En concret, es regularan aquestes subvencions a través d'una ordre de bases la principal novetat de les quals és que les subvencions tindran caràcter plurianual, atés que inclouran tant l'últim quadrimestre de l'any com els dos trimestres del següent any, per a fer-los coincidir amb el curs escolar. Fins al moment, la concessió de les subvencions es realitzava en dues fases diferenciades amb la inseguretat jurídica que això implicava perquè es desconeixien les quanties a percebre en la segona anualitat, subjectes al pressupost de l'any següent.\nA més, se substitueix el barem de selecció de projectes que fins al moment sobreponderava aspectes subjectius i discrecionals. El nou barem serà objectiu, ja que la majoria dels criteris a valorar ni tan sols han de ser aportats pels sol·licitants perquè s'extrauen directament de la base de dades dels centres educatius ÍTACA .\nEntre els criteris que es valoraran cal destacar els relatius a l'impacte de la formació i resultats de la gestió del programa, és a dir, el nombre d'alumnes que van cursar el programa l'any anterior, de manera que es valoraran els més demandats.\nAixí mateix, es preveu la valoració dels criteris relatius a la capacitat de l'entitat sol·licitant, és a dir, el professorat i personal de suport amb contracte laboral fix o funcionari amb què compta el centre, de manera que es potenciarà l'ocupació de qualitat i també la qualitat de l'ensenyament, així com l'experiència prèvia de l'entitat en programes semblants.\nD'altra banda, també es preveuen criteris relatius a l'organització de l'entitat, com estar en possessió de certificats de gestió de qualitat: ISO, EFQM o altres; estar en possessió de certificats de gestió mediambiental, en matèria d'accessibilitat i de perspectiva de gènere, o experiència en la matèria. Així mateix, es valorarà la responsabilitat social, és a dir, ser col·laborador de l'Administració educativa mitjançant llocs formatius per a alumnes en FCT o d'FP Dual.\nFinalment, s'inclouen criteris relatius a l'oportunitat del programa purament objectius en funció dels perfils formatius del programa i la demanda insatisfeta de places escolars per localitat, província o comunitat en el curs immediatament anterior.


El PSC abandona el ple de Palafrugell on es condemnen els empresonaments de polítics • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl PSC abandona el ple de Palafrugell on es condemnen els empresonaments de polítics\nEls socialistes han criticat que la moció s'hagués presentat a última hora i que s'havien fet canvis que no compartien\nEl ple de Palafrugell ha aprovat aquest dimarts una moció d’urgència en contra de l’empresonament de polítics líders de l’independentisme, i de defensa dels seus drets polítics. Els grups del PSC i L’Entesa han abandonat el plenari perquè han criticat la manera com s’ha presentat la moció.\nLa moció és una proposta dels grups d’ERC i el PDeCAT i exigeix “el ple respecte a les institucions que representen el poble de Catalunya”. Així ho llegia l’alcalde Josep Piferrer.\nDe totes maneres, el grup del PSC ha criticat que la moció s’hagués presentat a última hora i que, un cop ells havien decidit votar-hi a favor, s’havien fet canvis que no compartien. Per això, tots els regidors socialistes van abandonar la sala de plens mentre es llegia i votava la moció.\nLa moció ha acabat sent aprovada amb els vots a favor dels grups de govern. El portaveu socialista Juli Fernández ha demanat que en aquesta qüestió es tingui en compte el seu grup perquè “sempre” s’han mostrat “en contra de l’aplicació de l’article 155 i de la judicialització de la política” i han demanat que es revisi la presó provisional.\nArticle anteriorL’esvoranc del carrer Carrilet de Palafrugell el van causar les “fortes pluges”


És possible fonamentar l’ús social de la llengua catalana des de l’àrea de llengua catalana i literatura en l’ESO? – Cercle 21\nÉs possible fonamentar l’ús social de la llengua catalana des de l’àrea de llengua catalana i literatura en l’ESO?\nPublicat el 22 Juliol, 2016 7 Setembre, 2016 per cercle21\nRafael Lemus, rlemus2@xtec.cat\nLa intenció d’este article és posar de manifest alguns reptes que – entenc – ens hem de plantejar els professors i professores de llengua catalana i literatura en les properes dècades, pel que fa a la influència que podem exercir en el foment de l’ús de la llengua catalana al nostre espai lingüístic. És la meua obligació advertir que no hi ha cap pretensió d’exhaustivitat ni d’exclusivitat en tant que moltes de les vies que s’hi apuntaran són, al meu parer, complementàries, tot i que tindran una potencialitat diferent segons l’entorn, el moment i els agents. Així doncs, la intenció serà demostrar la necessitat d’encetar un nou procés que comunique l’esforç realitzat fins ara per a assolir un nivell de competència lingüística de tota la població, i la necessitat d’establir estratègies que preparen eixe ciutadà a fer servir el català en clau inicialment de compromís social.