatge periodístic que ara es porta, a les grans capitals, hauríem de dir cataclismes i plagues severes. Res de tot això. Allò que compta és que Catalunya té govern, que governa bé i que té un president dedicat a governar i recórrer el país i a pensar estratègicament. Allò que compta és que en cap cas no es poden convocar eleccions en un any perquè així ho diu la llei -perquè les últimes foren eleccions avançades-, allò que compta és que hi ha estabilitat. A vegades hi ha mocions que només serveixen per tocar el violí o per tocar allò que no sona. És a dir, res de res. Tot va bé per als que ho volen fer bé.\nPrimera comissió d'Indústria de la legislatura espanyola. En aquesta legislatura, que d'aquí a un mes just sabrem si té viabilitat, continuo essent portaveu d'afers exteriors però he demanat poder treballar en un camp amb retorn directe sobre la nostra societat i que conec prou bé. Per això també sóc portaveu d'Indústria, energia i turisme.\nDesprés de tres hores de debats, intervencions, votacions i pactes, el que queda clar és que el PP està sol, aïllat. Amb quina diferència hem discutit i votat sobre política energètica, fraking, cas Castor... respecte a l'anterior legislatura. Per cert, la concessió de l'explotació de la planta Castor va ser adjudicada el 10 de juny de 2010, en ple govern socialista. Qui va escriure les clàusules que donen cobertura legal a que les empreses de Florentino Pérez cobrin 1.350 milions d'euros d'indemnització? Que ja estem pagant tots de manera incrustada en la factura del gas.\nQui va escriure les clàusules del contracte de TPFerro que pot fer que el mateix empresari, juntament amb la contrapart francesa, rebi 400 milions d'euros més els 200 ja rebuts pel lucre cessants d'unes obres acabades i no utilitzades. El regulador i el supervisor tenen un paper clau per fer una economia amb normes de joc netes o una economia de la llotja de contractació anomenada "palco del Bernabéu". Allí on mai s'han acordat obres de desdoblament de la N-II.


Data de l'esdeveniment: 15 de maig de 2021\nDissabte que ve, 15 de maig, la programació cultural de Xàbia té com a protagonista a un dels actors més reconeguts de teatre valencià, Carles Alberola, que presentarà a la localitat el monòleg en valencià 'Waterloo'.\nMonòleg de Carles Alberola\nEs tracta d'una obra que té com a fil conductor la foto d'un diumenge de paella a l'abril de 1974. Un viatge en el temps que, amb l'humor com a element bàsic, narra la història d'una família "normal" des del punt de vista de Carles, un nen de 10 anys amb el món per descobrir i amb aquest contrast entre la percepció de felicitat que de la infància i la dura realitat de la vida.\nLa representació a les 19 hores al riurau d'Arnauda. Les entrades tenen un preu de 5 euros i es poden reservar a la Casa de Cultura trucant a l'965794344.