banda de germans: una història oral del 'mmmbop' de Hanson i el seu àlbum de debut - Article\nAlguna cosa enorme passava al centre comercial Paramus Park de Nova Jersey. Les llums de la policia van parpellejar, crits entusiastes van punxar l'aire i una onada d'anticipació es va inflar com un tsunami.\nEl dia abans, el 6 de maig de 1997, una banda de tres joves germans de Tulsa, Oklahoma, havien publicat el seu primer disc discogràfic,Al mig del no-res. Isaac, Taylor i Zac Hanson estaven enmig de fer tasques promocionals serioses (havien aparegut alLate Show amb David Lettermanla nit anterior), i estaven preparats per interpretar algunes cançons acústiques a una botiga de discos del centre comercial. Organitzat per l'emissora de ràdio Z100, es preveia que l'esdeveniment reuniria uns quants centenars de persones. Però van aparèixer milers de fanàtics preadolescents i adolescents que cridaven (entre 6.000 i 10.000). Quan es va tancar el centre comercial per donar cabuda a la zelosa multitud, va quedar clar que la vida dels tres germans estava a punt de canviar.\nAl mig del no-resva vendre més de 10 milions d’exemplars a tot el món, en va generar dosBillboard100 senzills calents i guanyar tres nominacions als Grammy a Hanson. Dues dècades després del llançament de l'àlbum, Trini Radio va parlar amb el germà mitjà Taylor Hanson, exdirectius de Mercury Records, iAl mig del no-resEls productors, enginyer i mesclador per obtenir una visió entre bastidors de l’ascens de la banda de la foscor al súper estrellat. Discuteixen sobre com va evolucionar 'MMMBop' d'una balada melancòlica a una cucs optimista, els desafiaments de gravar veus com a noi pubescent i la propera gira mundial de la banda, anomenada adequadament la gira Middle of Everywhere.\nIsaac, Taylor i Zac van començar Hanson el 1992, després que es van enamorar del rock clàssic i de Motown des de finals dels anys 50 i principis dels 60. Inspirats en artistes com Chuck Berry, Little Richard i Otis Redding, els germans van cantar a cappella interpretant cançons com 'Johnny B. Goode' i 'Rockin' Robin '. Tot i que Isaac tenia 11 anys, Taylor tenia 9 anys i Zac només tenia 6 anys, els germans escolaritzats van començar a aparèixer al voltant de Tulsa, cantant portades i cançons que havien escrit junts. Una de les seves cançons originals era 'MMMBop', una cançó melancòlica i de ritme mitjà que els germans van gravar el 1995 i van llançar independentment el 1996.\nTaylor Hanson:'MMMBop' va començar com a part de fons. Vam fer un disc [indie] anomenatBoomerangi estàvem treballant en una altra cançó i buscàvem una part de fons, i aquesta part de fons es va convertir posteriorment en el cor de 'MMMBop'. Era una mica massa enganxós per ser una part de fons, de manera que només estava assegut a la part posterior.\nZac Hanson (a través de Songfacts, 2004):En tot cas, 'MMMBop' es va inspirar en The Beach Boys i grups vocals d'aquella època, fent servir la vostra veu com gairebé un tipus de doo-wop.\nTaylor Hanson:Els versos es van formar després que el cor hagués existit. L’Isaac i jo ens estaríem asseguts a la sala d’estar: vam prendre la sala de casa com a espai d’assaig quan érem nens, de manera que vam dominar completament la casa, tocant aquests patrons d’acords molt senzills.\nIsaac Hanson (a través de Noisey, 2013):La cançó 'MMMBop' consisteix, en realitat, en aferrar-vos a les coses que realment us importen, perquè hi haurà poques coses que durin tota la vostra vida. Afegiu-vos a les coses que us són precioses perquè la vida és fugaç. I passa a tenir un petit cor enganxós, una mica absurd i absurd.\nTaylor Hanson:El procés d’escriure la cançó va sorgir realment d’un moment molt desafiant quan els nens van decidir tocar música. Va ser al llarg de diverses tardes diferents a la configuració de la nostra banda a la sala d'estar. Estàvem reflexionant sobre el que passava molt al nostre món en aquella època, que era veure com fins i tot els nens de 12 i 14 anys, les amistats i les relacions anaven i venien. Algunes persones realment no van aconseguir el que estàvem fent ... Estàvem davant del barril de continuar seguint un camí diferent de la majoria de tots els que ens envoltaven.\nEn actuar en centenars de fires d’art locals, festes de blocs i escoles de tot el centre-oest, Hanson va construir una base de fans d’uns quants milers de persones. La banda tenia un administrador i un advocat que els va llançar a les grans discogràfiques, però no passava res: 13 discogràfiques van rebutjar Hanson, en part perquè el seu so de 5 roselles de rosella i Jackson era antiquat en comparació amb la música grunge més fosca que encapçalava les llistes d’èxits a la principis i mitjans dels anys 90. Però els rebutjos van acabar quan Steve Greenberg, executiu d’A&R de Mercury Records, va escoltar un dels àlbums independents de la banda. Greenberg va viatjar a Coffeyville, Kansas, per veure actuar els germans en un festival i Mercury Records aviat va signar la banda.\nTaylor Hanson:'MMMBop' es va convertir en un pilar fonamental que tocaríem als nostres petits conjunts a Oklahoma, Arkansas i Kansas i allà on la gent ens escoltés. Sens dubte, era una de les cançons que preferia [de la gent], però no ho eraelfavorit.\nDanny Goldberg (exdirector general de Mercury Records):Steve Greenberg va tocar [la demostració 'MMMBop'] per a mi. Semblava un èxit, però, fins al punt, tenia molta fe en el judici de Steve.\nTaylor Hanson:'MMMBop' era més aviat una cançó de foguera en la seva versió original; tenia una mica més d'arc de narrador. És molt 'Deixeu-me que us expliqui una història, permeteu-me que us doni aquesta paràbola', que és tan interessant perquè, òbviament, es va interpretar en la seva versió final com un sol tan pur, celebratiu i pur.\nSteve Greenberg (antic cap d'A&R de Mercury Records):Em va encantar la juxtaposició entre la música extremadament alegre i les lletres fosques. De fet, tot l'àlbum té lletres fosques. La gent simplement no se n’adonava perquè la música era molt optimista. Però, des del principi, em vaig adonar que es tractava d’una banda que tractava temes seriosos.\nTaylor Hanson:Crec que la cançó sobreviu en part perquè deia alguna cosa real: se’n treu molt més en la segona i tercera escolta quan realment us submergiu.\nMargery Greenspan (ex vicepresidenta de Creative Services for Mercury Records):En el moment que vaig escoltar 'MMMBop', vaig saber que era un èxit ... era molt enganxós i divertit, i als nois els va agradar interpretar-lo. Hi havia una autèntica alegria.\nTaylor Hanson:['MMMBop'] és realment una espècie de cançó que va començar el tema de la composició de Hanson, que són cançons que fan sentir una cosa molt estimulant quan la història reconeix el contrari absolut. Tipus de felicitat malgrat el que aporta la vida.\nGoldberg:Per a mi, el més important era que sonava com un cor de gran èxit.\nGreenspan:El que va ser tan singular d’aquesta banda és que eren nens. I eren l’autèntic negoci: escrivien i tocaven la música.\nAllison Hamamura (exdirectora general de la costa oest de Mercury Records):Em quedava perfectament clar que Taylor era un compositor i un talent florent. Em va encantar la dinàmica familiar i, evidentment, als nois els encantava jugar junts.\nTaylor Hanson:No teniu una banda de tres germans que toquen concerts per la ciutat i els tres estats sense pares realment solidaris. Però van seguir absolutament el que veien en nosaltres i el que pensàvem que podríem fer. Teníem aquesta ambició pura i pura.\nArmats amb un acord discogràfic, Hanson i la seva mare, el seu pare i tres germans menors van viatjar de Tulsa a Los Angeles l’estiu de 1996. Els germans van treballar per primera vegada amb els productors John King i Mike Simpson, coneguts col·lectivament com els germans de la pols. MMMBop i 'Pensant en tu'. Fins aleshores, Hanson havia escrit, enregistrat i produït les seves cançons de forma independent, sense que pesessin forces externes ni opinions. A l’estudi dels Dust Brothers de Silver Lake, Isaac, Taylor i Zac van experimentar el que era col·laborar amb productors per la primera vegada.\nGreenberg va suggerir que la banda augmentés el ritme de 'MMMBop' i els Dust Brothers van convèncer la banda per intentar convertir 'MMMBop' en una cançó més optimista. Van començar a gravar, augmentant el tempo i fent servir un ritme similar a Jackson 5. Greenberg també va connectar Hanson amb un grapat de col·laboradors, inclosos productors i coescriptors com Desmond Child, Barry Mann i Cynthia Weil i Clif Magness.\nMike Simpson (dels Dust Brothers, viaWaxPoetics, 2013):Quan vaig escoltar la cinta de demostració de Hanson per primera vegada, em va portar a la meva infantesa. De petit, tornava a casa i sincronitzava 5 cançons de Jackson cada dia després de l’escola. Vaig escoltar Hanson i vaig pensar: 'Oh Déu meu, em sembla una música molt divertida'.\nClif Magness (coescriptor i productor deAl mig del no-respista 'Madeline'):El meu gerent de l’època em va posar en contacte amb Steve Greenberg. Després va organitzar una sessió d’escriptura amb mi i la banda ... El seu pare s’asseia a l’habitació amb nosaltres mentre escrivíem la cançó, la majoria de les vegades llegint un llibre. En un moment donat, va sortir a comprovar la seva dona i els altres tres fills que jugaven amb els meus dos fills al jardí del darrere.\nTaylor Hanson:El més fort que vam treure d’entrar a la sala amb altres escriptors va ser que havíeu de mostrar-vos a la porta d’aquests escriptors extremadament creïbles, dotats i experimentats que escriurien.ambvostè. Crec que va ser descoratjador al principi seure a la sala amb gent que va escriure 'On Broadway' i altres cançons completament èpiques i llegendàries. Però molt ràpidament ens vam guanyar el respecte de Barry i Cynthia simplement mitjançant la música, asseguts a l’habitació i compartint idees.\nCynthia Weil (coescriptora, amb Barry Mann i Hanson, de 'I Will Come To You', el tercer senzill del disc):Hanson va ser el nostre col·laborador més jove i entre els més divertits.\nTaylor Hanson:Va ser una gran oportunitat per poder —en el nostre primer disc— seure amb gent que va elaborar cançons al nivell al qual aspira. Tenir sempre l’orella de l’aprenent, però ser prou afable per parlar, perquè en última instància aquesta serà la nostra cançó. Barry i Cynthia són i van ser brillants i molt generosos. Mai va ser intimidant, sempre en el sentit que ens convidaven a col·laborar.\nHamamura:La banda va estar molt implicada per les seves respectives edats i experiència en la creació deAl mig del no-res.\nMagness:La veu de Taylor era tan forta i natural que no el vaig haver d’entrenar gaire. Realment eren així. Fins i tot vam crear una part important per a Zac perquè és el més jove i la seva veu era força querubina en aquell moment.\nEn última instància, els germans de la pols no van acabar el projecte que van començar amb Hanson: Greenberg va contractar Stephen Lironi per acabar 'MMMBop' i 'Thinking Of You' i produir la resta de l'àlbum. Treballant a Scream Studios de Los Angeles, Lironi, uns quants enginyers i Hanson van passar gairebé dos mesos enregistrantAl mig del no-resen cinta analògica, polint les cançons i acabant els arranjaments a l'estudi.\nDoug Trantow (segon enginyer aAl mig del no-res):Els Dust Brothers van venir [a Scream Studios] i vam transferir la feina que havien fet a les nostres màquines de cintes ... i després no els vam tornar a veure mai més. He sentit a dir a la gent que 'MMMBop' es va gravar a la sala d'estar dels Dust Brothers i, tot i que van començar la cançó allà, garanteixo absolutament que totes les parts del seu treball van ser substituïdes per Stephen [Lironi] a Scream, amb l'excepció d'un esborrany de registre a 'MMMBop'.\nGreenberg:Els Dust Brothers eren molt demandats en aquell moment i, francament, no era un ajust temperamental entre la banda i els Dust Brothers. Així, els Dust Brothers van començar a treballar en altres coses i els dos temes ['MMMBop' i 'Thinking Of You'] estaven inacabats.\nTrantow:Les coses eren definitivament tenses quan van aparèixer els Dust Brothers. Va ser com si estiguéssim transferint el que ja van gravar. No era com si estiguessin fent tot el possible per ser útils o divertits, així que podia dir que hi havia alguna tensió, com si potser no estiguessin contents de no poder acabar les cançons.\nDurant el procés d'enregistrament, Greenberg va contractar diversos entrenadors vocals per ajudar Taylor a tocar les notes més altes que havia cantat abans que la seva veu comencés a aprofundir-se. No van tenir èxit fins que l'entrenador vocal Roger Love va començar a treballar amb els germans. Per accelerar la gravació, Hanson es va traslladar a un estudi proper, LAFX, per acabar la veu amb Love i el productor Mark Hudson, mentre que Lironi i els seus enginyers treballaven simultàniament a Scream.\nTrantow:El segon dia a l'estudi, es va produir una improvisada jam session entre Taylor, Isaac i Stephen [Lironi] mentre escoltaven un bucle de bateria i treballaven les parts de 'Where's the Love' [el segon senzill de l'àlbum]. En aquell moment sabia absolutament que passava alguna cosa especial.\nRoger Love (entrenador vocal aAl mig del no-res):Steve Greenberg i el segell discogràfic em van portar inicialment per acabar la veu principal de 'MMMBop'. Després del primer dia a l'estudi, quan van escoltar la cançó, Steve i la banda em van demanar que entrenés la majoria de les cançons restants del disc.\nTrantow:Les veus van trigar molt a gravar, els nois joves i les llargues hores als estudis obscurs no es barregen massa bé, així que vam començar a caure endarrerit. L’etiqueta sabia què tenien i estaven desesperats per treure-la.\nGreenberg:Sabia que el món havia d’escoltar Taylor cantar la cançó en la seva clau original del disc, fins i tot si hagués de deixar anar la clau per a les posteriors actuacions en directe. Així que em vaig assegurar que l’aconseguíssim en aquesta clau abans que fos massa tard.\nAmor:Taylor havia enregistrat aproximadament la meitat de 'MMMBop' abans que la seva veu canviés a causa de la pubertat. A la banda i a la companyia discogràfica els va encantar la manera en què sonaven la música i la veu, i no volien tornar a gravar les pistes amb una tecla inferior i potencialment perdre cap màgia ... Vaig treballar amb Taylor per construir molta més potència i llibertat en la seva nova 'veu de cap' alta. Després vaig utilitzar aquesta veu per acabar 'MMMBop' i sempre que necessitava notes més altes per a la resta de cançons que gravàvem.