\nL’escrit quedarà estructurat de la següent manera: Inicialment plantejaré una sèrie de qüestions que –tot i ser evidents- sovint no tenim contestades o resoltes; en segon lloc, faré referència als objectius educatius de l’àrea de Llengua Catalana i Literatura i, sobretot, al canvi de prioritats; posteriorment em referiré al camp [Bourdieu, /Passeron, , 2005, pàg. 33 i ss. ] de l’educació secundària, des del centre educatiu i, especialment, a l’aula com a àmbit d’intervenció on els diferents capitals [Bourdieu, /Passeron, , 2005, pàgs. 91-92,94-96,144 -146 ] (econòmics, culturals, lingüístics, socials i simbòlics) i l’hàbitus lingüístic [Bourdieu, /Passeron, , 2005, pàg. 46 i ss.] són components claus per a la intervenció socioeducativa; en quart lloc, faré esment als marges de maniobra que tenim en tant que abordem un procés que passa d’una escola comprensiva igualitària a una escola comprensiva meritocràtica [Carabaña, 2006, pàgs. 32 i ss.] a un mercat laboral que de fet és distint en els diferents entorns dels territoris de llengua catalana. Per últim faré una breu referència a l’alumnat nouvingut en tant que posa en evidència les debilitats de la intervenció socioeducativa dels centres de secundària, i manifesta la feblesa del denominat capital civil de la nostra societat.\nL’article està pensat a partir de preguntes que han de ventilar els reptes com a professionals de l’educació i, en este àmbit, jo em remetré especialment a l’educació secundària obligatòria i postobligatòria. Però m’agradaria fer-ne un incís abans d’endinsar-me en el tema: Les qüestions no són òbvies, és a dir, no es poden donar simplement per vàlides quan no són compartides socialment encara que puguen estar raonades científicament en part. Dit d’una altra manera, el mateix títol d’este article molts ciutadans i ciutadanes el considerarien intervencionista, agressiu, i un llarg etcètera que no ve al cas. Açò implica –tot i que no ho abordaré en este espai- que la qüestió relacionada amb el foment de l’ús social segurament no està consensuada socialment i, per tant, afecta a la resolució de la proposta i al model d’intervenció. Significa, doncs, que qualsevol abordatge haurà de tractar amb racionalitat democràtica este repte al llarg del procés d’ensenyament-aprenentatge, i en formarà part fins a tal punt que sense la seua resposta qualsevol intervenció –en relació a l’ús social del català- serà feble o dèbilment estructurada.\nEn primer lloc, hi ha algunes qüestions que hauríem de posar sobre la taula i que com a professors i professores de llengua catalana no podem obviar llevat que tinguem la pretensió de limitar-nos a un exercici professional centrat en la competència lingüística, tot ignorant la situació sociolingüística de les llengües minoritzades (una part importantíssima del patrimoni de la Humanitat, per cert!). Així doncs, en llance algunes amb la finalitat d’obrir el tema:\nPer què hem de fomentar l’ús social de la llengua catalana en l’ESO principalment? Per què hem de modificar l’òptica del currículum? És a dir, no hauríem de centrar-nos preferentment en la competència sociolingüística i la competència estratègica com a claus (val a dir, la competència discursiva [Cros A.i Vilà, M., 1998 pàg. 44 i ss.] en bona part al servei de les dues anteriors i no centrada en ella mateixa)?\nPer què el professorat de llengua catalana ha d’implicar-s’hi? De l’aula a la institució? Significa això fer de comissaris lingüístics?\nPer què hem de considerar estudis longitudinals en este àmbit? De quins terminis parlem per a veure una construcció sociolingüística enriquidora en el nostre entorn? Reptes? Errors? Noves aportacions socials, tecnològiques, científiques?\nPer què no podem ignorar la complexitat del propòsit ni amagar-nos en subterfugis simplificats? Per què en un món globalitzat esta no és una qüestió local sinó de valors universals compartits? És possible fomentar l’ús social de les llengües minoritzades sense una educació en valors (que ensenye racionalment valors universals relativament compartits en l’àmbit del discurs)?\nFomentar l’ús del català només podem fer-ho quan hi som tots, si és que volem realment millorar la competència lingüística d’una banda i, convertir-la en ús social que puga a la llarga garantir la reproducció lingüística. I l’ESO com a etapa, i el centre educatiu com a espai, representen un observatori social de primer ordre i, per tant, converteixen la institució educativa en element clau com a espai d’experimentació i investigació socioeducatiu, en tant que podem controlar parcialment moltes variables. Així doncs, hem d’explorar els discursos dels nostres alumnes, tant pel que fa a prejudicis i tòpics, com de necessitats sentides, perquè a partir del que ens diuen hem de deconstruir per a construir –més que no pas reconstruir- un nou escenari en el qual capiguem tots refent nous discursos i creant noves complicitats i consensos. És per això, que hem de modificar algunes prioritats en l’enfocament del currículum, i ens hem de situar com a professors i professores de llengua catalana en el nus del diàleg social de l’entorn educatiu. Per tant, si hem de buscar una imatge estaríem més a prop d’un mediador social que no pas d’un apòstol o un comissari.