Els espais naturals presents a l’Alt Empordà són els següents:\nEspais Naturals de Protecció Especial (ENPE) (capítol 2.5.4.1).\nEspais inclosos al Pla d’Espais d’Interès Natural (PEIN) de Catalunya (capítol 2.5.4.2).\nEspais inclosos a la Xarxa Natura 2000 (capítol 2.5.4.3).\nZones humides identificades a l’Inventari de Zones humides de Catalunya (capítol 2.5.4.4).\nEls ENPE presents a l’Alt Empordà són:\nI. Paratge Natural d’Interès Nacional (PNIN) de l’Albera, que inclou tres reserves naturals parcials.\nII. Parc Natural (PN) dels Aiguamolls de l’Empordà, que inclou una reserva natural parcial i tres reserves naturals integrals.\nIII. Parc Natural (PN) del cap de Creus, que inclou tres paratges naturals d’interès nacional.\nIV. Reserva Nacional de Fauna Salvatge (RNFS) dels Estanys de la Jonquera.\nI. Paratge natural d’interès nacional (PNIN) del massís de l’Albera\nA més, aquest inclou les següents reserves:\nReserva natural parcial (RNP) Vall de Sant Quirze.\nReserva natural parcial (RNP) de St Quirze de Colera.\nReserva natural parcial (RNP) de la Capçalera de l'Orlina.\nLa serra de l’Albera és el nom que rep el tram oriental dels Pirineus, des del Pertús fins a la mar. Separa les grans planes de l’Empordà i del Rosselló i des del 1659 pel Tractat dels Pirineus, la seva carena forma part de la línia fronterera francoespanyola. Té uns 25 km de llargada i els cims principals són el Puig Neulós (1257 m), el Puig dels Pastors (1.167 m), el Puig dels Quatre Termes (1.156 m) i el Pic de Sallafort (992 m).\nEl paratge ocupa una superfície de 4.207ha, que inclou 969ha de reserves naturals i 742ha de la reserva annexa de Sant Quirze de Colera. Concretament, es troba situat al nord-est de l’Alt Empordà i forma part dels termes municipals de la Jonquera, Espolla i Rabós.\nEl paratge està constituït per dos sectors ben diferenciats: un d’occidental, el de Requesens- Baussitges i l’oriental de Sant Quirze de Colera-Balmeta, separats per la zona del conegut coll de Banyuls, el qual constitueix una unitat ecològica i paisatgística de gran qualitat on pot observar-se la transició entre les espècies pròpies de la serralada pirinenca i les més típicament mediterrànies.\nEl sector Requesens-Baussitges presenta les zones més humides i enlairades, amb una cobertura de bosc de gairebé el 100 % i amb una vegetació extraordinàriament variada amb suredes, alzinars, castanyedes, rouredes, fagedes i els prats alpins de la zona culminal. L’àrea de Requesens compren la capçalera del riu Anyet amb una esplèndida vegetació de ribera amb freixes, salzes i verns. La zona de Baussitges inclou l’alta vall del riu Orlina on persisteixen les poblacions de faig més orientals de la península.\nEl sector Sant Quirze de Colera-Balmeta està vertebrat al voltant de l’important monestir de Sant Quirze de Colera, vertadera joia de l’art romànic català. Constitueix ja una zona de característiques plenament mediterrànies, secularment castigada pels incendis forestals. La vegetació està dominada per escadusseres suredes, brolles i matollars. En aquest indret subsisteixen les darreres poblacions de tortuga mediterrània de la península ibèrica.\nII. Parc natural (PN) dels aiguamolls de l’Empordà\nAl Parc s’hi localitzen, a més, les següents reserves naturals:\nReseva Natural Parcial (RNP) de l’illa de Caramany.\nReserva Natural Integral (RNI) I: Els Estanys.\nReserva Natural Integral (RNI) II: Les Llaunes.\nReserva Natural Integral (RNI) III: illa de Caramany.\nEls aiguamolls empordanesos ocupaven, antigament, gairebé tota la plana de la badia de Roses i del baix Ter. Per fer-nos una idea, el massís del Montgrí es trobava aïllat per les aigües, i els grecs van fundar Empúries en una illa entre les antigues desembocadures dels rius Fluvià i Ter. Aquella extensa àrea de maresmes va anar desapareixent a causa de la dessecació per a aprofitaments agrícoles i ramaders i, a partir dels anys 60, a causa de l'especulació urbanística. Si l'any 1976 no s'hagués iniciat la campanya de defensa, actualment no quedaria cap vestigi d'aquesta zona humida.\nL'any 1983, el Parlament de Catalunya va aprovar per unanimitat la Llei de protecció dels aiguamolls de l'Alt Empordà i, actualment, el Parc Natural dels Aiguamolls és un espai que ocupa 4.731ha, de les quals 834 són reserves naturals. Els municipis afectats són L’Armentera, Castelló d’Empúries, l’Escala, Palau saverdera, pau, Pedret i Marzà, Peralada, Roses i Sant Pere Pescador.\nEl Parc contribueix amb rotunditat a la preservació de la biodiversitat a escala catalana i també internacional. Només per dimensionar la importància que té com a reservori de biodiversitat val a dir que s’hi ha citat més de 320 espècies d’ocells i que, d’aquestes, regularment se n’hi observen unes 250, acull a més de 15000 ànecs hivernant i constitueix un lloc de parada i de pas essencial per a les aus migratòries.\nIII. Parc natural (PN) del cap de Creus\nAl Parc s’hi localitzen, a més, els següents paratges:\nParatge natural d'interès nacional (PNIN) de Punta Falconera-Cap de Norfeu.\nParatge natural d'interès nacional (PNIN) de cap Gros-cap de Creus.\nParatge natural d'interès nacional (PNIN) de la Serra de Rodes.\nEl parc natural del Cap de Creus fou creat per la Llei 4/1998, de 12 de març, convertint aquest espai en el primer parc marítimoterrestre del país.\nLa superfície total del parc és de gairebé 14 mil hectàrees, de les quals 11 mil corresponen a la part terrestre i unes 3 mil a la marina. A la zona terrestre s'estableixen 3 paratges naturals d'interès nacional, al nord el de Cap Gros-Cap de Creus; al sud el de Punta Falconera-Cap Norfeu i a l'oest el de la Serra de Rodes; també tenen la mateixa condició totes les illes i illots situats dins l'entorn marí del Parc Natural. Els dos primers inclouen, a més, dues reserves naturals integrals (RNI), la de Cap de Creus amb les illes de s'Encalladora i la Maça d'Or i la de Cap Norfeu.\nPel que fa a la zona marina, el parc natural s’exten per l'entorn de la península del cap de Creus des de la punta del Bol Nou, a cala Tamariua (el Port de la Selva), fins la punta Falconera (Roses) amb l'exclusió de la badia de Cadaqués. L'amplitud de la zona marina protegida oscil·la entre les 1,3 i les 0,2 milles. A l'interior d'aquesta zona s'estableixen 3 reserves naturals parcials (RNP); els Farallons (entre el Brescó i la punta dels Tres Frares); el Cap de Creus (entre l'illa de Culleró i cala Jugadora) i el Cap Norfeu. Finalment, es crea una reserva natural integral marina a s'Encalladora (al nord de l'illa).\nAdministrativament, la península del Cap de Creus se situa íntegrament dins la comarca de l'Alt Empordà i afecta els municipis de Cadaqués, el Port de la Selva, la Selva de Mar, Llançà, Vilajuïga, Pau, Palau-saverdera i Roses.\nDes del punt de vista biològic, són especialment destacables la diversitat i la riquesa del patrimoni vegetal, conseqüències directes de la seva situació biogeogràfica, la coexistència d'elements mediterranis i extramediterranis i la presència de nombroses espècies rares, algunes endèmiques.\nEspecialment reconeguts són els seus extraordinaris valors paisatgístics, amb l'excepcional bellesa dels ambients litorals que contrasta amb els paratges interiors, on, molt sovint, l'acció secular humana ha incidit especialment en l'harmònica i peculiar configuració del paisatge actual.\nLes aigües que envolten la península del cap de Creus són netes i amb índexs molt baixos de contaminació. La morfologia de la costa, amb penya-segats, roques, illots, esculls, cales i badies, i la naturalesa del seu fons, de roca (que pot assolir grans fondàries) i de sediments, ofereix també una amplíssima diversitat d'hàbitats per als organismes marins, diversitat que es tradueix en una extraordinària riquesa submarina; alguers i fons coral·lins en són els millors testimonis. L'explotació pesquera secular i la turística, més recent, hi han deixat la seva empremta, especialment en les comunitats de peixos; malgrat tot, la riquesa de la zona, inclosa la seva ictiofauna, és molt important.\nIV. Reserva natural de fauna salvatge (RNFS) dels estanys de la Jonquera\nSegons l’Ordre de 23 de gener de 1996, basada en la Llei 3/1988, de 4 de març, de protecció dels animals i el Decret 328/1992, de 14 de desembre, pel qual s’aprova el Pla d’espais d’interès natural, que inclou els estanys de la Jonquera, .es declara reserva natural de fauna salvage els estanys de la Jonquera.\nAquesta determinació s’arriba en base a la seva riquesa a nivell d’ecosistema i a la notable singularitat de l’indret, on s’allotgen una flora i una fauna molt diversa, amb abundància d’espècies protegides, algunes d’elles molt rares al territori català.\nCal dir que questa reserva natural està catal·logada, junt també a altres espais, per l’Inventari de zones humides de Catalunya.\nL’Alt Empordà es troba afectat per un total de vuit espais naturals inclosos al PEIN, ocupant a la comarca una superfície total de gairebé 50 mil hectàrees, és a dir, aproximadament un 15% de la superfície de la comarca.\nD’aquests espais, els Aiguamolls de l’Empordà, el Cap de Creus, el Massís de l’Albera, Garriga d’Empordà, el Massís de les Salines i els penya-segats de la Muga es troben ubicats íntegrament dins la comarca. L’Alta Garrotxa limita amb les comarques de la Garrotxa i del Ripollés, ocupant a l’Alt Empordà un 31% de la superfície total d’aquest espai. Finalment, tot i afectar majoritàriament àrees del Baix Empordà, també es pot trobar un petit espai PEIN del Montgrí al municipi de l’Escala.\nEn extensió, els espais inclosos al PEIN més imortants són el Massís de l’Albera (16303 ha), Cap de Creus (10769 ha), Alta Garrotxa (10231 ha) i els Aiguamolls de l’Empordà (4973 ha). Tot i que, si es tenen en compte les supefícies marines dels espais, el Cap de Creus augmenta fins a 13832 ha i els Aiguamolls fins a 10831 ha.\nL’Alt Empordà es troba afectat per un total de nou espais naturals inclosos a la xarxa Natura 2000, molts d’ells també inclosos al PEIN, ocupant a la comarca una superfície total de més de 53 mil hectàrees (3 mil més que la superfície ocupada pel PEIN), equivalent a un 16,5% del total de la superfície de la comarca.\nD’aquests espais, els Aiguamolls de l’Empordà, el Cap de Creus, el Massís de l’Albera, les basses de l’Albera, Garriga d’Empordà i el riu Llobregat d’Empordà-Riera de Torrelles es troben ubicats íntegrament dins la comarca. L’Alta Garrotxa-Massís de les Salines limita amb les comarques de la Garrotxa i del Ripollés, ocupant a l’Alt Empordà un 53% del seu espai total. El riu Fluvià s’extén fins les comarques de la Garrotxa i del Pla de l’Estany, ubicant-se a la comarca altempordanesa un 35% del seu espai total. Finalment, tot i trobar-se majoritàriament a la comarca del Baix Empordà, es pot localitzar una petita àrea de l’espai de la xarxa Natura 2000 del Montgrí-Illes Medes-El Baix Ter al sud de la comarca, concretament al municipi de l’Escala.\nEls espais inclosos a la Xarxa Natura 2000 amb més superfície són l’Alta Garrotxa-Massís de les Salines (aquests dos indrets, que en el PEIN configuren dos espais diferents, a Natura 2000 se lis dóna identitat pròpia, amb una superfície total de 15474 ha), el Massís de l’Albera (16303 ha), el Cap de Creus (10769 ha) i els Aiguamolls de l’Empordà (4973 ha). Com en el cas del PEIN, si se lis suma la superfície marina que ocupa la xarxa Natura als espais del Cap de Creus i dels Aiguamolls de l’Empordà, s’arriben a superfícies de 13832 i 10831 ha, respectivament.\nParal·lelament, en el marc de la Directiva Hàbitats, a l’Alt Empordà s’hi comptabilitzen fins a 51 hàbitats d’interès comunitari (HIC), dels quals set són hàbitats prioritaris. Cal dir en aquest punt que els HIC no tenen per què estar inclosos dins la xarxa Natura 2000.\nEls tipus d’hàbitats de tipus HIC més importants en extensió a la comarca són els costaners i halòfils (11059 ha), boscos (7613 ha), hàbitats d’aigua dolça (4308 ha), pastures (3958 ha) i els matollars esclerofil·les (3700 ha). Mentre que els que ocupen menys supefície són les landes i matollars de zones temperades (165 ha), hàbitats rupícoles (299 ha) i dunes marítimes i continentals (839 ha).\nAmpliant el nivell de concreció, a continuació es presenta un mapa (mapa 50) on es delimiten espacialment els HIC i, seguidament, una taula (taula 2.5.6.) on s’especifica la supefície que ocupa cada tipus específic d’HIC a la comarca.\nDe tots aquests hàbitats comunitaris, cal destacar-ne, a mode de resum, els set que es consideren prioritaris per la Directiva europea a l’Alt Empordà:\nFinalment, a la següent taula s’analitza a grans trets la situació geogràfica concreta dels diferents hàbitats d’interès comunitari localitzats a l’Alt Empordà.\nA nivell internacional cal destacar la presència dels Aiguamolls de l’Empordà a la Llista de Zones Humides d’Importància Internacional del la Convenció RAMSAR.\nSegons el Conveni, la regió es caracteritza per la presència al llarg de 4784 ha d’una sèrie de salines costeres i zones humides d’aigua dolça a les planes d’inundació de dos rius, separades de la mar per dunes. L’indret inclou llacunes, piscines, pantans i canals de drenatge, albergant comunitats vegetals halòfiles, prats humits, joncs i zones arbrades. A més, s’hi localitza una flora i fauna que inclou vàries espècies rares, on la presència (anual o estacional) d’aus aquàtiques és molt important. Les activitats humanes que s’hi desenvolupen es centren en temes de conservació, educació ambiental i turisme.\nPer altra banda, des del Departament de Medi Ambient i Habitatge de Catalunya, s’han catalogat fins a 202 zones humides, entre les que també es troben les que contempla la llista RAMSAR. Sobre aquestes regions identificades no hi ha cap efecte legal, però sí que es fa palesa la importància a nivell ecològic d’aquests indrets i la necessitat de la seva conservació.\nEntrant en detall en l’anàlisi de les zones humides recollides a l’inventari, a la conca de les Rieres de la Costa Brava cal destacar la presència destacable, en un ambient tan advers a la formació de zones humides, dels estanyols del pla dels Estanyets, al cap de Creus. Aquests són un conjunt de 13 petits estanyols d’inundació temporal, que no arriben a sumar 1 hectàrea de superfície, i on l’aigua de les pluges és retinguda per la presència de petits dipòsits més argilosos. Cal destacar-hi la presència d’hàbitats d’interès comunitari com la vegetació amfíbia dels estanys temporals mediterranis (codi 3170), de carácter prioritari, i les jonqueres halòfiles de la seva perifèria (codi 1410).\nLa vegetació associada a aquests ambients la constitueixen bàsicament les gespes d’isoets (Isoetes sp.), taques de canyís (Phragmites australis), de jonc boval (Scirpus holoschoenus), i herbeis de gram d’aigua (Paspalum paspalodes), així com alguns individus aïllats de tamariu (Tamarix sp).\nTambé remarcable per la seva importància és el Fangar de s’Arenassa, a el Port de la Selva. Es tracta d’una zona constituïda per dos trams de la vall del torrent de s’Arenassa, típic torrent que només porta aigua els dies de pluja, que s’eixamplen considerablement, i on l’acumulació de sediments ha permès el desenvolupament de sòls mínimament profunts que mantenen la humitat al llarg de l’any.\nAquest fet permet la presència de comunitats vegetals de tipus higròfil. De fet, tota la llera del torrent de s’Arenassa constitueix l’hàbitat d’interès comunitari de les jonqueres mediterrànies (codi 6420). Diferents espècies de vegetació helofítica (Phragmites australis, Scirpus holoschoenus, etc) s’acompanyen d’alguns arbres de ribera, notablement el pollancre (Populus nigra) i el gatell (Salix atrocinerea).\nEl tram més proper a la capçalera, a tocar de l’enrunat Corral de la Fangal queda més enclotat i la presència de l’aigua hi és més permanent. Aquest tram està dominat pel canyissar i és el que té més interès com a zona humida.\nAl sector més aigües avall la humitat edàfica hi és menor, facilitant la irrupció d’espècies amb menors requeriments d’humitat, com l’esbarzer (Rubus ulmifolius) i, en sectors una mica elevats, fins i tot espècies pròpies de les garrigues i matollars secs, com el bruc (Erica arborea), el matapoll (Daphne gnidium), el llistó (Brachypodium retusum), etc.\nPer altra banda, els ramats de cabres i ovelles que pasturen per la zona nitrogenen el sòl amb les seves defecacions i afavoreixen la presència d’espècies com l’olivarda (Inula viscosa).\nTot i no ser cap Reserva Natural Integral com les dues zones humides anteriors, la bassa del sorral de can Pomac, que forma part del Parc Natural del cap de Creus, és una depressió alimentada per aigües freàtiques producte d’una antiga activitat extrativa de sorres també inclosa a l’inventari de zones humides de Catalunya. Es localitza al nord-oest del puig Cabrit i el puig de l’Àliga, al municipi de Roses.\nLa inundació de l’espai és permanent, ocupant una superfície de fins a una hectàrea quan el nivell freàtic és elevat, amb la particularitat de combinar un substrat arenós amb l’aigua dolça d’aportació freàtica. En aquestes condicions cal destacar la presència de l’hàbitat d’interès comunitari d’espècies higròfiles de l’aliança Isoetion duriei (codi 3170).\nPel que fa a la Conca de la Muga, l’inventari de zones humides n’hi identifica fins a 29. Aquestes es distribueixen principalment al llarg de tres àrees: els estanys de la Jonquera, les basses de l’Albera i els Aiguamolls de l’Empordà.\nEls estanys de la Jonquera és un espai format per un conjunt de petits estanyols sobre materials alimentats per aigua freàtica que, durant l’estiu, arriben a assecar-se completament. Es situen dintre la zona PEIN al peu del vessant meridional del massís de l’Albera, entre 150 i 300 metres d’alçada. La totalitat d’aquest espai del PEIN i una zona de adjacent de pastures i prats humits foren declarats, com es detalla al final del capítol 2.5.4.1, Reserva natural de fauna salvatge per l’Ordre de 23 de gener de 1996.\nAquests estanys són de gran importància a nivell ecològic ja que conserven un conjunt de biòtops molt rics, entre els que es troben hàbitats d’interès comunitari de vegetació amfíbia de caràcter prioritari (codi 3170) o jonqueres mediterrànies (codi 6420). També predominen les gespes d’isoets, els creixenars, els herbassars de càrex, canyissars, joncedes i prats de dall. A més, són remarcables les notables singularitats que presenta aquest espai, com l’espècie rara hidrofítica Nitella translucens, alga que apareix en aigües temporals o permanents sobre substrat silícic o granits, i de la qual només es coneix en dues localitats a Catalunya. Pel que fa a la fauna, cal destacar els estanys de la Jonquera com a refugi important de coleòpters aquàtics i sangoneres i com a pas de migración per a l’avifauna.\nSota el topònim dels Estanys de la Jonquera s’identifiquen els següents espais individuals:\n- Estany Petit\n- Prat Llong de Baix\n- Estany Gran\n- Estany Terra Negra\n- Prats o estany d’en Figa\n- Prats de mas Baleta\n- Estany de Baix\nMés a l’est, al municipi d’Espolla, es localitza la bassa dels Castellars d’Espolla, la qual té una estreta relació amb la resta de zones humides de l’Albera, però se’n diferencia per la seva localització altitudinal més elevada. Aquesta és una bassa d’aigües temporals de reduïda extensió (uns 20 metres de diàmetre). Tot i això, és l’únic espai a Catalunya on s’ha trobat Ranunculus nodiflorus, una petita ranunculàcia. Al tractar-se d’un estany temporal mediterrani, la seva vegetació amfíbia (codi 3170) constitueix un hàbitat d’interès comunitari prioritari.\nAls peus del vessant sud del massís de l’Albera, als municipis de Sant Climent de Sescebes i Cantallops, trobem tot un conjunt d’estanys temporals mediterranis i herbassars humits, que reben el nom de basses de l’Albera, i en els quals s’hi desenvolupen una sèrie de biòtops molt rics i interessants de notables singularitats, amb la presència d’espècies rares i d’interès.\nAquestes zones comparteixen importants característiques ecològiques. Al tractar-se d’espais d’inundació temporal mediterranis, en totes elles trobem vegetació amfíbia caractaritzada per la predominància de gespes d’isoets i creixenars, representada pel codi 3170 dels hàbitats d’interès comunitari, amb caràcter prioritari segons la Directiva europea. A la perifèria dels estanys es localitzen comunitats de jonqueres que també es troben incloses amb el codi 6420 a la llista d’hàbitats d’interès comunitari.\nEn concret, les basses de l’Albera estan constituïdes pels següents estanys: estanys de Gutina, de Massot, d’en Pous, de Tòrlits, de la Cardonera, de les Moles i de mas Faig, d’en parú, i estany Martí.\nEls estanys de Gutina són un sistema llacunar de 2 estanyols (estanyol de la Rajoleria i estanyol de la Cardonera) que ocupen una superfície de 0,7 hectàrees. S’hi desenvolupen moltes espècies vegetals entre les quals s’hi troben algunes espècies rares (com la carofícia Nitella translucens) i d’interès (com les ranunculàcies Ranunculus aquatilis i Ranunculus trichophyllus, l’elatinàcia Elatine alsinatrum, la poligonàcia Polygonum amphibium, l’haloragàcia Myriophyllum alterniflorum, les alismatàcies Alisma plantago- aquatica i Baldellia ranunculoides, la juncàcia Juncus heterophyllus i la ciperàcia Eleocharis palustris). Pel que fa a la fauna, a la zona hi és coneguda la presència de tortugues d’aigua (Emys orbicularis), així com importants poblaments de copèpodes i amfibis.\nL’estany de Massot és un estanyol d’aigües temporals que ocupa una superfície màxima de poc més de 2 hectàrees. Es tracta d’un espai poblat per canyissar i per jonqueres de terra baixa, destacant la presència de plantes higròfiles molt rares a Catalunya com la crucífera Cardamine parviflora (que creix en les gespes d’isoets), l’escrufularàcia Gratiola officinalis (que creix en herbassars humits i jonqueres) i l’alismàtàcia Baldellia ranunculoides. Pel que fa a la fauna vertebrada, l’estany d’en Massot és un punt important per a la reproducció d’amfibis.\nL’estany d’en Pous és un petit estanyol d’aigües temporals que apenes arriba a 1,5 hectàrees de superfície. Les gespes calcígades són aprofitades com a prat de dall. Aquest estany destaca com a punt de reproducció del gripau corredor (Bufo calamita).\nEls estanys dels Tòrlits són un conjunt d’estanys localitzats a l’interior del recinte militar de Sant Climent de Sescebes. Hi destaca la presència d’algunes espècies rares com la carofícia Nitella translucens, els pteridòfits Isoetes durieui i isoetes setacea, la ranunculàcia Ranunculus aquatilis, la poligonàcia Polygonium amphibium, les cal·litricàcies Callitriche brutia i Callitriche stagnalis i la singular lentibuluràcia insectívora Utricularia australis. Pel que fa als helòfits, destaquen, entre d’altres, la portulacàcia Montia fontana, les alismatàcies Alisma plantago-aquatica i Baldellia ranunculoides, laciperàcia Eleocharis palustris, o la gramínia Glyceria fluitans. Pel que fa a la fauna vertebrada, els estanys destaquen per ser un punt de cria d’algunes espècies rares a Catalunya, com la polla blava (Porphyrio porphyrio) o la trenca (Lanius minor).Els estanys són, com s’ha dit, un conjunt de diversos espais que es poden diferenciar de forma individual: estany Gran, estany Petit, bassa de Llevant, bassa de ponent, prat del serrat de les Garrigues i bassa del serrat de les Garrigues.