\nTrantow:Els nens en aquell moment eren molt millors cantants i escriptors que qualsevol altra persona d’aquella edat que tenien dret a ser-ho, però el seu toc instrumental no era, fins i tot, d’acord amb les normes d’estudi. Mentre Isaac tocava la majoria de les principals parts de guitarra de les cançons, Stephen va reproduir-ne moltes més tard. El mateix passa amb les parts de piano i orgue de Taylor. Això es va fer només a causa de la seva edat molt jove i de la manca d'experiència en l'estudi ... quan va ser possible, vam fer servir el seu toc, però sobretot va haver de ser reproduït per Stephen o un músic d'estudi després.\nAmor:Els nois eren uns nens fantàstics, i els dos pares eren molt afectuosos, implicats i presents ... Però sens dubte hi havia alguns reptes que no fossin la pubertat. Zac només tenia deu anys i era un bateria, però no sempre estava encantat de pujar al micròfon i cantar. I no estava acostumat a que ningú, ni jo, digués coses com: 'Va ser bo, però ara ho intentem una vegada i una altra, per tornar-ho perfecte'. Això fa molta pressió sobre un nen petit, per molt maca que hagi dit 'si us plau'.\nTrantow:Fins i tot vam gravar Zac tocant la bateria per a un parell de cançons, però, tot i ser sorprenentment bo per a un noi que acabava de complir els deu anys, no va ser prou bo per estar al disc. Hauria de dir que ara estan tan ben aconseguits que no dubtaria en contractar-los per substituir la interpretació d’altres músics amb menys talent! Però en aquest cas vam haver de portar gats d’estudi.\nDesprés que Hanson gravésAl mig del no-res, la banda i la seva família van tornar a Tulsa. Per reproduir el so de l'àlbum a l'escenari, els germans van començar a buscar un baixista i una persona secundària per tocar la guitarra i les tecles. Mentre l'àlbum es barrejava i es masteritzava, la banda va avançar sessions de premsa i fotos, i executius de Mercury Records van preparar campanyes de màrqueting i ràdio per preparar-se per al llançament del single 'MMMBop' del 15 d'abril de 1997.\nTom Lord-Alge (mesclador activatAl mig del no-res):Els dos Steves [Greenberg i Lironi] s’acompanyaven cada dia mentre mesclava a Miami Beach. Em van permetre la llibertat creativa que necessitava per oferir excel·lents mescles, però també van ser claus per mantenir l’àlbum sonant natural i centrar-se en les interpretacions vocals.\nChristopher Sabec (ex gerent de Hanson):El temps transcorregut entre l'enregistrament [i el llançament] va ser un moment emocionant. Tots sabíem que l'àlbum era especial.\nTaylor Hanson:Aquest període [abans del llançament] és interessant perquè heu creat alguna cosa però ningú no ho sap. Estàs previst una mica el gran moment: a ningú li importarà quan es publiqui aquest disc? És com si tinguessis un secret. Sents que tens aquesta cosa que té tot aquest potencial, però només estàs esperant i esperant.\nLord Algae: Al mig del no-resés un registre molt fort i tots els implicats estaven segurs que aniria bé, però recordo que cap de nosaltres no diria res sobre l'èxit que pensàvem que seria no fer-ho. Ens vam concentrar en ajudar els nois a fer un gran registre.\nGreenspan:La meva feina era esbrinar com imaginar-les ... A través de les fotos, volia mostrar que eren divertides, d’aspecte fantàstic i amb talent. I volia assegurar-me que hi hagués un nivell de sofisticació en les imatges perquè la seva música també tenia aquesta qualitat.\nLord Algae:Em va impressionar molt la veuAl mig del no-resi m’encanta la forma en què els nois s’harmonitzaven entre ells. Viouslybviament, 'MMMBop' va quedar fora com una cançó molt forta i recordo que en vaig fer un parell de mescles fins que tots els implicats estiguessin contents. La diferència principal va ser en la darrera versió de 'MMMBop', on vam crear el cor de desglossament. Simplement em va semblar genial.\nGreenspan:Després de reunir-me amb elles unes quantes vegades, vaig pensar que havien de ser més urbanistes i estilístics. Eren d’Oklahoma i tenien el seu propi estil, però era una mica suburbà. Crec que hem mogut lleugerament l’agulla d’estil de Gap a Urban Outfitters. Per descomptat, hi va haver una mica de resistència al principi, però després crec que els va agradar sentir-se una mica més nerviosos.\nAmor:M'encantava 'MMMBop' en particular, però sincerament no tenia ni idea de que la banda o l'àlbum es dispararien fins als nivells d'èxit que van aconseguir. Quan treballo en un projecte, sempre espero el millor. Però hi ha tants factors entrellaçats que condueixen al super èxit o al fracàs. Des del moment a la sort, passant per la gestió i la promoció, fins a assegurar-se que totes les estrelles s’alineen, mai no és cert. Quan passa és com màgia.\nRavi Hutheesing (el guitarrista de seguretat de Hanson del febrer del 97 al febrer del 98):Em vaig adonar ràpidament que aquest projecte era diferent de tot el que anteriorment havia format part. La jove edat dels Hanson i el nivell de compromís de Mercury Records van fer evident que hi hauria un gran esforç per tirar-ho al capdamunt. També vaig sentir des del moment que vaig conèixer Ike, Tay i Zac per primera vegada que eren tres dels nens amb més talent que he conegut.\nA la primavera del 97, Isaac tenia 16 anys, Taylor en tenia 14 i Zac en tenia 11. Per promocionar 'MMMBop' iAl mig del no-res, l’horari de la banda estava ple d’aparicions promocionals, visites d’emissores de ràdio i concerts acústics breus de 20 minuts. La força de la cançó i l’esforç de la banda van donar els seus fruits. 'MMMBop' va arribar al número 1 de 27 països i Hanson va aparèixer a MTV, va actuar arreu des dels premis Grammy fins a la Casa Blanca i es va convertir en adolescents a les pàgines deTiger BeatiBoprevistes.\nHutheesing:Les coses eren bastant boges ... Hi havia moltes matinades i nits molt primerenques, però com que Ike, Tay i Zac eren menors d’edat, les lleis sobre treball infantil ens donaven cada tres dies de descans. De vegades apareixíem a diverses ciutats el mateix dia.\nTaylor Hanson:Steve era molt conscient de la nostra edat, com el nostre home d'A & R, però no vaig sentir cap pressió per part de l'etiqueta [sobre la meva veu canviant]. Vaig sentir la meva pressió.\nHamamura:[La seva veu canviant] va ser una conversa [a Mercury] però mai un problema. De fet, em sentia molt fort que Taylor era una superestrella i que els seus valors familiars eren tan forts que no tenia cap dubte que continuarien fent música.\nTaylor Hanson:Un cop realitzàvem gires a finals del 97 i del 98, [la meva veu canviant] era un repte. Essencialment, hem canviat les tecles i la manera d’invertir les coses i les tecles que escull per fer que soni tan a prop de la gravació original.\nIsaac Hanson (a través de Vulture, 2016):'MMMBop' es trobava originalment en la clau d'A, i actualment el reproduïm en forma nítida. De vegades a F.\nHutheesing:La veu de Tay canviava gairebé setmanalment i havíem de canviar constantment la clau de les cançons per acomodar-la. El problema més important era que Zac era jove i la seva energia es cremaria ràpidament ... però va tocar tan fort aquests tambors durant 20 minuts.\nTaylor Hanson:Part d’ella és l’efecte psicològic de decidir que “això ha de canviar definitivament; ja no es pot cantar aquesta nota '. Però va passar tan ràpid: la majoria de les representacions que la gent veia de nosaltres, ja estava en marxa. Tenia 13 anys quan vam gravar el disc i 14 i 15 quan vam estar empenyent. No hi va haver molts moments de Peter Brady.\nSabec:Un dels honors de la meva vida va ser fer gires amb la banda i la seva família, juntament amb la meva parella de negocis Stirling McIlwaine. Em va encantar l’espectacle de Hershey, Pennsilvània, perquè era una gran bogeria en la mida de la multitud. Els grans espectacles de Nova York (a Jones Beach) i L.A. (al Hollywood Bowl) tenien una energia que només trobeu a les respectives ciutats.\nAprofitantAl mig del no-resL’èxit de Mercury Records també va llançar, el 97 i el 98, un àlbum de Nadal de Hanson, una col·lecció d’enregistraments independents de la banda i un àlbum en directe. Malgrat l’enorme atractiu comercial de Hanson, hi va haver crítics que van menystenir l’èxit de la banda a la seva joventut, es van burlar dels seus llargs cabells rossos i fins i tot van dubtar de la seva capacitat per tocar instruments i escriure cançons.\nSabec:El meu consell a la banda, que realment van entendre intuïtivament, va ser que les multituds i els seus fans eren els motius pels quals estaven en aquest negoci en primer lloc. Acollir els vostres seguidors i fer-los sentir apreciats és el vostre objectiu número u i Isaac, Taylor i Zac sempre ho han aconseguit sense esforç.\nHutheesing:Els enemics més agressius eren en realitat els paparazzi. Sovint ens van llançar comentaris insultants als aeroports mentre intentàvem amagar-los. Tot i que Internet i la publicació en línia tot just començaven a aflorar, els veritables fans eren molt més vocals que els que no s’admeten.\nSabec:Pel que fa als odiadors, la vida és massa curta per preocupar-se d’ells, oi?\nGoldberg:[Al mig del no-res] va ser un disc i un disc molt important per a Mercury aquell any. Va ser un èxit mundial i va ser l’àlbum més gran d’un nou fitxatge en termes comercials que vam tenir mentre era president.\nTaylor Hanson: La música ens va proporcionar una plataforma per canalitzar aquest temps més gran que la vida quan veieu el món, sentiu el que passa i veieu que les relacions van i venen i flueixen. I una cançó us dóna una manera de cristal·litzar això. Crec que hi havia una mica de màgia en el moment [de 'MMMBop']: els tres acords adequats amb el missatge adequat.\nHamamura:Miro enrere [aquell període de temps] amb agraïment per haver estat part del que va ser un fenomen musical global. I, tot i que alguns poden estar en desacord, els nens van doblar la cultura, fins i tot si va ser de curta durada en l’esquema de les coses.\nGreenberg:El període de temps va ser màgic perquè, juntament amb les Spice Girls, iniciàvem un renaixement del pop després de l’era del grunge. Per tant, va ser realment emocionant estar a l’avantguarda de la següent era i veure-ho desenvolupar-se. I veure que el públic adolescent respon a una música que va estimular.\nAl mig del no-ressegueix sent l’àlbum amb més èxit comercial de Hanson fins ara, però la banda no va deixar de fer música. Després de llançar el seu segon disc el 2000, la banda va fundar el seu propi segell discogràfic, 3CG Records (representant deGaratge de 3 cotxes, el nom del seu àlbum recopilatori de 1998), i ha anat fent gires i llançant nous àlbums d'estudi durant les darreres dues dècades:A sota(2004),El camí(2007),Crida-ho(2010), iHimne(2013), tot plegat a la llistaBillboard200 millors àlbums. Tot i assolir la fama i guanyar milions abans que tinguessin l’edat necessària per conduir, els germans no van seguir el camí fosc que assola molts que es fan famosos quan eren nens.\nLord Algae:Al llarg dels anys, he vist com els nois maduraven musicalment i realment s’han convertit en un dels darrers grans grups de ritme i blues. El seu so és molt orgànic.\nPerquè:Molt orgullosos d’aquests nois amb talent: disculpeu-me, homes amb talent.\nHutheesing:Eren persones molt sòlides i amables, de manera que mai m’hauria esperat que deixessin la part profunda i acabessin amb addiccions i escàndols. Certament, això els passa a molts i haurien estat vulnerables segons la seva fama i edat. No obstant això, els seus pares van fer un gran treball per aconseguir un equilibri entre la responsabilitat i la vulnerabilitat de la fama i la fortuna.\nTaylor Hanson:El més important és que [els nostres pares] mai no ens van tractar com si no ens haguéssim d’agafar i tractar la gent de la mateixa manera que sempre ho hem tingut des del primer moment, independentment de l’èxit. Sempre hi eren allà dient: 'No tingueu por de treballar per això, provar, esforçar-vos i tirar endavant quan les coses siguin difícils'. Aquesta ètica laboral és la mentalitat amb la qual vam créixer. El sentit que aquest personatge és més important que si tingueu èxit en això.\nGoldberg:El fet que fossin una família tan propera va excloure molts dels problemes que sovint genera una fama sobtada.\nTaylor Hanson:Recordo la sensació que gairebé per culpa d’un error, volíem assegurar-nos que es tractava de la música. I tenint discussions amb la gent, per a ells, era només un 'vostès són joves, teniu fans, hauríem de comercialitzar i vendre aquests [articles], la gent els comprarà'. I pensant en nosaltres mateixos no ens prendrem seriosament [si ho fem]. Realment vam lluitar per això en totes les etapes. No vam fer carmanyoles, no vam fer moltes coses. Recordo haver pensat: 'No hi participem, tenim previst estar aquí d'aquí a 20 anys, fent música'.\nAvui, els germans tenen una trentena d’anys i tots estan casats amb fills: Isaac té tres fills, Taylor en té cinc i Zac en té quatre. Els germans també són emprenedors i dirigeixen el seu segell discogràfic, una empresa de cerveses (MMMHops, algú?) I el Hop Jam anual, el festival de música i cervesa artesana més gran d'Oklahoma. A més de preparar-se per llançar nova música i un disc recopilatori de Greatest Hits, Hanson també es prepara per emprendre una gira mundial per celebrar els 25 anys com a banda. De juny a octubre de 2017, la banda tocarà espectacles a tot Europa, Austràlia, Nova Zelanda, els Estats Units i Canadà.\nTaylor Hanson:El missatge per a nosaltres aquest any sempre ha estat sobre la música i sobre com la música facilita la connexió amb la gent. Es tracta de la atemporalitat de les cançons que esperem que siguin genials i cançons que es plantin. Volem que la gent recordi les cançons.\nSabec:Estic molt orgullós dels nois. Crec que la seva música continua ressonant i la seva capacitat per portar la seva marca a altres empreses ha estat emocionant de veure.\nTaylor Hanson:Seguim endavant i encara tenim gana i desitgem l’esperit que ens va fer començar ... Estàs orgullós d’on has estat, tens aquesta història, però construeixes una història basada en el lloc on t’adreces. És emocionant mirar enrere perquè sempre conduïves, empenyies sempre, sempre tenies gana del següent.\nGreenberg:Pel que fa a la música d’Hanson, crec que han madurat fins a convertir-se en un gran grup de rock i, per descomptat, continuen sent uns grans compositors. Les cançons van ser, i sempre seran, la clau.\n20 productes Kickstarter reeixits que podeu comprar a Amazon\n10 peces punxegudes d'argot de Slayer de Buffy the Vampire Slayer


