32_Programa general GREC07 by Ajuntament de Barcelona - issuu\nwww.bcn.cat /barcelonafestivalINSTITUT DE CULTURA DE BARCELONA\nTeresa M. Fandos\nGlòria Figuerola i Ramon Carrera\nDirector d’Acció Cultural\nDirector d’Informació i Comunicació\nCarles GonzálezTots els espectacles4Dansa7Teatre19Programació47Música51Teatre infantil, circ, hip hop i ...78Els espais del Festival89Venda d’entrades90Descomptes91El Festival a Montjuïc94Informació95Els patrocinadors del Festival9631è FESTIVAL DE BARCELONA GREC\nDirecció Ricardo Szwarcer\nDirecció executiva Irma Coronilla\nAssistent de direcció Isaac Vila\nCoordinació Gema Bejarano\nDirecció tècnica Josep Sánchez\nProducció executiva Àngels Queralt i Txell Noè\nPatrocini Judith Aviñó i Montse Quintana\nContractació Juan Bergua\nComunicació Ana Álvarez i Lola Codina\nRedacció Xavier Muniesa\nSecretaria Mònica Navarro\nCap de producció Pep Monasterio\nConverses a les Biblioteques Juan José Arranz\nRelacions públiques Sònia Almeda, Maite Mañé\ni Eva Biescas\nAssistent de les companyies Olga Gómez\nPremsa Rosa Maria Anglada i Álvaro López\nCampanya de publicitat Lamosca\nProducció gràfica La factoria dels anuncis\nCorrecció de textos Rosa Chico\nI els departaments de Premsa, Relacions Públiques,\nServeis Jurídics, Producció, Informació i Comunicació,\nAdministració Econòmica i Recursos Humans\nde l’Institut de Cultura de BarcelonaLes dades contingudes en aquest programa són correctes a 11 de maig\nde 2007. Podeu consultar els possibles canvis o modificacions a\nwww.bcn.cat/barcelonafestival, al telèfon 93 316 10 00, o al 010 Barcelona\nInformació (preu de la trucada: 0,55 € + IVA cada tres minuts).La ciutat sencera té una cita amb les arts escèniques de la mà del Festival de Barcelona Grec,\nque enguany arriba a la 31a edició. Una edició amb propostes per a tothom: per a les famílies,\nja que la programació inclou espectacles específicament pensats perquè menuts i grans s’ho passin\nd’allò més bé junts, però també per als joves, que hi trobaran propostes modernes i arriscades.\nI, per descomptat, per als amants del teatre de tot tipus: des del que es veu assegut en una butaca\nfins al que passa al nostre voltant i ens converteix per una estona en còmplices d’una petita (o gran)\nAquest any l’oferta s’expandeix més que mai a partir de l’emblemàtic epicentre del Festival,\nl’amfiteatre del Teatre Grec de Montjuïc, i multiplica els escenaris. El Grec incorpora nous espais\nperquè el teatre, la dansa i la música estiguin més a prop de casa nostra. Així, volem que l’esperit\ndel Grec impregni tota la ciutat i faciliti la participació.\nTot està a punt i només cal que obrim la porta a la màgia del teatre, que donem la mà al geni\nde la música i que visquem la ciutat amb la màxima intensitat.\nBon Grec per a tothom!Jordi Hereu\nAlcalde de Barcelona en funcionsEl món en un festival: des de Barcelona fins a Àsia, des de la Gran Bretanya fins a Amèrica del Sud…\nEl Festival de Barcelona Grec arriba a la trenta-unena edició carregat d’espectacles que volen\nmostrar al públic barceloní el millor de la producció artística internacional. Però no només el millor\ndels escenaris occidentals, sinó el millor que es fa arreu del planeta: en un festival del temps de la\nglobalització, les coses més noves, els espectacles més apassionants poden venir de Londres, però\ntambé d’Àsia o del Brasil. Només cal consultar aquest programa per veure que el Festival de\nBarcelona Grec és tant un aparador de les millors produccions locals com un catàleg de creadors\nI és que el Festival és un reflex del temps que viu la ciutat, que ha de permetre al públic barceloní,\ninquiet, cosmopolita i multicultural, sintonitzar amb cultures llunyanes i amb noves maneres\nd’entendre la vida. Si avui Àsia bull d’activitat, el Festival ens ensenyarà què s’hi cou als seus\nescenaris; si al principi del segle XXI la poesia es fa als carrers i a les places i pren forma de rap,\nel hip hop omplirà per una nit el Teatre Grec; si les noves tecnologies han canviat la manera de fer\nart, un conegut cineasta ens ensenyarà a fer cinema… en directe!\nPerquè si el Festival de Barcelona Grec fos una finestra, el paisatge que s’hi veuria tindria els colors\nde la cultura més nova. I les vistes serien tan bones que s’hi veuria tot un món, un món que s’hauria\nfet petit però que continuaria sent divers i ple de matisos. Tots i totes esteu convidats a fer un cop\nd’ull per aquesta finestra: sigueu tots benvinguts al gran espectacle del món!Carles Martí\nRegidor de Cultura en funcionsTots els espectacles\nTítolDatesEspaiPàg.Sylvie Guillem & Akram Khan\nCaldera Express’07 - John Jasperse\nTeatre Ovidi MontllorTítolDatesEspai2666\nLenin is mine?\n(Autopsia 3ª parte)\n12.07/23.07Teatre Lliure-Sala Fabià Puigserver\nPeter Greenaway i DJ Radar\nTeatre GrecTítolDatesEspaiEl meravellós màgic d’Oz\nTrobada de creadors de teatre\nNit de circ al Teatre Grec\n09.07/15.07Jove Teatre Regina\n18.06/11.07Teatre Ovidi Montllor\nBiblioteques de Barcelona82\n77Teatre infantil, circ, hip hop i...\nDe 12 a 36 €Sylvie Guillem\n& Akram Khan1 h 15 minSacred MonstersAkram Khan\nDirecció artística i coreografiaSylvie Guillem i Akram Khan, dos monstres de la dansa,\nparteixen de la tradició per crear un espectacle renovadorSylvie Guillem i Akram Khan\n(solo de Sylvie Guillem)\n(solo d’Akram Khan)\n(material musical addicional\nadaptat de cançons\nd’Iva Bittova, Nando Acquaviva\ni Toni Casalonga)\nAlies Christina Sluiter\nProductorAmb la col·laboració de The British\nFotografia: Tristram KentonDansa\n8Sylvie Guillem i Akram Khan són dos monstres sagrats, dues estrelles de la dansa. Tots dos s’han\nformat en la tradició clàssica i tots dos tenen un intens desig de renovació. Ara protagonitzen\nun espectacle que posa en relació el ballet amb el kathak, una de les danses clàssiques de l’Índia.\nL’espectacle inclou una coreografia de Lin Hwai-min, director artístic del Cloud Gate Dance\nTheatre of Taiwan i una altra de la gurú i coreògrafa de dansa kathak Gauri Sharma Tripathi.\nAkram Khan va participar als catorze anys en el Mahabharata de Peter Brook. L’any 2000 va crear\nla seva companyia i actualment és un dels coreògrafs més destacats de l’escena britànica.\nSylvie Guillem va començar la seva carrera al Ballet de l’Opéra de París de Rudolf Nureyev i el\n1988 va ingressar al Royal Ballet de Londres. Ha treballat amb alguns dels més grans coreògrafs,\ncom Maurice Béjart, William Forsythe i Mats Ek. Aquesta és la seva primera actuació a Barcelona.\nSylvie Guillem y Akram Khan son dos monstruos sagrados, dos estrellas de la danza. Ambos se\nformaron en una tradición clásica y ambos tienen un intenso deseo de renovación que ahora los lleva\na poner en relación el ballet y el kathak, una danza clásica de la India. El espectáculo incluye una\ncoreografía de Lin Hwai-min, director artístico del Cloud Gate Dance Theatre of Taiwan y otra de la\ngurú y coreógrafa de danza kathak Gauri Sharma Tripathi.\nSylvie Guillem and Akram Khan are two sacred monsters, two stars of the dance world. Both are\nclassically trained, and both share an intense desire for renewal. The result is a dance production\nexploring the relations between ballet and kathak, a classical Indian dance. The show features\nchoreographies by Lin Hwai-min, artistic director of the Cloud Gate Dance Theatre of Taiwan,\nand Gauri Sharma Tripathi.Cloud Gate Dance\nTheatre of TaiwanMercat de les FlorsMoon Water1 h 10 minDel 28 al 30 de juny\n24 €Lin Hwai-min\nChiu I-wen, Chou Wei-ping,\nHuang Pei-hua, Lin Ya-wen,\nSung Chao-chiun, Tsai Ming-yuan,\nWang Chih-hao, Wen Ching-ching,\nLin Chia-liang, Liu Hui-ling,\nShen Yi-wen, Su I-ping,\nChen Chun-li, Ko Wan-chun,\nKuo Nai-yu, Lin Hsin-fang\nWu Pei-shan (aprenent)\nBallarinsUn llenguatge coreogràfic únic que es basa en el tai-txi tao yin\ni la meditació i beu de la dansa contemporània\n«L’energia flueix com l’aigua, mentre l’esperit brilla com la lluna». Aquesta frase, que descriu\nl’estat ideal que miren d’assolir els qui practiquen el tai-txi tao yin, serveix també per explicar\nel títol de Moon Water, un espectacle que té com a base la dansa moderna i els moviments propis\nd’aquest art marcial xinès. La combinació de totes dues disciplines dóna com a resultat\nun llenguatge coreogràfic únic amb un fort component espiritual. La música de Bach i l’aigua\ni els miralls en contrast amb un escenari absolutament negre són els elements sobre els quals\ngira la impactant aposta estètica del muntatge.\nCreat el 1973, el Cloud Gate Dance Theatre of Taiwan és la primera companyia de dansa\ncontemporània fundada en una comunitat de parla xinesa. L’entrenament dels seus components\ninclou el ballet, la dansa moderna, el tai-txi tao yin, la meditació, les arts marcials xineses,\nla cal·ligrafia xinesa i els moviments de l’òpera de Beijing. Aquesta és la primera actuació\nde la companyia al nostre país.\nLa danza contemporánea, la meditación y los movimientos propios del tai-chi tao yin son la base\nde Moon Water. La combinación de estas disciplinas da como resultado un lenguaje coreográfico\núnico que cuenta con un fuerte componente espiritual. La música de Bach, el agua y los espejos,\nen el marco contrastado de un escenario negro, son los elementos sobre los que gira la impactante\napuesta estética del montaje. Ésta es la primera actuación de la compañía en nuestro país.\nContemporary dance, meditation and movements from tai-chi tao yin: these are the main ingredients\nin Moon Water. The result of this combination of disciplines is a unique choreographic language with\na strong spiritual component. The music of Bach, along with water and mirrors set against\na contrasting black stage, provide further aesthetic impact to this magnificent production. This is\nthe ensemble’s first appearance in our country.Seleccions de les Sis suites\nper a violoncel sol, de J. S. Bach,\ninterpretades per Mischa Maisky\nYsarca Art PromotionsPilar Yzaguirre\nProducció executiva a Espanya\nAquesta gira és possible gràcies\na una subvenció de la Junta d’Afers\nCulturals de Taiwan (www.cca.gov.tw).\nThis tour was made possible by a grant\nfrom the Council for Cultural Affaires,\n© Performed by Cloud Gate Dance Theater\nof Taiwan. Photo by Liu Chen-HsiangDansa\nDel 29 de juny al 2 de juliolEntrada lliureAquesta programació pot estar subjecta\na canvis. Per a més informació,\nconsulteu el web www.marato.com\nDies de Dansa es desenvolupa amb\nel suport i la col·laboració de: Festival\nde Barcelona Grec, Ajuntament\nde Barcelona / ICUB; Generalitat\nde Catalunya / ICAC; Ministerio\nde Educación, Cultura y Deportes /\nINAEM; DGCCC; CCCB; Fundació\nla Caixa - CaixaForum; Embajada\nde Francia en Madrid / AFAA; Institut\nFrancès de Barcelona; The British\nCouncil de Barcelona; Instituto Italiano\ndi Cultura di Barcellona; EU Japan;\nObra Social Caja Madrid; Fundación\nAISGE; Piscina Municipal de Montjuïc;\nDiputació de Barcelona / ODA; Patronat\nMunicipal de Cultura de Mataró;\nAjuntament de Sitges; Escola Superior\nd’Arquitectura de la UPC; Col·legi\nd’Arquitectes de Barcelona; Fundació\nJoan Miró; Pavelló Mies van der Rohe;\nDistricte de Ciutat Vella; Nosomos\nProducciones Audiovisuales; Relyncho\nProducciones Audiovisuales; Barcelona\nServeis Municipals, Montjuïc; Festival\nTRAYECTOS, Saragossa; Festival\nLEKUZ LEKU, Bilbao; MasDanza,\nCanàries i Ciudades que Danzan (CQD).\nFotografia: Juan Eduardo LópezDies de dansa\nFestival Internacional de Dansa Contemporània\nen Paisatges UrbansUna trobada entre el públic i la dansa contemporània\namb els espais públics de la ciutat com a escenari\nMataró, 19 h\nHiroaki Hamada - Compañía Dani\nRose López (Catalunya-Holanda)\nClaire Decreux (Catalunya-França)\nMiki Sato (Japó)\nMaría Stamenkovic (MadridSèrbia)\nArt Trànsit Dansa (Catalunya)\nSound System (Catalunya)Nathalie Pernette (França)Hisako Horikawua (Japó)MACBA - CCCB Pati Manning, 18 hPiscina Municipal de Montjuïc,\n19.15 hHiroaki Hamada - Compañía Dani\nSosta Palmizi (Itàlia)\nErna Omarsdottir (Islàndia)\nAnton Lachky i Milan Tomasik\nYiphun Chiem i Ken Kunthea\n(Cambodja - Bèlgica)\nTaller Kléber Damasso (Brasil)Vaivén (Alemanya)\nTaller Anton Lachky (Eslovàquia)CCCB, 22.30 hEntrada: recaptació solidària\nEspai en moviment: mostra de\nJulie Dossavi (França-Benín)\nFoofwa d’Imobilité (Suïssa)\nPannullo (Japó-Madrid)Entrada: recaptació solidària\nNathalie Penette (França)\nJordi Gali (França-Catalunya)\nSilvia Oré i Kléber Damasso\nHisako Horikawa (Japó)Fundació Miró, 12 h\nTaller de Dansa i Arquitectura María Stamenkovic (MadridSèrbia)\nJordi Gali (Catalunya-França)\nFoofwa d’Imobilité (Suïssa)DansaPavelló Mies van der Rohe,\n18.30 hCCCB, 22.30 hDissabte 30 de juny10Espai Cultural Caja Madrid,\n17.15 hDiumenge 1 de juliol\nCaixaForum, 17 h\nBlanca Arrieta (Bilbao)\nLali Ayguadé i Ramon Graell\nMin Tanaka (Japó)\nJulie Dossavi (França-Benín)CCCB, 22.30 h\nEntrada: recaptació solidària\nSosta Palmiz (Itàlia)\n(Cambodja-Bèlgica)Dilluns 2 de juliol\nSitges, 19 h\nSound System (Catalunya)\n(Eslovàquia)Caldera Express’07 John JasperseLa CalderaLaboratori de creació50 minDel 5 al 8 de juliol\n21 h; dg.: 20 h\nEntrada lliureJohn Jasperse\nMaría Campos Arroyo\nVirginia García Fernández\nUna coproducció de La Caldera i el Festival\nde Barcelona Grec, amb la col·laboració\nd’AISGE i la Diputació de Barcelona.\nde la Generalitat de Catalunya, l’Ajuntament\nde Barcelona / ICUB i el Ministerio de\nCultura / INAEM.Un treball sobre el cos que va més enllà del concepte estricte\nL’experimentació per trobar nous llenguatges artístics en el camp de la dansa és l’objectiu\nde Caldera Express, un projecte internacional de La Caldera que aquest any té com a convidat\nel coreògraf nord-americà John Jasperse. Aquest artista pren el cos humà com a protagonista\ni treballa amb ell no només a partir de la dansa contemporània, sinó també des de les arts\nvisuals. El resultat és un espectacle-laboratori de creació i recerca que depassa el concepte\nde la dansa i va un pas més enllà.\nEl proyecto Caldera Express tiene este año como invitado al coreógrafo americano John Jasperse,\nun artista que trabaja con el cuerpo humano no sólo a partir de la danza contemporánea, sino\ntambién desde las artes visuales. El resultado es un laboratorio que supera el concepto de danza\npara ir un paso más allá.\nThis year’s guest of the Caldera Express project is the American choreographer John Jasperse,\nan artist who works with the human body, not only through contemporary dance, but also through\nthe visual arts. The result is a laboratory that goes beyond the strict concept of dance.Dansa\n11Art Trànsit DansaMercat de les FlorsEl salt de Nijinski21 h6 i 7 de juliol20 €\nWilliams Castro, Isabel Tapias,\nSol Vázquez, Marta Fernández,\nMaria Garriga, Reinaldo Ribeiro\ni Jaime Roque\nJavier Gamazo i Marc Álvarez\ni espai escènic\n(Kiko Selma, Bernat Muntaner).Unes velles fotografies de Nijinski inspiren un espectacle\nde dansa que gira al voltant del concepte de memòriaLa Companyia Art Trànsit Dansa\nés companyia resident al Teatre\nMonumental de Mataró. Amb el suport\ndel Patronat de Cultura de Mataró,\ni del Ministerio de Cultura / INAEM.\nFotografia: Xavier VallsL’any 1939, quan ja feia més de vint anys que el ballarí Vaslav Nijinski no ballava i estava en\ntractament psiquiàtric, va rebre la visita d’un altre ballarí, estrella de l’Òpera de París, que, per\nrevifar-li la memòria, li va mostrar algun dels seus passos de ballet. En resposta, Nijinski es va\naixecar i amb expressió absent va fer un magnífic salt immortalitzat en una sèrie de fotografies.\nA partir d’aquestes imatges la coreògrafa Maria Rovira ha creat un espectacle de dansa que parla\ndel concepte de memòria, en el qual el salt esdevé una manera de retrobar impulsos primaris\ni potser, fins i tot, atàvics.\nEn 1939, cuando Nijinski se encontraba sometido a tratamiento psiquiátrico, recibió la vista\nde un colega que, para reavivar su memoria, le mostró algunos de sus pasos de ballet. En respuesta,\nNijinski se levantó y, con expresión ausente, realizó un magnífico salto que quedó inmortalizado\nen una serie de fotografías. A partir de estas imágenes la coreógrafa Maria Rovira ha creado\nun espectáculo que habla sobre el concepto de memoria.\nIn 1939, whilst Nijinsky was undergoing psychiatric treatment, he was visited by a colleague who,\nseeking to revive the great dancer’s memory, demonstrated some ballet steps. In response, Nijinsky\ngot up and, with an absent expression, made a magnificent leap that was immortalised in a series\nof photographs. Based on these images, the choreographer Maria Rovira has created a show that\nrevolves around the idea of memory.Dansa\n13Sant Andreu Teatre\nDel 17 al 27 de juliol\n21.30 h; dg.: 19 hDansa 100% fresca!\nEdició Estiu 200715 €Tres coreògrafs de diferents nacionalitats mostren\nels seus treballs més recents al SAT! Sant Andreu Teatre\nEl SAT! Sant Andreu Teatre i el Festival de Barcelona Grec acosten al públic les creacions de tres\ncoreògrafs emergents. El cicle inclou deGeneration, de Hofesh Shechter, un dels coreògrafs més\ncreatius de l’escena britànica, The Language of Walls, dels holandesos Roni Haver i Guy Weizman,\nque explora l’univers femení, i Four, de Thomas Noone i Núria Martínez, l’expressió en dansa\nde quatre estats emocionals propis d’una relació.\nEl SAT! Sant Andreu Teatre y el Festival de Barcelona Grec acercan al público las creaciones de tres\ncoreógrafos emergentes. El ciclo incluye deGeneration, de Hofesh Shechter, uno de los coreógrafos\nmás creativos de la escena británica, The Language of Walls, de los holandeses Club Guy & Roni,\nque explora el universo femenino, y Four, de Thomas Noone y Núria Martínez, la expresión de cuatro\nestados emocionales propios de una relación.\nSAT! Sant Andreu Teatre presents works by up-and-coming choreographers. The season includes:\ndeGeneration, by Hofesh Shechter, one of the most talented choreographers on the British scene;\nThe Language of Walls, by the Dutch Club Guy & Roni, exploring the feminine universe; and Four,\nby Thomas Noone and Núria Martínez, which recreates four emotional states during a relationship.Hofesh ShechterClub Guy and RoniDel 17 al 19 de juliol\n21.30 hDel 21 al 23 de juliol\n21.30 h; dg.: 19 hCultGuy Weizman i Roni Haver\nConceptedeGenerationHofesh Shechter Coreografia i música\nJennifer-Lynn Crawford, Eulalia\nAyguade Farro, Philip Hulford,\nLauren Mitchell, Tim Morris\n& Hofesh Shechter Intèrprets\nChahine Yavroyan Il·luminació\nMatthew Davidson Cons. musicalFragments\nHofesh Shechter Coreografia\n& Chris Evans Intèrprets\nJ.S. Bach, Eric Idle, Hofesh\nShechter MúsicaThe Language of WallsRoni Haver, Emilie Birraux,\nEva Puschendorf, Keren Levi,\nDunja Jocic i Sarah M. Linstra\ni Núria Martínez\nFourDel 25 al 27 de juliol\nThomas Noone i Núria Martínez\nComposicionsDiego Dall’Osto, Felipe Pérez\nSantiago, Gene Carl i Joan Chic\nMúsicaVeerle van Overloop\nIl·luminacióAscon de Nijs i Roni Haver\nVestuariUna coproducció de Thomas Noone Dance\ni el Festival de Barcelona Grec.Ascon de Nijs\nDecoratsFotografia deGeneration: Benedict Johnson\nFotografia The Language of Walls: Karel\nCoreografia i música\nLeon Baugh, Gavin Coward,\nChristopher Evans, Bruno Karim\nGuillore, Philip Hulford, Elias\nLazaridis i Hofesh Shechter\nLee Curran Il·luminació\nGernot Fuhrmann SoDansa\n14Una corealització del SAT! Sant Andreu\nTeatre i el Festival de Barcelona Grec. Amb\nla col·laboració de The British Council\ni el suport de l’IDEE, Programa de Cultura\n2000 de la Unió Europea.Wil Frikken\nUna corealització del SAT! Sant Andreu\nTeatre i el Festival de Barcelona Grec.Conversa amb els artistes:\n9 de juliol, 20 h,\nBiblioteca Vila de GràciaEls espectacles del SAT! San Andreu Teatre\nes venen a través de ServiCaixa i a les\ntaquilles del teatre.Companyia MembrosTeatre Ovidi MontllorFebre21.30 hDel 19 al 21 de juliol20 €\n55 minTaís Vieira i Paulo Azevedo\nMirila Greicy, Amilton Vilarindo,\nJoao Carlos, Jean Gomez,\nZanzibar Vicentino i Luiz Nego\nFelippe Xyu i Felipe Soares\nProducció executiva: El Climamola.