\nL’estany de la Cardonera és un estanyol que assoleix una superfície propera a les 3 hectàrees. La vegetació més característica d’aquest espai són les jonqueres i el canyissar. L’any 1995 aquest estany fou drenat per a realitzar les obres de canalització d’aigua Peralada - La Jonquera. Aquesta obra comportà la desaparició d’espècies com Utricularia australis, Isoetes velata i altres. Paral·lelament, la carretera Gi-602 parteix l’Estany en dos i produeix un efecte barrera per a les poblacions d’amfibis i facilita la freqüentació de l’indret. En definitiva, es tracta d’un espai de notable interès (especialment com a refugi d’amfibis) però que ha patit, i encara pateix, diverses agresions que posen en perill la seva integritat.\nL’estany de les Moles i la bassa del mas Faig són dos petits estanyols que ocupen poc més de 2 hectàrees localitzats entre els masos de Bell-lloc i del Faig. Acullen comunitats vegetals i espècies molt rares a Catalunya; destaquen, per exemple, entre les primeres, els creixenars amb glicèria i les jonqueres terofítiques d’isoets o les jonqueres acidòfiles montanes (Juncion acutiflori). Entre les espècies vegetals que es localitzen en aquests zones caldria destacar la crucífera Cardamine parviflora, i els pteridòfits Isoetes setacea o Marsilea strigosa. La sega i la pastura, així com els recs de drenatge existents, han afavorit la implantació a la zona de prats de dall, també hàbitats d’interès comunitari però no associats a les zones humides, així com de gespes calcígades de menor especificitat ecològica.\nL’estany d’en Parú és un estanyol localitzat ben a prop del mas de Bell-lloc, al municipi de Cantallops. Ocupa poc menys d’1 hectàrea de superfície i acull la població d’Isoetes setacea més gran de Catalunya. També destaca la presència del pteridòfit Marsilea strigosa, la cricífera Cardamine parviflora i. Pel que fa a la fauna, destaca la presència d’alguns crustacis anostracis d’aigües temporals.\nL’estany Martí és un estany de 2,1 hectàrees de superfície que es troba a les immediacions del mas Faig, al municipi de Cantallops. A l’estany es localitza una petita taca de pradells d’isoets i de creixenars amb glicèria, així com de jonqueres acidòfiles montanes i de canyissars, a les parts més inundades. Malauradament, les obres de drenatge que s’hi fan i la colmatació natural del mateix estan, des del punt de vista de la seva conservació, accelerant la substitució d’aquestes comunitats vegetals per gespes calcígades de Rumex, Festuca i Carex, de menor interès conservacionista.\nDeixant de banda les basses de l’Albera, podem trobar també altres quatre zones humides a la conca de la Muga: l’estany de can Gaspar, les basses de Delfià, els estanyols de mas Margall i la bassa de la Rubina.\nL’estany de can Gaspar es troba dins l’espai de la xarxa Natura 2000 del Riu Llobregat d’Empordà, al municipi de Masarac. Es tracta d’un petit estanyol d’aigües temporals que arriba amb prou feines a la mitja hectàrea de superfície. Les comunitats vegetals que poblen la zona són els creixenars amb glicèria i les gespes d’Isoetion duriei amb Isoetes setacea i Isoetes velata (hàbitats d’interès comunitari prioritari: codi 3170). Així mateix, és un espai d’especial interès per a la fauna i d’una elevada fragilitat degut al seu aïllament respecte altres espais humits del vessant sud de l’Albera.\nLes basses de Delfià són un conjunt de zones inundables del municipi de Rabós que en conjunt abasten poc més d’una hectàrea. La bassa més gran està ocupada majoritàriament per gespes calcígades i subhumides de les aliances Trifolio-Cynodontion i Paspalo-Polygonion viridis mentre les altres zones inundables, uns clots de menor extensió, estan recobertes per canyissars. A la més gran de totes s’hi localitzen també claps de vegetació amfíbia (hàbitat d’interès comunitari prioritari, codi 3170) i de jonqueres mediterrànies (hàbitat d’interès comunitari, codi 6420). Després de tot un seguit d’obres de dessecació que es van realitzar i en les quals es van fer desaparèixer comunitats d’hidròfits de notable interès (com Ceratophyllum submersum i Potamogeton crispus), actualment existeix un projecte per a restituir aquests espais tot recreant una nova bassa al nord-oest de la bassa gran. Pel que fa a la fauna, s’hi coneix una petita població de tortuga de rierol (Mauremys caspica leprosa). Igualment és un espai on es coneix la presència d’altres espècies d’interès conservacionista com el xoriguer petit (Falco naumanni) i la tortuga de terra (Testudo hermanni).\nEls estanyols de mas Margall varen originar-se a resultes de l’extracció d’àrids (graves i arenes) de la riba esquerra del riu Manol. Es tracta d’un espai que ocupa una superfície de 14 hectàrees on s’hi localitzen 2 petits estanyols de 3 i 1,1 hectàrees respectivament, i un petit clot. En tots 2 estanyols la inundació hi és permanent, però el nivell de l’aigua és molt variable.\nL’activitat extractiva encara segueix vigent en un sector de l’àrea, però una adequada restauració de les zones afectades l’any 1991 (en base a un projecte elaborat pel grup ecologista Institució Altempordanesa per a la Defensa i Estudi de la Natura (IAEDEN) ha permès convertir un paisatge industrial en una de les zones humides de més interès natural de l’interior de l’Alt Empordà. L’any 1994 aquest espai fou declarat Refugi de fauna salvatge (Ordre de 23 de novembre de 1994), amb una superfície total de 50 hectàrees.\nLa vegetació helofítica, amb canyís (Phragmites australis), boga (Typha sp.) i jonqueres de Juncus, Scirpus i Carex, ha colonitzat bona part de les vores dels estanyols. Paral·lelament, arbres de ribera com els salzes (Salix alba) i els freixes (Fraxinus angustifolia), entre d’altres, formen petits bosquets per tota la zona. Pel que fa a la fauna vertebrada, l’espai és ja un punt de nidificació de l’ànec coll-verd (Anas platyrhynchos) o del cabusset (Tachybaptus ruficollis), del corriol petit (Charadrius dubius); també s’hi han observat durant l’hivern o en migració espècies com l’arpella (Circus aeroginosus), el bernat pescaire (Ardea cinerea) o el blauet (Alcedo atthis).\nLa bassa de la Rubina es troba al municipi de Castelló d’Empúries. Es tracta d’una llacuna d’origen natural que ocupa poc més d’1 hectàrea. La seva proximitat al mar condiciona la vegetació, en la qual destaquen els salicornars i les jonqueres de tendència halòfila. Cal fer esment de la presència d’halòfits singulars com les quenopodiàcies Salicornia patula i Suaeda maritima, i la juncàcia Juncus subulatus. Sota les aigües, creixen poblaments de Ruppia maritima. Pel que fa a la fauna, a la bassa s’hi troba un dels peixos més rars a Catalunya: el fartet (Aphanius iberus), amb una població ben consolidada. Aquesta bassa es troba envoltada d’urbanitzacions, que amenacen la seva integritat si no es prenen mesures de protecció. De fet, la Direcció general de Costes del Ministeri de Medi Ambient i l’Ajuntament de Castelló d’Empúries s’han plantejat l’adquisició i recuperació de la zona de la Rubina.\nFinalment, la resta de zones humides de la conca de la Muga corresponen a espais localitzats dins els límits del Parc Natural dels Aiguamolls de l’Alt Empordà. De tots aquests, trobem l’estany del Tec, l’estany de Vilaüt i la bassa Rodona, l’estany d’aiguaclara, de Palau de Baix i les closes de l’Albert, d’en Massot i de Mornau, localitzats a la Reserva Natural Integral de “Els Estanys”. Per altra banda, a la Reserva Natural Integral de “Les Llaunes” es troben la Massona i la Llarga, la Fonda, la Rogera i la Serpa.\nL’estany del Tec és una extensa zona inundable, de més de 6 hectàrees de superfície, constituïda per una extensa xarxa de canals de drenatge, construïts inicialment amb la finalitat de dessecar i reconvertir l’Estany en conreus.\nL’estany de Vilaüt i la bassa Rodona constituyesen una de les últimes mostres de l’antic estany de Castelló, ocupant una superfície de 30 hectàrees.\nL’estany de Vilaüt és especialment conegut per ser un dels principals punts d’observació d’ocells del Parc natural dels aiguamolls de l’Empordà. Tot i això, el seu interès ecològic també rau en el fet de ser un espai d’una notable diversitat d’ambients (herbassars humits, jonqueres, canyissars, zones arbrades, etc) i compta amb la presència d’espècies singulars com Elatine macropoda, que creix en els herbassars, Eleocharis palustris uniglumis, etc.\nL’estany d’Aiguaclara ocupa una superfície de 18,4 hectàrees i es localiza al nord de la carretera C- 260, d’Olot a Roses. L’entrada d’aigua marina a través de l’anomenat riu Grau està alterant de forma notable les seves característiques ecològiques. Les comunitats helofítiques de l’espai (canyissars, jonqueres, etc) estan sent desplaçades per salicornars i altres espècies i comunitats més pròpies dels salobrars. Des de la direcció del Parc natural, conscients d’aquesta problemàtica, han començat a realitzar les primeres actuacions per tal de revertir aquesta situació i regenerar els hàbitats d’aigua dolça.\nL’estany de Palau de Baix ocupa una superfície de gairebé 45 hectàrees, essent una de les zones on es troba un dels canyissars de major extensió i més ben constituïts de la Reserva. A part del propi canyís (Phragmites australis), a la zona hi creixen espècies com les bogues (Typha), l’espargani comú (Sparganium erectum), el lliri groc (Iris pseudacorus), la rubiàcia Galium palustre, o el plantatge d’aigua (Alisma plantago-aquatica). Pel que fa a la fauna, la gran extensió del canyissar el converteix en un lloc òptim per a la nidificació i hivernada d’ocells. Cal esmentar, molt especialment, la presència del bitó (Botaurus stellaris) com a nidificant. Aquest espai es veu afectat, si bé lleugerament, per la intrusió d’aigua marina a través de l’anomenat Riu Grau.\nLes closes de l’Albert, les d’en Massot i les closes o estany de Mornau són tres zones contígües, de desigual extensió (11,6,11,4 i 27,1 hectàrees respectivament) d’herbassars humits i prats inundables que constitueixen una unitat ecològica molt destacable en el conjunt del Parc. Pel que fa a la fauna, totes aquestes closes són una zona important per a l’alimentació de limícoles i ardèids. Tanmateix, s’hi detecta una certa problemàtica derivada de la caça furtiva.\nLa Massona i la Llarga són dues llacunes litorals que antigament havien estat els desguassos de l’estany de Sant Pere sobre la maresma progradant, aïllats després de la dessecació. Es localitzen al municipio de Castelló d’Empúries i ocupen gairebé 28 hectàrees de superfície. Malgrat el seu origen del tot natural, una comporta instal·lada al canal Massona-Sirvent altera el cicle natural d’inundació i les comunitats halòfiles es veuen progressivament desplaçades per d’altres d’helofítiques (hàbitats d’interès comunitari prioritari: codi 1150). Les jonqueres halòfiles de Juncus maritimus (hàbitat d’interès comunitari: codi 1410) i els salicornars (hàbitat d’interès comunitari: codi 1420) ocupen les zones més allunyades de l’aigua. Arran d’aigua, els canyissars són la comunitats més dominants. Per últim, a la platja, es localitzen dunes de diferents tipus (hàbitats d’interès comunitari: codis 2210 i 2120).\nLa Fonda és una llacuna litoral que antigament formava part de la comunicació de desguàs de l’antic estany de Sant Pere amb el mar. Es localitza al municipi de Castelló d’Empúries i ocupa una superfície de 16 hectàrees. Gairebé tots els hàbitats d’aquest espai, que destaca pel seu estat de conservació i per la diversitat d’ambients que allotja, són d’interès comunitari, alguns amb caràcter prioritari, com per exemple els fons submergits i les aigües somes de la llacuna pròpiament dita (hàbitat d’interès comunitari prioritari: codi 1150). A les ribes dominen àmpliament les jonqueres halòfiles (hàbitat d’interès comunitari prioritari: codi 1410) i els salicornars (hàbitat d’interès comunitari prioritari: codi 1420). A la platja, finalment, es localitzen dunes de diferents tipus (hàbitats d’interès comunitari: codis 2210 i 2120).\nLa Rogera és una llacuna litoral que antigament constituïa un dels braços de contacte entre l’estany de Sant Pere i el mediterrani. Es localitza a Castelló d’Empúries i ocupa una superfície de més de 36 hectàrees. Es tracta d’un espai de marcada tendència halòfila. D’entre les comunitats vegetals destaquen, especialment per la seva extensió, els salicornars i, per la seva raresa, les comunitats de limòniums (hàbitats d’interès comunitari: codi 1420). El fons de la llacuna es troba entapissat per l’herbassar de rúpia (hàbitat d’interès comunitari prioritari: codi 1150). Es tracta, doncs, d’una llacuna que allotja comunitats halòfiles ben singulars a Catalunya. A la platja, per altra banda es localitza la vegetació de les dunes mediterrànies (hàbitat d’interès comunitari: codi 2210) i la vegetació de les dunes mòbils secundàries (dunes blanques) amb Ammophila arenaria (codi 2120).\nLa Serpa és una llacuna litoral que antigament formava part de la comunicació de l’antic estany de Sant Pere amb el mar a través de la zona de maresma. Es localitza a Castelló d’Empúries i ocupa una superfície de 9 hectàrees. En aquesta llacuna, a banda les comunitats submergides (hàbitats d’interès comunitari prioritari: codi 1150), destaquen els salicornars (hàbitat d’interès comunitari: codi 1420) i les jonqueres de tendència halòfila (hàbitats d’interès comunitari: codi 1410). L’aportació d’aigua dolça a través del Rec Sirvent, però, està provocant canvis en les comunitats vegetals. De fet, arran d’aigua la comunitat que prospera més és el canyissar. A la platja, finalment, es localitza la vegetació de les dunes mediterrànies (hàbitat d’interès comunitari: codi 2210) i la vegetació de les dunes mòbils secundàries (dunes blanques) amb Ammophila arenaria (hàbitat d’interès comunitari: codi 2120).\nTot i no estar íntegrament dins la RNI de “Les Llaunes”, sí que en formen parcialment part l’estany d’en Túries i l’estany del Cortalet.\nL’estany d’en Túries és una llacuna litoral d’aproximadament 12 hectàrees de superfície, situada en el municipi de Castelló d’Empúries, formant part parcialmente de la RNI de “Les Llaunes”. Havia estat un antic braç de comunicació de les aigües continentals amb el mar. Es tracta d’un estany molt halòfil on destaquen els salicornars (hàbitat d’interès comunitari: codi 1420), les jonqueres halòfiles (hàbitats d’interès comunitari: codi 1410) i els poblaments de Ruppia sota les aigües (hàbitat d’interès comunitari: codi 1150). Ttambé destaca per la presència d’Odessia maeotica, un cnidari d’aigües temporals costaneres; i d’Eurytemora velox, un copèpode de distribució més septentrional. Així mateix, s’hi localitza una població consolidada de fartet (Aphanius iberus).\nL’estany del Cortalet és un estany de 19 hectàrees de superfície localitzat al municipi de Castelló d’Empúries. De fet, es tracta d’una gran bassa artificial que fou dissenyada i construïda en uns antics prats adjacents al Centre d’Informació del Parc Natural. La seva finalitat principal és facilitar l’observació dels ocells a bona part dels visitants del Parc. Avui dia el seu interès ecològic és básicamente ornitològic.\nFóra de l’àmbit de protecció de les reserves naturals integrals que es troben al Parc natural dels Aiguamolls, es localitzen altres zones humides de gran importància: les llacunes de la Muga Vella, l’estany d’en Túries, l’estany del Cortalet, l’estany Europa, l’Estanyet i estany de Sant Joan Sescloses i les basses de les Garrigues.\nLes llacunes de la Muga Vella són un sistema llacunar de dues basses que sumen 1,7 hectàrees de superfície, localitzades a l’interior d’un càmping del terme de Castelló d’Empúries. Des del punt de vista ecològic destaquen per la presència de fartet (Aphanius iberus).\nL’estany Europa és una de les zones humides de més recent creació del Parc natural. Representa la darrera fase de tractament de les aigües que provenen de la depuradura d’Empuriabrava, instal·lada en terrenys del Parc. L’estany Europa és un sistema d’aiguamolls dissenyat i construït per eliminar- ne els nutrients en excés. Es tracta d’un sistema de llacunes de més de 7 ha que manté un nivell d’inundació força constant. Aquest fet possibilita que aquest espai sigui molt utilitzat per part dels ocells durant els mesos d’estiu. Espècies com el flamenc (Phoenicopterus ruber) o la siseta cendrosa (Xenus cinereus) s’han observat en aquest espai.\nL’Estanyet i l’estany de Sant Joan Sescloses eren una de les últimes mostres de l’antic estany de Castelló. Es localitzen al municipi de Peralada i ocupen una superfície de 2 hectàrees, ara transformades en camps agrícoles. Malgrat el drenatge recent i la seva pràctica dessecació, hi queden mostres de vegetación helofítica i halòfila. Formen part del Parc natural dels Aiguamolls de l’Empordà i seria recomanable recuperar-los com a zona humida.\nLes basses de les Garrigues es localitzen al municipi de Palau-saverdera. Són un conjunt de tres basses originades per una activitat extractiva d’àrids i que ocupen unes 2 ha de superfície. L’extracció d’àrids va finalitzar els anys 80 i, des d’aleshores, i gràcies també a l’execució d’un pla de recuperació de les graveres com a zones humides, les basses de les Garrigues han experimentat una millora ecològica molt notable. Aquestes estan ocupades per jonqueres i canyissars i, sota les aigües s’hi troben macròfits submergits. Algunes especies singulars que s’hi han citat són Myriophyllum spicatum, Ranunculus aquatilis peltatus, Ludvigia grandiflora, etc. De les tres basses, dues es troben en l’interior del Parc natural dels Aiguamolls de l’Empordà i la tercera en queda exclosa.\nFinalment, en quant a les zones humides de la conca del Fluvià, es localitzen tres àrees que formen part del Parc natural dels Aiguamolls: l’Illa de Caramany, el Riu Vell i els meandres del riu Fluvià. A més, hi ha altres tres zones humides d’importància, però que no estan integrades dins el Parc natural dels Aiguamolls: la bassa de mas Pastells o antic estany de Siurana, la pedrera de Viliacolum i l’antic estany de Paloi o de Sant Tomàs de Fluvià.\nL’illa de Caramany constitueix, a més d’estar ubicada dins el Parc natural, és una Reserva natural integral. Es troba situada a 2 Km de la desembocadura del Fluvià i l’espai ocupa una superfície de 6,7 ha. A l’illa de Caramany es localitza un dels boscos de ribera més extensos i ben estructurats i conservats del Parc natural dels aiguamolls de l’Empordà i de tot el litoral català. Les comunitats forestals més destacables són les de bosc de ribera, com la salzeda i l’albereda (hàbitats d’interès comunitari: codi 92A0) o el tamarigar (hàbitat d’interès comunitari: codi 82D0), amb presència d’espècies com el freixe, l’om, el pollancre, i un llarg etcètera. Pel que fa a la fauna, l’illa és un punt important d’hivernada i nidificació d’ardèids i altres ocells. L’aïllament d’aquest espai ha facilitat la seva excel·lent conservació. Cal destacar especialment l’origen autòcton de les espècies vegetals d’aquest extens bosc de ribera\nL’anomenat Riu Vell és en una antiga desembocadura del riu Fluvià. Es localitza a cavall dels municipis de Sant Pere Pescador, l’Armentera i l’Escala, i ocupa una extensió de 16,6 hectàrees. És un espai que té un interès especial com a refugi d’hidròfits i helòfits rars a Catalunya, com la mànsega (Cladium mariscus). Antigament, s’havia citat a la zona l’hidrocaris (Hydrocharis morsus-ranae). Cal dir que aquest espai tan sols està inclòs de forma parcial en el Parc natural dels aiguamolls de l’Empordà.\nEls meandres del riu Fluvià de Sant Pere Pescador i l’Armentera són antics meandres d’aquest curs fluvial que es troben totalment desconnectats de les seves aigües superficials per motes de contenció. Ocupen 3 hectàrees de superfície. Es tracta d’un sistema de dues basses i constitueix un valuós refugi per a moltes espècies d’hidròfits (hàbitat d’interès comunitari: codi 3150). En aquest espai es coneix, per exemple, la presència de l’hepàtica Riccia fluitans, la nimfàcia Nymphaea alba, la ceratofil·làcia Ceratophyllum demersum, l’haloragàcia Myriophyllum verticillatum, diversos Potamogeton, etc.\nFóra ja dels límits del Parc natural, trobem la bassa de mas Pastells, que correspon al que queda de l’antic estany de Siurana, pràcticament dessecat del tot i ja només reconeixible sobre cartografia i per la toponímia. Es localitza al municipi de Siurana i ocupa en l’actualitat una superfície de 5,6 hectàrees. La vegetació d’aiguamoll que hi resta es limita a gestes calcígades subhumides i a unes poques taques de canyissar. Tanmateix, l’espai, que està amenaçat per determinades pràctiques agrícoles i pels treballs de dessecació, té un cert interès com a refugi d’ocells hivernants.\nLa pedrera de Vilacolum es localitza al municipi de Torroella de Fluvià. La presència de l’actual zona humida es deu a l’extracció de traquita. Ocupa una superfície de poc més d’1 hectàrea. A les zones més fondes, la inundació hi és permanent, fet que permet l’establiment d’una vegetación submergida de macròfits d’aigua dolça (hàbitats d’interès comunitari: codi 2150). A les vores i a les zones d’inundació més temporal hi creixen els canyissars, jonqueres de terra baixa (hàbitats d’interès comunitari: codi 5420) i gespes calcígades i humides que són pasturades per ramats d’ovelles. Aquest espai és especialment singular per la presència d’algunes espècies com l’alismatàcia Baldellia ranunculoides, la ciperàcia Scirpus litoralis i altres espècies d’aiguamolls força rares a Catalunya. Per altra banda, l’espai té certa importància geològica per la presència d’un important jaciment paleontològic i de traquita. Pel que fa als impactes sobre aquest espai, una excessiva pastura i trepig per part del bestiar oví o alguns abocaments de runes que s’hi han produït, poden posar en perill la seva integritat.\nL’antic estany de Palol és un petit espai situat en una depressió entre el riu Fluvià i el nucli de Sant Tomàs de Fluvià. L’alimenta principalment el rec de Mollet, i amb el nivell màxim d’inundació abasta unes 8 hectàrees de superfície. Els darrers anys el rec de drenatge havia anat perdent la seva capacitat per a desguassar i l’estany mantenia una inundació gairebé permanent. Gràcies a això, sota les aigües hi apareixien claps de Chara vulgaris i de Polygonum amphibium. Per les vores hi havia retalls de canyissar, bogar, jonqueres de jonc boval i altres espècies pròpies dels herbassars humits. Tanmateix, l’any 1995, el rec de drenatge fou reparat i actualment la major part de l’estany es troba sembrada amb girasol i blat de moro.