bol.com | Yes Brain, Daniel J. Siegel | 9780399594663 | Boeken\nHow to Cultivate Resilience, Encourage Curiosity, and Inspire Passion and Purpose in Your Child's Life\nAuteur: Daniel J. Siegel Tina Payne Bryson\nAlles van Daniel J. Siegel\n"This unique and exciting book shows us how to help children embrace life with all of its challenges and thrive in the modern world. Integrating research from social development, clinical psychology, and neuroscience, it's a veritable treasure chest of parenting insights and techniques."—Carol S. Dweck, Ph.D., author of Mindset\n"I have never read a better, clearer explanation of the impact parenting can have on a child's brain and personality."—Michael Thompson, Ph.D.\n"Easily assimilated and informative, the book will help adults enable children to lead physically and emotionally satisfying and well-rounded lives filled with purpose and meaningful relationships. Edifying, easy-to-understand scientific research that shows the benefits that accrue when a child is encouraged to be inquisitive, spirited, and intrepid."—Kirkus Reviews\nEl Cerebro Afirmativo del Ni o\nLiefhebbers van Daniel J. Siegel bekeken ook\nPH D Tina Payne Bryson


Alnitak, Alnilam i Mintaka són les estrelles blaves i brillants que es veuen de l’est a l’oest (de la part inferior dreta a la part superior esquerra) al llarg de la diagonal d’aquesta magnífica vista còsmica.\nConegudes també com el Cinturó d’Orion, aquestes tres estrelles blaves supergegants són més calentes i molt més massives que el Sol. Es troben a uns 1.500 anys llum de distància i han nascut en els ben estudiats núvols interestel·lars d’Orion.\nEls núvols de gas i de pols que hi ha a la deriva en aquesta regió tenen formes intrigants i sorprenentment familiars, com ara la fosca nebulosa Cap de Cavall i la nebulosa de la Flama a prop d’Alnitak (a la part inferior dreta). La famosa nebulosa d’Orion es troba més enllà de la vora dreta d’aquest camp d’estrelles.\nAquesta imatge telescòpica de camp ample abasta uns 4 graus en el cel.\nAPOD 12/12/2013 12/12/2013 Publicat enNebulosesEtiquetes: Alnilam, Alnitak, Mintaka\nEl lloc més fred de la Terra\nPluja de meteors de les Gemínides sobre els aiguamolls de Dashanbao


MIRADORS DE CATALUNYA. INDRETS I PAISATGES. 20 EXCURSIONS ACCESSIBLES A TOTES LES EDATS. BARBA, CESAR; RAMIS, SERGI. 9788480907569 Llibrería Horitzons\nitineraris a diferents miradors naturals del territori català, amb l’al·licient de poder-hi arribar fent una excursió, sempre per camins senyalitzats o molt evidents, que no cal tenir molta experiència prèvia en el món de l’excursionisme per poder-los fer.\n20 rutes que ens portaran a conèixer una sèrie de fantàstics miradors que ens ajudaran a observar el territori des de llocs privilegiats i veurem que, a més de ser l’objectiu de boniques excursions, serviran com a immillorables interpretadors del territori.


Redoble de crítiques dels progressistes a la Sindicatura taronja - Altaveu\nEls progressistes de Socialdemocràcia i Progrés (SDP) treuen foc pels queixals amb l’actitud del síndic general en concret, Vicenç Mateu, i el ‘bàndol taronja’ de Sindicatura. Els dards enverinats del president de la formació, Jaume Bartumeu, i del líder parlamentari del partit, Víctor Naudi, han tingut com a fonament el fet que encara no s’hagi proveït la vacant que hi ha al Tribunal Constitucional i “l’electoralisme” que els demòcrates estarien fent amb la pretensió d’aprovar per la via ràpida fins a tretze textos legislatius.\nBartumeu ha acusat Mateu de “sabotejar” i “boicotejar” el Constitucional pel fet que ha transcorregut més d’un mes i encara no s’ha cobert la plaça lliure que va deixar Isidre Molas en renunciar al càrrec de magistrat. El president d’SDP ha mostrat la seva “indignació” pel que considera un menysteniment clar i rotund a una de les institucions cabdals en l’engranatge constitucional. Naudi ha assegurat que saltant-se la llei del TC i, per tant, “no respectant l’Estat de dret” en certa manera s’està “trencant les institucions”.\nEl president de la formació ha lamentat la deixadesa amb què actua el grup majoritari i la feblesa amb què deixa institucions com el TC, que ha de ser un òrgan fonamental per fer respectar el marc constitucional quan s’intenta forçar la màquina reglamentària i constitucional com podria ser portant per la via d’urgència fins a tretze iniciatives legislatives al tram final del mandat. El líder parlamentari d’SDP ha reconegut que amb tres integrants, el TC pot continuar treballant legalment, però amb els recursos justos per l’incompliment de l’imperatiu legal que imposa que al cap d’un mes s’ha hagut d’haver ocupat el lloc vacant “es debilita la institució, que no treballa amb les màximes garanties”.\nVíctor Naudi, que ha assegurat que li consti a ell “no hi ha cap candidat sobre la taula i si hi és l’amaguen molt bé” -Bartumeu ha criticat també que DA hagi trencat també la norma no escrit de consensuar el nom de designacions clau en òrgans fonamentals-, ha estat especialment crític amb la decisió de Sindicatura de permetre la tramitació per la via d’urgència de tretze iniciatives legislatives tal com permetia DA, mirant així els taronges de treure el màxim “rèdit electoral” d’aquells textos que creuen que en poden tenir més i, alhora, culminant tot un contrasentit.\nNaudi ha recordat que alhora que es força la màquina intentant aprovar a marxes forçades i sense donar marge a les forces minoritàries per poder estudiar els textos ara en curs, el síndic és el principal valedor d’un canvi de reglament del Consell que, suposadament, ha de donar més garanties als consellers perquè puguin treballar més i millor.\n1. 21 de novembre de 2018 | 12:54 h\nEm sembla que al Sr.Mateu li fa falta urgent un repas molt exautiu de la filosofia Grega,sobretot els Presocràtics.