«Ja que no podem guarir els dolors del món, hem decidit\nFebre, l’última creació de la companyia brasilera Membros, dóna continuïtat a les investigacions\nsobre la violència de la coreògrafa Taís Vieira. Segona part de la trilogia iniciada amb Raio-X,\nFebre explora ara la violència des d’una perspectiva més general i també simbòlica, malgrat\nque la referència al xoc físic no es pot descartar en cap moment.\nTot dialogant amb cultures locals i globals, Febre fa una lectura del cos —la mateixa que el hip\nhop— com a instrument polític. Per això, els gestos i moviments reflecteixen els dolors del món.\nAmb una estètica impactant i alhora poètica, Febre utilitza la «biopolítica» per reflexionar sobre\nl’impacte de les relacions asimètriques Nord-Sud. Amb una banda sonora composta per autors\nclàssics, música popular brasilera i funk carioca, Febre és una provocació, un espectacle o un crit?Una coproducció de El Climamola;\nLes Rencontres de la Villette (Parc\nde la Villette, París); Centre de creació Ca\nl'Estruch (Ajuntament de Sabadell),\nel Mercat de les Flors i el Festival\nde Barcelona Grec, amb el suport del MINC\n(Ministerio de Cultura de Brasil), del Fondo\nNacional de Cultura (Brasil) i de l’IDEE,\nPrograma de Cultura 2000 de la Unió\nResidències de creació: Centre de Creació\nCa l'Estruch (Ajuntament de Sabadell),\nActions 2000, Juste un avant goût\n(Toulouse) i Café-Danses Bobby-Sands\nMembros és integrant del CIEM H2 (Centro\nIntegrado de Estudios del Movimiento Hip\nHop de Macaé, Brasil).\nFotografia: Dominik FrickerFebre, la última creación de Membros, es una nueva investigación sobre la violencia de la coreógrafa\nTaís Vieira. Segunda parte de la trilogía iniciada con Raio-X, explora la violencia desde\nuna perspectiva más general y simbólica. Febre hace una lectura del cuerpo como instrumento\npolítico, por eso, gestos y movimientos se convierten en reflejos de los dolores del mundo. Con una\nestética impactante pero poética, el montaje reflexiona sobre las relaciones asimétricas Norte-Sur\ncon una banda sonora a base de clásicos, música popular brasileña y funk carioca. ¿Se trata de una\nprovocación, un espectáculo o un grito?\nFebre, the latest creation by Membros, is a new exploration of violence featuring choreography by Taís\nVieira. This Fever, the second part of a trilogy that began with Raio-X, examines violence from\na more general, symbolic standpoint, seeing the body as a political instrument, so that gesture\nand movement become reflections of all the pain in the world. On a set as jarring to the spectator\nas it is poetic, the work reflects on asymmetric North-South relations with a soundtrack based\non the classics, Brazilian popular music and Carioca funk. Is this a provocation, a show or a scream?\n22 hEva Yerbabuena\nSanto y señaDe 15 a 36 €\n1 h 20 minEva Yerbabuena\nCoreografia, direcció artística\ni idea original«Santo y seña» és una mirada enrere que ens permet repassar\nels moments fulgurants d’un referent del ball flamencPaco Jarana\nEva Yerbabuena Bailaora\nMariano Bernal, Eduardo\nGuerrero, Alejandro Rodríguez\ni Juan Manuel Zurano\nEnrique Soto, Pepe de Pura,\nJeromo Segura i José Valencia\nPaco Jarana i Manuel de la Luz\nManuel El Pájaro Percussió\nIgnacio Vidaechea Saxo-flauta\nCarlos Grilo/Luis Cantarote\nPalmas i cors\nManuel y Gabriel Moda\nManuel González de Tanago\ni Ángel Olalla\nUna producció d’Eva Hierbabuena S.L,\nMarta Carranza / Cristóbal Ortega.\n16La carrera d’Eva Yerbabuena ha estat fulgurant. En deixen constància uns espectacles\nen els quals ha demostrat la seva capacitat de seduir el públic amb una sàvia combinació de\nflamenc i dansa contemporània. Ara, després d’haver-se endut a casa un munt de premis, entre\nells el Premio Nacional de Danza 2001, diversos premis Max i la Medalla de Andalucía 2007, mira\nenrere amb un espectacle en el qual, amb la música de Paco Jarana, repassa els millors\nmoments de les seves creacions: Eva, 5 mujeres 5, La voz del silencio i A cuatro voces. Santo y seña,\nestrenat a la Maestranza de Sevilla el mes de març passat, és el seu cinquè muntatge.\nLa fulgurante carrera de Eva Yerbabuena se resume en unos espectáculos en los que ha sabido\nseducir al público con una sabia combinación de flamenco y danza contemporánea. Ahora mira atrás\ny repasa sus anteriores trabajos en Santo y seña, un espectáculo con música de Paco Jarana que\nse estrenó el pasado mes de marzo en el teatro Maestranza de Sevilla.\nEva Yerbabuena’s spectacularly successful career is based on shows in which she seduces her\naudience with a superb combination of Flamenco and contemporary dance. Now, she looks back\nand reviews her previous productions with Santo y seña, a show featuring music by Paco Jarana first\nperformed in March this year at the Teatro Maestranza in Seville.IT DansaTeatre Ovidi MontllorCoreografies de Jo Stromgren, Rafael Bonachela i Alex Ekman21.30 hDel 26 al 29 de juliol20 €\n1 h 15 minDinamisme, frescor i força interpretativa en un espectacle\nque ens dóna a conèixer els joves talents de la dansa\nEls talents més joves de l’Institut del Teatre ens ofereixen un tast del més nou de la dansa\ncontemporània actual. I ho fan interpretant coreografies de tres joves creadors emergents:\nFièvre, del norueg Jo Stromgren, una peça que reflecteix la confusió física i mental d’un estat\nfebril; Naked Thoughts, la creació de Rafael Bonachela, un català resident a Londres que ha\ncol·laborat amb la Rambert Dance Company però també amb Kylie Minogue o The Primal Scream;\ni una última creació d’Alex Ekman, un artista que amb només 23 anys ja ha ballat i coreografiat\nen companyies com el Nederlands Dans Theater i el Culberg Ballet. Les creacions de Bonachela\ni Ekman han estat concebudes per a IT Dansa, que les presenta en estrena mundial.\nUna muestra de la danza contemporánea más nueva a través de las coreografías de tres creadores\nemergentes: Fièvre, de Jo Stromgren, sobre la confusión física y mental de un estado febril; Naked\nThoughts, del catalán Rafael Bonachela, que ha colaborado con la Rambert Dance Company así como\ncon Kylie Minogue y The Primal Scream; y una obra de Alex Ekman, un artista que con veintitrés años\nya ha trabajado con el Nederlands Dans Theater y el Culberg Ballet. Las creaciones de Bonachela\ny Ekman han sido concebidas para IT Dansa, que las presenta en estreno mundial.Catherine Allard\nSílvia Albanese, Anna Altés,\nImma Asensio, Gaetano\nBadalamenti, Eulàlia Bergadà,\nDan-Erik Dahlin, Ares d’Angelo,\nRobert Gómez, Núria Guiu, Anna\nHierro, Jori Kerremans, Annamari\nKeskinen, Hyung-Bo Kim, Yuval\nLev, Arnaud Macquet, Estela\nMerlos, Lorena Nogal i Guido Sarli\nProducció en gira: Promocions Teatrals\nFotografia: Ros RibasChoreographies by three up-and-coming talents to give a taste of the latest in contemporary dance:\nJo Stromgren’s Fièvre explores the physical and mental confusion caused by a feverish state; Naked\nThoughts is a piece by the Catalan Rafael Bonachela, who has worked with the likes of the Rambert\nDance Company, Kylie Minogue and Primal Scream; and a piece by Alex Ekman, an artist who,\nat the tender age of 23, has already worked with the Nederlands Dans Theater and the Culberg\nBallet. Bonachela and Ekman’s choreographies were created specifically for IT Dansa, which\npresents their world premiere.Dansa\n17TeatreTeatre Lliure Sala Fabià Puigserver\nDel 27 al 30 de juny2666\nde Roberto Bolaño20 h\n22 €Àlex Rigola\nÀlex Rigola i Pablo Ley\nChantal Aimée, Andreu Benito,\nCristina Brondo, Joan Carreras,\nFerran Carvajal, Manuel Lillo,\nJulio Manrique, Alicia Pérez,\nVíctor Pi, Fèlix Pons i Alba\nPujol. Resta del repartiment\nMax Glaenzel i Estel Cristià\nBerta Riera i Georgina Viñolo\nEleanora Herder i Norma Cano\nAlumnes en pràctiques de\ndirecció de l’Institut del Teatre\nUna coproducció de la Fundació Teatre\nLliure - Teatre Públic de Barcelona,\nel Teatro Cuyás de Las Palmas\ni el Festival de Barcelona Grec.Un compendi d’històries que convergeixen en una ciutat\nmexicana on es produeixen una sèrie de sàdics assassinats\nQuan va morir l’any 2003, Roberto Bolaño escrivia simultàniament cinc novel·les. Aquestes obres\npòstumes es van publicar, amb el títol de 2666, com una única novel·la, que Àlex Rigola i Pablo\nLey han convertit en espectacle teatral. Les moltes històries que formen part de la trama\nconvergeixen a Santa Teresa, una localitat mexicana clarament inspirada en Ciudad Juárez,\non des de fa anys es produeixen misteriosos assassinats de dones. Una ciutat que sembla\nresumir el pitjor de la història de l’evolució humana, que és la protagonista d’aquesta novel·la\nde compromís. Entre l’humor i l’horror, el muntatge és tant una indagació sobre el mal com\nuna repassada a tot el segle XX.\nNovel·lista i poeta, Bolaño va néixer a Xile però era mexicà d’adopció. El 1977 es va instal·lar\na Catalunya, on va escriure obres com Los detectives salvajes i El gaucho insufrible. Amb 2666\nCuando murió en 2003, Roberto Bolaño estaba escribiendo a la vez cinco novelas que se publicaron\npóstumamente con el título 2666, el mismo de la adaptación teatral que ahora firman Àlex Rigola\ny Pablo Ley. Las muchas historias que forman la trama convergen en una ciudad mexicana donde\ntiene lugar una serie de sádicos asesinatos. Nacido en Chile y mexicano de adopción, Bolaño se\ntrasladó en 1977 a Cataluña, donde escribió obras como Los detectives salvajes y El gaucho insufrible.\nCon 2666 obtuvo póstumamente el premio Salambó 2004.Fotografia: Àlex RigolaEspectacle en castellà\nConversa amb els artistes:\n18 de juny, 20 h,\nBiblioteca Jaume FusterTeatre\n20When he died in 2003, Roberto Bolaño was writing five novels at the same time. These were\npublished posthumously as a single novel, 2666, which Àlex Rigola and Pablo Ley have now adapted\nfor the stage under the same title. The many stories that form the plot to 2666 centre around\na Mexican town where a series of sadistic murders are taking place. Born in Chile but Mexican\nby adoption, in 1977 Roberto Bolaño moved to Catalonia, where he wrote such works as The Savage\nDetectives and a collection of short stories entitled El gaucho insufrible. Bolaño was posthumously\nawarded the 2004 Salambó prize for 2666.Gènesi 3.0Teatre Romeade Gerard Guix, amb música de Josep Sanou21.30 h; ds.: 18.30 i 22 h;Del 27 de juny al 22 de julioldg.: 18.30 h\n2hEn un món futur, l’espai es tan escàs que s’han prohibit\nels enterraments i s’ha imposat el culte funerari «on line»Carlos Wagner\nDirecció musicalEn un futur no gaire llunyà estarà prohibit enterrar els nostres éssers estimats per falta d’espai.\nNomés els més rebels, o idealistes, intentaran trencar aquesta norma castigada amb duresa.\nIsobel, una d’aquests rebels, arriba a un dels últims cementiris amb la intenció d’enterrar la seva\nmare. Ha aconseguit aturar unes hores el procés, però d’aquí a dos dies com a molt tard l’haurà\nd’incinerar tal com mana la llei. Aquest cementiri es converteix per a la noia en un paradís on pot\nfer realitat el seu desig, i Travis, l’enterrador, en la darrera oportunitat, esperança i salvació.\nPerò al mateix temps suposen per a ella la perdició. Gerard Guix\nEn un futuro no muy lejano estará prohibido enterrar a nuestros seres queridos por falta de espacio.\nSólo los más rebeldes, o idealistas, intentarán romper esta norma. Isobel, una de estas rebeldes,\nllega a uno de los últimos cementerios para enterrar a su madre. Ha logrado detener unas horas\nel proceso, pero en dos días, a más tardar, deberá incinerarla como manda la ley. Este cementerio\nse convertirá para la chica en un paraíso donde hacer realidad su deseo, y Travis, el enterrador,\nen su última oportunidad, esperanza y salvación. Pero a la vez suponen para ella su perdición.Elvira Prado, Ruben Ametllé\ni Ana Criado\nUna coproducció del Teatre Romea\ni el Festival de Barcelona Grec.Espectacle en catalàIn the not too distant future, it will be forbidden to bury our loved ones due to lack of space. Only\nrebels and idealists will try to break this rule. Isobel, one such rebel, arrives at one of the last\ncemeteries to bury her mother. She has managed to hold up the formalities for a few hours, but she\nwill have to incinerate the body within two days in accordance with the law. The cemetery becomes\na paradise where she can make her wish come true, whilst Travis, the grave-digger, becomes her\nlast chance, her hope and her salvation. But they will also turn out to be her perdition.Teatre\n21.30 h;A ciegas\nde Jesús Campos Garcíads. i dg.: 18.30 i 22 h\nDe 21 a 25 €\nDirecció i espai escènicUna comèdia sorprenent, divertida i filosòfica, que transcorre...\nen la més absoluta foscorMario Vedoya, Luis Hostalot\ni Rocío Calvo\nUna coproducció de Teatro\na Teatro, Villarroel Teatre\ni el Festival de Barcelona Grec.Espectacle en castellàQue ningú no es pensi que el títol és casual. La proposta, certament insòlita tant pel seu\ntractament sensorial com pels seus continguts, desconcerta un espectador que fins a l’últim\nmoment no sabrà si s’ha de prendre seriosament els diàlegs, de vegades humorístics, de vegades\ntranscendents. Per al dramaturg Jesús Campos, «crear és transgredir». Defensor de\nl’experimentació teatral i l’avantguarda, Campos aposta per dirigir els seus propis textos. L’any\n2001 va guanyar el Premi Nacional de Literatura Dramàtica del Ministeri de Cultura.\nQue nadie piense que el título es casual. La propuesta, ciertamente insólita, tanto por su tratamiento\nsensorial como por sus contenidos, desconcierta a un espectador que hasta el último momento\nno sabrá si tomar en serio los diálogos, a veces humorísticos, a veces trascendentes. Para\nel dramaturgo Jesús Campos, que en 2001 ganó el Premio Nacional de Literatura Dramática, «crear\nNo one should think that the title is an accident. A Ciegas (“Blindly”) is an unusual piece by any\nstandards, both for its approach to the senses and its content. The dialogues in this work, at times\nhumorous, at others deadly serious, will puzzle the spectator until the bitter end. To quote the\nplaywright Jesús Campos, winner of the 2001 National Prize for Dramatic Literature, “to create is\nto break the rules”.Teatre\n22KingBiblioteca de CatalunyaUna historia de la calle\nA partir de la novel·la de John Berger21.30 hKing ens condueix per un món d’éssers marginals, un món fet\nde veus i atmosferes sonoresCarlota Subirós\nDirecció i espai escènicDel 27 de juny al 4 de juliol20 €\n1 h 40 minGonzalo Cunill i Carlota Subirós\nAdaptacióKing és un gos. Potser un gos que es creu home. Potser un home que es creu gos. És el gos\nde Vico i Vica, una parella d’ancians que viuen a un abocador, i l’encarregat de conduir-nos entre\nelectrodomèstics desballestats i paradetes de raves i castanyes. King ens ofereix el retrat\nd’un món dur i cruel, però també resistent i commovedor.\nKing, l’última novel·la de John Berger, és un viatge a una de les cares amagades del miratge\ncapitalista: el món de la indigència, dels que en algun moment van caure fora del sistema i s’han\nconvertit implacablement en les seves víctimes. La tenacitat i la tendresa respiren en cadascuna\nde les paraules de Berger. I una pregunta hi batega constantment: qui sobreviu? qui i per què?\nKing es un perro. Quizás un perro que se cree hombre. Quizás un hombre que se cree perro. Es el\nperro de Vico y Vica, una pareja de ancianos que viven en un vertedero, y el encargado de ofrecernos\nel retrato de un mundo duro y cruel, pero a la vez resistente y conmovedor.\nKing, la última novela de John Berger, es un viaje a una de las caras ocultas del espejismo\ncapitalista: el mundo de la indigencia, de los que quedaron fuera del sistema y se convirtieron en\nsus víctimas. La tenacidad y la ternura respiran en cada una de las palabras de Berger. Y en el fondo\nsubyace una pregunta: ¿Quién sobrevive? ¿Quién y por qué?\nKing is a dog. Perhaps a dog who believes himself a man. Perhaps a man who believes himself\na dog. King, the companion of Vico and Vica, an elderly couple who live in a dump, offers us the\nportrait of a world that is harsh and cruel, but also enduring and moving.\nKing, the latest novel by John Berger, is a journey into one of the hidden faces of the capitalism: the\nworld of the dispossessed, of those rejected by the system and who have become its victims. Berger’s\nevery word breathes tenderness. And, in the end, one question: Who survives? Who, and why?Pilar Vázquez\nGonzalo Cunill, Abdelaziz\nEl Mountassir i vuit persones\nUna coproducció de La Perla 29,\nTemporada Alta 2006 - Festival de Tardor\nde Catalunya i el Festival de Barcelona\nAmb la col·laboració de la Biblioteca\nde Catalunya.Espectacle en castellàTeatre\n23Teatre Ovidi Montllor\n21.30 h4.48 Psicosis\nde Sarah Kane20 €\nDireccióLeonor Manso, un dels grans noms de l’escena argentina,\ninterpreta l’obra pòstuma d’una dramaturga de culteRafael Spregelburd\nUna presentació del Festival de\nBarcelona Grec amb la col·laboració\nde Cultura del Consulat General\nde la República Argentina a Barcelona\ni la Dirección General de Asuntos\nCulturales del Ministerio de Relaciones\nExteriores.Leonor Manso, una actriu consagrada, i Luciano Cáceres, un director jove i ple de talent, porten\na escena 4.48 Psicosis, l’obra pòstuma de la dramatuga de culte Sarah Kane.\nEl muntatge, que pren el títol de l’hora del dia en què es produeixen més suïcidis, es basa tant\nen una interpretació compromesa i d’una intensitat commovedora com en una sòbria posada\n4.48 Psicosis ens ofereix l’oportunitat de veure en acció una de les grans actrius argentines\ndel moment («El seu treball és quasi bé un miracle», han dit els crítics). Manso ha participat\nen prop de quaranta obres teatrals i trenta pel·lícules, ha dirigit els seus propis muntatges i ha\ntreballat amb grans noms del teatre i el cinema com Leopoldo Torre Nilson, Eduardo Mignona\ni Lluís Pasqual, entre d’altres.\nLeonor Manso, actriz plenamente, y Luciano Cáceres, un joven director lleno de talento, llevan\na escena 4.48 Psicosis, la obra póstuma de la dramaturga de culto Sarah Kane. El montaje,\nque toma su título de la hora del día en que se produce un mayor número de suicidios, se basa\nen una interpretación conmovedora y en una sobria puesta en escena.\n4.48 Psicosis nos ofrece la oportunidad de ver en acción a una destacadísima actriz argentina que\nha participado en cerca de cuarenta obras teatrales y treinta películas, dirigida por grandes nombres\ncomo Leopoldo Torre Nilson, Eduardo Mignona y Lluís Pasqual, entre otros.Fotografia: Lina EtchesuriEspectacle en castellàTeatre\n24Leonor Manso, a well-established actress who has won many prizes, and Luciano Cáceres, a young\nand talented director, stage 4.48 Psicosis, the Spanish version of the posthumous work by cult\nplaywright Sarah Kane. The piece, whose title refers to the time of day when most suicides happen\nstatistically, features a moving performance and an austere stage set.