La UIB crea un mètode científic per millorar la qualitat dels aliments\nInvestigadors de la UIB, en col·laboració amb científics d'altres centres d'investigació, han desenvolupat un mètode que «garanteix la localització de les peces defectuoses en l'elaboració del formatge de Maó, la sobrassada, el llom embutxat i el cuixot». El sistema consta d'«una metodologia no destructiva», inclosa en la cadena de producció, mitjançant l'ús d'ultrasons. Per exemple, entre les aplicacions dels ultrasons en l'elaboració d'aquests productes, l'equip d'investigadors assaja un mètode que facilita la deshidratació del formatge i l'entrada de la sal d'una manera més aviada, la qual cosa permet prescindir de les immersions successives en aigua amb sal.


Errejón creu que l'aliança amb IU "no ha funcionat" i que caldrà "avaluar-la"\nAquesta opinió del número dos de Podem contrasta amb la de Pablo Iglesias, que considera que la confluència amb Esquerra Unida va ser un encert i que els resultats haurien estat pitjors sense l'acord\nErrejón escoltant atentament el seu líder (Reuters)\nRedacció 29/06/2016 - 10.25 Actualitzat 29/06/2016 - 11.28\nDiferències de parers entre els dos màxims responsables de Podem sobre els resultats de l'aliança entre la seva formació i Esquerra Unida. El número dos i secretari Polític de Podem, Íñigo Errejón, considera que anar plegats a les eleccions generals de diumenge "no ha funcionat" i que això ha contribuït a la pèrdua de vots. Per aquesta raó, Errejón aposta per "avaluar" la seva continuïtat. Una posició que contrasta amb la del líder de la formació, Pablo Iglesias, que creu que la confluència va ser "un encert" sense la qual els resultats de les dues forces haurien estat "pitjors".\nEl número dos de Podem ha explicat, en una entrevista TVE, que "és prou constatable, amb les xifres a la mà, que dos més dos han sumat menys". Íñigo Errejón assumeix, però, la seva part de responsabilitat per la decisió de concórrer junts, ja que la decisió es va prendre "col·lectivament" per part de la direcció.\nIglesias opina que l'aliança servirà, a més, per "construir un bloc històric", un objectiu que Errejón també qüestiona. "Caldrà avaluar" la seva reedició en pròximes cites electorals, apunta el secretari Polític de Podem, que ha afegit: "Cal evitar quedar atrapats en etiquetes més estretes". I ha admès que en aquesta campanya "potser" no han estat "prou útils" per no caure en això.