\nAixí, si hem de començar per algun lloc fóra bo revisar les possibilitats de la nostra àrea en aquest sentit: per què no centrar-nos en l’àmbit de la comunicació (mitjans de comunicació) i la societat (sociolingüística, especialment)? En secundària, el procés d’aprenentatge del català ja ha estat assolit majoritàriament, tret que ens remetem simplement al domini de l’ortografia com a únic referent lingüístic. Ara bé, més discutible és que hi haja un procés d’adquisició lingüística del català com a L2 (segona llengua de bona part dels nostres alumnes) pel que fa a les diferents àrees, i encara menys un procés d’apropiació lingüística del català com a compromís universal, component decisiu per a incorporar l’ús tant quan és la L1 com la L2. És per este motiu, que\n(1) la llengua catalana ha de ser el vehicle (no és suficient que el llibre estiga en català!) per a l’adquisició de coneixements de les altres àrees, com a instrument per a indagar sobre la realitat social, científica i tècnica i, açò traslladat a un altre argot,\n(2) significaria que hem d’ensenyar més estratègies d’aprendre i comunicar més que no pas uns continguts aïllats o centrats, bé en components gramaticals o en una tipologia textual com a apartat teòric.\n(3) D’altra banda, si sovint diem que volem canviar actituds de rebuig o d’indiferència, haurem d’intervenir com a docents en la construcció de valors que puguen modificar aquestes actituds tant en el camp lingüístic i com en la resta.\nTant és així, que resultaria temerari acostar-se a l’aula sense reconèixer les característiques de la seua estructura. Deixant ben clar la confiança en les oportunitats que garanteix el centre educatiu, ningú no pot ignorar que no es tracta d’un espai neutre. Cal, doncs, en primer lloc, veure quin tipus de cultura predomina i formular l’estratègia d’aproximació, de diàleg i de generació d’oportunitats. Analitzar les expectatives que té l’alumnat i la pròpia família pel que fa al seu projecte d’adult, estudiar la distància de la cultura de l’entorn familiar respecte a la cultura de la institució educativa per tal de generar ponts i eliminar desconfiances, representen els primers passos d’eixe diàleg social que hem de teixir. En aquest primer entorn hem de ser capaços d’identificar elements claus sobre els diferents capitals econòmics, culturals, lingüístics, socials i simbòlics que permeten delimitar i comprendre les estratègies discents [Fernández Enguita, M., 1995, pàg. 57 i ss.] predominants en l’aula. Pensem quin paper juga la xarxa d’amics de l’adolescent en la recreació del seu capital social. Pensem en quins repertoris lingüístics són predominants en la seva competència comunicativa. Pensem en com elaboren experiencialment criteris d’inclusió i exclusió segons en la posició del mercat laboral en què es troben ells i les seues famílies. Pensem en la seua experiència lingüística situada generalment en l’hàbitus predominant que tendeix a la reducció d’àmbits d’ús de la llengua pròpia (tant si la té com a L1 o com a L2). Pensem que una part del seu capital simbòlic està centrat en una visió individualista difosa contínuament per una societat consumista, que allunya dels compromisos col·lectius. Per tot això, no podem arribar-hi i dir-los que estan equivocats i que és millor ser solidari i han de parlar català perquè és la llengua del país: l’evidència i l’obvietat almenys no semblen tan clares i, sovint, contradiu les realitats en les quals vivim. I d’ací, ha de nàixer el repte i no pas la renúncia ni la resignació.\nHem de valorar força que tinguem una escolarització en aquest període que ens permet treballar tant el capital civil [Gil Calvo, E., 2006 pàg. 44] (horitzontal:vinculacions simètriques entre ciutadans) com el capital cívic [Gil Calvo, E., 2006 pàg.44] (vertical: vinculacions asimètriques entre autoritats i ciutadans). És per esta raó, que una escola comprensiva igualitària que podríem situar fins a un primer cicle de l’ESO, com una escola comprensiva meritocràtica (2n cicle d’ESO i postobligatoris) representen una gran oportunitat per a guanyar nous espais també en l’àmbit del compromís lingüístic amb les llengües pròpies. És per això que haurem de treballar des del primer d’ESO la construcció dels valors utilitzant com a suports les diferents Declaracions Universals i l’anàlisi de conflictes o dilemes morals a través de treballs de diferents ordre que obligue a l’alumnat a l’ús de la llengua (millora competencial) per a tractar situacions comunicatives funcionals i a elaborar estratègies de resolució de conflictes on l’altri també compte. La finalitat última, seria que ens incorporem en esta societat per inclusió, valorant les oportunitats que ens dóna el cosmopolitisme actual però abordant el conflicte lingüístic viscut, ignorat o negat de tal manera que es reconega que el compromís democràtic representa un esforç superior però que paga la pena.