\n4.48 Psicosis gives audiences the opportunity to admire the work of an outstanding Argentinian\nactress who has performed in nearly 40 plays and 30 films, under the direction of such leading\nfigures as Leopoldo Torre Nilson, Eduardo Mignona and Lluís Pasqual, amongst others.Factoria Escènica Internacional (FEI)God is a DJNau Ivanowde Falk Richter22 hDel 28 de juny al 8 de juliol16 €\n1hEl «reality show» com a forma de vidaJuan Carlos Martel Bayod\nOriol Serra, Manel Clascà\ni Christina Schmutz\nElena Fortuny i Albert Triola\nEspai escènic i imatges\nUna producció de Pànnick s.c.p.\namb la col·laboració de Turruà s.l.\nFotografia: David RuanoEspectacle en catalàUn discjòquei i una expresentadora d’un programa de música desenvolupen un projecte nou:\nvenen la seva vida, en viu i en directe, de manera que en qualsevol moment poden ser observats\non line. Tots dos han decidit viure de cara a la galeria, vendre’s l’existència i fer que la seva vida\ngiri entorn de l’audiència, només per ser més rics, més coneguts, més cool…\nEl jove autor alemany Falk Richter pren com a base per a les seves obres realitats socials que\nl’inquieten i analitza d’aquesta manera els canvis que es produeixen a la societat en què vivim.\nUn discjockey y una presentadora de un programa de música desarrollan un nuevo proyecto: venden\nsu vida, en vivo y en directo, de manera que pueden ser observados on line. Ambos han decidido vivir\nde cara a la galería, vender su existencia y hacer que su vida gire en torno a la audiencia, sólo para\nser más ricos, más conocidos, más cool…\nEl alemán Falk Richter parte de realidades que le inquietan para crear sus obras y analizar, así,\nlos cambios que experimenta nuestra sociedad.\nA disc jockey and the presenter of a music programme start a new project: they will sell their lives,\nallowing themselves to be observed absolutely live, online. They have decided to turn their lives into\na show, to sell off their very existence, so that everything revolves around their audience, and all\nmerely to increase their personal wealth and fame, just to be “cool”…\nGerman playwright Falk Richter takes his inspiration from aspects of reality that concern him,\nexploring the changes our society is undergoing.\n22 hConte d’hivern\nde William ShakespeareDe 12 a 28 €2 h 10 minFerran Madico\nDirecció i versióUn Shakespeare ple de saviesa i humanisme sobre la capacitat\nde les persones per regenerar-seSalvador Oliva\nPere Arquillué, Cisco Lucchetti,\nCristina Plazas, Pedro Casablanc,\nÒscar Rabadán, Rosa Renom, Juli\nMira i Jacob Torres, entre d’altres\nMovimentUna coproducció del Centre d’Arts\nEscèniques de Reus i el Festival de\nBarcelona Grec.Sessió de teatre accessible:\n21 de juny, 20 h,\nBiblioteca Mercè RodoredaTeatre\n26El mestre Shakespeare ens parla a Conte d’hivern de la facilitat amb què l’individu pot arribar\na fer mal i, en fer-lo, obrir el camí cap a la seva autodestrucció. Però Shakespeare, en situar\nl’acció de Conte d’hivern dins una cort reial també parla de política. Parla del perill del\ntotalitarisme. Parla de la responsabilitat política i de la responsabilitat humana. I planteja\nel conflicte humà de qui és rei, marit i pare, perquè el conflicte entre el deure i la consciència\ntambé és un tema important a l’obra.\nPer al Conte d’hivern plantejo una posada en escena austera i senzilla. Els espais, en aquest conte\nde Shakespeare, em són irrellevants, ja que l’únic que m’importa són els processos emocionals.\nI és que l’emoció és l’eix i el centre de l’espectacle. Ferran Madico\nShakespeare nos habla en Conte d’hivern de la facilidad con que el individuo puede llegar a causar\ndaño y, al hacerlo, abrir el camino hacia su autodestrucción. Pero, al situar la acción en una corte\nreal, también habla del peligro del totalitarismo. Y plantea el conflicto entre el rey, el marido\ny el padre, porque el conflicto entre deber y conciencia también es un tema importante en la obra.\nPara Conte d’hivern, planteo una puesta en escena austera y sencilla, pues lo que me interesa son\nlos procesos emocionales. Y es que la emoción es el eje y el centro del espectáculo.\nIn A Winter’s Tale, Shakespeare shows us how easily an individual can cause harm and, in doing so,\nopen up the path to their own self-destruction. However, by setting the action at a royal court, he also\nreflects on the dangers of totalitarianism. Moreover, he explores the conflict involved in being a king,\na husband and a father, for the conflict between duty and conscience is another important theme\nThis production of the Conte d’hivern is austere and simple, because what interests me are\nthe emotional processes, for emotion is the focal point and centre of the play.Nou Teatre de RigaLong LifeTeatre Lliure Sala Fabià Puigserver\n1 h 40 minCinc avis, cinc pàries dels temps moderns, protagonitzen\nuna tragèdia que no renuncia a l’humor. Una mirada tendra\ni compassiva al món dels anciansAlvis Hermanis\nGuna Zarina, Baiba Broka,\nKaspars Znotins, Girts Krumins\ni Vilis Daudzins\nFotografia: Gints MalderisEspectacle sense paraulesQuè passa quan envellim i esdevenim pàries d’una societat a la qual ja no fem servei? Ens ho\nexpliquen el director letó Alvis Hermanis i cinc actors convertits en vells xarucs a Long Life,\nun muntatge sense paraules que transcorre durant un dia en un apartament comunitari per\na ancians. En un decorat hiperrealista conviuen cinc veterans, víctimes del pas del socialisme\nal capitalisme. Long Life és una mirada tendra i compassiva sobre els més oblidats de tots\nels oblidats, aquells de qui ja no es recorden ni els lluitadors més compromesos.\n¿Qué sucede cuando envejecemos y dejamos de ser útiles a la sociedad? Nos lo cuentan Alvis\nHermanis y cinco actores en Long Life, un montaje sin palabras sobre las víctimas más veteranas\ndel paso del socialismo al capitalismo, una mirada tierna y compasiva al mundo de la vejez.\nWhat happens when we grow old and cease to be useful to society? Alvis Hermanis and five actors\nanswer this question in Long Life, a play without words about the more elderly victims of the\ntransition from socialism to capitalism, a tender, compassionate glimpse into the world of old people.Teatre\n27Krapp: última gravacióSala Beckettde Samuel Beckett22 h; dg.: 19 hDel 5 al 29 de juliol15 €\n1 h 15 minEl cru retrat d’un home que repassa els moments crucials\nde la seva vidaJordi Coca\nTraduccióEl vell Krapp s’asseu a escoltar moments de la seva vida esdevinguts en temps passats i que ell\nmateix va enregistrar en cintes magnetofòniques. Krapp recorda el seu jo passat i està disposat\na acarar-s’hi. Jordi Coca dirigeix una posada en escena que transcorre tant en un espai despullat\non només hi ha rampoines —l’hàbitat físic d’un personatge que Beckett retrata amb cruesa—\ncom en un espai sonor que simbolitza el món exterior.Quimet Pla\nIntèrpretEl viejo Krapp se sienta a escuchar momentos de su vida ocurridos en tiempos pasados y grabados\nen cintas magnetofónicas por él mismo. Krapp recuerda su yo pasado y está dispuesto a hacerle\nfrente. Jordi Coca dirige una puesta en escena que transcurre tanto en un espacio casi vacío,\nel hábitat físico del personaje, como en un espacio sonoro que representa el mundo exterior.Amparo Moreno\nVestuari i utillatgeKrapp is an aging man who records his diary into a tape recorder. One day, he sits down to listen\nto his younger self recounting details about his earlier life. Krapp remembers his past and is\nprepared to face up to it. Jordi Coca directs a stage production in which the action takes place\nin an almost completely empty set, Krapp’s physical dwelling, and a place of sound representing\nthe external world.Àlex Polls\nEspai sonor i músicaKiko Planas\nUna coproducció de la Sala Beckett\ni el Festival de Barcelona Grec.\nFotografia de Quimet Pla: Sala BeckettEspectacle en catalàTeatre\nDel 5 al 7 de juliolInn MotionDe 20 a 00 h\nJulius Popp (Alemanya): Bit.fall,\nJonathan Gitelson (EUA): The\nQuitter: fotos i vídeos,\nBart Sabel (Holanda): Frietcowboys\nZoop (Mallorca): Inmobiarte\nFe, esperanza y cha cha chá,\nMenta in iurmain, de la Compañía\nRealidades avanzadas, de\nSuper Night Shot, de Gob. Squad\nLook Look d’Anne Juren & Krööt\nNo ho sé de Judit Saula (fragment\nde Perros, de Marta Galán)\n… entre d'altres artistes i espectacles.\nProducció executiva: Conservas\nUna coproducció de Conservas;\ndel Departament de Cultura i Mitjans\nde Comunicació de la Generalitat\nde Catalunya; de l’Ajuntament de Barcelona /\nICUB; del Centre de Cultura Contemporània\nde Barcelona i del Ministerio de Cultura /\nINAEM.Una exploració a la recerca de les noves fronteres de l’univers\nUna illa teatral, un minifestival biennal que explora noves maneres de fer en el món de\nl’espectacle, un aparador de propostes escèniques innovadores… Tot això és Inn Motion, un cicle\nd’espectacles que durant tres dies mira de convertir les arts teatrals i parateatrals en un subtil\nvehicle de transformació, en un element que «contamini» els nostres cervells i ens faci pensar\nde manera crítica. Instal·lacions, teatre visual, dansa, poesia, cabaret… Tot té cabuda en un\nfestival on sovint s’esborren les fronteres entre disciplines i on el públic circula per diferents\nespais i propostes en un ambient de complicitat. El compromís, l’experimentació, la sorpresa\ni la diversió són les bases d’un espectacle d’espectacles que s’ha convertit en referència per a\nprogramadors de tot Europa.\nUna isla teatral, un minifestival bienal que explora nuevas vías en el mundo del espectáculo,\nun escaparate de innovadoras propuestas escénicas… Es Inn Motion, un ciclo de espectáculos que\ndurante tres días «contamina» nuestros cerebros y nos invita a pensar de manera crítica.\nInstalaciones, teatro visual, danza, poesía, cabaret… Todo cabe en un festival en el que a menudo\nse borran las fronteras entre disciplinas y en el que el público circula por distintos espacios y\npropuestas en un clima de complicidad.Teatre\n30A theatrical island, a biennial mini-festival that explores new directions in the performing arts,\na showcase for innovative dramatic proposals… All this and more is Inn Motion, a programme of\nperformances that will, for three days, “contaminate” our minds and invite us to think critically.\nInstallations, visual theatre, dance, poetry, cabaret… There is room for everything in a festival where\nthe frontiers between disciplines often become blurred and where the audience moves around, from\none space to another, from one proposal to another, in an atmosphere that encourages engagement.Dijous 5 de juliolDivendres 6 de juliolDissabte 7 de juliolC3Bar, 19.45 h\nConferència amb projeccióC3Bar, 19.45 h\nConferència amb projeccióVideopresentació del treball\nd’un artista.Videopresentació del treball\nd’un artista (activitat per confirmar)Videopresentació del treball\nd’un artista (activitat per\nconfirmar)Pati de les Dones, 20.45 h\nLook Look, d’Anne Juren\n& Krööt JuurakHall, 20.45 h\nMenta in iurmain, de Monica\nMuntaner & Kike Salgado\n(Las Santas)Una transcripció coreogràfica del\nprocés creatiu en el món de la\nmoda. Aquest treball es va idear\ncom un fashion show per mostrar\nla feina de la dissenyadora Eva Blut.Hall, 21.30 h\nThe Real Fiction, de Cuqui\nJerezMoviment escènic, un ritme\ninfernal, música, poesia cara,\nfilosofia barata, un pèl d’humor,\nreflexions sobre la modernitat…\nSón alguns dels elements que\nconformen el nou treball\ncoreogràfic de la companyia\nLas Santas.Espectacle de dansa conceptual\nque, com explica l’autora, «pretén\ninvestigar els trufats de la\nbontínica i l’oregomàtica».C3Bar, 22.00 h\nNo ho sé, de Judit SaulaPlaça de Coromines, 23.30 h\nBea FernándezPati de les Dones, 22.30 h\nSuper Night Shot, de Gob SquadBallarina i coreògrafa que ha\nestudiat a l’Institut del Teatre\nde Barcelona i també al Center for\nMovement Research de Nova York.\nÉs cofundadora del col·lectiu Las\nSantas.Un grup d’artistes de diferents\npaïsos que es dedica a les\nperformances, les instal·lacions\ni els media. Són capaços de mostrar\nel seu art a teatres o però també\nde portar-lo a espais urbans com\noficines, cases, botigues o estacions\nde tren.Fragment de Perros, de Marta GalánHall, 20.45 h\nEl nou espectacle del duet format\nper Xavier Theros i Rafael\nMetlikovez consisteix en una\nconferència escènica en la qual\nels artistes reflexionen sobre\nel misteri de la felicitat.C3Bar, 21.45 h\nHau, de Miquel Àngel Llonovoy\n«Indiosincràsia a les Illes». Breu\nhistòria d’un poble sense memòria\n(Lectura dramatitzada)Pati de les Dones, 22.30 h\nPer al seu nou muntatge de\ncreació pròpia, el col·lectiu\nConservas ha encarregat a\ndiferents artistes que treballin\ntemes com l’habitage i l’especulació,\nel consum i la lliure circulació de\nEl resultat, al Festival de Barcelona\n21.30 hLe Mani Forti\nUna tragèdia moderna de Marco Calvani20 €\n1 h 20 minMarc Martínez\nDirecció i adaptacióLa tràgica història real de dos adolescents que van portar\nel crim al si de la famíliaTays Sampablo\nAjudantia i adaptació\ni Oriol Vila\nUna coproducció de Velvet Events,\nVània Produccions, pla.tea social\nAmb la col·laboració de l’Istituto Italiano\ndi Cultura de Barcelona i la Biblioteca\nde Catalunya.Espectacle en català\n5 de juliol, 20 h,\nBiblioteca Xavier BenguerelTeatre\n32Le Mani Forti, títol sorprenent per a una història d’adolescents on la feblesa reclama el protagonisme.\nUna història normal que és la crònica de les nostres insatisfaccions. Si la vida és un arc tensat en\nla recerca de la felicitat, la força de la mà que tensa la corda expressa la intensitat amb què es\nconstrueixen els nostres desigs. En una societat que no delimita els objectius... quan la mà deixi\nanar la fletxa ja no podrem preveure qui ferirà. La pretensió de conduir el destí de la nostra\nexistència és la premissa de tota tragèdia. En canvi, viure en la il·lusió de la plena satisfacció dels\ndesitjos no és tràgic, és ingenu. Ensinistrar els joves a mantenir aquest somni, transformant els\ndesitjos en addicions, és una tragèdia. La tragèdia de la nostra cultura! Jaume Mascaró\nLe Mani Forti es una historia normal, la crónica de nuestras insatisfacciones. Si la vida es un arco\ntensado en busca de la felicidad, la fuerza de la mano que tensa la cuerda expresa la intensidad\ncon la que se construyen nuestros deseos. En una sociedad que no delimita los objetivos... cuando\nla mano suelte la flecha ya no podremos prever a quien herirá. Vivir en la ilusión de la plena\nsatisfacción de los deseos no es trágico, es ingenuo. Acostumbrar a los jóvenes a mantener ese\nsueño es una tragedia. ¡La tragedia de nuestra cultura!\nLe Mani Forti is a “normal” story, a chronicle of our dissatisfactions. If life is a bow strung in search\nof happiness, the strength of the hand that draws back the string expresses the intensity with which\nwe build up our desires. In a society in which goals are not delimited and the means to meet them\nare not provided… when the hand releases the arrow, there is no knowing who might get hurt. To live\nin hope that our desires will be fully satisfied is not tragic; it is naïve. What is tragic is to encourage\nyoung people to hold onto such dreams. This is the tragedy of our culture!Cia. Semolina TomicLenin is mine?Mercat de les Flors\n1 h 10 minSemolina Tomic\nSemolina Tomic i Damir Todorovic\nConcepció de l’espai visual\nRealització de l’escenografIa\nGiulia Scati, Alberto Pastore, Ruza\nSusana López Rubino\nManagementEl comunisme és mort\nQuè ha passat els darrers quinze anys, des de la desintegració de la Unió Soviètica, la guerra\nètnica dels Balcans i l’arribada del capitalisme salvatge a tota velocitat? Un cop ha caigut l’Est cau\ntambé l’Oest, i la democràcia liberal no pot resistir, sense comunisme, la temptació d’esdevenir\nun feixisme de nova etapa. Aquest espectacle multimèdia neix després de dos anys d’investigació\ni interacció amb espais de creació, teatres, centres culturals i socials als països de l’Europa\nCentral, de l’Est, Rússia i Espanya.\nSemolina Tomic és una creadora i artista multidisciplinària croata que va arribar a Barcelona\nel 1985. Després de treballar amb diverses companyies i artistes, el 1998 va crear la seva pròpia\ncompanyia, i des de l’any 2003 dirigeix també L’Antic Teatre - L'Espai de Creació, a Barcelona.\nEl comunismo está muerto. ¿Qué ha pasado en los últimos quince años desde la desintegración de\nla Unión Soviética, la guerra étnica en los Balcanes y la entrada del capitalismo salvaje? Caído el Este\ncae el Oeste, y la democracia liberal no puede resistir, sin comunismo, la tentación de convertirse\nen un fascismo de nueva etapa. Semolina Tomic es una creadora y artista multidisciplinaria croata\nque llegó a Barcelona en 1985. Después de trabajar con varias compañías y artistas, en 1998 creó\nsu propia compañía y desde 2003 dirige también L’Antic Teatre - L'Espai de Creació, en Barcelona.\nCommunism is dead. What has happened in the last 15 years, since break-up of the Soviet Union,\nthe ethnic war in the Balkans and the emergence of savage capitalism? After the fall of the East,\nthe West falls too and, without communism, liberal democracy cannot resist the temptation to\nbecome a new fascism. Semolina Tomic is a creative multidisciplinary artist who came to Barcelona\nfrom his native Croatia in 1985. After working with several artists and groups, he set up his own\ncompany. He has also directed L’Antic Teatre - L'Espai de Creació in Barcelona since 2003.Chesculin Ros\nGràfica de la promoció\nes pot veure la mostra fotogràfica\nLos vestigios perdidos del imperio\nsoviético, d’Eric Lustro.\nUna producció de la Companyia Semolina\nTomic, resident de L’Antic Teatre - L’Espai\nde Creació, Barcelona i el Festival de\nBarcelona Grec. Amb el suport del\nde Comunicació de la Generalitat de\nCatalunya, l’Ajuntament de Barcelona /\nICUB, l’Institut Ramon Llull, AdriAntic\n(Sala d’assajos de L’Antic Teatre - L’Espai\nde Creació), Hangar, L’Estruch (Sabadell)\ni Ca n’Oliveras (Ajuntament de Martorell).\nFotografia: Eric LustroEspectacle en diversos idiomes,\nsobretitulat en català, anglès\nDe l’11 de juliol al 5 d’agost\n21 h, dg.: 19 hLeonce i Lena\nde Georg Büchner16 €\n1 h 10 minPep Pla\n(revisada per Feliu Formosa)\nMercè Anglès, Rosa Cadafalch,\nAnna Güell, Míriam Iscla, Isabel\nRocatti i Àngels Sánchez\nDisseny de so i composició\nJordi Llorens (Gataro)\nDisseny gràfic i vídeo\nAjudant a la direcció\nUna coproducció de Q-Ars Teatre,\nla Sala Muntaner i el Festival\nde Barcelona Grec. Amb la col·laboració\ndel Centre de Creació Ca l’Estruch,\nQ-Ars Teatre és una companyia\nsubvencionada per la Generalitat\nde Catalunya (ICIC).\nFotografia: Marc BartomeusEspectacle en catalàTeatre\n34Una sarcàstica reflexió sobre l’existència humana\nEl príncep Leonce està promès amb la princesa Lena. No s’han vist mai, és un compromís\nde conveniència política. Leonce fuig perquè no vol les responsabilitats del càrrec de sobirà,\nla princesa Lena marxa perquè no accepta un matrimoni imposat...\nSota l’aparença d’una comèdia intranscendent batega una de les reflexions més profundes sobre\nla condició humana i sobre la impossibilitat de l’autèntica comunicació entre les persones. I ho fa\namb l’amarga ironia del desengany, amb un humor gairebé sarcàstic, despietat, fresc, irreverent,\na la ratlla de l’absurd. Büchner amb aquesta obra posa en evidència la ridícula i estúpida intimitat\nde l’ànima humana.