Presentació del llibre Serps d’Aigua – Serps d'Aigua. Les rieres ocultes de Barcelona\nPresentació del llibre Serps d’Aigua\nTenim el plaer de convidar-vos a la presentació del nou llibre de Sitesize:\nserà el proper dimecres 24 de novembre 2021 a les 19h\nEl llibre Serps d’aigua es pot comprar al Centre d’Art La Capella.\nCarrer Hospital 56, Barcelona.\nTenemos el placer de invitarle a la presentación del nuevo libro de Sitesize:\nSerpientes de Agua. Las rieras ocultas de Barcelona\nserá el próximo miércoles 24 de noviembre 2021 a las 19h\nen el Espacio Ventanas del Centro de Arte La Capella\nContaremos con la participación de Juan Saez maestro zahorí y creador de “Arte Zahorí” que emplea el cuerpo como instrumento perceptivo basándose en la relación del individuo con el entorno como factor determinante de la calidad de vida.\nEl libro Serpientes de agua se puede comprar en el Centro de Arte La Capella.\nCalle Hospital 56, Barcelona.\nFragment de la introducció al llibre Serps d’aigua.\nAmb el projecte Serps d’aigua volem rellegir la ciutat de Barcelona sota un nou règim de relacions. Un règim en el qual les condicions naturals lligades a la circulació de l’aigua esdevenen activadores de nivells de significació, de construcció cultural i social del que es produeix en una superfície aparentment neutra i homogènia.\nAl Pla de Barcelona, entre el Llobregat i el Besòs, la presència de torrents i rieres ha conformat un paisatge molt ric, el de les grans conques, com la de la riera Blanca, al sud, o la d’Horta, al nord. També una superposició de vies d’aigua més autònomes s’han estès per la plana condicionant l’evolució urbana. En el seu creixement urbanístic, totes les ciutats han incorporat, i posteriorment anul·lat, les aigües que circulaven lliurement per la seva superfície. Les del pla de Barcelona foren canalitzades, conduïdes i sovint anul·lades. Eren unes aigües de flux permanent o d’escorriment ocasional, que han estat redirigides per mitjà de conduccions soterrades. Però, en la superfície urbana que ara suposem al marge i lliure de qualsevol influència, queden evidències de la repercussió que provoca l’aigua que circula encara pel subsol.\nLes accions i convocatòries col·lectives de Serps d’Aigua dutes a terme en el marc de BCN Producció 2019-20 del Centre d’Art La Capella estan vinculades a tres estadis de la circulació de l’aigua, que són també els que articulen aquesta publicació. A la manera de pròleg el llibre comença amb una conversa amb Juan Sáez mestre saurí. A continuació iniciem el primer capítol amb “Aigua Primera”, en referència als recorreguts per les capçaleres de les rieres, on el curs de l’aigua és encara lliure i l’energia de la natura esclata en tota la seva potència fins a trobar-se en el límit-frontissa del territori urbanitzat de la ciutat. Aquí comença el segon capítol, dedicat a l’exploració de la part intermèdia de la plana de Barcelona, és “Aigua Mitja”, un espai profundament urbà i fortament culturalitzat on la presència de les rieres queda soterrada sota signes i accidents, i cal trobar-les convocant absències. Finalment, “Aigua Baixa”, en la cota més propera al mar, tanca la publicació i les accions dutes a terme. És l’aigua de desguàs que ha recorregut tota la ciutat acumulant una gran densitat d’energia que es manifesta en llocs i esdeveniments d’alta intensitat. Podríem dir que la circulació esmentada discorre de l’energia subtil present en la natura a l’energia més densa encarnada en el factor humà. S’acumula al llarg del trajecte l’influx de l’acció humana sedimentada en el transcurs de molts segles que, en una renovació constant, va a morir al mar per tornar a precipitar en forma de pluja sobre les capçaleres. En aquest sentit, el projecte Serps d’aigua es presenta com una circulació creativa que, sense interrupció, avança paral·lela al flux. En un recorregut sempre inconclús, percebem i experimentem les vies d’aigua, interpretant els signes tot buscant com s’ha de dipositar i decantar per mantenir oberta la sensibilització cap al que el flux de l’aigua comunica.\nEl capítol Cartes d’Aigua tanca aquesta publicació desplegant una aproximació cartogràfica a les rieres.\nFragmento de la introducción del libro Serpientes de Agua.\nCon el proyecto Serpientes de agua queremos releer la ciudad de Barcelona bajo un nuevo régimen de relaciones. Un régimen en el que las condiciones naturales ligadas a la circulación del agua se convierten en activadoras de niveles de significación, de construcción cultural y social de lo que se produce en una superficie aparentemente neutra y homogénea.\nEn el Pla de Barcelona, entre el Llobregat y el Besòs, la presencia de torrentes y rieras ha conformado un paisaje muy rico, el de las grandes cuencas, como la de la riera Blanca, al sur, o la de Horta, al norte. También una superposición de vías de agua más autónomas se han extendido por la llanura condicionando la evolución urbana. En su crecimiento urbanístico, todas las ciudades han incorporado, y posteriormente anulado, las aguas que circulaban libremente por su superficie. Las del llano de Barcelona fueron canalizadas, conducidas y a menudo anuladas. Eran unas aguas de flujo permanente o de escorrentía ocasional, que han sido redirigidas por medio de conducciones soterradas. Sin embargo, en la superficie urbana que ahora suponemos al margen y libre de cualquier influencia, quedan evidencias de la repercusión que provoca el agua que circula todavía por el subsuelo.\nLas acciones y convocatorias colectivas de Serpientes de Agua llevadas a cabo en el marco de BCN Producció 2019-20 del Centro de Arte La Capella están vinculadas a tres estadios de la circulación del agua, que son también los que articulan esta publicación. A modo de prólogo el libro comienza con una conversación con Juan Sáez maestro zahorí. A continuación iniciamos el primer capítulo con “Agua Primera”, en referencia a los recorridos por las cabeceras de las rieras, donde el curso del agua es todavía libre y la energía de la naturaleza estalla en toda su potencia hasta encontrarla se en el límite-bisagra del territorio urbanizado de la ciudad. Aquí comienza el segundo capítulo, dedicado a la exploración de la parte intermedia de la página de Barcelona, es “Aigua Media”, un espacio profundamente urbano y fuertemente culturalizado donde la presencia de las rieras queda enterrada bajo signos y accidentes, y hay que encontrarlas convocando ausencias. Por último, “Agua Baja”, en la cota más cercana al mar, cierra la publicación y las acciones llevadas a cabo. Es el agua de desagüe que ha recorrido toda la ciudad acumulando una gran densidad de energía que se manifiesta en lugares y eventos de alta intensidad. Podríamos decir que la citada circulación discurre de la energía sutil presente en la naturaleza a la energía más densa encarnada en el factor humano. Se acumula a lo largo del trayecto el influjo de la acción humana sedimentada en el transcurso de muchos siglos que, en una renovación constante, va a morir en el mar para volver a precipitar en forma de lluvia sobre las cabeceras. En este sentido, el proyecto Serpientes de agua se presenta como una circulación creativa que, sin interrupción, avanza paralela al flujo. En un recorrido siempre inconcluso, percibimos y experimentamos las vías de agua, interpretando los signos buscando cómo depositar y decantar para mantener abierta la sensibilización hacia lo que el flujo del agua comunica.\nEl capítulo Cartas de Agua cierra esta publicación desplegando una aproximación cartográfica a las rieras.