Altmark Klinikum - hospitals - Salzwedel - Altres ciutats a saxònia-anhalt - Sajonia-Anhalt - Alemanya - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Alemanya › Sajonia-anhalt › Altres ciutats a saxònia-anhalt › Salzwedel › Altmark klinikum\nAltmark klinikum Salzwedel > Altres ciutats a saxònia-anhalt > Sajonia-Anhalt > Alemanya\nSi teniu alguna emergència mèdica en qualsevol moment, no us quedeu sense saber cap on anar. Hospitalsworldguide us recomana Altmark Klinikum, perquè aquest hospital té bona reputació i pacients satisfets, especialment amb l'atenció que ofereixen els professionals de la salut.\nEts pacient crònic? Estàs content amb l'oferta que estàs fent? Altmark Klinikum? Digues-li a altres pacients! Deixa un comentari a sota d'aquest fitxer i ajudaràs a dilucidar els dubtes de molts pacients sobre on començar per iniciar el seu tractament.\nA Altmark Klinikum, els pacients poden comptar amb un equip de professionals amb molts anys d'experiència i amb una molt bona reputació. Si sou un d'aquests treballadors que es preocupa pel benestar dels pacients, ajuda a que més persones puguin contactar amb el vostre hospital: consulteu aquí la vostra informació.\nLlistat de hospitals pròxims a Altmark Klinikum\nPsychiatrische Klinik Lüneburg- (Situat a 67.17 km)\nKrankenhaus Salzhausen- (Situat a 77.28 km)\nHerz Kreislauf Klinik Bevensen Ag- (Situat a 44.23 km)\nKreiskrankenhaus Prignitz- (Situat a 54.37 km)\nKrankenhaus Scharnebeck- (Situat a 64.39 km)\nStadtisches Klinikum Luneburg- (Situat a 65.74 km)\nDiakoniekrankenhaus Seehausen Dr Albert Steinert- (Situat a 40.35 km)\nAllgemeinen Krankenhauses Celle- (Situat a 75.66 km)\nKlinikum Braunschweig- (Situat a 77.69 km)\nKlinik Am Zuckerberg In Braunschweig- (Situat a 79.93 km)


La televisió a la butxaca | Revista\n: La televisió a la butxaca\n/imgs/20080401/internet.01.jpgMentre que a Europa i als EUA la venda d’ordinadors continua creixent, al Japó -el país més punter en el disseny i l’ús de les noves tecnologies- descendeix entre els joves amb edats compreses entre els 20 i 25 anys. La raó? Tots ells han optat per passar-se al mòbil, però no al tipus de mòbil habitual a Espanya. L’oferta de serveis disponible en els aparells asiàtics és molt més gran, i des de fa cinc anys inclou missatgeria instantània, correu electrònic, novel·les en llenguatge SMS i, sobretot, canals de televisió.\nLa TDT s’adapta a la mida del mòbil\nLa televisió a la butxaca no és una utopia a Corea i al Japó, i ja està deixant de ser-ho a Europa i als Estats Units. De fet, a Àsia s’emeten en aquests moments nombrosos programes per a mòbils de tercera generació (els anomenats 3G). És ben cert que a Occident ja s’han dissenyat canals especials per a mòbil, però això sí, només en alguns dels aparells més sofisticats.\nEn el cas europeu, un aprofitament de les antenes que localitzen i distribueixen el senyal dels telèfons mòbils -en l’actualitat, el sistema 3G- ha permès crear la xarxa DVB-H, que té la missió de portar el senyal de televisió als mòbils. Aquesta xarxa és una modificació del senyal que distribueix la televisió digital terrestre, la TDT. Això significa que si els usuaris disposen d’un receptor adequat (qualsevol telèfon de la gamma 3G de Nokia, i d’altres marques que usen el seu sistema operatiu, com ara LG) podran rebre en la modalitat de reproducció en temps real (“streaming”, sense que quede gravat en el mòbil) els programes de la cadena de televisió a què s’hagen subscrit.\nDit això, és convenient adonar-se que els programes de televisió, com els videojocs i qualsevol animació en moviment, consumeixen molta energia, fins al punt que la bateria del mòbil es pot descarregar en menys d’una hora. Per solucionar aquest inconvenient s’ha dissenyat la tecnologia “time-slicing”, un mecanisme de silenci en la recepció del senyal del mòbil que permet dedicar-lo completament a programació televisiva i així estalviar energia. Amb aquest sistema es pot reduir la despesa d’energia i, una vegada vistos els espais televisius desitjats, disposar de bateria suficient per a altres usos.\nNo obstant això, convé aclarir que el “time-slicing” no evita que abans o després la bateria es descarregue. Per això es recomana la compra d’una bateria de recanvi amb l’objectiu exclusiu de veure la televisió, com fan molts usuaris al Japó i a Corea. Aquesta bateria es combina amb la d’enviar i rebre telefonades.\nEl principal avantatge de poder gaudir de la televisió al mòbil és la possibilitat de fer-ho en qualsevol lloc, més enllà de la pròpia casa. Ara bé, en aquest revolucionari sistema ja s’aprecien altres tipus de limitacions fonamentals, com és la cobertura que puguen tenir les xarxes en zones rurals. No és el mateix viure en un entorn urbà, ple de terrats amb antenes, que al camp obert, on aquestes escassegen. La qualitat del senyal, per tant, variarà molt.\nL’altra gran limitació que se suma a la despesa de bateria és la pantalla. O, més en concret, a la resolució i la mida d’aquesta. Són factors que estan determinats tant per la tecnologia com pel disseny del mòbil. El més habitual és que la imatge, comprimida perquè es puga veure en una petita pantalla, oferisca una qualitat molt menor de la que es pot esperar si es projecta en una pantalla de 20 polzades o més. Fins i tot es dóna la paradoxa que en els telèfons amb més qualitat de pantalla, les imperfeccions de la compressió de la imatge s’aprecien més.\nA Europa serà necessària una nova generació de mòbils amb pantalla tàctil, com l’iPhone d’Apple, perquè la televisió per mòbil tinga èxit. El motiu és que la pantalla tàctil permet que aquesta ocupe tota la superfície del dispositiu i així es guanye un espai que ja permet oferir la imatge sense tanta compressió, i per tant, molt més nítida.\nDe moment, només l’operadora Vodafone ha llançat un veritable servei de televisió per al mòbil, el ‘Vodafone Live TV’, que ofereix tres alternatives per a contractar paquets de canals. Una és el ‘Paquet Digital + Mòbil’, amb 27 canals com Canal+ Móvil, Cuatro, C+ Cine, Comèdia i Esports, CNN+ o Viajar.\nL’altra és el ‘Paquet Vodafone Live TV!’, que permet veure una trentena de canals: des de generals -com La Sexta o Antena 3- fins a canals de pagament en plataformes digitals com ara Discovery Channel Mobile, Canal Historia o Calle 13.\nLa subscripció a cada un d’aquests paquets té una tarifa plana de 6,96 euros al mes, amb IVA inclòs, encara que no inclou la navegació per Internet, que es comptabilitza com a tràfic de dades.\nLa condició per a poder veure els canals que ofereix ‘Vodafone Live TV’ és la instal·lació de l’aplicació TV Zapping. En alguns models ja està preinstal·lada, però no en tots. D’altra banda, també es pot descarregar sense cap cost des del Menú de Vodafone Live!, en la secció Televisió.\nUna vegada activada l’aplicació i contractat el paquet de canals, és senzill accedir-hi. Els continguts són molt variats: es pot escollir entre els oferts en directe, igual que si es veiessen en la televisió tradicional, i els dissenyats específicament per al mòbil, on l’usuari pot triar el programa que vol veure, però no des del començament, llevat que coincidisca que comence en aquell mateix instant. En aquest segon cas, cada programa forma part d’un bucle que es repeteix durant 24 hores.\nOrange també ha assegurat que al llarg d’aquest any posarà en marxa un servei de televisió per al mòbil, però de moment només té activat el servei Animax, de descàrrega d’episodis de sèries de dibuixos japonesos “manga”.


'El preu', d'Arthur Miller - iSabadell\nfunció obra de teatre representació teatre Teatre Principal\nPere Arquillué, Ramon Madaula, Lluís Marco i Rosa Renom protagonitzen l’àcid text de Miller en un muntatge en què brilla la ferma direcció de Sílvia Munt.\nSinopsi: Dos germans es retroben a les golfes de la casa familiar després de setze anys sense parlar-se. En breu, la casa ha de ser enderrocada i cal prendre decisions abans no vingui el taxador que posarà preu als vells mobles familiars. Sobre els objectes s’ha dipositat una capa de pols, però també hi ha una pila de records, fantasmes que faran pensar els protagonistes que les coses podrien haver estat diferents si, en cert, moment, haguessin pres altres decisions.\nDesprés de l’obra hi haurà postfunció amb Pere Arquillué, Rosa Renom i Lluís Marco, conduïda per Marc Sabater.