\n(Extret de les introduccions a l’obra de Ricard Salvat i de Miquel Martí i Pol)El príncipe Leonce está prometido con la princesa Lena. El suyo es un compromiso de conveniencia\npolítica. Leonce huye para no asumir las responsabilidades del cargo de soberano, la princesa Lena\nse va para evitar un matrimonio impuesto...\nBajo la apariencia de una comedia intrascendente late una profunda reflexión sobre la condición\nhumana y la imposibilidad de la auténtica comunicación entre las personas. Con esta obra, Büchner\npone en evidencia la ridícula y estúpida intimidad del alma humana.\nPrince Leonce is engaged to marry Princess Lena in what is a union of political convenience. Leonce\nflees to avoid taking on the responsibilities of the sovereign’s role, whilst Princess Lena makes her\ngetaway to escape an arranged marriage...\nUnder the guise of light comedy lies a profound reflection on the human condition and the\nimpossibility of real communication between people. In this play, Büchner reveals the ridiculous\nintimacy of the human soul.Théâtre des LuciolesLos Copi(s)\nde CopiTeatre Lliure Sala Fabià Puigserver\n2 h 15 minMarcial Di Fonzo Bo i Elise Vigier\nMarcial Di Fonzo Bo, Élise Vigier,\nÁngel Pavlovsky, Pierre Maillet,\nRaoul Fernández i Philippe\nPierre Allio Música\nJean Yves Gratius Violoncel\nGuillaume Kervel Percussions\nSylvain Gontard Trompeta\nPierre Allio Piano\nPierre-Jean Larroque, Yvan Robin\ni Lucia Bo Vestuari\nPeter Wilkinson i Antonin Bouvret\nVídeo, animació i imatges\nMaryse Gautier Il·luminació\nFigurinista, màscares i animals\nTeddy Degouys i Manu Leonard So\nDidier Alexandre Envol\nFotografia de Jorge Damonte\nRetrat de CopiÁngel Pavlovsky protagonitza «Le frigo», un delirant text\nde Copi on l’humor i la mort van de la màTots dos són argentins i mai de la vida no es van arribar a conèixer, cosa que no vol pas dir que\nfinalment no hagin coincidit… Parlem de Copi, escriptor, dramaturg i dibuixant mort el 1987\nals 48 anys, i de Marcial Di Fonzo Bo, cofundador del Théâtre des Lucioles. Di Fonzo Bo posa\nen escena uns textos delirants: Les poulets n’ont pas de chaises, basat en la sèrie de dibuixos de\nCopi La femme assise, Loretta Strong, o la història d’una astronauta violada per una rata, i Le frigo,\nescrit quan la salut de l’autor es començava a deteriorar i que està protagonitzat per Ángel\nPavlovsky. L’humor i la mort tenen papers igualment destacats en uns textos que ens\nsubmergeixen de ple en l’univers de Copi.\nAmbos son argentinos y aunque nunca llegaran a conocerse han acabado por coincidir… Hablamos\nde Copi, novelista, dramaturgo y dibujante, y de Marcial Di Fonzo Bo, cofundador del Théâtre des\nLucioles. Di Fonzo Bo lleva a escena unos delirantes textos del autor argentino: Les poulets n’ont pas\nde chaises, basado en la serie de dibujos La femme assise; Loretta Strong, la historia de una\nastronauta violada por una rata, y Le frigo, protagonizado por Ángel Pavlovsky. Humor y muerte\ntienen papeles igualmente destacados en unos textos que nos sumergen de lleno en el universo\nThey are both Argentinians and though they never met, they have finally come together… We refer\nto Copi, novelist, playwright and draughtsman, and Marcial Di Fonzo Bo, co-founder of the Théâtre\ndes Lucioles. Di Fonzo Bo has adapted some of the Argentinian writer’s hilarious, surreal texts for\nthe stage: Les poulets n’ont pas de chaises (based on a series of drawings La femme assise), Loretta\nStrong (the story of a woman astronaut raped by a rat) and Le frigo, featuring Ángel Pavlovsky.\nComedy and death in equal parts are the key themes in works that immerse us in Copi’s\nextraordinary universe.Aquest espectacle es va representar al\nFestival d’Avinyó el juliol de 2006 i al\nFestival d’Automne - Théâtre de la Ville\n(París) el novembre de 2006.\nAmb la col·laboració de l’Institut Francès\nUna producció de Théâtre des Lucioles /\nUna coproducció: Festival d'Avinyó\n- Théâtre de la Ville (París); Festival\nd'Automne à Paris; Ferme du Buisson,\nscène nationale de Marne-la-Vallée;\nThéâtre national de Bretagne (Rennes);\nLe Maillon (Strasbourg); Bonlieu, scène\nnationale d’Annecy; l’Hippodrome, scène\nnationale de Douai; le Duo (Dijon).\nAmb el suport de Adami, L'Onda, Dicream,\nSpedidam i DMDTS.\nAmb la participació artística del JTM.\nMarcial Di Fonzo Bo és artista associat al\nFotografia: Pascal VictorEspectacle en francès sobretitulat\n35TNC - Sala Petita\n20 h; ds.: 21.30 h\n1 h 30 minJosep Maria Mestres\nIsaac Alcayde, Llum Barrera,\nBiel Duran, Tilda Espluga,\nÒscar Molina i Anna Ycobalzeta\nProducció executiva: Bitò Produccions.\nUna coproducció de Bitó Produccions,\nClara Pérez Distribución i el Festival\nde Barcelona Grec.Espectacle en català\nEspectacle per a majors\nde 16 anysTeatre\no la importància\nde ser algú\nUna de les obres més conegudes d’Oscar Wilde inspira\nla història d’una parella de lesbianes i una parella de gais\nque volen ser pares\nQuè passa quan un dels dramaturgs europeus més radicals pren com a punt de partida una obra\nd’Oscar Wilde com La importància de ser Frank? Doncs que neix El maletí o la importància de ser\nalgú. Ravenhill ens parla de debilitats humanes, sexe, amor i relacions comercials mitjançant\nun ventall de personatges que inclou des de prostituts a teletubbies.\nMark Ravenhill és un dels autors més representatius de l’anomenat In-yer-face Theatre,\nun moviment teatral britànic que sacseja l’espectador amb l’extremisme de les imatges\ni el llenguatge que utilitza. És autor de Shopping and fucking o la recent Product, una sàtira sobre\nel terrorisme. L’any 2001 Josep Maria Mestres ja va posar en escena una de les seves obres,\nUnes polaroids explícites, al Lliure de Gràcia.\n¿Qué ocurre cuando un dramaturgo radical se inspira en La importancia de llamarse Ernesto?\nPosiblemente que nace El maletí o la importància de ser algú. Sexo, amor y relaciones comerciales\nson los temas de una obra en la que aparecen desde chaperos a teletubbies. Autor de Shopping and\nfucking o Unas polaroids explícitas, que ya pusiera en escena Josep Maria Mestres en el Lliure\nde Gràcia, Mark Ravenhill conmociona al espectador con un lenguaje y unas imágenes extremas.\nWhat happens when a radical playwright takes his inspiration from The Importance of Being Earnest?\nPerhaps the result is El maletí o la importància de ser algú, the story of two homosexual couples who\nwant to have children. Sex, love and business are the themes of a work whose characters range from\nrentboys to the Teletubbies. The author of such plays as Shopping and Fucking and Some Explicit\nPolaroids, brought to the Catalan stage by Josep Maria Mestres at the Teatre Lliure, Mark Ravenhill\nuses extreme language and images designed to shock audiences.Factoria Escènica Internacional (FEI)FairyNau Ivanow(Contes de fades)22 hDel 12 al 23 de juliol16 €\n1 h 15 minCarme Portaceli\nCarme Portaceli i Toni Martín\nDavid Bagés, Lluïsa Castell,\nGabriela Flores, Llorenç González,\nCarlota Olcina i Albert Pérez\nDani Nel·lo, Jordi Soto i Jordi\nVestuariQuina és l’autèntica història de «La ventafocs» o «La caputxeta\nvermella»?Una coproducció de la Factoria Escènica\nInternacional i el Festival de Barcelona\nFotografia: David RuanoCom són aquests contes explicats al segle XXI? Qui són aquests personatges avui? On passa l’acció\nals nostres dies?\nAquestes històries tan populars són el punt de partida d’un espectacle que parla de la ideologia\ni de l’autèntic sentit dels contes que ens han explicat de petits.\nCançons, text i moviment formen part d’un muntatge que dirigeix Carme Portaceli, creadora\ni directora artística de la Factoria Escènica Internacional.Espectacle en català\n4 de juliol, 20 h,\nBiblioteca Mercè Rodoreda¿Cuál es la auténtica historia de la Cenicienta o de Caperucita roja? ¿Cómo son estos cuentos\ncontados en el siglo XXI? ¿Quiénes son estos personajes hoy? ¿Dónde pasa la acción en nuestros días?\nEstas historias tan populares son el punto de partida de un espectáculo que quiere poner de\nmanifiesto la ideología y el auténtico sentido de los cuentos que nos contaron de niños. Canciones,\ntexto y movimiento integran un montaje que dirige Carme Portaceli, creadora y directora artística\nde la Factoria Escènica Internacional.\nWhat is the real story of Cinderella or Little Red Ridinghood? What form do these stories take when\nthey are told in the 21st century? Who are the characters now? Where does the action take place\nin our day?\nThese popular folk tales provide the starting-point for a show that sets out to reveal the ideology and\nreal meaning behind the stories we were told as children. Songs, narrative and movement in a show\ndirected by Carme Portaceli, writer and artistic director with Factoria Escènica Internacional.Teatre\n20 i 21.30 h\n30 minÀlex Serrano\nIdea original i direccióEurope is Living\nTeatre visual, dansa, performance i audiovisuals interactius\nper parlar de la solitud, la culpa i la resurreccióPau Palacios i Àlex Serrano\nEster Forment, Diego Anido\ni Jordi Oriol\nRepartiment per determinar\nUna coproducció del Festival Temporada\nAlta 2007 - Festival de Tardor de Catalunya\ni el Festival de Barcelona Grec.La participació d’AREAtangent\nen el Festival de Barcelona Grec\ninclou també el programa\nradiofònic «Àrea de text»,\non es mostren catorze peces\ndramatúrgiques. Podeu escoltar\n«Àrea de text» a COMRàdio\nels dissabtes i diumenges,\ndel 7 de juliol al 19 d’agost,\nEspectacle en catalàTeatre\n38Renaixem de les nostres pròpies cendres cada dia: prenem fàrmacs, ens injectem silicona i ens\nreinventem, només per estavellar-nos finalment contra nosaltres mateixos. Som el futur, som\nels fills de la nova era, però… no portem manual d’instruccions! Europe is Living a Celebration\nés una trilogia escènica sobre la culpa, la resurrecció i la solitud. El Festival de Barcelona Grec\nn’acull la tercera part en una experiència de treball en procés que permet al col·lectiu\nAREAtangent mostrar la seva metodologia i la seva condició de plataforma de joves creadors.\nRenacemos de nuestras cenizas a diario: tomamos fármacos, nos inyectamos silicona y nos\nreinventamos, sólo para acabar estrellándonos contra nosotros mismos. Somos el futuro pero…\n¡no tenemos manual de instrucciones! Europe is Living a Celebration es una trilogía escénica sobre\nla culpa, la resurrección y la soledad. El Festival de Barcelona Grec acoge la tercera parte del\nmontaje en un trabajo en proceso que permite a AREAtangent mostrar su metodología.\nWe are reborn from our own ashes every day: we take drugs, we inject silicon into ourselves, we\nreinvent ourselves, only to end up crashing into ourselves again. We are the future but… there’s\nno instruction manual! Europe is Living a Celebration is a dramatic trilogy on the themes of guilt,\nresurrection and solitude. Barcelona’s Grec Festival hosts the third part, a work in progress that\nreveals AREAtangent’s approach to play production.Théâtre des LuciolesEva PerónTeatre Lliure -de Copi17 i 18 de juliolSala Fabià Puigserver21 h\n1 h 15 minMarcial Di Fonzo Bo\nPierre Maillet, Rodolfo de Souza\ni Augustin Vasquez\nSoUn actor representa el paper d’Eva Perón, que apareix\nen escena com un ésser despòtic i vulgar però alhora\nrabiosament lúcidProducció executiva: Théâtre des Lucioles\nUna producció del Théâtre National\nde Bretagne (Rennes), Teatro a Mil (Xile),\nInstitut culturel français de Santiago\nde Chili, amb el suport de Cultures France,\n(AFAA) i l’Office national de diffusion\nFotografia: Richard VolanteEspectacle en castellàMalalta de càncer, Eva Perón viu els seus darrers dies però es nega a deixar-se morir. Crida,\ninsulta els qui l’acompanyen: sa mare, la infermera, tota la resta de personatges que té al voltant\ni que, com el mateix general Perón, li parlen com si ja fos morta. Tràgica i violenta, aquesta\nrevisió del personatge d’Evita a càrrec de Copi barreja el drama i un humor cruel. Tan despòtica\ncom vulgar i alhora absolutament lúcida, l’Evita de Copi és una mena de barreja entre les dives\ndel cinema dels anys cinquanta i Lady Macbeth. Di Fonzo Bo incorpora a més a l’espectacle\nuna reflexió sobre l’actor i la representació en fer que sigui un home (ell mateix) qui interpreta\nen escena el paper d’Evita.\nEva Perón vive sus últimos días, pero se niega a morir: grita, insulta a quienes la acompañan,\ncomo su madre, la enfermera y las demás personas. El drama y un humor cruel se mezclan\nen esta revisión del personaje de Evita, que aquí aparece como un ser tan despótico como vulgar\ny absolutamente lúcido. Marcial Di Fonzo Bo encarna el personaje de Evita e incorpora así\nal espectáculo una reflexión sobre el actor y la representación.\nEva Peron has reached the end of her days, but she refuses to die: she shouts, she insults all around\nher – her mother, her nurse and everybody else. Drama and black comedy are interwoven in this\nre-examination of Evita, portrayed here as a vulgar but extremely lucid despot. By taking the role\nof Evita himself in this production, Marcial Di Fonzo Bo adds an element of reflection about the actor\nand the act of performing.Teatre\nper a un conte breuTeatre Lliure - Espai LliureInspirat en l’obra «La gavina», d’Anton Txèkhov1 h 30 minUna immersió en l’univers de Txèkhov que serveix per parlar\nde l’art, la interpretació i l’home en el caòtic món dels nostres\nDireccióDel 20 al 22 de juliol\n22 €Daniela Fortes\nDirectora adjunta / creació\nBel Garcia, Bel Teixeira, Emílio de\nMello, Enrique Diaz, Felipe Rocha,\nGilberto Gawronski i Mariana Lima\nAfonso Tostes Escenografia\nCristina Moura Coreografia /\ncol·laboració en la creació\nLucas Marcier i Rodrigo Marçal,\nEstúdio Apr X Banda sonora\nMarcelo Olinto Figurins\nManeco Quinderé Il·luminació\nOperador de so i vídeoUna de les peces teatrals més conegudes de Txèkhov revisitada per un dels grans noms del teatre\ncontemporani brasiler. Això és Gaivota. Tema per a un conte breu, que pren com a centre el text de\nl’escriptor rus per fer un treball d’investigació en el qual han participat els mateixos actors. Els\nintèrprets canvien de personatges o els multipliquen per crear una proposta onírica, de vegades\nd’estètica dadaista, de l’obra de Txèkhov. En el text que es representa s’inclou, a més, La dama de\nles camèlies i el diari de treball de Stanislavski, i s’incorpora l’experiència personal i professional\ndels actors per parlar de l’home, del temps, de la visió del segle XXI... I és que, utilitzant La gavina,\nel muntatge ens submergeix en l’univers txekhovià per parlar del teatre i de la interpretació,\nperò també de l’art i de l’home en el món d’avui.\nUna de las piezas teatrales más conocidas de Chejov revisitada por uno de los grandes nombres\ndel teatro contemporáneo brasileño. Gaivota. Tema per a un conte breu parte del texto del escritor\nruso para hacer un trabajo de investigación en el que han participado los propios actores. En el texto,\nque incorpora La dama de las camelias, el diario de trabajo de Stanislavski y la experiencia personal\ny profesional de los actores, se habla del hombre, del tiempo, de la visión del siglo XXI … Una\ninmersión en el universo de Chejov que sirve para hablar sobre el teatro y la interpretación, pero\ntambién del arte y del hombre en el mundo de hoy.\nOne of Chekhov’s best-known plays, revisited by one of the leading names in contemporary Brazilian\ntheatre. Gaivota. Tema per a un conte breu takes its inspiration from The Seagull, embarking on\nan investigative work in which the actors themselves take part. The themes of the text, which\nincorporates elements from The Lady of the Camellias, Stanislavsky’s production diaries and the\nactors’ own personal and professional experience, are people, time, the 21st century… An immersion\nin Chekhov’s universe that provides a vehicle for discussing the theatre, art and the individual\nin today’s chaotic world.Concepció del projecte: Emílio de Mello,\nEnrique Diaz i Mariana Lima\nUna producció d’Emílio de Mello, Enrique\nDiaz i Rossine A. Freitas\nDirecció de producció de la companyia:\nProducció executiva de la companyia:\nProducció executiva a Barcelona\ni representació: MOM Produccions\n(Nèlida Falcó i Beth Accioly)\nRealització: Centro de Empreendimentos\nArtísticos Barca Ltda.\nAquest espectacle va ser seleccionat per\nal Prêmio Funarte de Teatro Myriam Muniz\n2006 amb el patrocini de Petrobrás.Espectacle en portuguès\n41La Fura dels Baus\nDel 20 al 28 de juliolImperium21 h\n1 h 5 minJürgen Müller\nJürgen Müller i Lluís Fusté\nLaura Ojer, Gador Martín, Lola\nLópez, Valeria Alonso, Florencia\nGaliñanes, Diana Kerbelis, Marta\nRoca i Montse Vidal\nConcepció de vestuari i metall-art\nMiki Espuma, Pep Gatell, Jürgen\nMüller, Àlex Ollé, Carlüs Padrissa\ni Pera Tantiñá\nMagnètica Management SL\nProducció executiva: MOM Produccions.\nUna coproducció de la Societat Estatal per\na l’Acció Cultural Exterior, el Ministerio\nde Cultura (INAEM), la Fura dels Baus\nAmb la col·laboració de l’ICIC.\nLa Fura dels Baus és una companyia en\nconveni amb el Departament de Cultura de\nla Generalitat de Catalunya i el Ministerio\nFotografia: Andreu Adrover\nAforament sense cadiresEspectacle en català, castellà\n42La Fura dels Baus torna a les seves arrels amb un muntatge\ninterpretat només per dones que ataca amb contundència\nla lògica imperialistaImperium és una experiència de la violència, l’abús i el canibalisme que fonamenten la lògica\nimperialista. Una lògica que tenyeix tots els nivells de la relació de la nostra societat.\nImperium és una experiència furera total on el públic deixa d’estar protegit a la seva butaca\ni es fa còmplice de la tragèdia.\nImperium és el primer espectacle de llenguatge furer interpretat només per dones, i es va\nestrenar l’1 de maig a Pequín.\nNascuda el 1979, La Fura dels Baus va revolucionar el món de les arts escèniques amb accions\nen què intervenia als espais reservats al públic. La companyia, sempre a la recerca de\nl’espectacle total, ha treballat els últims anys en teatre, òpera i fins i tot en cinema.\nImperium es una experiencia de la violencia, el abuso y el canibalismo que sustentan la lógica\nimperialista. Una lógica que tiñe todos los niveles de la relación de nuestra sociedad. Imperium es\nuna experiencia furera total donde el público deja de estar protegido en su butaca y se hace cómplice\nde la tragedia. El estreno mundial del espectáculo tuvo lugar el pasado mayo en Pekín.\nImperium is an experience exploring the violence, abuse and cannibalism on which the imperialist\nlogic rests, a logic which affects relations at all levels in our society. Imperium is a Fura dels Baus\nexperience in which members of the audience are no longer safe in their seats, but become\naccomplices in the tragedy. This world premiere of this show took place in Beijing in May this year.En cualquier otra parteBiblioteca de Catalunyad’Àlex Mañas21.30 hDel 20 al 25 de juliol20 €\n1 h 15 minUna obra d’ambient tarantinià que va guanyar el premi SGAE\nde Teatre 2006Àlex Mañas\nDavid Selvas, Roger Coma\ni Dominika Kojro\nUna coproducció d’Associació\nen Cursiva i el Festival de Barcelona\nFotografia: Albert UriachUn país, un estat, una ciutat que mira de mantenir les seves riqueses i la seva identitat davant\nl’onada d’immigració dels països pobres. En un solar, dos homes, dos «polis», dos gàngsters,\nvetllen per la nostra seguretat, per les nostres riqueses, vetllen per nosaltres.