\nEn última instància, hem de pensar que els nous corrents immigratoris generen, si més no, dos tipus de reflexió: d’una banda, posen en evidència, la debilitat de la llengua pròpia com a eix vertebrador de l’espai social que representa el món del treball no qualificat, i també de bona part del qualificat, i del món escolar en tant que posa de manifest que el problema no són les persones nouvingudes, sinó que el conflicte rau en la societat d’acollida. Dit d’una altra manera, la clau de l’aprenentatge del català per part de l’alumnat nouvingut està en el fet que l’alumnat de la classe ordinària assumisca el català com a llengua de cohesió social i trenque amb l’hàbitus de considerar el castellà com a llengua franca i respectuosa d’uns suposats drets o privilegis individuals; treballar el pas de l’aula d’acollida a l’aula ordinària significa implicar el centre educatiu en processos d’adquisició i apropiació lingüística que s’entenen perfectament des d’una perspectiva ecolingüística. D’altra banda, la segona reflexió, obliga a situar el nostre espai territorial com un espai plurilingüe que ens obre l’oportunitat d’un nou patrimoni lingüístic i la possibilitat d’establir xarxes de relacions socials i educatives amb altres llocs del món utilitzant els “nous catalans” com una llançadora en les quals el coneixement del català i la llengua nouvinguda del grup lingüístic impliquen una oportunitat històrica per a recrear escenaris i intercanvis. Tant Catalunya com el País Valencià són grans receptores d’immigrants no comunitaris, la qual cosa ens ha de permetre projectar-nos amb el conjunt de la ciutadania.\nEn definitiva, este article només pretenia posar sobre la taula la necessitat de plantejar-nos reptes de present i futur. I és per este motiu que hem de tenir paciència a l’hora de valorar els resultats: una societat democràtica requereix una construcció social serena però fonamentada en valors universals, és a dir, en valors que un individu puga transferir si es desplaça a una altra societat. Necessitarem, doncs, paciència i ciència per analitzar per entorns geogràfics, per models institucionals, per configuracions humanes, per projectes lingüístics, per plantejaments pedagògics. Així doncs, haurem d’estudiar molt els processos que passen fora i dins del nostre país al llarg dels, si més no, propers vint anys. I tot això, ens obliga a reconèixer la incidència de la nostra tasca i també a exigir que fora de l’àmbit educatiu es duguen a terme processos similars. Però no hem d’oblidar que en un projecte de construcció d’una democràcia social el secret està en la massa, la qual cosa passa per assumir una visió dinàmica del conflicte com a part natural del procés.\nHe d’advertir que la bibliografia citada en este article representa alguns autors i autores dels quals sóc deutor, en tant que m’ha proporcionat diversos tipus de coneixement que m’han servit com a eines de reflexió en la meua pràctica professional com a professor d’educació secundària de llengua catalana i literatura. És obligat aclarir, doncs, que qualsevol error en la interpretació forma part de les limitacions de qui subscriu estes línies.\nAA.DD., 1998, La Declaració Universal de Drets Humans, Comentari article per article. Barcelona: Associació per a les nacions Unides a Espanya/ Icària editorial S.A.\nAA.DD., 2002 , Educació Secundària Obligatòria. 1r cicle. programa de competència social. Habilitats cognitives, Valors morals, Habilitats socials, document policopiat. Generalitat de Catalunya. Departament d’Ensenyament.\nBarrieras, M., Vilaró, S., Junyent, C., 2000, Quadern ESO de La diversitat lingüística, Barcelona: Projecte GELA. Octaedro\nBateman, Simona, 2005, L’expérience morale comme objet sociologique, L’Année sociologique. Textes réunis et présentés par Patrick Pharo Éthique et sociologie : Perspectives actuelles de la sociologie morale. Volume 54/2004 Nº2 Paris : Presses Universitaires de France (PUF) 2004 1re édition : 2005, juillet pàgs. 389 – 412\nBernstein, 1998, Pedagogía, control simbólico e identidad, Madrid: Ed. Morata.\nBoix, E. I Vila, F.X., 1998, Sociolingüística de la llengua catalana, Barcelona: E. Ariel Lingüística\nBourdieu, Pierre/Passeron, Jean Claude, 2005, La réproduction. Élements pour une théorie du système d’enseignement, Paris: Éditions de Minuit. (1ª ed.1970)\nCarabaña, Julio; 2006, Una nueva ley de educación Claves de la Razón Pura núm .159 pàgs. 26-35, Madrid: Claves de la Razón Pura núm .159 pàgs. 26-35 Gener /febrer 2006\nCros, Anna i Vilà, Montserrat, 1998, L’ensenyament de la llengua oral (pàgs. 35-48) a Camps, A. i Colomer T. (coord.)1998, L’ensenyament i l’aprenentatge de la llengua i la literatura en l’educació secundària, Barcelona: ICE Universitat de Barcelona/ Horsori Editorial.\nDelors, J., 1996, Educació: Hi ha un tresor amagat a dins. Informe per a la UNESCO de la Comissió Internacional sobre Educació per al segle XXI\nFernández Enguita, M., 1995, La escuela a examen; Madrid: ed.Piràmide, 2002, “Yo, nosotros, todos. Autonomía profesional, orgaización flexible y escuela-red” Cuadernos de Pedagogía. Núm.317. Octubre. Barcelona\nGil Calvo, E., 2006, El eclipse del capital social, Claves de Razón práctica, Núm. 164, pàgs. 42-49, Madrid: Promotora General de Revistas, S.A\nGuasch, Oriol, 2005, L’ensenyament integrat de les llengües del currículum. Cap al plurilingüisme des de l’ensenyament-aprenentatge de la segona llengua. III Jornades Institut Europeu de Programes d’Immersió. Immersió Lingüística. Revista d’Ensenyament Integrat de Llengües i Continguts Núm. 7, desembre 2005 Barcelona: IEPI /Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya, pàgs. 21-38\nHabermas, Jürgen, 2003 (4ª ed.), Teoría de la acción comunicativa, I. Racionalidad de la acción y racionalización social, Madrid: Taurus. Santillana\n2001 (3ª ed.), Teoría de acción comunicativa, II. Crítica de la razón funcionalista. Madrid: Taurus. Santillana\nLemus, R. i altres (1999). L’acció tutorial com a eix vertebrador del treball sobre el currículum. Revista GUIX. Elements d’acció Educativa. Barcelona: Graó. Pàgs. 65-70\n(2000). Un professor de Llengua Catalana i Literatura en el seu laberint. Revista GUIX. Elements d’acció Educativa. Barcelona: Graó. Pàgs. 67-77\nMayoral,D./Molina, F., 2002, Les desigualtats ocultes: llengua, cultura i educació, Lleida: Pagès editors.