L’excursionisme a Salt – Arxiu Municipal de Salt\nPublicat el 11 d'Abril de 2019 12 d'Abril de 2019 per arxiusalt\nExcursió de treballadors de la Coma Cros al Pasteral (1910) CAT.AMS.100.76\nEs considera que l’excursionisme va néixer al segle XVIII, sobre tot practicat per individus aïllats amb voluntat artística o científica, però no serà fins al segle XIX que, amb la millora de les vies de comunicació i l’aparició de la burgesia, s’estén com una activitat col·lectiva. A Catalunya això ve de la mà del moviment cultural i literari de la Renaixença que esdevé un camí per fer renéixer la cultura i la llengua catalana, la qual cosa implica un millor coneixement del territori. Geòlegs, historiadors, filòlegs, geògrafs, botànics, etc., emprenen viatges pel país amb fins científics per adquirir de primera mà aquest coneixement i posar-lo en valor. Més endavant l’excursionisme es dividí en diverses tendències: les esmentades de coneixement de l’entorn natural i socials; les sortides de caire religiós, lligades a la parròquia; i les excursions amb finalitat d’esbarjo i de lleure. Aquesta darrera tendència donarà lloc a la creació d’entitats i clubs excursionistes i que va ser potenciada posteriorment per l’escoltisme.\nLa primera entitat excursionista pròpiament dita va ser l’Associació Catalanista d’Excursions Científiques (1876), a Barcelona, que amb el pas dels anys, al fusionar-se amb altres entitats, dóna lloc al Centre Excursionista de Catalunya (1890).\nSaltencs d’excursió a la Font Pudosa (Banyoles) (1929) CAT.AMS.603.2174\nSalt no va ser aliena a aquesta nova tendència i, tot i que es perfectament possible que a finals del segle XIX hi tinguessin lloc aquestes sortides, excursions, passejades o peregrinacions, no és fins a principi del segle XX que hi ha nombrosos exemples documentats amb fotografies d’excursions: els aplecs de Sant Rocs, les peregrinacions a Els Àngels, al Far, a Sant Grau i Santa Afra, al Rocacorba, a les font Pudosa de Banyoles o la font Picant de Bescanó, fins i tot fotografies de saltencs d’excursió a Montserrat, Núria, el Montseny, a la platja, i un llarg etc.\nUna de les primeres agrupacions excursionistes saltenques van ser el Grup Excursionista Germanor fundat per Joan Paradera, contramestre de la secció de telers de la Coma Cros, abans de la Guerra Civil. Les excursions del grup, en les quals hi participaven molts treballadores de la fàbrica, eren explicades en publicacions com El Poble de Salt.\nJoves de l’Agrupament Escolta Sant Cugat (1965) CAT.AMS.905.1.5147\nUn altre dels precedents va estar vinculat a Acció Catòlica primer i després amb el Patronat Parroquial de Sant Cugat a partir dels anys 1950. D’aquí van sortir les bases per a la creació el 1959 del primer grup escolta saltenc impulsat per mossèn Narcís Tibau i acabaria convertint-se en l’Agrupament Escolta i Guies Sant Cugat de Salt.\nPrecisament d’un grup d’excursionistes com Josep Cristòfol, Jordi Martin, Quim Pla, Jaume Bosch, Cesc Casas, Lluís Mateu, Josep M. Oliveras i Jaume Santanta, entre d’altres, alguns d’ells vinculats al Cau Sant Cugat, va sorgir l’interès de posar remei a una mancança que tenia Salt: la d’una entitat excursionista que donés acollida a totes aquelles persones afeccionades a la muntanya i en la que poguessin participar tota la família. Així el 9 de febrer de 1978 es va constituir la nova entitat, el Centre Excursionista Saltenc (CES), com a secció de muntanya del Casal de Jubilats de Salt i es va donar d’alta a la Federació de Muntanya de Catalunya. Els primers anys l’associació va experimentar un fort creixement amb més de 400 socis i una activa vida social implicant-se en la campanya per a la independència de Salt, fent conferències, exposicions i vetllades audiovisuals. També en aquells primers anys es crea la secció d’esquí que més tard, el 1987, s’escindiria per constituir-se en entitat pròpia, el Club d’Esquí Salt que arribaria a tenir més de 1100 socis.\nJosep Cristòfol retratat per Martí Artalejo (2012) CAT.AMS.100.7119\nEls anys 1990 suposen pel CES una època d’esplendor quan alguns dels seus membres assoleixen fites destacades: Miquel Colomer, Jaume Santana, Albert i Valera coronen el Kilimanjaro (5900 m); Santana i Colomer, el McKinley (6193 m). Jaume Santana, a més, corona l’Aconcagua (6959 m), l’Elbrus (5642 m).\nDesprés d’això el club experimenta una certa davallada d’activitats i socis, però això no treu perquè s’assoleixin altres cims importants com el Mont-blanc, el Cervino o el Mont Rosse i segueixin programant excursions i sortides, sessions d’escalada o sortides en bicicleta, esquí o senderisme.\nEl novembre de 2009, la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya, durant una assemblea nacional extraordinària celebrada a Salt que va aplegar un centenar de directius i representats de les diferents entitats excursionistes de Catalunya, es va fer un reconeixement públic al Centre Excursionista Saltenc amb motiu del 30è aniversari de la seva fundació.\nUna de les persones vinculada al CES i que més reconeixements va tenir va ser Baldiri Bosch Pagès (Granollers de Rocacorba, 23/02/1923 – Salt, 25/10/2012) que va formar part de l’expedició de la secció de muntanya del GEiEG al Kilimanjaro el 17 d’agost de 1973. Va tenir cura dels arbres i plantes dels entorns del pla dels Socs i va col·laborar en la reconstrucció de refugis de muntanya. Va participar també en la instal·lació de creus dalt d’alguns cims catalans com Agullola de Rupit, el Bastiments, etc. Baldiri Bosch va rebre nombrosos guardons, entre els quals destaquen la Medalla de Muntanyisme de bronze l’any 1975; el de millor esportista veterà dels premis de l’esport de Salt, els anys 1988 i 2005; la Medalla de la Generalitat, com a un dels millors esportistes veterans del 1990; la Medalla d’Or de la Federació Catalana de Muntanyisme i la Insígnia d’Or del GEiEG.\nExcursió de la delegació a Girona del Centre Excursionista de Catalunya a Santa Brígida (1956). CAT.AMS.905.1.6177\nEl 12 de desembre de 2003 es va constituir una nova associació excursionista a Salt, tot i que ja portaven fent activitats des de 2001, Excursionista Xirucaires de Salt, afiliada a la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya. Molts dels seus primers socis eren joves provinents del Cau Sant Cugat que per qüestions d’edat l’havien hagut de deixar, però que encara tenien ganes de fer muntanya. Programaven sortides d’alta muntanya, però al mateix temps d’altres més accessibles a les famílies i de dificultat mitjana o baixa. A part de les activitats de muntanya o senderisme, també programaven d’altres més lúdiques (calçotades, diada del soci, dinar de Nadal dalt d’un cim, etc.) i de lleure (cinema, fotografia, conferències, cursos, etc.).\nLa darrera entitat creada, tot i no ser una associació excursionista explícitament, però sí que hi està relacionada, és l’Agrupament Escolta i Guia Can Tona, al barri del Veïnat, apadrinat el Cau de Sant Cugat, fundada el setembre de 2017 a iniciativa d’un grup de joves que es va iniciar en el lleure a través del programa «Juguem?» de l’Ajuntament de Salt. Les activitat que organitzen són una excursió trimestral de cap de setmana en un entorn natural i uns campaments d’estiu d’una setmana per a joves des de 6è de primària a 2n de batxillerat.\n2 thoughts on “L’excursionisme a Salt”\n11 d'Abril de 2019 a les 15:41\nCal aclarir, per ser fidels a l’història, que el Centre Excursionista Saltenc, va néixer a redós del Casal de Jubilats i simpatitzants, i gràcies a les activitats intergeneracionals que feien possible que famílies enteres poguessin participar de les diverses activitats que s’hi organitzaven. També per la dedicació i experiència d’en Josep Cristòfol i Darné, primer president, que no provenia de l’escoltisme com sembla informar el vostre escrit, ni la majoria dels socis, joves, grans i infants.\n12 d'Abril de 2019 a les 09:01\nCert. Mirem el redactat.


Muñeca de porcela (divendres 09 febrer 2018) Teatre-Auditori Sant Cugat | CATACULTURAL\nMuñeca de porcela (divendres 09 febrer 2018) Teatre-Auditori Sant Cugat\n4 febrero, 2018 TeatreCatacultural\nLa catorzena obra teatral de David Mamet, protagonitzada pel gran José Sacristán.\nMuñeca de porcelana és la primera producció que es fa al món després de l’estrena que, el 4 de desembre de 2015, es va fer al Gerald Schoenfeld Theatre de Broadway de l’obra original, China Doll, protagonitzada per Al Pacino, i que l’autor David Mamet va escriure especialment per a ell. En aquesta ocasió, la versió espanyola la dirigeix Juan Carlos Rubio i l’actor protagonista és José Sacristán, acompanyat de Javier Godino.\nEls poderosos estan lliures de retre comptes pels seus actes? Existeix una elit que mou els fils amb capacitat per variar el rumb dels esdeveniments amb tan sols una trucada telefònica? Mamet ha creat una intensa i emocionant estructura teatral de ritme vibrant que barreja temes recurrents de l’autor, com el poder de la política, l’economia i els mitjans de comunicació, amb altres de nous com la lleialtat i les dificultats de l’ésser humà per trencar amb el seu passat.\nUna espiral de successos que, en menys de 24 hores, modificaran el destí dels seus protagonistes i la nostra visió de la cara oculta dels amos del món.\nTalyCual i Bravo Teatro\n← “Tres anys després del seu últim treball, tornen Els Amics de les Arts amb un nou disc, dotze noves cançons amb les quals podrem cantar i ballar.” Teatre-Auditori Sant Cugat (8 de feber)\tl dijous gras el Rei Carnestoltes dóna el tret de sortida al carnaval, en què la transgressió és la norma i la diversió és obligatòria. →


Que reclama l’Ebre?\nA l’Ebre ja hi estem d’acord amb la pancarta proposada des de fa temps per Òmnium, per encapçalar la manifestació de dissabte... Pel que sabem i pel que llegim, aquesta pancarta no ha portat cap desunió ni cap baralla entre polítics, com semblava d’un bon principi. Que més voldrien els de fora que esperen qualsevol ocasió discrepant, per petita que sigui, per fregar-se les mans i difondre als quatres vents que a Catalunya no anem a una. Ha estat el President, i les seves veus, qui ha pretès fer-ho diferent per no enutjar massa als de Madrid pensant que embolcallat amb la senyera es tapava alguna incongruència o, si més no, quedava com espargida i, això sí, rebutjava allò de NACIÓ i DRET A DECIDIR, que és el que enfada més al poder central. Caldria esbrinar si Montilla està enfadat amb la sentència, tal com va manifestar institucionalment, o només ho fa veure.\nÒmnium, com no podia ser d’altra manera, s’ha mantingut en el seu lloc. Sóc soci, així ho vull i ho celebro. Enhorabona! El President ha d’encapçalar la manifestació, assumir el lema i, com molta gent, pot portar dignament una senyera a les mans, a la butxaca, penjada al coll, lligada a la trinxa o, simplement, al cor com la portem la majoria de catalans.\nA l’Ebre també reclamen, especialment, la llei de vegueries tocada de mort en la sentència del TC. Les Terres de l’Ebre, teníem quasi tot a favor per ser pilot en l’establiment de la nova administració territorial de Catalunya, com ho vam ser en el desplegament de les delegacions del Govern i, ara, el projecte està sentenciat. Aquí estem enfadats de veritat, i no només ho fem veure.\nAfortunadament, cap discrepància política ni social, a l’Ebre, per fer especial incidència en el reclam de la vegueria. Estem units i units pujarem a la manifestació del dissabte.\n(Blog de l’Avui 8-07-10)\nPublicat per Joaquim Vilagrassa de l'Aldea (Terres de l'Ebre) a 11:23 p. m.


Frederick Hughes - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n3 novembre 1956 (90 anys)\nGertrude Mabel Jane Evans (en) (1908–)\nAlpha Jessie Ruth Hughes (en)\nBeta Mira Grace Hughes (en)\nApril Mary Hughes (en)\nFrederick St. John Hughes (Cowes, illa de Wight, 22 de febrer de 1866 - Southampton, 3 de novembre de 1956) va ser un regatista anglès que va competir a començaments del segle xx. Era germà del també regatista Alfred Hughes.\nEl 1908 va prendre part als Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de bronze en la categoria de 8 metres del programa de vela. Hughes navegà a bord del vaixell Sorais junt a Philip Hunloke, Alfred Hughes, George Ratsey i William Ward.\n↑ 1,0 1,1 «Frederick Hughes Olympic Results». sports-reference.com. [Consulta: 11 desembre 2015].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Frederick_Hughes&oldid=24343819»


Comprar Château Montus 1995 | Preu i opinions a Uvinum\nPots comprar Chateau Montus 2012\n2014,\t2012,\t2011,\t2010,\t2009,\t2008,\t2007,\t2006,\t2005,\t2004,\t2002,\t1996 i\tN/A\nDescripció de Château Montus 1995\nOpinions sobre Château Montus 1995\nOpinions sobre altres anyades de Château Montus 1995201420112009\naspecte tècnic: la densitat de plantació de la vinya és de 7500 plantes / ha, a una millor noció de terroir.\nFa olor de te vermell. Molt suau.\nSi et va agradar Château Montus 1995, també pots gaudir de ...\nSi vols comprar Château Montus 1995, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi negre Madiran.