\n...Cossos de seguretat que protegeixen les urbanitzacions dels rics. Corrupció policial contra\nels immigrants. Il·legalitats durant els interrogatoris per part de les autoritats. Irregularitats\na les fronteres. Exèrcits públics. Exèrcits privats. Exèrcits paral·lels. Terrorisme contra\nterrorisme... Nosaltres pensem que tot això ha deixat de passar únicament a les «pel·lis»\nde Tarantino o Scorsese... Això també passa... En cualquier otra parte. El Festival de Barcelona\nGrec estrena l’obra amb la qual Àlex Mañas va guanyar el Premi SGAE de Teatre 2006.Espectacle en castellà\n11 de juliol, 20 h,\nBiblioteca Vila de GràciaUn pueblo, los habitantes de una urbanización o una familia intentan mantener su capital\ny su identidad frente a la ola de inmigración. En un solar, dos hombres, dos polis, dos gánsteres,\nvelan por nuestra estabilidad, por nuestras riquezas, velan por nosotros.\n...Cuerpos de seguridad que protegen las urbanizaciones. Corrupción policial. Ilegalidades\nen interrogatorios. Ejércitos privados. Ejércitos paralelos... Pensamos que todo esto ya no sólo pasa\nen las pelis de Tarantino o Scorsese... Esto también pasa... En cualquier otra parte. El Festival de\nBarcelona Grec estrena la obra con la que Àlex Mañas ganó el Premio SGAE de Teatro 2006.\nA people, the inhabitants of a residential area, a family… they will all try to protect their property\nand their identity against waves of immigrants. On an empty lot, two men, two cops, two gangsters,\nare trying to safeguard our stability, our wealth. They are guarding us.\n...Security guards protecting residential communities. Police corruption. Private armies. We no\nlonger believe this only happens in the films of Tarantino, Scorsese, etc... As the title of this piece\nindicates, these things can also happen... anywhere else. The Grec Festival of Barcelona presents\nthe first production of the play for which Àlex Mañas was awarded the 2006 SGAE Theatre Prize.Teatre\n22.45 h, dg.: 20.30 hEl perseguidor\nde Julio Cortázar16 €\n1 h 15 minLurdes Barba\nDirecció escènicaUna fugaç però intensa mirada a l’univers mental d’un creador\nde jazzAndreu Martín\nDramatúrgia i selecció de textos\nGonzalo Cunill i Pedro Gutiérrez\nJordi Prats saxo alt\nDani Nel·lo saxo baríton\nRamon Àngel Rey bateria\ni Miquel Àngel Cordero contrabaix\nDisseny i il·luminació\nUna coproducció de Barcelona ad libitum\nAmb la col·laboració de Casa América, RBA\ni Círculo de Lectores.\nFotografia: Lluís Miquel PalomaresEspectacle en castellà\namb música en directeTeatre\n44Mentre Julio Cortázar perseguia un personatge per a un conte, moria el saxofonista Charlie\nParker. La nota biogràfica que es va publicar als diaris va fer decidir l’escriptor a convertir\naquest músic en un personatge de ficció.\nJohnny, innocent i contradictori, perseguidor desesperat d’una música inexistent, caminarà\nacompanyat de Bruno, narrador i testimoni de l’angoixa existencial de Johnny, crític de jazz,\nescriptor i perseguidor del prestigi i la fama.\nCortázar i Parker ens ofereixen el material per a un espectacle, perseguidor d’emocions,\non text i música es travessen i s’impliquen en un diàleg constant.\nMientras Julio Cortázar perseguía a un personaje para un relato, moría el saxofonista Charlie Parker.\nLa nota biográfica que se publicó en el diario decidió al escritor a convertirlo en personaje de ficción.\nJohnny, inocente y contradictorio, perseguidor desesperado de una música inexistente, caminará\nacompañado de Bruno, narrador y testigo de la angustia existencial de Johnny, crítico de jazz,\nescritor y perseguidor de prestigio y fama.\nCortázar y Parker nos ofrecen el material para un espectáculo, perseguidor de emociones, donde\nel texto y la música se cruzan y se implican en un diálogo constante.\nWhilst Julio Cortázar was looking for a protagonist for a story, the saxophonist Charlie Parker was\ndying, and it was the musician’s obituary that decided the writer to turn him into a fictional character.\nThe story of Johnny, naïve and contradictory, desperately pursuing a music that does not exist, is\nnarrated by Bruno, a jazz critic, writer and seeker of fame and fortune who witnesses Johnny’s\nexistential anguish at first hand.\nCortázar and Parker provide the material for a show which seeks to generate emotion, one in which\ntext and music are interwoven into a continuous dialogue.Teatro Stabile del Veneto Carlo GoldoniLa famiglia\n22 i 25 €de Carlo Goldoni2 h 30 minUna celebració del 300 aniversari del naixement de Goldoni\nde la mà de Lluís PasqualLluís Pasqual\nEros Pagni, Virgilio Zernitz,\nGaia Aprea, Anita Bartolucci,\nGiovanni Calò, Massimo\nCagnina, Piergiorgio Fasolo,\nNunzia Greco, Aldo Ottobrino,\nPaolo Serra i Enzo Turrin\nUna coproducció del Teatro Stabile\ndel Veneto i el Teatro Stabile di Genova,\nen col·laboració amb Regione del\nVeneto i La Biennale Teatro di Venezia.Espectacle en venecià\nsobretitulat en catalàEstrenada l’any 1750, La famiglia dell’antiquario té com a protagonista el vell comte Anselmo\nTerrazzani, un home que, afectat per una mania col·leccionista, ha perdut el sentit de la realitat\ni compra tota mena de falses antiguitats. El comte malbarata així el dot aportat a la família per\nla seva jove Doralice, a qui la sogra, la comtesa Isabella, menysprea per ser filla d’un comerciant.\nUna comèdia sobre el declivi de la noblesa, la impetuosa arribada de la burgesia i l’enfrontament\nentre els dos estaments que provoquen aquests canvis.\nLluís Pasqual, que el 1985 ja va posar en escena Un dels últims vespres de Carnaval, torna\na Goldoni tot i que aquesta vegada s’hi enfronta en venecià, en un muntatge que s’estrena\na la Biennal de Venècia pel 300 aniversari del naixement de l’autor.\nEstrenada en 1750, La famiglia dell’antiquario tiene como protagonista al conde Anselmo Terrazzani,\nafectado de una manía coleccionista que le hace malgastar la dote de su nuera, hija de un mercader.\nEl declive de la nobleza y la entrada en escena de una pujante burguesía son los temas de la obra,\ncuya puesta en escena firma Lluís Pasqual. El montaje se estrena en la Bienal de Venecia con motivo\nde los 300 años del nacimiento de Goldoni.\nFirst performed in 1750, the principal character in La famiglia dell’antiquario is Count Anselmo\nTerrazzani, an elderly man who, addicted to collecting antiques, squanders the dowry provided by\nthe father of his daughter-in-law, a merchant. The themes of this play, directed here by Lluís\nPasqual, are the decline of the nobility and the emergence of the thriving bourgeoisie. The production\nwas first performed at the Venice Biennale to mark the 300th anniversary of Goldoni’s birth.Teatre\nVersió de Juan MayorgaDe 15 a 30 €\n1 h 30 minJosé Carlos Plaza\nAna Belén, Chema Muñoz, Fran\nPerea, Daniel Esparza, Alicia\nHermida i Javier Ruiz de Alegría\nUna coproducció de Pentación\nEspectáculos i el Festival de Teatro Clásico\nde Mérida.Espectacle en castellàAna Belén interpreta una dona enamorada del seu fillastre\nque trenca els prejudicis i s’exposa al càstig i la vergonyaJuan Mayorga versiona un mite clàssic que gira al voltant d’una passió il·legítima: la que sent\nFedra, esposa de Teseu, pel seu fillastre Hipòlit. La passió carnal i l’obsessió espiritual la porten\na trencar les normes i els prejudicis, ignorar els conceptes del bé i el mal i exposar-se al càstig\ni la vergonya. L’actriu i cantant Ana Belén es torna posar en mans del director José Carlos Plaza,\namb qui el 2005 ja va coincidir a Diatriba de amor contra un hombre sentado, per interpretar una\ndona que estima i que és, alhora, culpable i innocent, una dona que és víctima de la seva pròpia\nJuan Mayorga versiona la historia de una pasión ilegítima: la que siente Fedra, esposa de Teseo,\npor su hijastro Hipólito y que la lleva a romper normas y prejuicios, a ignorar los conceptos del bien\ny el mal. Ana Belén encarna a una mujer que ama y que es, a la vez, culpable e inocente, una mujer\nque es víctima de sus propias pasiones.Teatre\n46Juan Mayorga presents his version of a story of illicit love: the passion which Phaedra, wife\nof Theseus, feels for her stepson Hippolytus and which leads her to break rules and to overcome\nprejudices and ignore ideas about good and evil. Ana Belén plays a woman in love who is at once\ninnocent and guilty, a woman who is the victim of her own passions.www.bcn.cat /barcelonafestivalMúsicaTeatre Grec\n22 hOmara Portuondo\ni la Barcelona Big Latin EnsembleDe 15 a 30 €Ramon Escalé\nPiano i direccióNit de ritmes llatins i sons mediterranis amb la presència\nestel·lar d’una gran dama de la música cubanaOmara Portuondo\nIvo Oller, Dennis Hernández\ni Raynald Colom\nVíctor Correa i Toni Belenguer\nRafael “Jimmy” Jenks\nPercussions i paila\nUna producció del festival Mataró\nCruïlla de Cultures.La música d’arrel afrocubana i els sons mediterranis han trobat un territori comú a la Barcelona\nBig Latin Ensemble, un projecte nascut gràcies a La Casa de la Música Popular de Mataró, el\nfestival Mataró Cruïlla de Cultures i el pianista i compositor Ramon Escalé. La Barcelona Big Latin\nEnsemble és una reunió d’all-stars del jazz llatí relacionades amb Barcelona. I per presentar-les\ncompten ni més ni menys que amb Omara Portuondo, una gran dama de la música cubana que ha\ncol·laborat amb Nat King Cole, amb l’Orquesta Aragón i amb Chucho Valdés, entre d’altres.\nA la primera part del concert Omara Portuondo recordarà els seus temes clàssics, i a la segona\nEscalé protagonitzarà, en clau llatina i jazzística, una suite basada en textos de poetes d’ambdós\ncostats de l’Atlàntic.\nLa música de raíz afrocubana y los sonidos mediterráneos se dan cita en la Barcelona Big Latin\nEnsemble, una reunión de all-stars del jazz latino relacionadas con Barcelona. Para su presentación\ncuentan con Omara Portuondo, una gran dama de la música cubana que ha colaborado con Nat King\nCole, la Orquesta Aragón y Chucho Valdés, entre otros.\nEn la primera parte del concierto Omara Portuondo recordará sus temas clásicos y en la segunda,\nEscalé protagonizará, en clave latina y jazzística, una suite basada en textos de poetas de ambas\norillas del Atlántico.Música\n52Afro-Cuban sounds and Mediterranean rhythms meet in the Barcelona Big Latin Ensemble,\nan all-star band made up of Latin jazz musicians with links to Barcelona. This debut performance\nfeatures Omara Portuondo, the leading lady of Cuban music who has worked with Nat King Cole,\nthe Orquesta Aragón and Chucho Valdés, amongst many more.\nIn the first part of the concert, Omara Portuondo will sing her classic hits, whilst in the second,\nRamon Escalé will lead the performance of a Latin jazz suite based on texts by poets from either\nside of the Atlantic.Laurie AndersonTeatre GrecHomeland22 h30 de junyDe 12 a 36 €Laurie Anderson combina música, poesia i un disseny visual\nde Willie Williams per parlar de les pors i les obsessions\nde la Nord-amèrica d’avuiLa polifacètica artista nord-americana porta a Barcelona el seu últim espectacle. Anderson\nés una activa creadora que combina en les seves obres diferents personalitats artístiques: és\ninterpret, poetessa, cineasta, artista plàstica… Un bon exemple de la seva capacitat d’utilitzar\nconjuntament diferents disciplines és Homeland, on fa servir la música, la poesia i tota mena de\nrecursos visuals per parlar de la Nord-amèrica d’avui i les seves obsessions. La relació entre por\ni llibertat, la cada vegada més gran acceptació de la violència i el nou llenguatge de la guerra són\nalguns dels temes que es tracten durant el xou, amb una base musical que barreja l’electrònica,\nels instruments de corda i la veu de l’artista.\nLa polifacética artista norteamericana trae a Barcelona un nuevo espectáculo. Anderson es\nuna activa creadora que combina distintas personalidades artísticas, pues no sólo es intérprete,\nsino también poetisa, cineasta, artista plástica… Un ejemplo de su capacidad para emplear\nconjuntamente distintas disciplinas es Homeland, donde utiliza la música, la poesía y los recursos\nvisuales para hablar de la Norteamérica de hoy y sus obsesiones en un show cuya base musical es\nuna mezcla de electrónica, instrumentos de cuerda y la voz de la artista.Laurie Anderson\nVeu, violí, teclats, samples\nFotografia: Laurie AndersonEspectacle en anglès\nsobretitulat en catalàThis multi-talented American artist brings a new show to Barcelona. Laurie Anderson is a restlessly\ncreative artist with many strings to her bow, for she is not only a performer, but also a poet, a filmmaker, a painter… An example of her ability to employ different artistic disciplines to great effect is\nHomeland, in which she brings together music, poetry and visual art to explore both her obsessions\nand North America today. Homeland is a show whose musical base is formed by a fusion of electronic\nsounds, wind instruments and vocals.Música\nDel 3 al 29 de juliolJuliol a l’Auditori20.30 h (29 de juliol: 19 h)\n10 €Dimarts 3 de juliolDijous 12 de juliolDimarts 24 de juliolObres de Brahms i WebernObres de Nurymov, Beethoven\ni XostakòvitxObres de Ravel, Sluka i DebussyNatalia Prischepenko violí\nHeime Müller violí\nEckart Runge violoncelAtrium String QuartetPetr Zdvihal violí\nJan Valta violí\nDavid Havelík violoncelDijous 5 de juliolDijous 19 de juliolDijous 26 de juliolObres de Haydn, Adés i BeethovenObres de Beethoven Janácek\ni DvorakObres de Mozart, Schubert i LaloSkampa QuartetBen Hancocx violí\nHannah Dawson violí\nCara Berridge violoncelSala 2 Oriol Martorell\nArtemis QuartetSala 2 Oriol MartorellEndellion String Quartet\nAndrew Watkinson violí\nRalph de Souza violí\nDavid Waterman violoncelSala 2 Oriol MartorellAlexey Naumenko violí\nAnton Ilunin violí\nAnna Gorelova violoncelSala 2 Oriol MartorellPavel Fischer violí\nJana Lukásová violí\nLukas Polak violoncelSala 2 Oriol Martorell\nHerold QuartetSala 2 Oriol Martorell\nSacconi QuartetDiumenge 29 de juliol\nSala 1 Pau CasalsObres de Stravinsky, Beethoven\ni RavelJove Orquestra Nacional\nde Catalunya (JONC)\n54Manel Valdivieso direccióOrlando Furioso!L’Auditori.Concert per a quartet de corda, tambor i soprano4 i 5 de juliolSala 3 Tete Montoliu22 h\n1hUn grup de cinc màquines sonores acompanyen l’actuació d’una\ncantant lírica. Un muntatge basat en l’obra de Ludovico Ariosto\nque posa de manifest l’estret lligam entre art i tecnologiaÉs possible fer un concert sense músics? Qui ho dubti només ha d’anar a L’Auditori, on podrà\nveure en acció les cinc màquines sonores que, acompanyades d’una mezzosoprano, interpretaran\nla peça Orlando Furioso! Aquest singular projecte, que posa de manifest els lligams entre art\ni tecnologia, combina la música del compositor contemporani Michael Gross amb un llibret basat\nen el conte fantàstic de Ludovico Ariosto. L’espectacle forma part del programa d’activitats\nde l’Any de la Ciència.\nAl capdavant del projecte hi ha Roland Obeter, escenògraf que ha treballat amb La Fura dels\nBaus, l’escultor Jaume Plensa, l’arquitecte Enric Miralles, el dissenyador Xavier Mariscal\ni el cineasta Bigas Luna, entre d’altres.\n¿Se puede hacer un concierto sin músicos? Quien lo dude sólo tiene que ir a L’Auditori y ver en acción\nlas máquinas sonoras que, junto a una mezzosoprano, interpretarán la pieza Orlando Furioso!\nEl proyecto combina la música del compositor contemporáneo Michael Gross con un libreto basado\nen la obra de Ludovico Ariosto. Al frente del proyecto, el escenógrafo Roland Obeter, colaborador\nde La Fura dels Baus. El espectáculo forma parte del programa de actividades del Año de la Ciencia.\nIs it possible to perform a concert without musicians? All those who doubt this need only make their\nway to L’Auditori and see the sound machines that will accompany a soprano in a performance\nof Orlando Furioso! The project combines music by contemporary composer Michael Gross with\na libretto based on Ludovico Ariosto’s epic poem. Directing the production is set designer Roland\nObeter of La Fura dels Baus fame. The performance forms part of the programme of activities\nfor Science Year 2007.Roland Olbeter\nComposició i segona veu\nClaudia Schneider Mezzosoprano\nAntoni Comas Tenor (veu\nAriosto / Burkhart Kroeber Llibret\nFranc Aleu / Urano Vídeo\nPaco Beltran Il·luminació\nChu Uroz Vestuari\nEscultor del cap\nJosé Manuel Uros\nDisseny gràfic del vídeo\nMuntatge de vídeo dels instruments\nCarlos Jovellar, E.B.A.\nChristian Konn, E.B.A., MASTERS\nCarlos Fesser Dissseny de so\nPere Rifà Tècnic de so\nMarta Pérez Porro Producció\nAlbert Claret, Isabel Darnell\ni Pep Sala Lloc web\nUna coproducció de Roland Olbeter amb\nel Festival d’Òpera de Butxaca i el Festival\nde Barcelona Grec. Amb el suport del\nde Catalunya. Amb la col·laboració de\nCosmoCaixa Barcelona-Obra Social de la\nCaixa.Les màquines sonores es podran\nvisitar a CosmoCaixa Barcelona,\nun centre de l’Obra Social de\n“la Caixa”, del 12 al 22 de juliol.\nEls espectadors que hagin comprat\nentrades per a qualsevol\nespectacle de música del Festival\npodran presentar l’entrada a les\ntaquilles de CosmoCaixa i accedir\ngratuïtament a l’exposició «Física\ni Música. Vibracions per a l’ànima»\ni a la resta d’exposicions.\nFotografia: Albert ClaretMúsica\n55Fundació Joan Miró\n(Pati Nord i Auditori)\nDel 5 al 26 de juliolNits de Música\nConcerts de música improvisada i clàssics del jazz contemporani20.30 h\n10 €Cicle seleccionat per Agustí FernándezMúsica\n56Dijous 5 de juliolDijous 19 de juliolMaskesmachineAtomicLiesbet Swings\nTotes les intèrprets toquen ukulele,\nguitarra, violí, teclat, bateria,\nxilòfon, melòdiques i percussió.Fredrik Ljungkvist saxos\nMagnus Broo trompeta\nIngebrigt H. Flaten contrabaix\nPaal Nilssen-Love bateriaDijous 12 de juliolDijous 26 de juliolJo Krause QuartetJoachim KühnLlibert Fortuny saxo\nJo Krause bateriaJoachim Kühn pianoFlamenc\na la plaça del ReiPlaça del Rei\n22 €Chicuelo, Sara Flores, Domingo Patricio, Nacho Blanco\nUn cicle a la plaça del Rei amb el flamenc més actualAmb la col·laboració de Taller\nde Músics.Quatre intèrprets i compositors flamencs prenen la plaça del Rei com a escenari per mostrarnos el seu art: Chicuelo, un prolífic compositor i una de les guitarres més valorades del moment;\nSara Flores, cantaora amb una veu plena de matisos que té personalitat pròpia; Domingo Patricio,\nun músic que amb la flauta travessera ha aportat noves sonoritats al flamenc, i Nacho Blanco,\nun bailaor capaç de fusionar flamenc amb jazz i fins i tot funky.\nCuatro intérpretes y compositores flamencos toman la plaza del Rei como escenario para\nmostrarnos su arte: Chicuelo, una de las guitarras más valoradas del momento, Sara Flores,\ncantaora con voz de gran riqueza y personalidad propia, Domingo Patricio, cuya flauta travesera\nha aportado nuevas sonoridades al flamenco, y Nacho Blanco, un bailaor que fusiona flamenco, jazz\ne incluso funky.