\nMcKernan, J., 2001 (2ªed.), Investigación-acción y currículum, Madrid: Morata.\nPuig, J.Mª, 1995, La educación moral en la enseñanza obligatoria, Barcelona: Ed. ICE Universitat de Barcelona, Horsori Ed.\nRubio Carracedo, 2003 (2a ed.), La psicología moral (de Piaget a Kohlberg), Camps, Victoria, ed., Historia de la ética. 3. La ética contemporánea.,Barcelona: Crítica pàgs. 481-523\nDonem bits al català →


Escoles Agrícoles 21:17 07/11/21\nEls Premis de l'Aigua es lliuren cada any amb motiu del Dia Mundial de l'Aigua i tenen l’objectiu de potenciar totes aquelles iniciatives, actuacions o trajectòries que tinguin la voluntat de millorar la relació de la població catalana amb l'aigua i el seu entorn natural\npels escola aigua amics premiada agraria\nLliurament dels Premis de l'Aigua 2021 ©EA\nL’Associació Catalana dels Amics de l’Aigua va guardonar a l'Oficina del Regant - ens que gestiona l'Escola Agrària de Tàrrega - per la implantació d'una eina de recomanacions de reg, així com pel desplegament d’informació al voltant de l'ús racional de l'aigua i la millora de l'eficàcia del reg. Els guardons es van lliurar en el marc del IV Congrés de l’Aigua a Catalunya, que va tenir lloc el 20 d'octubre a Barcelona, i que enguany es va centrar en els reptes per a la gestió dels recursos hídrics davant l'emergència climàtica.\nL’Oficina del Regant va ser una de les sis entitats i persones premiades en aquests guardons, conjuntament amb Mancomunitat d’Aigües del Solsonès, l’escriptora Dolors Domingo, el Consorci de la Costa Brava, la Comunitat de Regants dels Canals d’Urgell i l’investigador César Terrer.\nAquest reconeixement a l’Oficina del Regant s’afegeix al premi que va atorgar l’Organització de les Nacions Unides per a l’Agricultura i Alimentació (FAO) a l’Eina de Recomanacions de reg l’any 2017. En aquella ocasió, la Comunitat de pràctiques d’e-Agricultura (CoP), en associació amb la FAO i el Centre Tècnic d’Agricultura i Cooperació (CTA), va seleccionar l’Eina com a exemple de bones pràctiques en l’ús de les TIC en l’agricultura.\nUn referent del sector del reg\nL'Eina de Recomanacions de Reg és un servei ofert a través del portal de Ruralcat, disponible des de l’any 2005, i que compta amb més de 1.600 usuaris. Amb aquesta eina, que es gestiona des de l’Escola Agrària de Tàrrega a través de l’Oficina del Regant, el DACC treballa per millorar l’eficiència en l’ús de l’aigua de reg de les explotacions catalanes.\nL’estratègia de recomanacions de reg de l’Oficina consisteix en diferents fases; quadres per demarcacions per les estacions climàtiques i cultius més importants per cada demarcació, enviades a llistes de distribució, un altra fase són les recomanacions de reg que s’estan portant a terme per algunes comunitats de regants, enviades a través de les comunitats de regants als seus regants i en últim pas rebre recomanacions adaptades a la parcel.la prèviament introduïda a l’eina.\nAquesta estratègia s’acompanya de formació i transferència tecnològica en reg per a tots els regants, i una bústia d’assessorament al regant per reconduir o resoldre els dubtes al voltant del reg i les Comunitats de regants. L’Eina de Recomanacions de Reg ha anat evolucionat al llarg del temps gràcies als comentaris dels seus usuaris i l’experiència dels seus gestors.\nLa persona que lidera el manteniment d’aquesta eina des de fa molts anys és Maite Sisquella, així com la resta de l’equip de l’Oficina del Reganat que treballen per mantenir actualitzat i actiu aquest recurs.\nL'Escola Agrària de Tàrrega és un centre escolar públic del Servei de Formació Agrària del DACC. Des de fa més de 35 anys, imparteix ensenyaments de formació professional inicial i de formació contínua, adreçats especialment al sector agropecuari.\nEl centre treballa fermament per millorar el relleu generacional del sector primari i focalitza la seva activitat cap als professionals del món agrari i ramader i cap a la nova pagesia. Des de fa 6 anys i amb l’objectiu de suplir la demanda formativa d’aquest col·lectiu, joves que volen incorporar-se a una explotació agropecuària, ofereix el Cicle Formatiu de Grau Mitjà de Producció Agropecuària en modalitat semipresencial. Recentment, el centre ha iniciat el Cicle Formatiu de Grau Mitjà de Producció Agropecuària a distància, el primer de tot Catalunya.\nEn quant a la formació contínua, ofereix jornades i cursos presencials, semipresencials i a distància de durada variable, amb la finalitat de completar la formació dels professionals del sector. L’escola també és la seu del Campus Empresarial Agrari, una oficina que proporciona formació en gestió empresarial als professionals del sector agroalimentari, i de l’Oficina del Regant, que ofereix formació en reg i gestiona l’eina de recomanació de reg.