Pantalla Barcelona enceta l'any amb cinema als barris\nFoto: Pantalla BarcelonaEstiu 93\nDesprés d'aturar-se durant uns mesos, torna la cinquena edició d'aquest cicle que omple de films i curts barcelonins i internacionals diversos centres cívics de la ciutat. Escolliu el vostre, reserveu entrada i a gaudir del cinema a tocar de casa!\nTime Out en col·laboració amb ICUB divendres 8 de gener 2021\nJa el tornem a tenir aquí, i quan diem 'aquí' és ben a prop! I és que la cinquena edició de Pantalla Barcelona us porta una selecció immillorable de curts i pel·lícules a un total de set centres cívics de la ciutat perquè trobeu cinema gratuït només sortir de casa. L'edició, que va arrencar el passat mes d'octubre i va haver d'aturar-se a causa de les noves i canviants restriccions provocades per la pandèmia, ara reprèn la seva activitat del 19 de gener al 9 de març amb més ganes que mai i amb la resta de programació que ens vam quedar sense gaudir!\nHi trobareu un maridatge de propostes realitzades, produïdes i rodades aquí i projeccions internacionals que han fet la volta al món i que ara podreu veure en les pantalles dels centres cívics del Pati Llimona, Can Clariana Cultural, Vil·la Florida, Casa Groga, Zona Nord, Ateneu Fort Pienc i Trias i Peitx. Quin us queda més a prop?\nEntre la programació que tindrà lloc fins a principis de març trobareu aquelles sessions que no es van poder dur a terme els últims mesos i que s'han reprogramat seguint totes les mesures d'higiene i seguretat que dicta l'actual normativa. Us apunteu a viure del cinema d'aquí i d'allà en una pantalla local?\nVosaltres només heu de reservar la vostra entrada gratuïta i nosaltres us expliquem el que trobareu a la programació restant!\nPetit tast dels festivals de la ciutat\nMolts sectors han estat víctimes de la situació de la pandèmia i les seves restriccions, entre ells, els festivals de cinema de Barcelona que tant esperem al llarg de l'any. És per això que com a novetat d'aquesta cinquena edició a Pantalla Barcelona comptarem amb diversos films de festivals cinematogràfics que tenen lloc a la ciutat i que enguany s'han hagut de renovar i adaptar. Una iniciativa per seguir gaudint dels films que ens ofereixen i alhora donar-los suport!\nA través de la Catalunya Film Festivals, tindrem presència de l'Americana Film Festival, Asian Film Festival Barcelona, el Festival Inclús Festival Internacional de Cinema i Discapacitat de Barcelona, L'Alternativa Festival de Cinema Independent de Barcelona, el Festival Wallay! de cinema africà de Barcelona, el DocsBarcelona, el Mecal Festival Internacional de Curtmetratges i Animació de Barcelona, la Mostra Internacional de Films de Dones de Barcelona i el Moritz Feed Dog.\nPel·lícules per acomodar-se\nEntre la programació d'aquesta cinquena edició trobareu nombroses pel·lícules tant locals com internacionals que han arrasat allà on s'han projectat. Com és el cas de les catalanes i estimades 'Estiu 1993' de Carla Simón o 'Els dies que vindran' de Carlos Marques-Marcet... Romàntiques i dramàtiques a parts iguals!\nReflexionar amb documentals que posen sobre la taula temes socials com la cara més fosca d'aquesta indústria a 'Out of fashion' de Jaak Kilmi o 'Traceable' de Jennifer K. Shape. O la idea d'una renda bàsica garantida a 'Renda bàsica' de Christian Tod o la vida i història d'una nena que va néixer al cos d'un nen a 'Me llamo Violeta' de David Fernández de Castro i Marc Parramon.\nA 'Ojos negros' de Marta Lallana i a 'Memorias de un hombre en pijama' de Carlos FerFer us trobareu amb una banda sonora excel·lent a càrrec de Raül Refree i Love of Lesbian, respectivament. I si el que busqueu és desconnectar i riure amb una comèdia negra, no us perdeu '7 raons per fugir': una pel·lícula de Gerard Quinto que a través de diverses situacions i protagonistes ens mostra set visions surrealistes d'una societat estrambòtica.\nCurts per reflexionar\nEn aquest cicle també trobareu curts ben intensos i amb grans missatges al darrere. Els podreu gaudir en sessions dedicades especialment a ells o després d'algunes pel·lícules i documentals com és el cas de la fictícia 'Madrid 2120': un curt de José Luís Quirós i Paco Sáez que podreu veure en la mateixa sessió després de 'Push'. O 'Wannabe' de Jannis Lenz, la història d'una jove youtuber que es crea el seu propi món fictici a les xarxes socials i que podreu observar després de la projecció de 'Binti: una youtuber sense fronteres'.\nEn les sessions purament de curts, trobareu maratons com 'New ways to', que inclou els curts 'Armor del Amor', 'Selfies', 'Inlove', entre altres. O 'Hola Dictadura' amb els curts 'Vintage', 'Bolero Paprika' o 'Women Acting Like Dictators'. Teniu molt per escollir!


Jordi Évole aconsegueix una entrevista amb Nicolás Maduro\nHo ha confirmat a Twitter\n19/10/2017 11:52 | Actualitzat a 19/10/2017 13:24\nImatge d'arxiu de Jordi Évole | CatalunyaDiari\nEl president de Veneçuela, Nicolás Maduro, ha acceptat la proposta del periodista espanyol Jordi Évole de ser entrevistat a 'Salvados' de La Sexta, un programa que Maduro assegura seguir setmanalment. Així ho ha anunciat el periodista a través d'un vídeo en que es mostrava la proposta d'Évole i la resposta afirmativa de Maduro, «una de les entrevistes més perseguides de la història de 'Salvados'». «Jo ho veig sempre amb Cilia tots els diumenges, i és un programa molt bo, candent», ha desvetlat el president veneçolà, que també ha afalagat el treball d'Évole. «No és un periodista complaent. És mordaç i investigador», ha afegit.\n«Et dic Jordi, pots venir a Caracas quan vulguis i estic aquí a la teva ordre», ha respost Maduro en una trobada amb mitjans internacional, en el qual Évole havia manat la seva petició d'entrevista mitjançant un vídeo. «Ja sap vostè que a Espanya es parla molt de Veneçuela, així que per contrastar ens agradaria desplaçar-nos fins a Caracas i fer-li una entrevista», demanava en l'enregistrament el periodista català. «Jordi, vés amb compte perquè a Espanya estan ficant presos a tots els 'Jordis'», va ser la primera resposta de Maduro després del vídeo, en al·lusió a l'empresonament de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) i d'Òmnium Cultural, Jordi Sánchez i Jordi Cuixart, respectivament, decretat dilluns passat. «Nosaltres volem a Espanya», ha afirmat també el president de la República Bolivariana, que admet ser també seguidor d'un altre programa de televisió de La Sexta, l'espai de sobretaula 'Zapeando', al que també ha convidat a viatjar fins a Caracas.


Llibertat, Igualtat, Pluralitat: Adéu, RTVV. La desfeta en dominó d'un somni.\nAhir es va posar la punta a un procés de precarització cultural, cívica, i democràtica, amb el TANCAMENT de la Radio Televisió Valenciana.\nS’anomene com s’anomene, nou o canal nou o radio nou o Sí radio, o com es digueren, aquesta RTVV era almenys als seus orígens la demanda d'un poble que es volia vore reflectit a les ones i a l'espill del quadrilàter televisiu escoltant-se en la seua pròpia llengua, amb els seus propis girs lingüístics, amb els seus propis defectes i virtuts.\nPer a molts de nosaltres, va esser la culminació d'un somni i lluita reivindicativa. Des de la infantessa, des de la adolescència, des de la joventut, des del dret a votar, des de la nostra inaugurada maduresa. Varem signar propostes reivindicatives, es varem manifestar, varem defensar-la a la taula del bar, entre els amics, a les aules, allà on anàvem.\nHui estem tristos. Perdem un 'fill' que malgrat els marejols intencionats de manipul·lació i utilització partidista, portàvem al fons del cor.\nA partir d'aquest moment, ja no es podrem vore en cap espill més. No podrem saber de les nostres coses, dels nostres equips, dels nostres esports, del dia a dia del nostre poble.\nLa coartada que ara posen es que prioritzen la sanitat, l'educació i els serveis socials. Quins? La sanitat l'han retallada, feta trossos i venuda al millor postor. L'educació està en estat de ruïna, sense mitjans humans (no es cobreixen les vacants i baixes, s'augmenta les ràtios d'alumnes/professor/mestre, etc...), els edificis i instal·lacions es cauen i no es fa el més mínim manteniment; i si parlem de 'dependents', Quants han mort ja esperant l'assistència promesa? Quants han vist reduïdes a la nimiesa les seues prestacions?\nDe quina sanitat, educació i assistència social parlen? De la clínica privada a la que assisteixen? Del col·legi privat concertat (com no) al que porten als seus fills? De les residències de majors i dependents del grup empresarial de la família Cotino?\nSí! Ells l'han fet possible!\nJa sabeu a qui agrair aquest despropòsit de gestió dels diners públics, els de tots els valencians.\nEtiquetas: Canal 9, cloenda, fi, nou, radio nou, RTVV, tancament


Notícies - El PP presentarà de nou una moció sobre la Constitució europea tot i saber que no es podrà debatre\nEl PP presentarà de nou una moció sobre la Constitució europea tot i saber que no es podrà debatre\nEls populars lamenten que no s'hagi pogut debatre abans la seva proposta\nel 11/gen/05 Miquel Herrada Política PDF\nEl PP tornarà a presentar al proper ple municipal una moció per fomentar la participació ciutadana al referèndum sobre la Constitució europea, tot i que reconeix que no es podrà debatre perquè el referèndum ja s'ha convocat. Els populars lamenten que en plens anteriors no s'hagi pogut discutir la seva proposta, que segons la Junta Electoral Central s'ajustava a dret, i malgrat saber que no es podrà produir el debat, han decidit mantenir la proposta.\nEl PP presentarà el proper ple una moció instant l'Ajuntament a engegar una campanya informativa sobre la Constitució europea i la importància de participar al referèndum del mes de febrer. La moció és la mateixa que ja va presentar el PP en un ple anterior, però que no es va arribar a debatre en considerar 'il·legal' promoure un posicionament institucional sobre el tractat constitucional europeu. En aquell moment, els populars van fer una esmena 'in voce' per eliminar la part del redactat que donava suport explícit a la Constitució, però malgrat això, la moció va quedar fora de l'ordre del dia.\nAquesta decisió va portar el PP a consultar la Junta Electoral Central, que va dictaminar que la moció s'ajustava a dret si no demanava el vot favorable al tractat, sempre i quan es presentés a aprovació abans de la convocatòria del referèndum. Ara, els populars la tornaran a presentar al ple, tot i ser conscients que no es podrà debatre perquè el referèndum ja s'ha convocat. Escoltem la portaveu popular, Berta Rodríguez.\nPer fi ens han acceptat la moció, però creiem que no es podrà debatre. És una llàstima que acabi en no res i que per poder-la presentar hagi estat necessari presentar documentació de la junta electoral.\nI és que, segons la consulta realitzada pel PP a la Junta Electoral Central, els ajuntaments només podien promoure campanyes informatives sobre la Constitució europea -i en cap cas proclamant-se a favor o en contra- fins abans de la convocatòria oficial del referèndum. A partir d'aleshores, aquesta competència passa a ser exclusiva del govern espanyol. Malgrat això, des del PP expliquen que han volgut mantenir la presentació de la moció perquè esperaven que el govern espanyol convoqués el referèndum més tard.\nA banda, des del PP també han entrat a registre una moció per al proper ple proposant el recolzament de Sant Cugat als afectats pel Tsunami del sud est asiàtic, amb una aportació econòmica de 12.000 euros. Davant la notícia posterior que l'equip de govern té previst enviar una partida d'emergència de 18.000 euros, els populars han lamentat que CiU i ERC hagin pres aquesta decisió de forma 'unilateral i sense comentar-ho amb la resta de grups del Consistori'.


PERCENTATGE D’OCUPACIÓ DELS ALLOTJAMENTS DE L’URGELL | Turisme Urgell\nSegons les dades aportades pels allotjaments, han comptabilitzat una ocupació mitjana del 47,6 %, que suposa un descens respecte el 52.84 % de l’any anterior.\nSegons els allotjaments i les oficines de turisme, la procedència dels hostes i els turistes és majoritàriament de la província de Barcelona, de Catalunya ( 78% ) tot i que també n’arriben de l’Estat Espanyol ( 12%) i de França, Itàlia i Alemanya i altres països ( 10%) . Els clients i turistes són bàsicament de tipus familiar i grups d’amics.


Raisa Pimentel - ESPRONCEDA Raisa Pimentel - ESPRONCEDA\nESPRONCEDA > Portfolio > Artista > Raisa Pimentel\nArtista i dissenyadora audiovisual mexicana. El 2015 va ser Becària al Festival Internacional de Música i Noves Tecnologies Visions Sonores organitzat per CMMAS, Morelia, Mèxic. En 2016 va participar de la 2a Vídeo Residència Experimental, vòrtex, Valparaíso, Xile. Al 2019 amb el seu vídeo ball Caminar formar part de la selecció oficial de l’Dolcíssim Ovari Festival de Cinema i Vídeo Feminino de Pachuca, Mèxic. En la recent edició de Mutek [ES] va participar col·lectivament amb l’obra Physis i acaba de finalitzar el Màster en Innovació Audiovisual i Entorns Interactius a BAU, Centre Universitari de Disseny de Barcelona, Espanya.\nEl seu treball apel·la a l’experiència emocional i sensorial a través de l’experimentació amb imatges en moviment, instal·lació, tecnologia i dansa.