\nFour Flamenco performers and composers take Plaça del Rei as their venue, a showcase for their\nart: Chicuelo, one of the most outstanding guitarists of the day; Sara Flores, a cantaora with a rich\nvoice full of personality; Domingo Patricio, whose flute has brought new sounds to Flamenco;\nand Nacho Blanco, a bailaor who blends Flamenco, jazz and even funk into a unique dance style.Dijous 5 de juliolDijous 19 de juliolChicueloDomingo PatricioAmb la col·laboració especial de\nRaynald ColomAmb la col·laboració especial de\nNacho BlancoJuan Gómez Chicuelo\nMónica Navarro Makandel cante\nRaynald Colom trompetaDomingo Patricio flauta travessera\nRaúl Levia cante\nDaniel Figueras guitarra flamenca\nPepe Patricio baix\nPepe Motos percussió\nNacho Blanco ballDijous 12 de juliolDijous 26 de juliolSara FloresNacho BlancoAmb la col·laboració especial de\nJosé Manuel ÁlvarezAmb la col·laboració especial\nd’Eli Ayala i Yolanda CortésSara Flores cante\nIrene Sansalvadó flauta\nJuan Cortés guitarra flamenca\nMarina Albero piano i salteri\nMartín Meléndez baix\nJosé Manuel Álvarez ballNacho Blanco ball\nRaúl Levia i El Zambullo cante\nJuan Cortés i Eduardo Cortés\nRicardo Ruiz baix\nJosé Demode percussió\nYolanda Cortés i Eli Ayala ball\n57Òscar BrizPlaça del ReiQuart creixent22 h6 de juliol20 €Òscar Briz\nFlauta travessera, melòdica i cors\nProducció executiva: Ventilador MúsicUn cantant i compositor que reivindica un ésser humà noble\ni capaç de rebel·lar-se contra una existència imposadaVa ser líder de Banderas de Mayo, una banda mítica del panorama musical valencià de mitjan\ndècada de 1980, i guitarra de Withlams, un exitós grup independent d’Austràlia, on va viure\nuna temporada. Però, de fa anys, aquest cantant i compositor treballa en l’àmbit de la cançó,\ni a cada una de les seves creacions ens mostra la seva capacitat de portar al seu propi camp\nles influències més diverses i vestir-les amb unes lletres que reivindiquen un ésser humà més\nnoble, un ésser humà que es revolta contra un estil de vida imposat. A Quart creixent, el seu\ndarrer treball, es donen la mà la programació electrònica i un so acústic enregistrat en plena\nnatura, sota la llum de la lluna.\nHace ya años que este cantante y compositor trabaja en el ámbito de la canción. En ese campo nos\nha demostrado su capacidad para incorporar las influencias más diversas y vestirlas con unas letras\nque reivindican un ser humano capaz de rebelarse contra un estilo de vida impuesto. En Quart\ncreixent, su último trabajo, se dan la mano la programación electrónica y un sonido acústico grabado\nÒscar Briz is a vocalist and composer who has long been working in the field of song, revealing\nan admirable ability to absorb the most diverse influences and to couple them with lyrics portraying\na human being at odds with imposed lifestyles. In his most recent album, Quart creixent, electronic\nprogramming is interwoven with acoustic sounds recorded in the open air.Música\n59Plaça del Rei\n7 de juliolShuarma22 h\nVeu principalEl vocalista d’Elefantes presenta en directe «Universo»,\nel seu primer disc en solitariCaspar St. Charles\nAforament sense cadiresDesprés d’una llarga carrera amb la banda de pop-rock Elefantes i d’acomiadar-se del grup, que\nes va dissoldre el 2006 amb un concert a la sala Razzmatazz, Shuarma, el vocalista, s’ha centrat\nen una carrera en solitari que ja ha donat com a fruit el disc Universo. Aquest treball, enregistrat\nentre Londres, Barcelona i Burkina Faso, inclou temes com «El tiempo se puede parar», «Río\nabajo» o «Todo cambia». Els molts seguidors d’Elefantes esperen impacients el que promet ser\nuna vetllada d’alta intensat musical.\nTras una larga carrera con Elefantes y de despedirse del grupo, disuelto en 2006 con un concierto\nen la sala Razzmatazz, Shuarma, el vocalista, se ha centrado en una carrera en solitario que ya ha\ndado como resultado el disco Universo. Este trabajo, grabado entre Londres, Barcelona y Burkina\nFaso, incluye temas como «El tiempo se puede parar», «Río abajo» o «Todo cambia».Música\n60After ending a long stint with Elefantes in 2006 with a farewell concert at Razzmatazz, after which\nthe group broke up, vocalist Shuarma has concentrated on a solo career, whose first results can be\nheard on Universo, an album recorded in London, Barcelona and Burkina Faso. The disc features\nsuch outstanding tracks as «El tiempo se puede parar», «Río abajo» and «Todo cambia».Medeski Scofield\nMartin & WoodTeatre Grec«Out Louder», l’últim treball conjunt del quartet, repassa\nen clau de jazz fusió els diferents estils de la música «funk»John Medeski\nPiano i teclats8 de juliol\nDe 15 a 36 €John Scofield\nGuitarraCom és el jazz del segle XXI? Qui vulgui saber-ho haurà de passar pel Teatre Grec, on fa parada\ni fonda un dels col·lectius musicals més interessants del moment. I diem col·lectiu perquè la\nformació que podrem veure i escoltar al teatre de Montjuïc és el resultat de la col·laboració entre\nel trio de jazz fusió Medeski, Martin & Wood (MMW) amb el guitarrista John Scofield.\nEl primer capítol d’aquesta col·laboració va ser A Go Go, un àlbum de 1997 que va portar al grup\nun gran èxit, tant, que l’any 2006 van repetir l’experiència per grabar Out Louder, un treball\ndiscogràfic on, en formació de quartet, Scofield i MMW protagonitzen un viatge en clau jazzística\npels diferents estils de la música funk.Billy Martin\nFotografia: Danni ClinchQuien quiera saber cómo es el jazz del siglo XXI deberá pasarse por el Teatre Grec, donde actúa\nel cuarteto formado por el trío de jazz fusión Medeski Martin & Wood (MMW) y el guitarrista John\nScofield. El primer capítulo de esta colaboración fue A Go Go, un álbum de 1997 que reportó al grupo\nun gran éxito, tanto, que en 2006 repitieron la experiencia para grabar Out Louder, un trabajo\nen el que Scofield y MMW protagonizan un viaje en clave de jazz por los distintos estilos del funk.\nAnyone seeking to discover the essence of 21st-century jazz should come to the Teatre Grec, where\na quartet formed by the Medeski Martin & Wood (MMW) jazz fusion trio and the guitarist John\nScofield will be playing. The first instalment in this collaboration was A Go Go, the 1997 album that\nwas such a success that they repeated the experience in 2006, recording Out Louder, on which\nScofield and MMW take different funk styles and interpret them in the key of jazz.Música\n61Plaça del Rei\nSolo Piano25 €Gonzales\nPianoUn xou elegant i surrealista en el qual el provocador músic\ncanadenc canvia el xandall per l’americanaMocky\nAmb la col·laboració de Producciones\nAnimadas.Va néixer a Canadà, va esdevenir icona de l’underground a Berlín i finalment es va fer productor\ni pianista a París. Parlem de Gonzales, l’autor de discs com Über Alles, The Entertainist\no Presidential Suite, un músic provocador que ha col·laborat sovint amb Peaches, cantant\nencisador o raper explosiu que anat del trip hop al hip hop fent parada al cabaret. Ara Gonzales\nposa en escena un xou en el qual escenifica els temes del disc Solo Piano en un elegant format\nen el qual només necessita el seu piano i un suport audiovisual. Un xou surrealista a mig camí\nentre Andy Kaufman i Richard Clayderman.\nNació en Canadá, fue icono underground en Berlín y finalmente se hizo productor y pianista en París.\nEs Gonzales, un músico provocador, un cantante encantador o un rapero explosivo que ha viajado\ndel trip hop al hip hop haciendo escala en el cabaret. Ahora pone en escena su disco Solo Piano\nen un espectáculo surrealista, a caballo de Andy Kaufman y Richard Clayderman.\nBorn in Canada, he became an underground icon in Berlin and, finally, a producer and pianist\nin Paris. This is Gonzales, a provocative musician, a charming singer or a wild rapper who has flown\nfrom trip hop to hip hop, stopping over in cabaret. Now he performs music from his album Solo Piano\nin a surreal show somewhere between Andy Kaufman and Richard Clayderman.\nDe 15 a 30 €Lenine barreja influències sonores que van del rock\nal maracatú, passant pel pop i el funkLenine, una de les referències imprescindibles de la música popular brasilera actual, torna\na Barcelona per presentar el seu disc MTV Acústico. Cantant, compositor, arranjador i productor,\nLenine disposa d’una discografia limitada (set discs en prop de vint anys) però d’una qualitat\nexcepcional. Eclèctic com pocs, ha barrejat durant la seva carrera un munt d’influències sonores,\nentre elles el rock’n’roll, el maracatú i el funk.\nEntre els seus darrers discs hi ha Na Pressao, Falange Caníbal, i el més recent, InCité. És autor\nde prop de 500 cançons, algunes enregistrades per artistes com Maria Bethânia, Fernanda Abreu,\nMilton Nascimento o Daniela Mercury.\nLenine, una de las referencias imprescindibles de la música popular brasileña de hoy, vuelve\na Barcelona para presentar su nuevo trabajo, MTV Acústico. Cantante, compositor, arreglista\ny productor, Lenine es un músico ecléctico que ha mezclado influencias que van del rock’n’roll\nal maracatú, pasando por el funk. Entre sus discos más recientes, Na Pressao, Falange Caníbal e InCité.\nLenine, an essential figure in Brazilian pop music today, returns to Barcelona to present her latest\nalbum, MTV Acústico. Singer, composer, arranger and producer, Lenine is an eclectic musician who\nmixes influences ranging from funk and rock’n’roll to Maracatu. Other recent albums by Lenine\ninclude Na Pressao, Falange Caníbal and InCité.Lenine\nVeu, guitarres elèctriques\nGuitarres elèctriques i acústiques\nBaix elèctric i cor\nBateria, talking drum, pandeiro\nTrompeta i trompeta flugel\nSaxo alt, soprano i baríton\nProducció executiva: Posto NoveMúsica\n22 hPascal Comelade\ni Enric CasassesDe 15 a 28 €Enric Casasses\nGuitarres, pianos de joguina,\nClarinet, vents, joguines,\nFotografia de Pascal Comelade: Discmedi\nFotografia d’Enric Casasses: Neus DalmauAmb els seus instruments de joguina, Pascal Comelade\nencapçala una proposta musical intel·ligent i avantguardistaEls instruments de joguina són la marca de fàbrica d’aquest músic rossellonès que ja fa temps\nque lidera una de les propostes musicals més atractives, intel·ligents i avantguardistes\nde l’escena catalana. La seva música, de ressonàncies populars i interpretada en part amb\nels seus inseparables pianos en miniatura, passa pels balls de festa major, les sardanes,\nles velles pel·lícules i mil ritmes més que creen un seductor univers sonor. Al seu costat,\nla Bel Canto Orchestra, Pep Pascual, que manipula tot tipus d’objectes amb finalitats musicals,\ni el poeta Enric Casasses, perfecte acompanyant d’un Comelade que aquest any participa per\nprimera vegada en el Festival de Barcelona Grec.\nLos instrumentos de juguete son la marca de fábrica de este músico que hace tiempo que encabeza\nuna de las propuestas más atractivas, inteligentes y vanguardistas de la escena catalana. Su música\npasa por los bailes de fiesta mayor, las sardanas, la música de películas y mil ritmos más que\ncomponen un seductor universo sonoro. Junto a Comelade, que este año participa por vez primera\nen el Festival de Barcelona Grec, la Bel Canto Orchestra, Pep Pascual, que manipula todo tipo de\nobjetos con finalidades musicales, y el poeta Enric Casasses.Música\n64Toy instruments are the trademark of a musician who has long been considered one of the most\nexciting and intelligent avant-garde figures on the Catalan music scene. His repertoire takes its\ninspiration from popular dances, sardanas, film music and a thousand rhythms besides to create\na fascinating universe of sound. Joining Comelade and making their debut at the Grec Festival this\nyear are the Bel Canto Orchestra, Pep Pascual – who gets music out of all kinds of objects –\nand the poet Enric Casasses.Orquestra Simfònica\nde Catalunya (OBC)\nEl director Carlo Rizzi condueix un programa format per dues\nobres de TxaikovskiL’Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya s’afegeix a la programació\ndel Festival de Barcelona Grec amb un concert en el qual serà dirigida pel milanès Carlo Rizzi,\nun prestigiós director que va debutar l’any 1982 i que el 1985 va guanyar el Concurs Internacional\nToscanini de Parma. A més de conduir habitualment les orquestres d’alguns dels teatres d’òpera\nmés coneguts, Rizzi ha treballat amb formacions com l’Orquestra Nacional de França,\nles simfòniques de Chicago, Sidney i Mont-real, la London Symphony, la Royal Philharmonic\nde Londres i la Filharmònica de Viena, entre moltes altres. Per al festival ha triat un programa\nformat per dues obres de Txaikovski: la Simfonia núm. 5 i el Concert núm. 1 per a piano.\nLa Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya se suma al Festival de Barcelona Grec\ncon un concierto en el que estará dirigida por el milanés Carlo Rizzi, un prestigioso director que\nha trabajado con formaciones sinfónicas como la Orquesta Nacional de Francia, las sinfónicas\nde Chicago, Sidney y Montreal, la London Symphony, la Royal Philharmonic de Londres\ny la Filarmónica de Viena, entre otras. El programa está formado por dos obras de Chaikovski:\nla Sinfonía núm. 5 y el Concierto núm. 1 para piano.L’Auditori\nnúm. 1 en si bemoll menor, op. 23\nI. Allegro non troppo e molto\nSimfonia núm. 5 en mi menor,\nII. Andante cantabile, con alcuna\nIV. Finale: Andante maestosoThe Barcelona Symphony/National Orchestra of Catalonia joins the Barcelona Grec Festival with\na concert conducted by Carlo Rizzi, the renowned conductor from Milan who has worked with the\nFrench National Orchestra, the Chicago, Sidney and Montreal symphony orchestras, the Royal\nPhilharmonic Orchestra of London and the Vienna Philharmonic, amongst others. The programme\ncomprises two works by Tchaikovsky: Symphony No. 5 and Piano Concerto No. 1.Música\nDe 12 a 36 €Peter Greenaway\ni DJ Radar\nTulse Luper VJ TourPeter Greenaway\nSerge Dodwell (DJ Radar)\nNoTV Visual Music (Amsterdam)\nen associació amb 7th Day\nSistema de VJ\nProducció delegada: Elsinor\nEn col·laboració amb Change Performing\nArts, Milà.El cineasta Peter Greenaway actuarà com a videojòquei per\ndemostrar que es pot fer cinema en directeEl director de cinema Peter Greenaway té com a norma l’exploració constant. Ara s’ha entestat\na demostrar-nos que és possible el cinema en directe. Com a exemple, la seva actuació al Festival\nde Barcelona Grec, on combina en viu la música de DJ Radar (Serge Dodwell) amb imatges\nde les pel·lícules de la sèrie Les maletes de Tulse Luper, un projecte que explica les aventures\nd’una escriptora entre 1921 i 1989 en paral·lel a la història del segle XX (i concretament\nde la història de l’urani) com a rerafons. Només polsant sobre una gran pantalla de plasma, com\nsi fos un videojòquei, Greenaway mesclarà en directe les noranta-dues històries de Tulse Luper,\nque es projectaran en diverses pantalles en una experiència de cinema en viu.\nPeter Greenaway nos demuestra que se puede hacer cine en directo en una actuación en la que\nmezclará en vivo la música del DJ Radar (Serge Dodwell) con imágenes de las películas de la serie\nLas maletas de Tulse Luper. Con sólo pulsar sobre la pantalla, a la manera de un videojockey,\nGreenaway mezclará las distintas historias de Tulse Luper y se convertirá en el primer director\nde cine que trabaja en tiempo real.\nPeter Greenaway shows us how to make live cinema in a performance combining the live music\nof DJ Radar (Serge Dodwell) and images from Greenaway’s film series Tulse Luper’s Suitcase. By just\ntouching the screen like a videojockey, Greenaway mixes the different Tulse Luper stories to become\nthe first film director to work in real time.Música\n66Cobla Sant Jordi Ciutat de Barcelona\nDe Toldrà a la cobla del segle XXIPlaça del Rei\n12 €Josep Vila i Casañas\nDireccióLa Cobla Sant Jordi - Ciutat de Barcelona actuarà sota la batuta del director i compositor\nsabadellenc Josep Vila i Casañas. El director de l’Orfeó Català ens oferirà obres dels seus autors\nmés estimats, entre ells Eduard Toldrà, Agustí Borgunyó i Joaquim Serra, i dels seus mestres\nManuel Oltra i Antoni Ros-Marbà.\nAmb composicions com El roserar, Mar blava, Al meu Sabadell, Intimitat o el poema simfònic\nMontmagastre, ens presenta un programa divers que, juntament amb la música per a cobla\nde més recent creació — Els tres sets de Víctor Cordero i El somni de la princesa Nerídia de Marc\nTimón—, ens demostrarà que la música per a cobla és més viva que mai. A més, Josep Vila\ni Casañas ens regalarà amb la seva primera composició dedicada a la cobla la suite Trencant\nel gel, estrenada el novembre passat.\nLa Cobla Sant Jordi - Ciutat de Barcelona actuará bajo la batuta del director del Orfeó Català, Josep\nVila i Casañas, que dirigirá obras de clásicos como Eduard Toldrà, Agustí Borgunyó y Joaquim Serra,\ny de sus maestros, Manuel Oltra y Antoni Ros-Marbà. La música para cobla mas reciente estará\npresente con obras de Víctor Cordero, Marc Timón y el propio Vila i Casañas.\nLa Cobla Sant Jordi - Ciutat de Barcelona, conducted by Josep Vila i Casañas, musical director\nof the Orfeó Català, will play classical pieces by Eduard Toldrà, Agustí Borgunyó and Joaquim Serra,\namongst others, as well as works by his own masters, Manuel Oltra and Antoni Ros-Marbà. More\nrecent cobla music will also be represented in the form of works by Víctor Cordero, Marc Timón\nand Vila i Casañas himself.Música\n67Plaça del Rei\n16 de juliolVinicio Capossela22 h\n25 € anticipada,\n30 € dia del concertVinicio Capossela\nVeu, piano, harmònica, teclats,\nTambors, teste di moro, percussió\nProducció executiva: Posto Nove\nAforament sense cadiresIronia i surrealisme en les cançons d’un cantant iconoclasta\nque s’ha convertit en un fenomen de la música italianaDes del punt de vista artístic és fill de l’escena alternativa, però el seu darrer treball, Ovunque\nProteggi, s’ha convertir en un èxit de vendes a Itàlia, i l’eco de la seva música inclassificable\ncomença a ressonar a l’altra banda del Mediterrani. Vinicio Capossela torna a Barcelona amb\nuna proposta musical que va des del tema discotequer fins a la marxa militar, passant pel\ncabaret, el jazz o la música tradicional italiana. I tot farcit amb unes lletres iròniques, intel·ligents\ni de vegades surrealistes. Passolini, Fellini o Sergio Leone són noms que fàcilment sentireu dels\nllavis d’un músic singular que ja ha col·laborat amb Pascal Comelade (també present al Festival)\ni Tonino Carotone.\nSurgió en la escena alternativa pero su disco Ovunque Proteggi se convirtió en un éxito de ventas\nen Italia y su música inclasificable ya empieza a sonar a este lado del Mediterráneo. Vinicio\nCapossela regresa a Barcelona con una propuesta musical que va del tema discotequero a la marcha\nmilitar, pasando por el cabaret, el jazz o la música tradicional italiana. Y todo ello con unas letras\nirónicas, inteligentes y a veces surrealistas.Música\n68He emerged from the alternative scene, but his album Ovunque Proteggi became a hit in Italy and\nhis music, impossible to categorise, began to be heard on this side of the Mediterranean. Vinicio\nCapossela returns to Barcelona with a project that ranges from disco music to military marches,\npassing through jazz, cabaret and traditional Italian song. And all finely seasoned with ironic,\nintelligent and often surreal lyrics.Michael Nyman\n& The Michael Nyman\nNyman interpreta en directe la banda sonora que ha compost\nper a un clàssic del cinema d’avantguarda sovièticTeatre Grec\nDe 15 a 38 €Michael Nyman\ni Cathy Thompson\nViolaMichael Nyman és l’autor de bandes sonores com El contracte del dibuixant, de Peter Greenaway,\no El piano, de Jane Campion. Però aquest intèrpret, musicòleg i compositor també ha posat\nmúsica a clàssics com Man with a movie camera, una peça clau de l’avantguarda cinematogràfica\nsoviètica. El film, mut i rodat en blanc i negre l’any 1929 per Dziga Vertov, va contribuir\nal desenvolupament del llenguatge cinematogràfic amb un ús extens de les possibilitats\nexpressives del muntatge.\nA la primera part del concert, Nyman interpreta en directe la música que ha compost mentre\nes projecta aquesta pel·lícula, en un espectacle que té tant de concert com de sessió\ncinematogràfica. A la segona part, el músic, acompanyat de The Michael Nyman Band, interpreta\nun repertori de la seva dilatada carrera.