Hotel Perelada Wine Spa & Golf. Girona. Hotéis | spain.info Portugal\nAdmite cães conforme tamanho, Admite cartões de crédito, Ar acondicionado em zonas comuns, Aluguer de bicicletas, Antena parabólica, Elevador, Bar/Cafetaria, Ginásio, Jardim, Parking pago, Parking gratuito , Piscina, Sauna, Spa, Ténis, Terraço, Lojas


L'ART DE NO AMARGAR-SE LA VIDA (EDICIÓ ESPECIAL). LES CLAUS DEL CANVI PSICOLÒGIC I LA TRANSFORMACIÓ PERSONAL. SANTANDREU, RAFAEL. Libro en papel. 9788418033599 La caixa d'eines


16 D’OCTUBRE, DATA DE L’ESTRENA ALS CINEMES DE LA SEGONA PART DE “MILLENNIUM” – Vols Llegir?\n16 D’OCTUBRE, DATA DE L’ESTRENA ALS CINEMES DE LA SEGONA PART DE “MILLENNIUM”\nPosted by volsllegir on 29 de juliol de 2009 0 Comments\nJa hi ha data per l’estrena de la segona part de la versió per al cinema de “Millenium”. Serà el dia 16 d’octubre, quan arribarà a les sales de projecció de tot l’Estat. L’adaptació de “La noia que somiava un llumí i un bidó de gasolina” s’estrenarà només quatre mesos i mig després d’haver arribat a la pantalla gran la primera part, “Els homes que no estimaven les dones”.\nAquesta primera part de la trilogia d’Stieg Larsson encara és a la cartellera d’alguns cinemes. Des de l’estrena, el passat 29 de maig, ha recaptat fins el moment més de 6 milions d’euros. La pel.lícula de la segona part té els mateixos protagonistes, Noomi Rapace i Michael Nyqvist, en els papers de Lisbeth Salander i Mikael Blomkvist, però Daniel Alfreson ha rellevat a Niels Arden Oplev a la direccció.


Els serveis funeraris també tenen modes\nUna empresa de Manresa permet a l’usuari planificar el seu comiat; els taüts ecològics o la música són tendència\nEls taüts i les urnes ecològiques representen ja el 30% dels serveis funeraris del Bages. Foto: LL.C./EPA\nMANRESA / Redacció / Carmina Oliveras\nEls serveis funeraris tampoc s’escapen de les modes. Coincidient amb Tots Sants, una empresa de Manresa –Àltima Funerària Fontanova– ha donat a conèixer una de les seves darreres novetats: el servei mivoluntad, que permet deixar planificat i fins i tot pagat el propi funeral de manera anticipada.\nSegons explica el director general de l’empresa, Josep Ventura, es pot deixar escrit el tipus de taüt que un voldrà, la música que es vol que soni, si es prefereix una cerimònia laica o religiosa o si es vol que es passin imatges durant el comiat.\nVentura relata que es percep una tendència creixent de personalització del comiat, un fet que, diu “reconforta a les famílies”, ja que un servei d’aquest tipus, apunta, “resol una qüestió sovint complicada o precipitada als familiars que passen per una defunció”. Per fer-ho, cal signar un contracte. La companyia “garanteix el manteniment de l’import durant cinc anys” i després es realitzen actualitzacions de l’IPC quinquennals.\nSegons les dades que ha facilitat la mateixa empresa, el 20% dels funerals del Bages ja compten amb músics en viu que interpreten entre una i tres peces. I, com a novetat, han sortit al mercat els taüts ecològics –sense teixits sintètics, ni elements metàl·lics o vernissos– i les urnes biodegradables –elaborades amb argiles naturals, sorra o sal. Les opcions ecològiques d’inhumació representen ja el 30% dels serveis funeraris a la comarca. L’empresa també corrobora que la demanda de serveis de cremació augmenta a Catalunya, on el 2015 es van registrar unes xifres d’incineració del 40,46%. Al Bages el percentatge és del 30%, per sota, “però creix any rere any”.\nÀltima compta amb set tanatoris al Bages: Manresa, Sant Vicenç de Castellet, Súria, Sant Joan de Vilatorrada, Navarcles, Cardona i Santpedor.\nArxivat a: SERVEIS FUNERARIS\nBatanés assegura que el procediment del crematori de Manresa és “obscur”\nL'Ajuntament atorga les llicències per iniciar les obres del crematori\nL'Ajuntament de Manresa desestima les al·legacions al crematori\nEsfune amenaça en portar el nou crematori de Manresa als jutjats\nL’Ajuntament assegura que té el sí favorable de l’Agència Ambiental\nEl PSC destapa que es tramitava el crematori abans d'aprovar-lo


Com obtenir l'exempció de drets d'Importació i impostos per a professionals i particulars\nSoc un particular que traslladaré la meva residència a Espanya (Territori duaner UE) des dels Estats Units, quins béns puc traslladar a Espanya amb franquícia de drets i exempció d'impostos per canviar la meva residència?\nSeran admesos amb franquícia de drets d'importació i exempció d'impostos els béns i efectes personals importats per persones físiques que traslladin la seva residència normal al territori duaner de la Unió Europea des d'un país tercer.\nEls destinats a l'ús personal dels interessats o a les necessitats de la seva llar (efectes i objectes de mobiliari, roba de casa, etc.)