La revolució del Fortnite: més que un simple videojoc?\nActualitzada 31/07/2019 a les 13:48\nUn jove de 16 anys es va emportar 3 milions de dòlars en proclamar-se campió del món del joc\n© El fenomen ‘Fortnite’\nEl passat diumenge, un jove de 16 anys, Kyle "Bugha" Giersdorf, va guanyar un total de 3 milions de dòlars, en proclamar-se campió del món de Fortnite. Es va imposar en la classificació a la final de la Copa del Món del videojoc que es va disputar el passat cap de setmana a Nova York i la qual va acollir un màxim d'1,3 milions d'espectadors en la seva retransmissió a la plataforma Twitch i mig milió a Youtube.\nÉs innegable que el videojoc, creat per Epic Games, té una gran influència en aquest sector, amb més de 125 milions de jugadors. Aquest èxit aniria més enllà, ja que ha aconseguit reunir gairebé 2 milions d'espectadors en aquest últim esdeveniment i es pot permetre repartir premis de 3 milions d'euros al guanyador i 50.000 euros als 100 finalistes del torneig.\nFortnite, un model que triomfa\nEl joc va néixer l'any 2017 en un format diferent al que coneixem actualment. Va ser al 2018 quan Epic Games va llençar al mercat el mode Battle Royal, que ha estat el que ha catapultat l'èxit de Fortnite. Aquest format és el que és coneix com un free-to-play, és a dir, és un joc gratuït i es pot jugar indistintament a pràcticament totes les plataformes, des dels sistema operatius de Windows i MacOS a totes les consoles, com també en dispositius mòbils.\nAquestes són dues claus del seu èxit. Però, en què es basa el joc? L'argument situa el jugador en un ambient post-apocalíptic, on 100 humans arriben en una illa i han d'aconseguir sobreviure fins que només en quedi un, realitzant construccions amb diversos materials i eliminants els altres jugadors, mentre l'illa es va fent cada cop més petita.\nLa gran pregunta és com pot aconseguir l'empresa un benefici de 3.000 milions de dòlars (xifres de 2018) si el joc és gratuït. Aquests beneficis s'aconsegueixen amb la despesa que fan els jugadors un cop ja estan jugant, el que es coneix com a modalitat fremium. Aquesta modalitat consisteix en que els jugadors poden jugar gratuïtament però per aconseguir certes millores hauran de realitzar micropagaments. Epic Games va renovant els escenaris i l'ambientació del joc amb temporades (en pocs dies començarà la temporada 10). Els usuaris poden comprar nous vestits, noves armes, nous personatges o noves celebracions diferents a les que venen per defecte.\nLa Copa Mundial de Fortnite\nFortnite ha estat el joc més jugat durant tot el 2018 - i ho segueix sent-, però les xifres demostren que en els últims mesos ha perdut pes. Per aquesta raó, Epic Games va idear la Copa Mundial de Fortnite. En aquesta edició hi han participat milers de persones en les fases classificatòries que duraven des del mes d'abril. El torneig va acabar amb la final d'aquest passat cap de setmana, on hi van participar 100 jugadors i va acabar amb la victòria de "Bugha", que es va emportar 3 milions d'euros, mentre que la resta de finalistes es van endur 50.000 dòlars cadascun.\nUn joc violent?\nAl torneig hi podien participar jugadors a partir dels 13 anys, que és l'edat recomanada que marca el videojoc perquè s'hi pugui començar a jugar. Aquest aspecte ha generat crítiques al videojoc, ja que molts pares es queixen de la seva violència. Encara que no s'hi mostri sang, al joc s'hi utilitzen armes, granades, explosions, crits i, alguns col·lectius de pares es queixen que el joc és violent i no volen que els seus fills hi juguin. A més, la plataforma Change.org s'ha omplert de peticions de pares que volen prohibir el joc perquè genera addicció als seus fills i pot reduir el seu rendiment escolar.\nAmb tot això, Fortnite ha suposat un canvi a l'hora del consum de videojocs i ha fet que milers de persones comencin a jugar a aquest nou joc. Tot i això, aquest canvi de tendència també té riscos i mostra col·lectius que s'hi mostren en contra.\n"Encara que l'atemptat és un record que no s'oblidarà mai, cal mirar endavant"\nSalvini permet "contra la seva voluntat" que els menors no acompanyats de l'Open Arms desembarquin\nEls Agents Rurals aixequen una vintena de denúncies per pernoctar al parc nacional d'Aigüestortes\n2.Antiga caserna ruïnosa a Gardeny\n3.Cassolada a Tàrrega per a la llibertat dels “presos polítics”\n4.La Paeria perdrà 4,16 milions d’euros del pla de barris al no haver executat totes les ob...\n5.La justícia prohibeix als ajuntaments acords polítics aliens al seu municipi\n6.Municipis de Lleida firmen convenis amb la Diputació de Girona perquè els assessorin\n7.Milers de professors marxen a Hong Kong per a "protegir a la pròxima generació"\n8.Esterri d'Àneu restringeix el subministrament d'aigua al municipi per parcs i jardins\n9.Denuncien el consistori de Sant Ramon per abandonar un gos\n10.Vidres de cotxe trencats al pàrquing dels Camps Elisis\n6.Mor a Bellvís al ser atropellat amb el tractor pel seu fill per accident\n7.VÍDEO. Caces russos allunyen un F18 espanyol que es va atansar a l'avió del ministre de D...\n8.Agredeixen una família als Camps Elisis de Lleida i li roben els mòbils\n9.La submarinista d'Alpicat va morir ofegada\n1. Desembarquen els 27 menors no acompanyats de l'Open Arms\n2. "Encara que l'atemptat és un record que no s'oblidarà mai, cal mirar endavant"\n3. Els Agents Rurals aixequen una vintena de denúncies per pernoctar al parc nacional ...\n4. Salvini permet "contra la seva voluntat" que els menors no acompanyats de l'Open Arms...\n5. GALERIA. Imatges de l'Arbequí de Ferro 2019\n6. La Guàrdia Civil registra material informàtic de l'exregidora de Barcelona Imma Mayol\n7. Esterri d'Àneu restringeix el subministrament d'aigua al municipi per parcs i jardins\n8. Milers de professors marxen a Hong Kong per a "protegir a la pròxima generació"\n9. Barcelona homenatja les víctimes del 17A amb flors i "El Cant dels Ocells"


Jurista SIE. Borsa – Dae\n| .Jurista SIE. Borsa\nJurista per a Servei d’Intervenció Especialitzada – SIE en violències masclistes.\nAssessorament legal a les dones usuàries dels servei.


¡NO PASARÁN!: BIOGRAFÍA DE DOLORES IBARRURI, PASIONARIA. BIOGRAFÍA DE DOLORES IBÁRRURI, PASIONARIA. AMORÓS, MARIO. 9788446051107 Librería Luque


D'ací a uns dies podrem veure una exposició de fotos de Xavier Franco sobre els saharauis que viuen a Tindouf. Molts xiquets d'aquest campament han passat l'estiu en comarques valencianes com la nostra. Ací vos incloc un dels textos del catàleg\nHi ha conflictes, guerres, morts, odis esfereïdors i letals. Hi ha amor, solidaritat i esperança, també. I encara hi ha, igualment, herències ocultes, oblits, marginalitats, societats que no van ni avant ni arrere. Com si no existiren. Farcides de mencions i promeses que, potser, algun dia, no sabem quan, s’acompliran.\nDavant dels nostres ulls tenim ara unes imatges tan autèntiques com simbòliques, tan belles com colpidores, tan humanes com desangelades, tan vives com congelades en un gel de foc i arena. Són els cossos, els rostres i els vestits d’uns hòmens, dones i xiquets que estan lluny però que hem tingut entre nosaltres. D’aquells amb els qui, a través d’amics, col·lectius i institucions, ens sentim agermanats. Tan lluny... i tan prop.\nEl viatge que ens proposa Xavier Franco potser no és tant una proposta exòtica com una mirada personal, i un poc ‘nostra’, cap als saharauís que, després de tants anys, ja són gairebé uns més de la família. De fet, molts dels seus xiquets han experimentat en els seus estómacs i els seus cors la calor i la bondat de les nostres llars acollidores.\nAl bell mig d’un mar d’arenes, la narració integra un home digne i altiu. No hi falten xiquets i xiquetes. Tampoc un uniforme; alguna bandera; un mapa! Una munió de cabanes de fang i teles proclamen l’absència de cases dignes. Arena, arena i arena. Desert desèrtic. Els tons apagats i monocolors contrasten amb les teles acolorides, on sura una coqueteria tan evident com amagada.\nAl bell mig d’un desert de cases, d’objectes o d’arbres no manca la bellesa. Els retrats, els rostres i les mirades ens diuen tantes coses... On són el parc, la bassa, el bosquet, la muntanyeta, la mar, el port, l’ermita, el riu..? No hi són pas. Els tenim ací, esperant-los.\nPotser cal, malgrat tot, no perdre l’esperança. Ens traurem algun dia la ‘punxa’ de la impotència? Decidiran aquells que han de decidir? Si més no, avui podem contemplar ací una realitat que ja és un poc nostra; d’un país que ja anem fent.\nCONVENT DE SANT ROC EXPOSICIONS FOTOGRAFIA PUBLICACIONS TUTTI FRUTTI XAVIER FRANCO


Best Western Carlton Hotel, Blackpool – Preus actualitzats 2018\nOfertes al Best Western Carlton Hotel, Blackpool (Regne Unit)\nComentaris de clients (1.928)\nNorth Promenade, Near Blackpool Station, Near Casino, Blackpool, FY1 2EZ, Regne Unit – Bona situació! Mostra el mapa\nAssegura't un bon preu al Best Western Carlton Hotel - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8.\n*8.5* Platja de North Shore de Blackpool: a només 5 minuts! (371 m a peu)\nMolt bé 1.928 comentaris 8,0\nComfortable room nicely decorated and modernised great views over sea, worth upgrade to sea view\nLocation: easy walk into the centre. Parking good although cost not included in booking.com rate\nThomscot, Regne Unit\nKishore, Regne Unit\nJohn, Abkhàzia,  Geòrgia\nUn dels nostres preferits a BlackpoolAquest allotjament és a 2 minuts a peu de la platja. Overlooking the Flyde Coast, the Best Western Carlton Hotel is located in the northern end of Blackpool Promenade, just 0.5 miles from the lively town centre. The hotel has free WiFi. Paid parking is available. Blackpool North Rail Station is a 20-minute walk away.\nBest Western Carlton Hotel treballa amb Booking.com des del 1 de ag. de 2005.\n뀐 Aquest allotjament té una puntuació de la ubicació excel·lent (8,3): està situat a la zona més ben valorada de Blackpool!\nL'han desat a 692 llistes\nQuan vols allotjar-te a Best Western Carlton Hotel?\nS'acaben de reservar a Blackpool: 35 hotels com Best Western Carlton Hotel s'acaben de reservar al nostre web\n5 raons per triar Best Western Carlton Hotel\nInstal·lacions de Best Western Carlton Hotel\nLlegeix-ho Best Western Carlton Hotel accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nEl Best Western Carlton Hotel accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nLa situació del Viking Hotel- Adults Only té una puntuació de 9\nEl Dutchman Hotel té una puntuació de 9\n8,0 Molt bé 1.928 comentaris\nMostra els comentaris de: Tots els enquestats Famílies (377) Parelles (1047) Grups d'amics (272) Persones que viatgen soles (232) Persones en viatge de negocis (112) Mostra els comentaris de: Totes les puntuacions Fantàstic: 9+ (637) Força bé: 7 – 9 (876) Bé: 5 – 7 (318) Malament: 3 – 5 (79) Molt malament: 1 – 3 (18)\nHotel de 2 estrelles 7,8 Força bé 2.670 comentaris\nHotel de 3 estrelles 8,2 Molt bé 3.493 comentaris\nHotel de 2 estrelles 9,1 Fantàstic 574 comentaris\nAra hi ha 122 persones buscant allotjament a Blackpool\n"Comfortable room nicely decorated and modernised great views over sea, worth upgrade to sea view"\n"Location: easy walk into the centre. Parking good although cost not included in booking.com rate"\n"Best thing about hotel was the location. It was about a 10/15 min walk to the pier’s and Blackpool tower and close to the amusements and arcades."\n"The location and place is good. The twin rooms are small but if you are two individuals it suits the need."\n"Staff were very friendly, accommodated our 3 year old son really well. Good selection at breakfast"\n"The second room however cancelled out the fiasco of the first one and the hotel seemed to improve from there on in"\n"Availability at time of booking, and access to all of Blackpool, Would recommend visitors use tram services which are excellent."\n"Great break hotel very nicely updated and good value .. We had several requirements needed for a member of the party and these were met and exceeded !"\n"The staff especially the male manager, as he saw we were all flustered we didn’t have to worry about anything as waited so long"\n"Very clean n comfortable surroundings wity lovely furnishings"\nHem trobat més allotjaments com Best Western Carlton Hotel que han agradat a altres viatgers\n7,8 Força bé 2.670 comentaris\n8,2 Molt bé 3.493 comentaris\nCraig-y-Don Hotel de 2 estrelles\nLa reserva més recent en aquest hotel és d'ahir a les 12:11\n9,1 Fantàstic 574 comentaris\nEncara estàs buscant? Mira't altres hotels semblants a Best Western Carlton Hotel\nHotels de platja a Blackpool