\nMichael Nyman es autor de bandas sonoras como El contrato del dibujante, de Peter Greenaway,\no El piano, de Jane Campion. Pero también ha puesto música a clásicos como Man with a movie\ncamera (1929), una pieza clave de la vanguardia cinematográfica soviética. El film de Dziga Vertov\ncontribuyó notablemente al desarrollo del lenguaje cinematográfico. En la primera parte del\nconcierto Nyman interpreta la música que ha compuesto mientras se proyecta el film, en un\nespectáculo que tiene tanto de concierto como de sesión cinematográfica. En la segunda parte,\nel músico interpreta junto a The Michael Nyman Band un repertorio de su dilatada carrera.\nMichael Nyman is the composer of many film soundtracks, including Peter Greenaway’s The\nDraughtsman’s Contract and Jane Campion’s The Piano. But he has also put music to classics like Man\nwith a Movie Camera (1929), a key work in Soviet avant-garde film history, for Dziga Vertov’s film made\nan enormous contribution to the development of cinematographic language. In the first part of this\nconcert, which also doubles as a movie session, Nyman performs the music he composed to\naccompany showings of Man with a Movie Camera. In the second half, The Michael Nyman Band will\nplay works spanning Nyman’s long career.Anthony Hinnigan\ni Simon Haram\nSaxo soprano i alt\nSaxo baríton i flauta\nProducció executiva: The ProjectMúsica\n1, 2, 322 €Enric Montefusco / Standstill\nPiti Elvira, Ricky Falkner,\nRicky Lavado, Enric Montefusco,\nChus Portela i Víctor Valiente\nFotografia: Maribel R. de Erenchun\nEl públic estarà dret a l’escenariUn concert que, a la vegada, és un espectacle teatral sobre\nl’absurd d’intentar ser lliureDesprés de deu anys d’una carrera inclassificable i ascendent, d’haver actuat nombroses vegades\narreu d’Europa, d’haver format part de la companyia teatral La Carnicería i, segons diuen,\nd’haver cambiat de look diverses vegades, no és estrany que Standstill entengui que un concert,\nsenzillament, és teatre.\nEl concert (o espectacle?) 1, 2, 3 és la posada en escena del seu darrer i tan aplaudit disc,\nVivalaguerra. Un espectacle (o concert?) que transcorre íntegrament sobre l’escenari, amb\nels músics envoltant el públic, que parteix literalment del no res i que lentament ens condueix\nen un senzill, cru, irònic, molt honest i sorprenent viatge de recerca.\nDespués de diez años de una inclasificable y ascendente carrera, de haber actuado numerosas veces\npor Europa, de haber formado parte de la compañía teatral La Carnicería y, según dicen, de haber\ncambiado de look varias veces, no es extraño que Standstill entienda que un concierto es,\nEl concierto (¿o espectáculo?) 1, 2, 3 es la puesta en escena de su último y aplaudido disco,\nVivalaguerra. Un espectáculo (¿o concierto?) que transcurre íntegramente sobre el escenario, con\nlos músicos alrededor de los espectadores, que parte literalmente de la nada y que lentamente nos\nlleva por un sencillo, crudo, irónico, muy honesto y sorprendente viaje de búsqueda.Música\n70After a successful if unclassifiable career spanning ten years, making countless appearances all over\nEurope and forming part of La Carnicería theatre company, not to mention, they say, changing their\nlook on several occasions, it is no surprise that Standstill should consider a concert to be simply,\nThe concert (or show?) 1, 2, 3 showcases Standstill’s latest, acclaimed album, Vivalaguerra. This is\na show (or a concert?) that literally springs from nothing and slowly takes us on a simple, raw, ironic,\nhonest and surprising quest.Antony\nAntony & the Johnsons crea atmosferes sonores d’una bellesa\ntorbadora i melancòlica amb una veu que emociona fins\na produir calfredsTeatre Grec\nDe 15 a 48 €Antony Hegarty\nProducció executiva: Okapi\nFotografia: Jason RothenbergEn pocs anys, Antony Hegarty, o més ben dit Antony & the Johnsons, ha passat de ser\nun cantant poc conegut d’aparença extravagant a convertir-se en un artista reconegut capaç de\ncrear atmosferes sonores d’una bellesa torbadora i melancòlica, un intèrpret que emociona fins\na produir calfreds només amb les seves cordes vocals. Antony arriba a Barcelona amb les\ncançons dels seu últim disc sota el braç, I’m a bird now, després d’haver cedit la seva música per\nal film d’Isabel Coixet La vida secreta de las palabras i de cantar en dos temes de Volta, l’últim disc\nde la islandesa Björk. Juntament amb la seva banda, el cantant protagonitza aquest estiu una\nselecta gira europea que inclou Barcelona, Istambul i Moscou.\nHace apenas unos años Antony & the Johnsons era un cantante poco conocido de apariencia\nextravagante. Hoy se ha convertido en un reconocido artista capaz de crear atmósferas sonoras\nde una belleza turbadora y melancólica. Antony llega a Barcelona tras el éxito de su segundo disco,\nI’m a bird now, y después de haber cedido su música al film de Isabel Coixet La vida secreta de las\npalabras y de cantar en dos de los temas de Volta, el último disco de Björk. Junto a su banda, el\ncantante protagoniza este verano una selecta gira europea que incluye Barcelona, Estambul y Moscú.\nJust a couple of years ago, in the eyes of many, Antony & the Johnsons was a just a relatively\nunknown, weird-looking singer. Today, he is a highly-regarded artist capable of creating a disturbingly\nbeautiful, melancholy atmosphere through his songs. Antony comes to Barcelona after achieving\nsuccess with his second album, I’m a Bird Now, a song from which features in the soundtrack\nto Isabel Coixet’s film The Secret Life of Words, and singing on two tracks from Volta, Björk’s latest\nrelease. This summer, the singer is taking his band on a select European tour including dates\nin Barcelona, Istanbul and Moscow.Música\n71Plaça del Rei\n20 de juliolHossam Ramzy22 h\n25 €Hossam Ramzy\nDirector musical i percussió\nNay (flauta egípcia)\nEl Gamal El Soghayyar\nGuitarra i cajón\ni Hassan Reeves\nAforament sense cadiresNit de ritmes orientals a la Barcelona medieval\namb el percussionista egipci Hossam Ramzy\nHossam Ramzy no és només un percussionista destacat que arrenca sons de dansa oriental\ndels seus tambors egipcis, sinó també és un arranjador reclamat per músics de primera\ni un intèrpret que ha participat en discs de Peter Gabriel i toca a concerts de Chick Corea.\nCol·laborador de Khaled, els Gipsy Kings i Boy George, també compon bandes sonores. El seu\núltim treball discogràfic recull dances tribals beduïnes d’Egipte.\nHossam Ramzy no es sólo un destacado percusionista que arranca a sus tambores egipcios ritmos\nde danza oriental, sino también un valorado arreglista y un intérprete que ha partipado en discos\nde Peter Gabriel y que toca en conciertos de Chick Corea. Colaborador de Khaled, los Gipsy Kings\ny Boy George, es también un compositor de bandas sonoras. Su último trabajo discográfico recoge\ndanzas tribales beduinas de Egipto.\nHossam Ramzy is not only an outstanding percussionist whose Egyptian drums beat out an Oriental\ndance rhythm; he is also a much sought-after arranger and performer who has appeared on records\nby Peter Gabriel and played in concert with Chick Corea. Besides working with Khaled, the Gipsy\nKings and Boy George, he also composes soundtracks. His latest recording features Bedouin tribal\ndances from Egypt.Música\n72Xavi Maureta - Adam\nKolker BCNY QuintetPlaça del Rei\n22 €La perfecció de la irrealitat\nJazz entre Barcelona i Nova York\nMeitat de Barcelona, meitat de Nova York. Així és el segon disc que han enregistrat el bateria\nXavi Maureta i el saxo Adam Kolker, i que porta per títol La perfecció de la irrealitat. I és que\nl’un és d’aquí i l’altre de l’altra banda de l’Atlàntic. I, tot i que un segell català ha produït el disc,\ns’ha enregistrat a Nova York, d’on, a més, són la resta dels músics… El resultat? Bon jazz\ncarregat de sensibilitat i personalitat que apunta directament a l’ànima del públic i a les orelles\ndels melòmans més exigents.\nMitad de Barcelona y mitad de Nueva York. Así es el segundo disco que han grabado conjuntamente\nel batería Xavi Maureta y el saxofonista Adam Kolker, La perfecció de la irrealitat. Su disco, producido\nen Barcelona pero grabado en Nueva York, es un compendio de buen jazz cargado de sensibilidad\ny personalidad.Xavi Maureta\nProducció executiva: Xavi MauretaHalf Barcelona, half New York. That is the second album recorded by drummer Xavi Maureta and sax\nplayer Adam Kolker, La perfecció de la irrealitat. The disc, recorded in New York and produced\nin Barcelona, is a tour-de-force of the finest jazz, full of sensitivity and rich personality.Fotografia Adam Kolker: Carme LlussaMúsica\n73Plaça del Rei\n22 hAriodant & Lídia Pujol\nIf Music be the Food of Love…20 €Dani Espasa i Tiam Goudarzi\nDirecció musicalL’esperit de Shakespeare reneix en una vetllada que combina\nmúsica, teatre i poesiaJordi Prat i Coll\nRecerca musicològica i literària\nProducció executiva: Inma Ibáñez\nFotografia: Lucía Faraig. Ateneu\nBarcelonèsEspectacle en català amb\ncançons cantades en anglèsLa cantant Lídia Pujol i la formació instrumental especialitzada en música antiga Ariodant han\nunit les seves forces en un concert-espectacle que gira entorn de l’univers shakespearià i que\ncombina la música, la poesia i el teatre. La plaça del Rei serà un escenari ideal per fer reviure\nl’esperit del gran dramaturg anglès en un muntatge en què es recitaran els seus textos,\ns’escoltarà la música que apareix esmentada en els seus llibres i es farà sonar la que es tocava\nen viu durant les representacions de les seves obres.\nLídia Pujol y la formación instrumental de música antigua Ariodant unen sus fuerzas en\nun concierto-espectáculo que gira en torno a Shakespeare y que combina música, poesía y teatro.\nEn el montaje se recitarán los textos de Shakespeare, se escuchará la música que se menciona\nen sus libros y sonará la que se tocaba en directo durante las representaciones de sus obras.\nLídia Pujol and Ariodante, an instrumental ensemble specialising in ancient music, join forces in\na concert-show combining music, poetry and drama related to William Shakespeare. The production\nincludes extracts from the Bard’s works and songs mentioned in them, as well as examples of\nthe music that once used to accompany his plays.Música\n74Chucho Valdés Quintet\n& Bebo ValdésTeatre GrecBebo Valdés i el seu fill Chucho, dues generacions del millor\njazz llatíBebo Valdés\nPiano23 de juliol\nDe 18 a 45 €Chucho Valdés\nPianoDos grans mestres de la música cubana, pare i fill, arriben junts a Barcelona per oferir\nuna mostra del que poden fer plegades dues generacions de jazz llatí. Bebo Valdés, considerat\nun dels millors pianistes del seu país, va ser un nom fonamental de la música cubana fins que es\nva exiliar a Estocolm en la dècada de 1960. Fernando Trueba va contribuir a recuperar-lo per\na l’escena musical amb el film Calle 54, on protagonitza un duet històric amb el seu fill Chucho,\nun pianista que als anys setanta ja estava considerat un dels millors músics de jazz juntament\namb Chick Corea o Herbie Hancock.\nDos maestros de la música cubana demuestran de lo que son capaces, unidas, dos generaciones del\nmejor jazz latino. Bebo Valdés, uno de los mejores pianistas de su país, fue un nombre fundamental\npara la música cubana. Fernando Trueba contribuyó a recuperarlo para la escena musical con su film\nCalle 54, en el que protagoniza un dúo con su hijo Chucho, un pianista que, en los setenta ya estaba\nconsiderado uno de los mejores músicos de jazz junto a Chick Corea o Herbie Hancock.\nA great Cuban duo show what two generations of the best Latin jazz players can do together. Bebo\nValdés, one of the finest pianists his country has produced, is an outstanding figure in Cuban music.\nWhen he made Calle 54, Fernando Trueba helped to restore Bebo to his rightful place on the music\nscene. In the film, Bebo plays a duet with his son Chucho, a pianist who was being compared with\nthe great masters of jazz such as Chick Corea and Herbie Hancock even in the 1970s.Juan Carlos Rojas Castro\nFotografia: Festival de la Porta FerradaMúsica\nDe 15 a 36 €Maria del Mar Bonet\ni Miguel Poveda\nEls treballs i els diesMaria del Mar Bonet\nVeuLa cantautora mallorquina i el cantaor de Badalona mostren\nal Teatre Grec l’espectacle que van presentar a Nova YorkMiguel Poveda\nGuitarra de dotze cordes,\nProducció executiva: Taller de Músics\nUna coproducció de l’Institut Ramon\nLlull amb Esferes, transferències\nculturals, i Taller de Músics, pel festival\n«Made in CataluNYa» i la Fira\nde Frankfurt de 2007.\nFotografia de M. del Mar Bonet: Juan\nFotografia de Miguel Poveda: ReneRobertMúsica\n76Maria del Mar Bonet, una de les grans veus consolidades del Mediterrani, i Miguel Poveda,\nun dels nous cantaores flamencs amb més talent, presenten per primera vegada al nostre país\ndesprés de l’estrena a Nova York Els treballs i els dies. És una ocasió única per escoltar tots dos\nmúsics en un espectacle centrat en el camp de la música tradicional i els sons musicals\nmediterranis. Formulacions polirítmiques, música de tradició oral, cants de treball, romanços,\ndanses… per arribar mitjançant diferents camins a un punt de trobada. Un treball que es\ndesenvolupa a partir de la memòria, la tradició, i que es concreta en força, sobrietat i sentiment.\nMaria del Mar Bonet, una de las grandes voces consolidadas del Mediterráneo, y Miguel Poveda,\nuno de los nuevos cantaores flamencos con más talento, presentan por primera vez en nuestro país\ndespués de su estreno en Nueva York Els treballs i els dies. Es una ocasión única para escuchar\na Maria del Mar Bonet y Miguel Poveda en un espectáculo centrado en el campo de la música\ntradicional y en los sonidos musicales mediterráneos. Formulaciones polirrítmicas, música\nde tradición oral, cantos de trabajo, romances, danzas… para llegar a través de diferentes caminos\na un punto de encuentro. Un trabajo que se desarrolla a partir de la memoria, la tradición, y que se\nconcreta en fuerza, sobriedad y sentimiento.\nFor the first time in our country after the show’s New York premiere, Maria del Mar Bonet, one of\nthe greatest and most firmly established Mediterranean voices, and Miguel Poveda, one of the most\ntalented up-and-coming young Flamenco singers, present Els treballs i els dies.\nEls treballs i els dies provides a unique opportunity to hear the voices of Maria del Mar Bonet and\nMiguel Poveda in a production featuring traditional music and Mediterranean musical forms.\nPolyrhythmic sounds, the oral tradition, work songs, romances, dances… forms which all take\ndifferent paths to reach the same meeting-place. This is a show based on memory and tradition,\nimbued with austere strength and power alloyed to the deepest feelings.Jorge DrexlerTeatre Grec12 segundos de oscuridad22 h25 de juliolDe 15 a 38 €Jorge Drexler\nVicent Miñana Huma\nProducció executiva: The ProjectEl cantautor uruguaià parla de la llum i la foscor en el seu disc\nmés melancòlicDesprés de guanyar un Oscar amb el tema Al otro lado del río, Jorge Drexler va presentar el seu\nvuitè disc d’estudi, 12 segundos de oscuridad, un treball que el mateix artista ha definit com un\ndels més melancòlics de la seva carrera. I és que les cançons, que parlen de la llum i la foscor,\nvan ser concebudes, en bona part, en una platja aïllada d’Uruguai on no arriba la llum elèctrica\ni on, a les nits, el far proper només brilla en cicles de dotze segons. El disc inclou una versió del\ngrup brasiler Titãs i una altra de «Radiohead», la primera cançó que Drexler enregistra en anglès.\nEl propio Jorge Drexler ha definido 12 segundos de oscuridad como uno de sus discos más\nmelancólicos. Y es que las canciones, que hablan de la luz y la oscuridad, fueron concebidas, en gran\nparte, en una playa aislada y sin luz eléctrica donde de noche un faro cercano brilla en intervalos\nde doce segundos. El disco incluye una versión del grupo brasileño Titãs y otra de «Radiohead»,\nla primera canción que Drexler graba en inglés.\nJorge Drexler himself defines 12 segundos de oscuridad as one of his most melancholic recordings.\nIt turns out that most of the songs on the album, which explore ideas about light and darkness, were\nconceived on an isolated beach where there is no electrical power, but where a nearby lighthouse\nshines its beam at 12-second intervals. The album includes versions of songs by the Brazilian group\nTitãs and by «Radiohead», the latter the first song Drexler has recorded in English.Música\nHip hop i ...Companyia La TrepaEl meravellós\nMacià G. Olivella i Alícia Serrat, basat en l’obra de Frank L. Baum\nLa Companyia La Trepa celebra trenta anys de creació\nd’espectacles de teatre per a nois i noiesFa una mica més de cent anys que Lyman Frank Baum va escriure El meravellós màgic d’Oz,\nun llibre que volia ser, segons l’autor, «un conte de fades modernitzat». L’obra va esdevenir\nràpidament un èxit que ha arribat fins al dia d’avui. Amb el viatge dels originals personatges\npel món màgic d’Oz, La Trepa vol celebrar el seu propi viatge pel màgic món del teatre familiar\nal llarg de trenta anys i quaranta-dos espectacles.\nHace poco más de cien años que Lyman Frank Baum escribió El maravilloso mago de Oz, un libro que,\nsegún su autor, era «un cuento de hadas modernizado». La obra se convirtió rápidamente en un éxito\nque ha llegado hasta nuestros días. Con el viaje de los curiosos personajes por el mundo mágico\ndel país de Oz, La Trepa quiere celebrar su propio viaje a lo largo de treinta años y cuarenta y dos\nespectáculos por el mundo mágico del teatro familiar.\nIt is just over one hundred years since Lyman Frank Baum wrote The Wizard of Oz, a book the author\nhimself described as «a modern fairy tale». The work was a runaway success that remains popular\neven today. Narrating the journey undertaken by the book’s unusual characters through the magical\nworld of Oz, La Trepa company also celebrates its own journey, a 30-year history featuring 42 shows\nin the magical world of family theatre.Jove Teatre Regina\n1 h 15 minMaria Agustina Solé\nEsther Pérez-Ferrer, Georgina\nEspolet, Mariona Campos,\nMaria Agustina Solé, Maties\nGimeno, Oriol Macià, Marc\nMiramunt. Resta del\nDisseny d’il·luminació i so\nUna coproducció de Jove Teatre Regina,\nCompanyia La Trepa i el Festival\nde Barcelona Grec.\nIl·lustració: Dàlia CrespoEspectacle en catalàAltres\n79Ateneu Popular 9 Barris\nDel 5 al 7 de juliolEl circ de Sara22 h\n12 € (gratuït fins als 14 anys)\n1 h 10 minPiero Steiner i Ricard Panadès\nSarina Röhr, Ondine awen Korn,\nKike Aguilera, Luciano Martín,\nAdrià Cordoncillo, Philine\nDahlmann, Elske van Gelder\ni Frédéric Filiatre\nUna producció de l’Ateneu Popular 9\nAmb la col·laboració del Districte de Nou\nBarris, l’Ajuntament de Barcelona / ICUB,\ni el Ministerio de Cultura / INAEM.\nFotografia: Neus SaboridoEspectacle multilingüe\nInformació, reserva i venda d’entrades\nal 93 622 03 75Un homenatge al circ, un món on la vida i l’art es donen la mà\nLa música, el teatre i les diferents disciplines circenses comparteixen protagonisme al nou Circ\nd’Hivern de l’Ateneu Popular 9 Barris, que aquest any s’anomena El circ de Sara i vol retre\nhomenatge als circs itinerants i familiars, a un espectacle que és, a la vegada, una manera\nd’entendre la vida. Piero Steiner i Ricard Panadès han ideat aquesta reflexió teatral sobre el món\ndel circ, que gira al voltant del personatge de la Sara i la seva companyia. Hi treballen els seus\nfills, en Rico i en Luca, i també la dona forçuda, els pallassos, les siameses voladores xineses…\nUna mirada apassionant al circ, una de les disciplines teatrals més antigues, un món on la vida\ni l’art es donen la mà.