Projecte ApS en 1er Integració Social, Bons tractes\nLes activitats d'Aprenentatge Servei que s'han portat a terme durant el curs 2016-2017 a l'IES J Segrelles, han estat relacionades amb temes de dinamització comunitària i prevenció de situacions com racisme, homofòbia, violència de gènere... L'alumnat s'ha organitzat per grups i han estat aprenent a organitzar-se, investigar, oferir tallers, avaluar activitats...\nLes activitats de servei s'han portat a terme de la següent forma:\n- Taller sobre falsos mites d'Àfrica, en col·laboració amb Africahugs, amb alumnat de PMAR.\n- Taller sobre Refugiats, en col·laboració amb ACNUR, amb alumnat de PMAR.\n- Taller de bons tractes i afectes positius, amb la col·laboració de Juan Lillo i Mª José Sendra, amb alumnat de 2on de la ESO.\n- Documents sobre mediació i protocols d'atenció en cas de bullying, amb la col·laboració de l'orientadora Rosa Espí, adreçat a professorat\n- Documents sobre processos assemblearis i reunions, amb la col·laboració de Manel Epicur, Biblioteca Social El Rebrot Bord i llibres de facilitació de grups, adreçat a l'orientadora, professorat i associacions.\n- Taller i exposició de referents internacionals en la defensa de la PAU, amb activitat orientada a alumnat de FP Bàsica\n- Tertúlia literària dialògica referent a models de producció i consum respectuosos amb medi ambient i mercats de proximitat, adreçada l'activitat a alumnat de 5é i 6é de primària, amb la col·laboració de la Biblioteca Municipal de Cocentaina.\nAmb totes aquestes activitats, s'ha pogut treballar la competencia d'iniciativa personal per a la programació, preparació i execució de projectes en relació a la millora de la convivència, del diàleg igualitari, del respecte a la diversitat ...\nCal dir que tot i no ser gens fàcil per a l'alumnat, s'ha aconseguit que eixiren de la seua "zona de confort" dels pupitres i que començaren a aprendre-fent i donant serveis a la societat.\nLes entitats amb les que s'ha treballant han quedat satisfetes i amb ganes de poder seguir fent projectes de forma conjunta.


Calle Jacinto Benavente, Benipeixcar - Raval, Gandia\nventa local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer venta local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer\nExcelente oportunidad de adquirir en propiedad este Local Comercial con una superficie de 241 m² ubicado en la localidad de Gandia, provincia de Valencia. Dispone de buenos accesos y está bien comunicado.\nID Propiedad: 19851\nMetros útiles: 241.00 m2\nCustom ID: MORE-2191\nventa local en Gandia, Inmobiliaria Inmodealer


OBJETO DE AMOR. O'BRIEN, EDNA. 9788466346610 Librería COMPAS Universidad


Boles de meló i síndria. Canal Salut\n400 g de meló de polpa blanca i consistent\n400 g de polpa de síndria\n50 ml de kirsch (opcional)\n200 ml de beguda vegetal (civada, arròs, etc.)\nEs fan boles de la síndria i de meló amb un buidador de vegetals, i s’esquitxen amb el licor.\nEs reserven a la nevera dins d’un bol gran.\nEs cou, a foc suau durant 4 minuts, la beguda vegetal amb les espècies.\nEs tapa i es deixa refredar, i s’acaba de refredar a la nevera.\nEs barreja amb la fruita just abans de servir en bols individuals.\nLa síndria i el meló són dues de les fruites d'estiu per excel·lència. La manera més habitual i més recomanable de menjar fruita és sencera o tallada a trossos, però de tant en tant, es poden preparar receptes que no impliquin l'addició d'ingredients com el sucre, la nata, etc. En aquest cas, la recepta afegeix un líquid de base constituït per beguda vegetal i espècies, que no altera l'aportació nutricional interessant de les fruites.