Crida - Plan B Europa\nEn juliol de 2015 vam assistir a un Cop d’Estat financer executat des de la Unió Europea i les seves Institucions contra el Govern Grec, condemnant a la població grega a continuar patint les polítiques d’austeritat que ja havien rebutjat en dues ocasions mitjançant les urnes. Aquest cop ha intensificat el debat sobre el poder de les institucions de la Unió Europea, la seva incompatibilitat amb la democràcia i el seu paper com a garant dels drets bàsics exigits pels europeus.\nSabem que existeixen alternatives a l’austeritat, Iniciatives com “Por un Plan B en Europa”, “Austerexit” o DiEM25 (Democracy in Europe Movement 2025) denuncien el xantatge del tercer memoràndum d’enteniment imposat a Grècia, el fracàs econòmic que suposarà i el caràcter antidemocràtic de la UE. Reconegut pel president de la Comissió Europea, Jean-Claude Juncker, qui va declarar: “No hi poden haver decisions democràtiques contra els tractats europeus”\nTambé som testimonis de la resposta insolidària (en ocasions fins i tot xenòfoba), de les Institucions Europees i dels Estats Membre davant l’arribada de refugiats procedents d’Orient Mitjà i Àfrica, i front el drama humà que això comporta. Remarcant la hipocresia del discurs de la UE respecte dels DDHH, que de manera indirecta, mitjançant la venda d’armes o les polítiques comercials, és un actor clau en els conflictes que han provocat les recents crisis humanitàries.\nLa situació de crisi de la UE, iniciada ara fa 8 anys i basada en l’austeritat, privatitza els béns comuns i destrueix els drets socials i laborals en lloc de fer front a les causes inicials de la crisi; la desregulació del sistema financer i la captura corporativa de les institucions de la UE mitjançant els grans lobbies i les portes giratòries. La UE promou solucions falses negociant, amb gran opacitat i sense gaire control democràtic, tractats de comerç i inversió com el TTIP, el CETA o el TiSA, que eliminen allò que consideren barreres al comerç: els drets i normes que protegeixen la ciutadania, els i les treballadores i el medi ambient. És el cop definitiu a les nostres democràcies i a l’Estat de Dret, especialment mitjançant els mecanismes de protecció a l’inversor.\nL’actual UE està governada de facto per una tecnocràcia al servei dels interessos d’una petita, però poderosa, minoria de poders econòmics i financers. Tot això ha provocat el ressorgiment del discurs de l’extrema dreta i de posicions xenòfobes i nacionalistes en molts països d’Europa. Els demòcrates tenim la responsabilitat de reaccionar front a aquesta amenaça i impedir que els feixismes capitalitzin el dolor i el descontent de la ciutadania, que, malgrat tot, ha demostrat solidaritat davant la tragèdia humanitària que pateixen centenars de milers de persones refugiades.\nLa societat ja ha començat a treballar per un canvi radical en les polítiques de la UE. Mobilitzacions socials, com Blockupy, la campanya NO al TTIP, l’Alter Summit, la vaga general europea en 2012, les Euromarxes, o la ingent quantitat de treball realitzat per nombroses plataformes ciutadanes i ONGs, suposen un valuós capital humà, intel·lectual i ideològic per a la defensa dels Drets Humans, el respecte a la Terra i a la dignitat de les persones per sobre d’interessos polítics i econòmics. Creiem, no obstant, que es necessària una major coordinació i cooperació pràctica per a la mobilització a nivell europeu.\nHi ha moltes propostes en marxa per a acabar amb l’austeritat: una política fiscal justa i el tancament de paradisos fiscals, sistemes d’intercanvi complementaris, la remunicipalització dels serveis públics, el repartiment igualitari de tots els treballs incloses les cures en condicions de dignitat, l’aposta per un model de producció basat en les energies renovables, i reformar o abolir el pacte fiscal europeu – formalment Tractat d’Estabilitat, Coordinació i Governança en la Unió Econòmica i Monetària.\nL’exemple de Grècia ens ha mostrat que per fer front a l’actual conjuntura hem d’unir esforços des de tots els Estats Membres i des de totes les esferes: política, intel·lectual i de la societat civil. La nostra visió és solidària i internacionalista.\nPer aquests motius, volem generar un espai de confluència en el qual totes les persones, moviments i organitzacions que ens oposem al model actual d’Unió Europea puguem consensuar una agenda comú d’objectius, projectes i accions, amb la fi última de trencar amb el règim d’austeritat de la UE i democratitzar radicalment les Institucions Europees, posant-les al servei de la ciutadania.\n¿Quieres firmar como organización? Firma Aquí


Gestió de la frustració en activitats creatives - SomDocents\nArticle de la Lorena Aguilera, tutora de SomDocents.\nL’exigència és una bona companya en els projectes creatius?\nSegons Carracedo (2007), doctora en psicologia, la creativitat és la capacitat humana per la innovació, i es caracteritza per la seva originalitat, flexibilitat, fluïdesa, i per ser generadora d’idees innovadores. Partint d’aquesta definició es pot justificar la necessitat de què a les escoles es desenvolupi la capacitat creativa sense exigències, ja que fer-ho dificultaria que l’infant pugui ser lliure per expressar i crear segons les seves preferències, motivacions i idees pròpies.\nCloninger (2003), professora de psicologia, defineix l’exigència com la sensació derivada d’un bloqueig del comportament dirigit a una meta, deixant insatisfeta una necessitat. Així doncs, exigir un resultat concret quan el que realment s’ha de valorar és el procés creatiu, influirà negativament en el fet que l’infant pugui gaudir de l’activitat artística i en satisfer les necessitats pròpies. Al contrari, se centrarà a acomplir les expectatives de la persona adulta, en aconseguir que el resultat sigui el més semblant possible al producte ofert i això sense adonar-nos pot crear frustració per no aconseguir els resultats desitjats.\nI si la frustració neix de l'infant?\nAl cas anterior, la persona adulta té un paper important amb relació a les seves actuacions, ja que d’ella dependrà que l’infant pugui desenvolupar les seves capacitats creatives evitant la sensació de frustració. No obstant això, també pot passar que sigui l’infant qui en la creació artística se senti frustrat per no assolir els seus objectius o les seves expectatives inicials.\nRecomanacions per gestionar la frustració artística en infants\nEn cas d’infants que senten frustració artística derivada de les situacions anteriors algunes recomanacions per gestionar-la poden ser les següents:\nEn el moment en què apareix la frustració:\nAcompanyar a l’infant i identificar el motiu de la seva frustració. No és necessari preguntar-li directament, la mirada observadora de la persona adulta durant aquest procés és clau.\nValorar aspectes de les creacions artístiques relacionades amb la capacitat mostrada per l’infant durant el procés ( estaves molt implicat/da, motivat/da, sembla que t’agrada dibuixar…)\nValorar les produccions artístiques, però evitant la formulació de frases com «Molt bé», «Que bé ho has fet»… Encara que no ho pensem també estem jutjant segons les nostres percepcions. Per exemple, es poden oferir espais dins l’aula per a penjar i compartir les creacions realitzades.\nActuacions dins l’aula per evitar que torni a aparèixer la frustració:\nCrear espais de creació artística dins l’aula. Per exemple, un racó d’art o un ambient artístic, on puguin anar segons les seves necessitats i interessos.\nEvitar que els processos artístics es realitzin únicament a l’àrea de plàstica i que estigui integrat a l’aula de forma transversal i globalitzada.\nOferir un gran ventall de referents sobre allò que es vol dibuixar evitant la perpetuació dels estereotips.\nDonar a conèixer autors i autores del món artístic i les seves creacions.\nDescobrir diferents tècniques artístiques i experimentar amb elles.\nUs proposem tres activitats per treballar la intel·ligència visual i espacial en clau de competències bàsiques artístiques i culturals:\nPinta la silueta\nAprofundiment en la creació i gestió d’activitat creatives\nEls cursos “Aplicació de l’educació visual i plàstica a l’aula” i “Educació visual i plàstica: una nova mirada educativa” han estat creats amb la intenció d’oferir una gran varietat de propostes, materials i recursos per desenvolupar estratègies que afavoreixin aquesta mirada capaç d’acompanyar als infants en la descoberta de les seves capacitats artístiques des de la llibertat i el plaer per crear i gaudir de l’art. Si has arribat fins aquí, t’espero dins dels cursos, segur que seran del teu interès!\nEns hem llençat a fer un curs sobre el joc lliure. Abans de res, has de saber que aquest curs està enfocat a l’etapa d’infantil (0-6 anys).\nHeu sentit mai la típica pregunta: I anglès a infantil, què? Nosaltres l’hem escoltat i segurament també l’haurem formulat més d’una vegada.


El 14 de maig de les 7 del vespre fins a la 1 de la matinada, celebreu la festa dels museus explorant-los i apuntant-vos a més de 60 activitats!\nCaminar pels carrers de Barcelona i veure anunciat en cartells que La Nit dels Museus recuperarà enguany la seva esplendor és una gran alegria que ha dibuixat més d'un somriure als veïns i veïnes de la ciutat.\nEl 14 de maig, des de les 7 del vespre fins a la 1 de la matinada, podrem tornar a colar-nos gratuïtament a 75 equipaments i espais de fins a vuit municipis de l’àrea metropolitana: Barcelona, Badalona, Cornellà, Esplugues, l’Hospitalet, Sant Adrià, Sant Joan Despí i Santa Coloma.\nHeu llegit bé el número, 75 equipaments i espais als què, respecte a l'edició anterior, s'incorporen la Porta de Mar i el Temple d’August (MUHBA), el Jardí Botànic del Museu de Ciències Naturals, el Museu de la Xocolata, el del FC Barcelona, l’Opisso, el Palau Robert, el Santa Mònica i la Torre de la Miranda, de Cornellà de Llobregat.\nEnguany també se supera el nombre d'activitats: més de 60, algunes amb inscripció prèvia, en què destaquen visites guiades, algunes teatralitzades com la del Museu Marítim; teatre com el que proposa el Museu d'Història de la Immigració o l'Arts Santa Mònica, dansa com la de Tecla Sala i l'Institut del Teatre, i espectacles variats com el del Museu d'Arqueologia. Fins i tot hi haurà temps per a tallers, jocs de pistes o instal·lacions participatives!\nConsulteu tota la programació i traceu la vostra ruta pels museus que més il·lusió us faci visitar.


Coses meves | La màgia dels contes.\ntonina | 04 Febrer, 2009 11:00 | Compartir:\nUn dels contes que més agraden als meus fills és "T'estimaré sempre" de Debi Gliori. Va esser un regal dels Reis Màgics d'Orient a la meva filla i això ja el va convertir en especial. Després el vàrem llegir i l'hem tornat a llegir moltíssimes vegades. Ara és ella qui el conta al seu germà i a tots dos els hi agrada molt.\nEs una manera molt especial de fer-lis saber que els estimes i que sempre seras aprop d'ells, passi el que passi, facin el que facin o siguem on siguem.\nSempre em diven: és que l'amor no s'acaba mai. Es cert, l'amor cap als meus fills no es podrà acabar mai, és infinit i inherent als nostres éssers.\nDesprés han arribat altres contes, moltíssims, ja que a tots dos els hi agraden molt. N'hi ha d'especials com "Ratolí ves amb compte" de Judy Waite, "La petita llebre no té llit" de Sheridan Cain, "El peix irisat" de Marcus Pfister, "Quan sigui gran" de David Bedford, "Crispí, el porquet que ho volia tot" de Ted Dewan, i molts altres.\nTots ens serveixen per compartir una estona de lectura i de màgia, la que ténen tots els contes que pares i mares contam als nostres fills i filles abans de donar-lis la darrera besada del dia i desitjar-los bona nit\nLectures infantils | Següent | Anterior | Comentaris (0) | Retroenllaços (0)