\nLes provisions que corresponguin a un aprovisionament familiar normal, els animals domèstics que puguin conviure a la llar, així com els instruments portàtils d'arts mecàniques o liberals necessaris per a l'exercici de la professió de l'interessat.En cap cas els béns personals no han de tenir, per la seva naturalesa o la seva quantitat, cap pretensió de caràcter comercial\nSi trasllado la meva residència habitual a Espanya des dels Estats Units, quins requisits he d'observar per realitzar la importació dels meus béns personals amb franquícia duanera i exempció d'impostos?\nEls requisits establerts al Reglament 1186/2009 de franquícies i en la normativa reguladora d'IVA i de l'IGIC (Illes Canàries) són, majoritàriament, coincidents i es poden resumir en:\nEl sol·licitant ha de traslladar o tenir intenció de traslladar la residència habitual a Espanya.\nEls béns s'han de declarar per a lliure pràctica dins dels 12 mesos següents a l'establiment de la residència al territori duaner de la Unió o abans de l'esmentat trasllat sempre que l'interessat es comprometi a establir-se al territori duaner de la Unió en el termini de 6 mesos i, en el seu cas, aportació garantia.\nEls béns importats no podran ser deixats, entregats en peça, llogats o cedits a títol onerós o gratuït sense informar prèviament a la duana fins que transcorrin 12 mesos des de l'admissió de la declaració de despatx a lliure pràctica.\nPer gaudir de l'exempció d'IVA o de l'IGIC els béns han d'haver estat adquirits o importats en les condicions normals de tributació al país de procedència i no han d'haver-se beneficiat de cap exempció o devolució de les quotes meritades en ocasió de la seva sortida de l'esmentat país.\nCom puc acreditar haver residit fora del territori duaner de la Unió (per a la franquícia duanera) o de la Comunitat (per a l'exempció d'IVA o d'IGIC) almenys 12 mesos consecutius anteriors al trasllat de la meva residència habitual a Espanya per poder gaudir de la franquícia duanera i l'exempció d'IVA en la importació dels meus béns personals?\nAquesta circumstància podrà acreditar-se per qualsevol medi de prova.A continuació, s'indiquen, a títol d'exemple, alguns mitjans de prova que podrien utilitzar-se (en alguns casos podrà ser necessari aportar-ne alguns):\nContractes d'assegurança de l'habitatge en els quals consti com a habitatge habitual\nJustificants de consums d'electricitat, aigua o gas o de l'existència d'una línia de telefonia fixa amb connexió a internet que acreditin una ocupació permanent de l'habitatge\nContractes de treball de l'interessat, el seu cònjuge, matrícules de l'escola dels seus fills i qualsevol altre document que pugui indicar coherència amb l'habitatge declarat com a habitual\nCom puc acreditar que he traslladat o tinc intenció de traslladar la meva residència habitual a Espanya per poder divertir-se de la franquícia duanera i l'exempció d'impostos en la importació dels meus béns personals?\nCom a prova del compliment d'aquest requisit s'hauran d'aportar els següents documents:\nDocument acreditatiu de la baixa en la seva residència anterior anés del territori duaner de la Unió\nPer a ciutadans espanyols que traslladin la seva residència a Espanya serà la baixa com a resident en el Registre espanyol de Matrícula Consular a l'estranger\nPer a ciutadans d'altres nacionalitats, si els seus països no exigeixen la baixa consular ni expedeixen cap altre document oficial de baixa al país de residència, es podrà aportar qualsevol altre document mitjançant el qual es comuniqui o sol·liciti el canvi de residència a alguna autoritat del país de procedència (per ej. comunicació del canvi de residència a l'autoritat fiscal, sanitària, de pensions, etc.)\nEn el cas de ciutadans d'un Estat membre de la UE o d'un altre Estat parteix en l'Acord sobre Espai Econòmic Europeu, sol·licitud o inscripció en el Registre Central d'Estrangers.(Ministeri de l'Interior)\nEn el cas de ciutadans d'altres països no inclosos en els apartats anteriors, sol·licitud o targeta d'identificació d'estranger (TIE).Acredita la residència legal en un lloc determinat a Espanya i que es concedeix després del compliment de determinats requisits (Ministeri de l'Interior)\nCom puc acreditar que he utilitzat en la meva antiga residència els béns importats durant almenys 6 mesos abans del trasllat?\nPer a l'acreditació d'aquesta circumstància s'haurà d'aportar una relació detallada dels béns a importar amb indicació del seu valor estimat i de la data, almenys aproximada, d'adquisició.\nLa sol·licitud de la franquícia duanera i de l'exempció d'IVA s'efectuarà en la mateixa declaració d'importació (DUA) sense que sigui necessària cap sol·licitud prèvia.A la casella 37.2 de l'esmentada declaració s'hauran de fer constar els codis 101 per a l'exempció d'IVA, 303 per a l'IGIC i C01 per a la franquícia duanera\nSoc un particular que trasllado la meva residència habitual des del Canadà a Espanya, quin temps tinc per efectuar la importació dels meus béns personals amb franquícia de drets i exempció d'impostos?\nLa importació definitiva des d'un país tercer a Espanya (UE) dels béns s'haurà d'efectuar dins del termini de dotze mesos comptats a partir de la data en què l'interessat hagi establert la seva residència normal al territori duaner de la Unió Europea.