Per un Xúquer viu i net! | Tot Alzira Actualitat\nHome ACTUALITAT ECOLOGIA/ Per un Xúquer viu i net!\nECOLOGIA/ Per un Xúquer viu i net!\nPer un Xúquer viu i net!\nEste dissabte 10 de novembre a les 12:00 hores al Pont de Ferro d’Alzira Volem un Xúquer viu i net!\nAquest dissabte 10 de novembre a les 12:00 hores tindrà lloc al Pont de Ferro d’Alzira una Concentració Denúncia demanant un Xúquer Viu i Net, així com que es puga navegar pel nostre riu. Volem denunciar el penós estat en què es troba el riu i reivindicar-lo com un espai viu i ciutadà. La concentració està organitzada per la Nova Muixeranga d’Algemesí i compta amb e suport de Xúquer Viu, del Scooter Club de Piragüisme d’Algemesí, dels ajuntaments d’Alzira i Algemesí i del grup de recitació poètica Confiteor.\ntags: ACTUALIDAD ECOLOGIA RIBERA ALTA SOCIEDAD\nnext AGRICULTURA/ VIDEO Los agricultores llenaron en la asamblea reivindicativa "Ajudes de la pedregà"


Albert Bota, director d'Enginyeria de l'SJD\nDirector d'Enginyeria, Serveis Generals i Seguretat Patrimonial\nGestió d'immobles i infraestructures\nÉs director d'Enginyeria, Serveis Generals i Seguretat Patrimonial a l'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona, hi coordina un equip multidisciplinari que manté les instal·lacions tècniques i electromèdiques, els serveis generals, els serveis d'hostaleria, els serveis de telecomunicacions, i els serveis de prevenció de l'hospital, entre d'altres tasques.\nEstudia Enginyeria Tècnica Mecànica a la Universitat Politècnica de Catalunya i estudia Enginyera Mecànica a la Montfort University a Leicester (Anglaterra). Després de treballar un breu període de temps en diferents oficines tècniques d'empreses metal·lúrgiques, fa un màster en Facility Management-Gestió d'infraestructures i inicia la seva trajectòria professional en la gestió d'immobles.\nDurant 4 anys, assumeix la fase final de la construcció i inici d'activitats del TNC. D'aquí passa a desenvolupar les mateixes tasques de responsable de manteniment i/o “facility manager”, en diferents empreses del sector de les telecomunicacions (Menta, Auna-Cable, Retevisión). Finalment, el març del 1998, entra en el Grup Amena-Auna com a gerent d'infraestructures. En aquesta època gestiona, manté i explota més d'un centenar d'immobles per tot el territori de l'Estat espanyol.


Encantsnous Eix Comercial, Sant jordi dolç 2017!\nSant jordi dolç 2017! Reviewed by Encantsnous Eix Comercial on Apr 19 Rating: 4 Sant jordi dolç 2017! Els dies 20, 21 i 22, vine a les nostres botigues associades i t'obsequiarem amb una rosa de llaminadura!\nTambÃƒÂ© veureu als aparadors de les nostres botigues una colÃ‚Â·lecciÃƒÂ³ de cartells, que a iniciativa del Centre de NormalitzaciÃƒÂ³ LingÃƒÂ¼ÃƒÂstica (CNL) de Barcelona ens proposa participar i colÃ‚Â·laborar en la campanya "A l'abril cada paraula val per mil", una iniciativa cultural per celebrar Sant Jordi que portarÃƒÂ la llegua catalana a les parades dels mercats i als aparadors de les botigues de la ciutat, a travÃƒÂ©s d'una colÃ‚Â·lecciÃƒÂ³ de cartells, que ens han demanat que exposem en un lloc ben visible.\nSant jordi dolç 2017!\nEls dies 20, 21 i 22, vine a les nostres botigues associades i t'obsequiarem amb una rosa de llaminadura!\nEtiquetes: Sant Jordi, rosa, llaminadura, dolç, cartells


Vita Moleskine: de febrer 2015\n¿Què fer per ser més inclusius amb els joves catalans d’origen estranger?, ¿quines decisions cal prendre?. Les dades comentades ahir sobre la preocupant situació d’exclusió social que pateixen els joves catalans d’origen estranger, immigrants o fills d’immigrants, ens hauria de preocupar força. La gravetat de la situació exigeix adoptar mesures correctores, tant perquè és just fer-ho així com perquè hi ha un potencial problema per la cohesió de la societat catalana.\nAra, quan les elits polítiques del país estan treballant el que s’anomenen estructures d’estat no estaria de més que la preocupació per la desigualtat, i de manera específica, l’exclusió dels joves catalans d’origen estranger, entres en l’agenda política dels dirigents polític del país. La futura Catalunya sobirana necessita disposar, a més de les conegudes estructures d’estat, altres, pot ser menys conegudes, però també necessàries per consolidar aquest futur estat com una societat cohesionada i amb una alta justícia social.\nPublicat per Jordi López Camps a 28.2.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Immigració, joves\nTenim un problema amb els joves catalans d’origen estranger\nEls investigadors socials Xavier Martínez Celorrio i Antoni Marin Saldo presentaren en un seminari de la Fundació Acsar un avançament del seu treball sobre la inserció socio-educativa i laboral dels joves d’origen estranger des d’una perspectiva intercultural. Les dades sociològiques són més que preocupants. Tot haver-hi alguns aspectes positius, l’obstinació de les evidències mostren les dificultats que tenen els joves immigrats o fills d’immigrats per assolir els mateixos estàndards que els joves autòctons. Hi ha una important desigualtat accentuada en els darrers anys com a conseqüència de la crisi i que no està apaivagada per la idea estereotipada del retorn als països d’origen. La crisi ha provocat molt poc retorn en els joves. Entre 2010 i 2014 només retorna un 9.4% dels joves a la província de Barcelona.\nL’estudi avalua, entre altres aspectes, el grau d’integració cívica dels joves. La mesura es fa a partir de l’anàlisi que aquests joves fan dels recursos públics que tenen al seu abast i que són considerats camins d’integració. Aquesta aproximació permet, junt amb altres paràmetres, conèixer el grau d’immersió en el que és la societat catalana. També s’analitza el funcionament de l’ascensor social o si es dona descens social en relació als pares. Els resultats són força preocupants. Molts d’aquest joves no mostren un clar sentiment de pertinença a Catalunya, més aviat es senten membres d’un altre país o manifesten un sentiment de cosmopolitisme. La impressió és també negativa en relació al grau d’immersió al que es pot considerar el demos català. Només es senten formant part d’aquest societat un 13% la resta es reparteix entre l’ambivalència o la percepció de que es forma part d’una altra alteritat. L’anàlisi del descens social demostra que el 50% dels joves immigrants o fills d’immigrants de la província de Barcelona pateixen un clar descens social i només un 16% evidencien que funciona l’ascensor social. Curiosament aquest fenomen és forà evident en aquells joves que han fet estudis universitaris. Per exemple, mentre només un 15 % de joves universitaris autòctons pateixen un descens la xifra s’eleva all 47% en els joves immigrants o fills d’immigrants. En sentit contrari, l’ascensor social funciona pel 55% de joves autòctons i només es dóna en un 33% per universitaris immigrants o fills d’immigrants.\nPublicat per Jordi López Camps a 27.2.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Fundació Acsar, Immigració, joves\nLa publicació en el BOE de la resolució de la Direcció General d’Evaluació i Coperació Territorial (Govern de l’Estat) on es regula el currículum de l’ensenyament de la Religió Catòlica de l’Educació Primària i de l’Educació Secundària Obligatòria ha generat un gran enrenou mediàtic i d’algunes entitats civils. Molt de soroll, molta sorna i burleta, però poques anàlisis de fons i molts errors d’apreciació. Tot és molt epidèrmic i visceral. Si m’ho permeten, molt anticlerical. És un anticlericalisme antic que dóna la impressió que sempre té alguna compte pendent amb l’Església catòlica. Tot aquest enrenou contrasta amb el silenci que les mateixes veus dispensaren a una resolució similar del 26 de novembre de 2014 en relació al currículum de la religió Islàmica. Muts i a la gàbia. Ningú aixecà la veu d’una resolució que, en forma i fons, és similar a la referent a la resolució que afecta a l’ensenyament de la religió en el marc educatiu.\nSituats en aquest punt, i per acabar la reflexió, trobo a faltar en totes les opinions atropellades d’aquests l'anàlisi pedagògica, ja que estem dins del sistema educatiu, sobre la idoneïtat educativa dels continguts d’aprenentatge proposats, tant en la proposta de la religió catòlica com en l’Islam, i la consistència dels criteris d’avaluació dels aprenentatges i els estàndards d’aprenentatge avaluables. Em dóna la impressió després de llegir-me les dues resolucions que les autoritats educatives, com a garants últimes del sistema, i els responsables de les religions, tenen per endavant un considerable camí a recórrer per aconseguir fer de l’ensenyament de les religions un aprenentatge que, a més d’un interès religiós, tingui un valor social.\nPublicat per Jordi López Camps a 26.2.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Assignatura de religió\nPublicat per Jordi López Camps a 25.2.15 Cap comentari:\nPublicat per Jordi López Camps a 24.2.15 Cap comentari:\nPublicat per Jordi López Camps a 23.2.15 Cap comentari:\nPublicat per Jordi López Camps a 22.2.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Gihad, Islam, Timbuktú\nSegons ha informat ràdio Vaticana la 31 conferència de les Comissions Justícia i Pau europees s’ha demanat en una nota "als líders polítics de cada nivell i els actors de la societat civil per expressar una reacció ferma per al creixement del racisme i la xenofòbia al continent " per tal “d’assegurar el respecte dels drets de cada individu i trobar la unitat en la diversitat d'una societat veritablement humana ". Aquest objectiu ha de permetre als partits polítics, dins de la seva autonomia de cada país, “perseguir un respecte democràtica i no violent, cercant el màxim respecte pels altres”.\nEl document final de la trobada afirma que cal “protegir les minories” i no deixar-se emportar per “simplistes consignes nacionalistes”. Aquests, entesos en el context del document, han de comprendre’s no com una desqualificació de tots els nacionalismes sinó d’aquells que són nacionalismes excloents que busquen “el poder i la popularitat a causa dels programes polítics i les consignes simplistes que llancen una idea de prosperitat i seguretat vinculats a mesures unilaterals nacionalistes, a costa d'altres pobles” . Es tracta de moviments que promouen un “un paradigma de l'exclusió que agreuja la situació”. El “nacionalisme d’exclusió” així el defineix la nota, “és contrari a la dignitat humana, és la denegació de justícia i amenaça la cohesió social a nivell nacional i europeu”. Enfront d’aquest visió excloent es proposa “respectar la dignitat humana” i assumir que “la injustícia i la marginació d'una part de l'empresa - de nou subratllen les Esglésies d'Europa - no mai crearà les condicions per a una comunitat pacífica”\nDavant la nova realitat de la immigració, el seu drama i la vergonya que representen algunes polítiques migratòries, les Comissions de Justícia i Pau afirmen que “ignorar aquesta realitat i mirar de segellar les fronteres als fluxos migratoris és poc realista i inhumà”. Cal trobar solucions al problema de la immigració tant a nivell nacional com internacional. A nivell europeu cal “acollir als refugiats en dificultat; contribuir a la definició, en el dret internacional, per a una resolució pacífica conflicte; impulsar l'ajuda al desenvolupament per donar a la gent l'oportunitat de triar si quedar-se en els seus països d’origen o integrar els estrangers a la comunitat ". La resposta no pot ser ni el racisme ni la xenofòbia. Els europeus han de ser conscients de que si bé “la Unió Europea és culpable de la crisi econòmica actual, la desigualtat social i la desocupació” és evident que “segueix sent un eina per al manteniment de la pau i resolució de conflictes al continent”. “\n“La visió cristiana de la justícia i la pau universal convida a la solidaritat i el respecte de tots ", en la perspectiva del “bé comú universal” que es situa en una perspectiva més enllà dels propis interessos nacionals. El document acaba recomanant als responsables polítics i als empresaris adoptar unes polítiques que millorin el món del treball i que les polítiques d’immigració europees siguin coherents, especialment per combatre les migracions forçades i afavorir la integració i la cohesió social. Polítiques que han de combatre tot nacionalisme excloent, enfortir la democràcia, la solidaritat i el respecte a la dignitat humana a través de l'educació i millorar la dignitat de l'home com "un element essencial del patrimoni comú europeu”.\nPublicat per Jordi López Camps a 21.2.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Immigració, Justícia i Pau, nacionalismes


Justícia i Pau - Els infants són notícia?\nJa no resulta estrany. Cada cert temps, i sembla que estigui pautat, el mitjans de comunicació parlen dels infants. I, quan això passa, habitualment és de forma negativa. Alguna desgràcia ha ocorregut. Infants desplaçats i morts a causa de les guerres; infants maltractats, infants, objectes d'abusos, infants que pateixen la pobresa energètica. També, sobrealimentats, hipermedicats i un llarg etcètera. Poques vegades els infants són notícia per alguna cosa que els beneficia. Per què?\nQuè són els infants? Per què són notícia anecdòtica? Què demanen a la societat? Què els ofereix la societat? Són una càrrega? Són uns objectes amb possibilitats?\nEls infants són persones en creixement. Amb un present i un futur interrelacionat. Que necessiten ajuda per créixer, ser estimats i acompanyats.\nL'article primer de la Declaració de Drets dels Infants de Ginebra, aprovada per la Societat de Nacions el 1924, diu que "els infants han de tenir els elements necessaris que els permetin créixer materialment i espiritualment amb normalitat". Posteriorment, la Declaració de Drets dels Infants de 1959 i la mateixa Convenció de Drets dels Infants de 1989, les dues de Nacions Unides, han anat desenvolupant i concretant aquests principis. S'ha creat el concepte d'interès superior del menor, que suposa que en totes les accions en les quals es vegi implicat un infant s'ha de tenir en compte el seu bé. S'ha anat desenvolupant els seus drets sota els conceptes de protecció, promoció i participació que engloben totes les etapes de la infància i situacions vivencials. Fins i tot s'insta les administracions a donar prioritat a les despeses vers la infància.\nSembla que en ple segle XXI els infants haurien de tenir la seguretat de ser respectats i protegits per les societats on viuen. Però no és així. Els convenis internacionals, les lleis nacionals i locals diuen moltes coses, però la realitat és que tant en l'àmbit internacional com en el nacional i local els infants pateixen desprotecció, maltractaments i fam. Els infants són objectes d'abusos, de tràfic d'éssers humans. Són, en molts casos, uns fàcils productes de comerç i explotació. Ells no saben ni poden protegir-se.\nQuan parlem dels infants és fàcil parlar en plural, de forma abstracta, sense noms ni identitats. Convé posar-los cares i noms. Aleshores visualitzarem uns éssers, unes persones en tota la seva realitat. Si tenim la humilitat suficient de mirar-los als ulls, comprendrem la seva situació, els seus anhels desemparats que necessiten ajuda. I, si som capaços d'aguantar la mirada, els podrem estimar. Si més no, intentar-ho, que no és poc.\nAixí podrem entendre el que diu i no diu la notícia. Podrem copsar la realitat, a vegades tràgica, de molts infants. Podrem, si volem, iniciar el nostre compromís de defensa dels drets dels infants, és a dir: la defensa de la seva dignitat. Si ho fem, protegirem les seves vides i potenciarem una renovació de la societat.\nAra sí que els infants són noticia. Són actualitat i futur. Gràcies.\nXavier Puigdollers, responsable de la Comissió de la Infància de Justícia i Pau Barcelona.


Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència vers les Dones: Taller 'Moviment conscient per a dones' | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència vers les Dones: Taller 'Moviment conscient per a dones'\nEspai d'exploració i autoconeixement, partint del cos com a seu de vivències. Des del reconeixement del lligam entre la ment, les emocions i el cos físic es faciliten camins que permeten integrar i harmonitzar els diferents aspectes que habiten en cadascuna de nosaltres.\nActivitat organitzada pel PIAD de Ciutat Vella, en col·laboració amb el CAP Dr. Lluis Sayé.\nCentre d'Atenció Primària Doctor Lluís Sayé.


05.07.2014 12:42 h.\nD'avant el fracàs sense pal·liatius que els espera a les properes eleccions autonòmiques, els del PP valencià de seguida han imitat el món secessionista i s'han buscat un enemic exterior que els serveixi per mirar d'aglutinar les capes populars al voltant de la seva proposta d'autogivern. Pels secessionistes, l'¡ogre és madrit; pels pepers valencian, Catalunya. Això prova que el vell recurs al nacionalisme acrític garanteix un cert resultat electoral, es pensen ells... Ja veurem. En qualsevol cas, és evident que aparèixer com la metròpoli amenaçant no els hi deu d'agradar gens als virtuosos del victimisme...\nEl hecho de qué le envíen una carta en valenciano, presumiendo de que va a entenderla Homs, es prueba de que catalán y valenciano son dos apelaciones de la misma lengua.\nSembla que el PP s'està posant les piles!!! Per guanyar vots? ...no ho se. Però diria que criticar a un partit per voler guanyar vots s'assembla al pare o la mare que renya al nen perquè vol menjar caramels!!! ... No he votat mai al PP, però, francament, m'agrada molt la carta: ja és hora de dir les coses amb claredat, de parar els peus al pancatalanisme. Ja sabem que passa amb els nens malcriats: si els deixem fer. Si no els eduquem, pugen a la parra.\nSon las contradicciones del nacionalismo catalán. Por un lado van quejándose del rodillo uniformizador del "estado español" y la falta de sensibilidad por las pequeñas diferencias y ellos por su parte aplican ese mismo rodillo con la supuesta entelequia de los "paises catalanes" asumiendo Valencia como parte de su gran imperio y sin observar miramiento alguno por su propia cultura y su propia lengua. En Cataluña se ha estado luchando durante años para aclarar que el catalán no es un dialecto sino una lengua y ahora ellos no quieren reconocerle ese derecho al valenciano, que con sus pequeñas diferencias con el catalán y su literatura la convierten en una lengua por definición. Al final, todas las lenguas latinas provienen de las mismas raices y todas van evolucionando según su influencia. Se convierten en lengua cuando existe unas reglas gramaticales diferenciadas y además existe literatura escrita en esa lengua. Caso del valenciano y del mallorquín.\nA la Redacció: Avui, amb això de "Valància" (títol exterior) us heu passat de totes les mesures. Ja està bé!!\nSi als companys del País Valencià els molesten les al·lusions a uns Països Catalans, certament no reals, per desgràcia, però tampoc pas "irreals ni ficticis" que s'estarrufin.\nAntoni, a los compañeros del "Pais Valencià" lo que probablemente les moleste es que estas alusiones se hagan de forma sistemática y desde los medios públicos catalanes. Y los "Països Catalans" sólo pueden ser reales o irreales. No ambas cosas a la vez con lo cual no se entiende muy bien su última frase.


A la balitresca: Largo e desolato\nAt 12:03 p. m., Chabier Lozano said...\nPer aquí tamién tenemos mutos eixemplos d'el que citas, demasiatos... pero cuan prima enriquir-se més e més rapido sobre el legato que deixaremos a's nuestros fillos. Ya ye bien mesa la cita de Quevedo: "poderoso caballero".\nPareix que hayas meso el títol de la entrata en belsetán, qué gracia :)\nAt 9:11 p. m., Salvador said...\nVeig que això és un mal universal. Aquí a Andorra també es fan moltes burrades.\nAt 1:09 a. m., Anònim said...\nI esperat, que quan facin l'enllaç de Coll de Pal - Molina, ho deixaran tot maco. Queden 2 anys.\nAt 9:31 a. m., Yarhel (Enric Quílez) said...\nSí, això em temo :(


El projecte Cultura als Barris continua les seues activitats este\nEl projecte Cultura als Barris continua les seues activitats este cap de setmana\nMúsica, teatre i dansa per a tots els públics\nLa iniciativa de la Regidoria de Patrimoni i Recursos Culturals “Cultura als barris” continua, un cap de setmana més, democratitzant l’art i la cultura i apropant-lo als barris de València. En esta ocasió les activitats arriben als barris d’Arrancapins, Sant Marcel·lí, Sant Antoni, Natzaret i Malilla.\nEsta nit, a les 21 hores, es projecta el documental “14 d’octubre del 1957: el dia en què parlaren les pedres” al Centre Cultural Esportiu d’Abastos (carrer d’Alberic, 18). També al barri d’Arrancapins tindrà lloc el dissabte, a les 18 h, l’espectacle de circ acrobàtic “Two or One Fantasy” de la companyia Baraka Circ. I diumenge, a les 18 h, Almudena Francés serà l’encarregada de llegir el contacontes “La casa de Carmeta”.\nAl barri de Sant Marcel·lí, concretament a la plaça de Monsenyor Óscar A. Romero, s’interpretarà el dissabte, a les 18 h, el cicle de teatre breu “3 peces de microteatre” de la companyia Teatro del Contrahecho. Mentre que el diumenge, a les 12 h, hi haurà un concert de banda de la Societat Musical La Unió de Tres Forques, dirigida per Vicente López Gurrea.\nEl documental “14 d’octubre del 1957: el dia en què parlaren les pedres” també es podrà veure este cap de setmana al barri de Sant Antoni, serà el dissabte, a les 17 h, a la plaça del Professor Tierno Galván. A més, el diumenge, a les 12 h, el mag Rubén Aparisi de la companyia Saga Producciones realitzarà un espectacle de màgia escènica i humor.\nL’espectacle de dansa flamenca “Flor de mayo” de la companyia Marea Danza arriba el dissabte, a les 18 h, a la plaça del Santíssim Crist de Natzaret. En la mateixa ubicació, però en diumenge i a les 12 h, serà l’animació teatral participativa “Els guardians de la cultura” de Viviendo del Cuento Teatro.\nPel que fa al barri de Malilla, la Societat Musical Unión de Pescadores, dirigida per Juan Carlos Civera Domínguez, interpretarà un concert de banda el dissabte, a les 18 h, al parc del carrer d’Oltà. Mentre que el diumenge, a les 12 h, el grup Versonautas farà un espectacle de poesia i música.


Dos derbis a la DH masculina ~ Waterpolo en Català\nPosted on 12:12 by Waterpolo en català | No comments\nLa quarta jornada de la Divisió d'Honor masculina ens deixa dos interessantíssims derbis. El primer derbi serà també el primer partit de la jornada i enfrontarà als dos equips madrilenys. El Real Canoe visitarà la piscina del CN Alcorcón Arena disposat a seguir sumant per tal de conservar la tercera plaça de la classificfació. Una victòria local allunyaria l'equip d'Alcorcón de la zona baixa de la classificació.\nL'altre derbi el viurem el proper dijous 12. El derbi del Vallès s'ha aplaçat fins dijous a causa de la Copa Len. El CN Sabadell es troba en aquests moments a Montenegro en busca d'una plaça per als vuitens de final de la competició. Tots dos equips lluitaran pels tres punts a la piscina del CN Terrassa. Tres punts que els acostarien a la zona alta i que desfarien l'empat actual a la classificació (6è i 5è respectivament amb 6 punts).\nPel que fa als colíders de la competició no s'hauran de moure de Barcelona. El CN Barcelona rep al cuer, l'ADF Helios, mentre que el CN Atlètic-Barceloneta visita la piscina del CN Sant Andreu. Tancaran la jornada la visita del CE Mediterrani a la piscina del CN Martiánez i l'enfrontament entre el CN Mataró Quadis i el Waterpolo Navarra aplaçat per dimecres també a causa de la Copa LEN.\nDH Masculina - J4 - Dissabte 7 de novembre\n12.30 - CN Alcorcón Arena vs Real Canoe NC\n13.00 - CN Barcelona vs ADF Helios\n19.00 - CN Martiánez vs CE Mediterrani\n19.15 - CN Sant Andreu vs CN Atlètic-Barceloneta\n16.00 - CN Mataró Quadis vs CD Waterpolo Navarra\n20.45 - CN Terrassa vs CN Sabadell