\nCom a excepció al termini anterior, podrà concedir-se igualment la franquícia als béns personals declarats a lliure pràctica abans que l'interessat hagi establert la seva residència normal al territori duaner de la UE mitjançant el compromís d'establir-se efectivament en ell en un termini de sis mesos.Aquest compromís anirà acompanyat d'una garantia en la forma i per la quantitat que les autoritats de la Duana corresponent determinin.En aquest cas els béns hauran de despatxar-se i sortir del recinte de la Duana sense perjudici que puguin introduir-se en recintes privats i subjectes als requisits d'emmagatzematge que cada empresa fixi.\nEn relació amb els productes alcohòlics i labors del tabac, seran excloses de l'exempció d'IVA i de l'IGIC (aplicable en les Canàries) les quantitats que excedeixin de les previstes en les seves respectives normes (a baix referenciades)\nDurant un termini de dotze mesos, comptats a partir de la data d'acceptació de la declaració per a lliure pràctica, els béns personals admesos amb franquícia no podran ser objecte de préstecs, lliurament en peça, a títol onerós o gratuït sense que hagin estat informades d'ells les autoritats duaneres.\nSi aquestes operacions es realitzessin, donarà lloc a l'aplicació dels drets d'importació corresponents als béns afectats, segons el tipus vigent en la data del préstec, lliurament en peça, lloguer o cessió, sobre la base del valor en duanes reconeguts o admesos, en la data per les autoritats duaneres.\nUn escultor que trasllada la seva residència des d'un país tercer, inclou el trasllat les seves obres (escultures) amb franquícia de drets d'importació o exempció d'impostos?\nNo. Si són escultures originals, no seria procedent analitzar la seva possible franquícia aranzelària, ja que aquestes es classifiquen a la partida 9701 i estan exemptes de drets d'importació.No obstant això, la correlació entre la franquícia de drets d'importació i de l'exempció d'IVA exigeix una qualificació única de tals escultures.\nSi les escultures acabades formessin part del mobiliari com elements decoratius, una part de les seves escultures podrien estar destinades al seu ús personal com material decoratiu del seu habitatge, pel que es podrien considerar incloses en el concepte de mobiliari de l'art. 2 del Reglament (CE) 1186/2009 i de l'article 29 de la Llei 37/92 (Llei d'IVA).\nEn conclusió, dependrà del nombre d'escultures que importi, com es realitza la seva importació i com es declaren.Així, aquelles escultures que es consideren que poden ser d'ús decoratiu per a la seva residència podran importar-se amb franquícia de drets d'importació i exempció d'IVA.No obstant això, tals escultures estarien condicionades al compliment de les limitacions sobre venda que estableix l'article 8 del Reglament citat i de l'article 28.Dos.6º de la Llei d'IVA:12 mesos des de la importació en ambdós casos.\nLes escultures no acabades no entren en el concepte de bé decoratiu del mobiliari, pel que no procedeix la franquícia i exempció per canvi de residència.\nIgual com les escultures destinades a la venda, a les acabades tampoc li és d'aplicació la franquícia o l'exempció per trasllat de la seu d'activitat.En ambdós casos queden exclosos d'aquests beneficis els productes semiacabats o acabats i les matèries primeres, segons s'estableix a l'article 31 del Reglament i 37 de la Llei d'IVA.\nS'aplicaran els drets d'importació i l'IVA en funció del seu valor en duana i la seva base imposable en IVA.Les escultures incompletes amb les característiques de completes, es classifiquen a la partida 9701 amb exempció de drets d'importació i, en aplicació de l'article 91.Uno.4 de la Llei d'IVA, estaran subjectes al tipus impositiu del 10% per aquest impost.\nS'haurà de distingir entre les escultures d'ús decoratiu per al seu habitatge i les destinades a la seva transmissió a l'exercici de la seva activitat professional.A les primeres s'aplica la franquícia de drets d'importació i l'exempció d'IVA si reuneix els requisits formals i temporals exigits i no podran transmetre's durant els dotze mesos següents a la seva importació.Als segons s'aplicarà els drets d'importació i l'IVA en funció del seu valor en duana i la seva base imposable en IVA.Les escultures acabades i les incompletes però amb les característiques de completes, es classificarien a la partida 9701 amb exempció de drets d'importació i, en aplicació de l'article 91.Uno.4 de la Llei d'IVA, estaran subjectes al tipus impositiu del 10% per aquest impost.\nLes matèries primeres i altres elements que no tinguin la consideració de complets, tributaran en funció de la seva classificació aranzelària per drets d'importació i a un tipus del 21% en IVA.\nSi s'importen béns considerats d'inversió o instruments portàtils necessaris per a l'exercici de l'ofici de l'importador, aquests gaudissin de franquícia i exempció en aplicació de l'article 28 del Reglament i 37 de la llei d'IVA (bé d'inversió) o de l'article 3 del Reglament i 28 de la Llei d'IVA (trasllat de residència), respectivament.