Subirà va ocupar la conselleria de la Generalitat entre 1989 i 2002\nper Europa Press Barcelona. 08 de gener de 2018 00:21\nAntoni Subirà va ser conseller d'Indústria, Comerç i Turisme | Fundació Enciclopèdia Catalana\nL'exconseller d'Indústria de la Generalitat durant el Govern de Jordi Pujol, Antoni Subirà, ha mort aquest diumenge, segons ha anunciat el president català Carles Puigdemont a través de twitter. "Ha mort el conseller Antoni Subirà. Li devem moltes coses, especialment el paper internacional exitós de Catalunya en política de clústers", ha reivindicat.\nSubirà, nascut a Mataró el 1940, va ser un dels fundadors a la clandestinitat de CDC juntament amb Jordi Pujol i Miquel Roca, així com el conseller més longeu dels 23 anys de govern de l'expresident de la Generalitat.\nEnginyer, professor i consultor\nCasat amb una cosina de Pujol, amb qui va tenir tres fills, va créixer en una família d'industrials i es va doctorar en Enginyeria Industrial, després de la qual cosa es va traslladar als Estats Units i va tornar el 1965 a Catalunya per incorporar-se al IESE com a professor de direcció econòmica, i també va exercir com a consultor per a diverses empreses.\nEl seu interès per la política es va accentuar durant la transició i, juntament amb Pujol i Roca, van fundar CDC, partit en el qual va exercir diferents responsabilitats fins el 1980, any en el qual va ser triat diputat al Parlament, i poc després va ser portaveu del grup parlamentari de CiU.\nSubirà és nomenat conseller d'Indústria i Energia el 1989, i set anys després conseller de Comerç i Turisme, fins a finals de 2002. Com conseller, va impulsar la internacionalització del sistema productiu català, la implantació d'infraestructures tecnològiques avançades de serveis a diferents sectors, i va formar part de nombrosos consells: COPCA, Institut Català de Consum, Institut Català de Tecnologia, Turisme de Catalunya, Centre Internacional de Mètodes Numèrics de l'Universitat Politècnia de Catalunya, Catalana d'Iniciatives, ICEX i Fira Internacional de Barcelona.\nDurant la seva trajectòria com a conseller, el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) el va investigar per presumpte suborn, encara que el cas es va arxivar, i va destacar també la seva oposició i crítica al cas Turisme, pel qual presumptament el Govern va encarregar informes a empreses vinculades a dirigents de CiU que després no es van arribar a lliurar.\nLa seva gestió al voltant del cas Lear, multinacional de components de l'automòbil, de la Maison de la Catalogne a París i la normativa sobre subministrament elèctric, després dels nombrosos corts i apagades del temporal de neu que va assotar Catalunya en 2001, van ser algunes de les qüestions més polèmiques sent conseller.\nEnciclopèdia i Universitat\nDesprés del seu adéu de la política, Subirà va reprendre la seva carrera universitària i es va incorporar de nou com a professor d'administració d'empreses a l'IESE.\nEl 2016 va ser nomenat president de la Fundació Enciclopèdia Catalana, substituint Jordi Porta, i també va assumir la presidència del consell d'administració del grup d'empreses, encapçalat per Enciclopèdia Catalana, i del que depenen la comercialitzadora Digec, l'editorial La Galera, les participacions en Edicions 62 i la distribuïdora Àgora.\nLa campanya de Nadal comença amb descomptes\nCatalunya, terra de clústers


Les AMPAs es vertebren a la Catalunya Central | NacióBerguedà\nLes AMPAs es vertebren a la Catalunya Central\nAquest dissabte es va celebrar l'assemblea de constitució de l'agrupació a Navarcles | Hi van assistir membres de les AMPAs del Berguedà\nper Redacció, 13 de novembre de 2016 a les 15:47 |\nTrobada d'AMPAs de la Catalunya Central a l'Escola Catalunya de Navarcles | FaPaC\nAquest dissabte a l'Escola Catalunya de Navarcles es van reunir en la seva primera Assemblea territorial de la Catalunya Central unes vint AMPAs i una quarantena d'assistents de les comarques de l'Anoia, el Bages, el Berguedà, el Solsonès, Osona i el Moianès, per demanar una educació pública, gratuïta i de qualitat, amb l'assistència del director de serveis territorials de la Catalunya Central Antoni Massegú i la presidenta de Fapac Catalunya Montse Conejo.\nS'inicia un nou projecte territorial. Ensenyament gestiona Catalunya en deu Serveis Territorials i la FaPac vol que les AMPAs formin part del seu projecte per construir una nova Junta Territorial. La nova junta demana i denuncia que no volen més passos enrere. En aquest sentit, diuen: "necessitem la vostra representació en cada municipi, la vostra solidaritat i el vostre esforç com a voluntaris per a canviar aquesta impunitat amb la que es retalla sempre en serveis essencials que paguem entre tots".\nLa FaPaC reivindica el final de les retallades a l'escola pública, denuncia les mesures que obliguen a la professionalització les entitats sense ànim de lucre, entre les quals les AMPAs, es remarca la importància de l'escola rural i de les seves problemàtiques existents com la distancia i la manca d'ajuts i de comunicació entre elles.\nLa nova junta territorial està formada per vuit representants de les comarques de Catalunya Central, sota la presidència de Pau Cortès.\nSocietat, FaPaC, ensenyament, AMPA


5è visita el jaciment d’Empúries i el Museu d’Arqueologia de Catalunya. Projecte VIATGE AL PASSAT: L’EDAT ANTIGA. | Col·legi Jardí\n5è visita el jaciment d’Empúries i el Museu d’Arqueologia de Catalunya. Projecte VIATGE AL PASSAT: L’EDAT ANTIGA.\nmarç 1, 2020 | Galeries fotogràfiques\nL’alumnat de 5è vam gaudir el passat divendres 28 de febrer d’una jornada excepcional visitant Empúries i el Museu d’Arqueologia. El jaciment, porta d’entrada de les cultures grega i romana a la península ibèrica, el converteix en un enclavament exclusiu per comprendre el nostre llegat i la influència de les cultures clàssiques a Catalunya.\nHa estat una diada complementària al nostre projecte de medi d’aquest segon trimestre,“Viatge al passat: l’Edat Antiga”. Hem realitzat un conjunt d’activitats relacionades amb la ciutat romana i la polis grega , així com experimentar amb el treball de camp d’un arqueòleg.\nHa estat un aprenentatge vivencial molt enriquidor!


Serveis de neteja per a la indústria alimentària | Grupo BN facility services -\nInici > Serveis > Neteja tècnica industrial > Indústria alimentària\nServeis de neteja per a la indústria alimentària\nHigiene i desinfecció permanent\nEls sistemes de neteja industrials persegueixen mantenir unes condicions contínues d'higiene i desinfecció de superfícies i equipaments. A grupo BN facility services apliquem l'última tecnologia tant en mètodes com en procediments específics del sector alimentari.\nOzonització de sales. Higienenització de maquinària.\nAixí, els nostres plans de treball inclouen maquinària per a l'ozonització de sales, l'ús de la vaporització per tal d'higienitzar les superfícies, productes específics de contacte alimentari, maquinària per a la neteja de les cintes transportadores, utilització d'equips autònoms d'alta pressió, instal.lació de centrals de dosificació específiques per al sector..., tot gestionat per un equip humà especialment format per a la neteja alimentària.\nA més, complementem el servei amb una sèrie d'accions addicionals com els controls en punts crítics del sistema de producció. També s'implementen mecanismes que asseguren la higiene total de les superfícies, equipaments i útils de treball.\nNeteja aire i ventilació\nNeteja de maquinària d'envasat


Més que tela!: Dia de la mare...\nPublicat per Marta a 22:03\nJúlia 9 de maig de 2012 a les 22:16\nHola Marta!!! T'ha quedat molt xulo!! M'encanten els topos, el blau és el meu color preferit i la rosa li dóna un toc romàntic.\nMoltes gràcies per confiar en la meva opinió i fer referència al meu racó.\nLa veritat és que hi ha molts tipus de nances. Aquestes que has fet servir són Clover, oi? són per fer-los com a bossa de mà, tal i com surt al llibre de la Tilda. N\no obstant jo n'he aconseguit de més grans al Fil d'Or per uns 6€ i també la Clover els fa més grans. Al meu blog veuràs de grans i com aquesta petita.\nQualsevol altra cosa ja saps on trobar-me!\nUn petó i una abraçada gegants\nMarta 9 de maig de 2012 a les 22:26\nGràcies a tu, Júlia!! Sí que són Clover... miraré al Fil d'Or a veure si tinc sort i les trobo!!\nJúlia 20 de maig de 2012 a les 20:41\nHola Marta! El dia 2 de juny faig un monogràfic de la bossa Tilda un altre cop a l'escola on vaig i donant una volta per Barcelona he trobat una dotzena de nances grans de bambú per les meves alumnes.\nLa tenda es diu Oyambre i els hi porten de EEUU. Si no en trobessis, aquí n'hi ha. Tenen web.\nUna abraçada i ai necessites res més.. Ja saps on sóc\nMarta 20 de maig de 2012 a les 21:58\nGràcies Júlia!! M'hi passaré! en vull fer un altre, aquest cop amb les nanses grans!\nGràcies per pensar-hi!!!!!!\nLourdes 9 de maig de 2012 a les 22:22\nDoncs molt maco t'ha quedat aquest bolso, i mes que aquest any es porten molt els topets. Lo de les nances ja t'ho comenta la teva amiga, jo no hi entenc però estic segura que n'he vist de mes grands. Una abraçada.\nCristina 9 de maig de 2012 a les 23:55\nHola Marta! Jo també em vaig fer un bolso d'aquests ja fa temps i les nanses també eren petites, tot i que de fusta en comptes de bambú. No el porto gaire perquè m'és una mica incòmode... M'encanta la roba que has utilitzat...ja saps per què oi????? Una abraçada!!!\nMarta 10 de maig de 2012 a les 7:25\nJeje! Serà pels topets??!! Jo també penso que amb les nanses petites és una mica incòmode de portar, per això m'agradaria provar amb unes més grans i a veure què! Una abraçada!!\nsweetpach 10 de maig de 2012 a les 9:09\nUna bossa molt maco el blau molt acertat.\nSylvie Créative - Créations Ma Déco Maison 10 de maig de 2012 a les 14:25\nSuper maco! Ptns\nNúria 10 de maig de 2012 a les 14:31\nMolt bonica la bossa Marta, segur que li ha agradat molt. Respecte les nanses sí que n'hi ha més grans, la meva mare me'n va ver una d'aquest tipus amb falses tildes i les nanses també eren de bambú però més grans. Espero haver-te ajudat, per això estem!\nEns anem seguint. Un petó, Núria.\nSilvia 10 de maig de 2012 a les 19:26\nUna bossa molt maca. Segur que a la mare li agrada molt. Petons\nOlga Cabello 10 de maig de 2012 a les 19:39\nMarta, fantastica bossa de la Tilda. La teva mare segur que está molt feliç.\nART TO PATCH 10 de maig de 2012 a les 21:43\nMolt bonic Marta! aquest bolso el tinc a la llista de labors per fer! m'encanta!\nAnna 12 de maig de 2012 a les 10:38\nT'ha quedat molt maca i vistosa. és un regal perfecte!!!\nPaula 17 de maig de 2012 a les 7:46\nGracias por tu comentario. Me encanta todo lo que he visto en tu blog y este bolso es una maravilla. Te sigo, sin duda. Un saludo,


Home / Productes / Productes / Unitat Popular. La construcció de la CUP i l’independentisme d’esquerres\nSKU: 9788493870508 Categories: Llibreria, Llibres, Pobles/Internacionalisme Etiqueta: Municipalisme\nAlbert Botran i Pahissa (Molins de Rei, 1984). Màster en Història Comparada (segles XVI-XX) per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). Premi Francesc Carreras Candi pel treball "Pensar històricament els Països Catalans". Autor del llibre Unitat Popular. La construcció de la CUP i l'independentisme d'esquerres(2012). Coautor del llibre Les proclames de sobirania de Catalunya 1640-1936 (2009). Col·laborador del Punt Avui.


Biblioteca l'Escorxador: Propostes culturals\nCap de setmana i Sant Jordi\nAquest cap de setmana coincideixen un parell de propostes culturals relacionades amb l'entorn natural. D'una banda, la Coordinadora per a la Salvaguarda del Montseny celebra el 25è aniversari de la seva revista, La Sitja del Llop, i han organitzat un seguit d'actes per demà, dissabte. D'altra banda, demà s'inicia el programa Poesia als Parcs que pretén apropar la manifestació poètica als espais protegits de la Xarxa de parcs Naturals de Catalunya. Els actes s'allargaran fins al 27 de novembre.\nA més, la setmana vinent celebrem la diada de Sant Jordi i a Sant Celoni i la Batllòria s'han programat diverses activitats. La Biblioteca l'Escorxador, per la seva banda, us convida a la V Setmana Literària que culminarà amb la Revetlla de Sant Jordi, el proper divendres 22 d'abril, que l'equipament estarà obert fins a les 10 del vespre. Us hi esperem! Publicat per