\nMúsica, teatro y disciplinas circenses comparten protagonismo en El circ de Sara, que rinde\nhomenaje a los circos itinerantes y familiares, a un espectáculo que es, a la vez, una manera\nde entender la vida. Piero Steiner y Ricard Panadès han ideado una reflexión teatral sobre el mundo\ndel circo que gira alrededor del personaje de Sara y su compañía. Una mirada apasionante\na un mundo en el que vida y arte van de la mano.\nMusic, theatre and the circus arts come together in El circ de Sara, a production that renders homage\nto travelling family circuses as well as reflecting a way of seeing life itself. Piero Steiner and Ricard\nPanadès have created a theatrical reflection on the world of the circus, revolving around the story\nof Sara and her company. A fascinating glimpse of a world in which life and art go hand-in-hand.Altres\nDel 9 al 15 de juliolAccions i intervencions a l’espai públic a càrrec d’Antoni\nMuntadas, Santiago Cirugeda, Ramon Mateo, Thomas\nEngelbert, Mark Jenkins, La Invenció, Anita Serrano\ni Michael Bielicky & Kamila B. RichterEntrada lliureEls espais públics de la ciutat són l’escenari d’intervencions\nartístiques que busquen la complicitat de l’espectadorAssociació Marató\nOrganitzacióEspais públics com ara mercats, carrers i places de la ciutat són l’escenari d’un seguit\nd’intervencions i accions artístiques gratuïtes que tenen com a objectiu donar una nova vida als\nespais urbans i aconseguir una Barcelona més cívica, tolerant i creativa. L’activitat inclou un cicle\nde conferències, debats i projeccions audiovisuals a l’Espai Cultural Caja Madrid i una acció virtual\nen la qual es pot participar accedint a www.interferencia.info/mapping.htm.\nMercados, calles y plazas sirven de escenario para una serie de intervenciones artísticas que tienen\ncomo objetivo dar una nueva vida a los espacios urbanos y hacer de Barcelona un lugar más cívico,\ntolerante y creativo. La actividad incluye un ciclo de conferencias en el Espai Cultural Caja Madrid\ny una acción virtual en la que se puede participar accediendo a la página web\nMarkets, streets and squares provide the venue for a series of artistic interventions designed to\nbreathe new life into urban spaces and make Barcelona a more civic, tolerant and creative city.\nActivities include a season of talks at the Caja Madrid Cultural Space and a virtual action that those\ninterested can take part in by visiting www.interferencia.info/mapping.htm.Amb la col·laboració i el suport d’Obra\nSocial Caja Madrid; ICAC (Generalitat\nde Catalunya); l’Oficina de Difusió\nArtística (Diputació de Barcelona);\nla Direcció General de Cooperació\ni Comunicació Cultural (Ministerio\nde Cultura); la Direcció General\nde Belles Arts i Béns Culturals\n(Ministerio de Cultura); The British\nCouncil; Goethe Institute; Kulturforum\n(Àustria); l’Ambaixada de Dinamarca\nConsulteu la programació detallada,\nels espais i els horaris a:\n81Teatre Ovidi Montllor\ni Espai Lliure\nDel 13 al 15 de juliol6 € per espectacleTrobada de creadors\nde teatre per a tots\nels públicsUna gran festa del teatre per a tots els públics\nL’Associació de Teatre per a Tots Públics de Catalunya i el Festival de Barcelona Grec volen\nprendre el pols al sector del teatre familiar en una trobada no només oberta als professionals\ndel sector, sinó també a la ciutadania. Durant tres dies veurem el que s’està fent a casa nostra\ni també el que s’esdevé en altres escenaris. Per això, en aquesta edició, la Ciutat del Teatre\nacollirà companyies de Japó, França, Andalusia, Aragó i Catalunya. A més, la Trobada\nde Creadors proposa un espai de reflexió per a professionals del sector on es debatrà sobre\nel present i el futur del teatre per a tots els públics. L’edició d’enguany s’ha dedicat a Andalusia\nLa Associació de Teatre per a Tots Públics de Catalunya y el Festival de Barcelona Grec le toman\nel pulso al sector del teatro familiar en un encuentro abierto a toda la ciudadanía. Durante tres días\nveremos lo que se hace en Cataluña pero también lo que pasa en los escenarios de Andalucía,\nAragón, Japón y Francia. La Trobada propone además un espacio de reflexión para los profesionales\ndel sector donde se debatirá sobre el presente y el futuro del teatro para todos los públicos.\nAt an event offering something for everyone, the Catalan Association for Family Theatre and the Grec\nFestival of Barcelona take the pulse of children’s theatre. Over three days, we will see what is\nhappening at theatres not only in Catalonia, but also in Andalusia, Aragon, Japan and France.\nThe festival also includes a forum where professionals can reflect and debate on the present\nand future of children’s theatre.Divendres 13 de juliolDissabte 14 de juliolDiumenge 15 de juliolTeatre Ovidi Montllor, 17.00 h\nFairy Tales, de Nori Sawa (Japó)Teatre Ovidi Montllor, 12.30 h\nEl hombre cigüeña, de Titiriteros de\nBinéfar (Aragó)Teatre Ovidi Montllor, 12.30 h\nOvni, de Farrés Brothers (Catalunya)Teatre Ovidi Montllor, 21.30 h\nGran Magiacadabra, del Mag Lari\n(Catalunya)Espai Lliure, 17 i 18.30 h\nTondo Redondo, de Date Danza\nEspectacle de 0 a 3 anys\nPlaça de l’Institut del Teatre, 19 h\nA cuadros, de Vagalume (Andalusia).\n82Teatre Ovidi Montllor, 20 h\nBel·lum, de Clownx (Catalunya)Espai Lliure, 17.30 h\nLa pilooota, de Marduix, L’Estenedor\ni Toc de Retruc (Catalunya)\nTeatre Ovidi Montllor, 19 h\nLe déjeuner de la petite ogresse,\nde Cie. Portes-Sud (França)Per Poc i Orquestra Simfònica del VallèsRomeo i JulietaTeatre Grecde William Shakespeare i Sergei Prokofiev22 h15 de juliolDe 12 a 22 €\n1hLa romàntica història de Shakespeare i la música de\nl’Orquestra Simfònica del Vallès en un espectacle de marionetes\nper a tota la famíliaSanti Arnal\nSanti Arnal, Anna Fernández,\ni Neus Mayolas\nper a narrador\nCol·laboració especial: Cesc Gelabert\ni Toni Jodar\nUna producció de Per Poc i l’Orquestra\nSimfònica del Vallès.\nFotografia: Rafael BadiaEspectacle en catalàLa història d’amors infeliços que va escriure William Shakespeare va inspirar al compositor\nSergei Prokofiev un bellíssim ballet. I aquest ballet és la base de l’espectacle de la Companyia\nPer Poc, un muntatge molt visual en el qual marionetes, actors i músics s’interrelacionen fins\nal punt que la mateixa orquestra fa la funció d’escenografia.\nPer Poc ha creat dos espectacles més partint de partitures clàssiques: Pere i el llop\ni El trencanous. A més, la companyia ha col·laborat amb Terry Gilliam, amb qui van dissenyar\nl’escena final del film inacabat The man who killed Don Quijote.\nLa historia de amores desgraciados que escribiera Shakespeare inspiró a Sergei Prokofiev un\nbellísimo ballet. Y este ballet es el punto de partida de un montaje muy visual en el que se\ninterrelacionan marionetas, actores y músicos. Además de colaborar con el cineasta Terry Gilliam,\nPer Poc ha creado otros dos espectáculos a partir de partituras clásicas: Pere i el llop y El trencanous.\nShakespeare’s story of the star-crossed lovers inspired Sergei Prokofiev to compose a truly beautiful\nballet. And this ballet provides the starting-point for a richly visual production featuring puppets,\nactors and musicians. Besides working with the film director Terry Gilliam, Per Poc has also created\ntwo other productions inspired by classical works: Peter and the Wolf and The Nutcracker.\n28 de juliolHip hop al Teatre Grec18 h\n6hUna producció del Festival de Barcelona\nProducció executiva: Hipnotik\nFotografia: Gina FerrerLa gran festa de la cultura hip hop arriba a Montjuïc\nEl Teatre Grec acull una gran festa de la cultura hip hop que gira entorn de la Battle of the Year\nibèrica, un campionat de break dance en què participen joves de tota la península, però que també\ninclou una trobada de spoken word, una forma de poesia urbana que comparteix la dinàmica\ndel rap, tallers de break dance o b-boying a càrrec de coneguts ballarins, mostres de grafits\ni exhibicions de parkour, una disciplina que consisteix a desplaçar-se pel medi urbà superant\nobstacles com tanques, murs o el buit mateix.\nEl Teatre Grec es el escenario de una gran fiesta hip hop que gira en torno a la Battle of the Year\nibérica, un campeonato de break dance, pero que también incluye un encuentro de spoken word,\nuna nueva forma de poesía urbana, talleres de break dance y exhibiciones de parkour, disciplina\nque consiste en desplazarse por la ciudad superando obstáculos como vallas, muros o el vacío.\nThe Teatre Grec is the venue for a great hip hop party that revolves around the Iberian Battle\nof the Year, a breakdance championship that also includes a spoken word contest showcasing this\nnew form of urban poetry, breakdance workshops and parkour demonstrations, in which participants\ncomplete a “run” around the city, overcoming obstacles such as fences, walls and jumps.Altres\n84Nit de circ\nLa poètica del circ s’afegeix a la màgia del Teatre Grec\nde Montjuïc en una nit per a tots els públicsTeatre Grec\n15 €Bet Miralta i Jordi Aspa\nLe quntet de boeufs,\nTxo Titelles, De Mortimers,\nLa Feria de los Imposibles,\nAu Près de Ma Blonde,\nProducció executiva i coordinació\nartística: Escarlata Circus\nFotografia: Laetitia TouryL’esperit circense envaeix per unes hores l’emblemàtic teatre de Montjuïc. I a la màgia que\nja regna en aquest teatre s’afegiran la sorpresa, el meravellament i la poètica del circ. Vigileu,\nperquè en qualsevol moment d’aquesta Nit de circ la gravetat, l’equilibri o uns pallassos us poden\nraptar els sentits… Ja estan a punt tots els ingredients per servir-vos un bon àpat circense,\nun àpat per a tots els públics. Grans, xics, joves i vells, sigueu tots benvinguts a aquest nou festí\nde circ. Escarlata Circus\nEl espíritu circense invade por unas horas el emblemático teatro de Montjuïc. Y a la magia que\nya reina en este teatro se sumarán la sorpresa, el encanto de lo maravilloso y la poética del circo.\nYa están a punto todos los ingredientes para serviros una completa comilona circense, un banquete\npara todos los públicos. Mayores y pequeños, jóvenes y viejos, sed bienvenidos a este nuevo festín\nThe circus spirit takes over Montjuïc’s emblematic theatre for a few hours. Now, added\nto the magical atmosphere that already reigns over this theatre is the surprise, the wonder and\nthe poetry of the circus. All the ingredients are there for us serve up this great circus banquet, a feast\nfor all the family. Young and old, from babes-in-arms to grandparents: welcome to this magical new\ntaste of the circus!Altres\n4, 11 i 18 de juliolLlegir a La Cuina20 h\nEntrada lliureTres reflexions escèniques sobre l’experiència de llegir al teatre\nLa Cuina de la Biblioteca Francesca Bonnemaison\nEl Consorci de Biblioteques de Barcelona i el Festival de Barcelona Grec han proposat a tres\ndramaturgs i directors emergents la creació de muntatges al voltant de la seva experiència\npersonal com a lectors. Pau Miró, Marc Rosich i Jordi Prat i Coll expliquen en forma teatral la\nseva relació amb els llibres i la lectura.\nEl Consorcio de Bibliotecas de Barcelona y el Festival de Barcelona Grec han propuesto a tres\ndramaturgos y directores emergentes la creación de montajes en torno a su experiencia personal\ncomo lectores. Pau Miró, Marc Rosich y Jordi Prat i Coll explican de forma teatral su relación con los\nBarcelona Library Consortium and the Grec Festival of Barcelona invited three emerging playwrights\nand stage directors to create works revolving around their personal experience as readers. As a\nresult, Pau Miró, Marc Rosich and Jordi Prat i Coll present dramatised explorations of their relations\nwith books and reading.Dimecres 4 de juliolDimecres 11 de juliol Dimecres 18 de juliolHasta aquí puedo leerSegones referènciesCia. MenudosA partir de textos de Marc Rosich,\nAlbert Balasch i Martí SalesPau Miró\nDirecció d’escena i dramatúrgiaMarc Rosich\nAlicia González Laa, Nies Jaume,\nJordi Andújar i Pedro del Rey\nRosa Boladeras, Mireia Piferrer,\nNúria Piferrer i Jordi Vidal\nCicle presentat per Xavier GrassetBiblioteques de Barcelona\nDel 18 de juny a l’11 de juliol\nEntrada lliureAquesta programació pot estar subjecta\nPer a més informació, consulteu\nFotografia: Biblioteca Jaume Fuster.\nUnitat de DifusióDilluns 18 de junyDijous 5 de juliolBiblioteca Jaume Fuster\nAmb Àlex RigolaBiblioteca Xavier Benguerel\nAmb Marc MartínezDijous 21 de junyDilluns 9 de juliolConte d’hivernFourBiblioteca Mercè Rodoreda\ni Pere ArquilluéBiblioteca Vila de Gràcia\nAmb Thomas Noone2666Le Mani FortiDimecres 11 de juliol\nAmb Carme PortaceliEn cualquier otra parte\nAmb Àlex Mañas, David Selvas\ni Roger ComaAltres\n87Els espais del Festival\nBIBLIOTECA DE CATALUNYAFUNDACIÓ JOAN MIRÓNAU IVANOWTEATRE LLIUREHospital, 56\nBus: 14, 18, 38, 59, 91, N9, N12, N15Parc de Montjuïc, s/n\nBus: 50, 55Hondures, 28-30\nMetro: L1 i L5 (La Sagrera)\nBus: 71, 126, N3, N9Pg. Santa Madrona, 40-46 (Sala Fabià\nPl. Margarida Xirgu, 1 (Espai Lliure)\nTel. 93 289 27 70\nMetro: L1 (Espanya), L3 (Espanya,\nBus: 9, 13, 27, 30, 37, 50, 57, 65, 109,\n157, N0, N1, N2, N13, N15, N53, EA, ENBIBLIOTECA FRANCESCA\nMetro: L1 i L3 (Catalunya),\nBus: 17, 19 40, 45, N4, N8, N9, N11BIBLIOTECA JAUME FUSTER\nBus: 22, 24, 28, 31, 32, 87, 92, 116, N4, N0BIBLIOTECA MERCÈ RODOREDA\nBus: 31, 32, 39, 55, 74, 114, N6, N0BIBLIOTECA VILA DE GRÀCIA\nMetro: L3 (Fontana, Diagonal)\nBus: 39, 114, N4, N6BIBLIOTECA XAVIER BENGUEREL\nBus: 14, 41, 71, 92, N6, N8, N0CENTRE DE CULTURA\nMetro: L1, L2 i L3 (Catalunya\nFGC i RENFE (Catalunya)\nBus: 7, 9, 14, 16, 17, 24, 38, 41, 50, 54,\n55, 56, 58, 59, 64, 66, 67, 68, 91, 120,\n141, L94, L95, N1, N2, N3, N5, N6, N8,\nN12, N13, N14, N15, N16, N17PLAÇA DEL REI\nTel. 93 218 15 12 /\n93 218 14 74 (grups)\nMetro: L3 (Diagonal)\nBus: 6, 7, 15, 16, 22, 24, 28, 34, N4, N5L’AUDITORI\nMetro: L1 (Glòries i Marina),\nL2 (Monumental), L4 (Bogatell)\nTramvia: T4 (Auditori/Teatre Nacional)\nBus: 6,7,10,56, 62, B21, B25, N0, N2, N3,\nN7 i N11LA CALDERA\nTel. 93 415 68 51\nMetro: L3 (Fontana), L4 (Joanic)\nBus: 39, 114, 116, N6MERCAT DE LES FLORS\nBus: 9, 13, 27, 30, 37, 55, 65, 109, EA,\nEN, NO, N1, N2, N13, N14, N15MUSEU NACIONAL D’ART\nDE CATALUNYA (MNAC)\nBus: 9, 13, 27, 30, 37, 50, 55, 56, 57, 91,\n109, 157, L71, L75, L80, L95Plaça del Rei, s/n\nMetro: L4 (Urquinaona)\nBus: 17, 19, 40, 45, 120, N8SALA BECKETT\nBus: 39, 24, 31, 32, 74, 25, 55, N6TEATRE NACIONAL\nDE CATALUNYA (TNC)\nTel. 93 306 57 00\nMetro: L1 (Glòries, Marina)\ni L2 (Monumental)\nBus: 6, 7, 10, 56, 62, 92, B21, B25, N0,\nN3, N7 i N11SALA MUNTANER\nTel. 93 323 52 27\nBus: 14, 20, 37, 59, 54, 63, 120, L94, L95,\nN1, N2, N12, N13, N14, N15, N16, N17SAT! SANT ANDREU TEATRE\nTel. 93 345 79 30\nBus: 11, 34, 35, 36, 40, 126, B22, N9\nRenfe: Sant Andreu Arenal i Sant\nAndreu ComtalTEATRE OVIDI MONTLLOR\n157, N0, N1, N2, N13, N15, N53, EA, ENTEATRE ROMEA\nTel. 93 304 55 04\nBus: 14, 59, N9, N12, N15TEATRE GREC\nBus: 9, 13, 27, 30, 37, 50, 55, 57, 65, 109,\n157, N0, N1, N2, N13, N15, N53, EA, ENVILLARROEL TEATRE\nMetro: L1 (Urgell), L5 (Hospital Clínic)\nBus: 9, 14, 20, 50, 56, 59, N1, N2Per accedir als espais us recomanem\nPodeu informar-vos a cada espai,\na www.tmb.net i al 010 Barcelona\nInformació (preu de la trucada: 0,55 €\nmés IVA cada tres minuts o fracció).89Venda d’entrades\nTaquilles del Palau de la Virreina. Rambla, 99\nde dilluns a dissabtes, de les 10 a les 19 h. Informació de taquilles> 93 316 11 11\nde dilluns a divendres, de les 8 a les 14.30 h\nObertes, els dies de funció, com a mínim una hora abans de començar\nTel·Entrada de Caixa Catalunya\nServei de 24 hores al> 902 10 12 12\nCompra d’entrades des de l’estranger > 34 93 326 29 45Internet\nwww.telentrada.comCondicions de venda de les localitats\nL’organització del Festival no garanteix l’autenticitat de l’entrada si no ha estat adquirida als punts\nde venda oficials.\nSi per força major s’hagués de canviar el lloc i/o el dia previstos per a un espectacle, l’entrada continuarà\nsent vàlida per al nou emplaçament i/o dia. Quan el nou emplaçament i/o dia no resultin adequats per\na l’espectador, o quan un espectacle se suspengui abans de començar, es retornarà l’import de l’entrada\nal mateix lloc on va ser adquirida, a partir de transcorregudes 24 hores de la data de suspensió fins a\nun mes després d’aquesta.\nLa suspensió d’un espectacle quan hagin passat 30 minuts des del seu començament no dóna dret\nL’adquisició de qualsevol entrada del 31è Festival de Barcelona Grec comporta l’acceptació d’aquestes\nPer la compra d’entrades per a tres espectacles o més\nTitulars de carnet de biblioteques de BarcelonaDescompte del 25%\nMajors de 65 anysDescompte del 50%\nMenors de 14 anys, en espectacles de teatre i dansa\nTiquet 3*Llocs de venda de localitats amb descompte\nPer la compra de tres espectacles o més\nTel·Entrada>902 10 12 12 i taquilles del Palau de la Virreina\nTitulars del carnet de biblioteques, majors de 65 i menors de 14 anys\nTel·Entrada>902 10 12 12, taquilles del Palau de la Virreina, oficines de Caixa\nCatalunya, www.bcn.cat/barcelonafestival.com i www.telentrada.com\nTaquilles del Palau de la Virreina\nTaquilles de Caixa Catalunya ubicades al centre d’informació de Turisme\nde Barcelona de la plaça de CatalunyaCondicions i excepcions\nQualsevol persona pot adquirir aquestes localitats, però en el cas del descompte per a menors de 14 anys,\nmajors de 65 anys i carnet de biblioteques, només les podran fer servir els respectius col·lectius.\nEs demanarà l’acreditació corresponent al descompte en accedir al recinte on tingui lloc l’espectacle.\nS’hi denegarà l’accés a totes aquelles persones que facin un ús fraudulent d’aquestes entrades.\nEls espectacles del SAT! Sant Andreu Teatre es venen a través de ServiCaixa i a les taquilles del teatre.\nLes entrades amb descompte per als espectacles de la Biblioteca de Catalunya, la plaça del Rei i la Nau\nIvanow s’han d’adquirir anticipadament.\nEls espectacles El meravellós màgic d’Oz, Nits de música a la Fundació Miró, Juliol a L’Auditori, El circ de\nSara, deGeneration, The Language of Walls, Four,Trobada de creadors de teatre per a tots els públics, Inn\nMotion i el concert de l’OBC queden exclosos dels descomptes del Festival.\n* King, Le Mani Forti, En cualquier otra parte, God is a DJ, Fairy (Contes de fades) i tots els espectacles\nde música queden exclosos del descompte de Tiquet 3.\n91El Festival a MontjuïcMetro: Poble Sec (L3), Espanya (L1 i L3)P3Plaça de Margarida Xirgu.\nEntrada pel carrer de Lleida.\nAparcament habilitat durant el Festival.\nCinc hores d’estacionament per 5 €P4Carrer de la França Xica.\nQuatre hores d’estacionament per 5 €\nsi es lliura l’entrada de l’espectacle\nen el moment de retirar el vehicleP5Les persones amb mobilitat reduïda poden\narribar en cotxe fins a l’ascensor que dóna\naccés al Teatre Grec.\nAparcament gratuït a la zona habilitadaFunicular de Montjuïc: enllaç amb\nles línies 2 i 3 del metro a Paral·lel\nFerrocarrils de la Generalitat: Espanya\n(línies S3, S4, S8, S33, R5 i R55)\nBus: parades al parc de Montjuïc,\na l’avinguda del Paral·lel i a la plaça\nd’Espanya94P1Al costat del Museu d’Arqueologia\nde Catalunya. Aparcament gratuïtP2Al costat del Museu Nacional d’Art\nde Catalunya. Aparcament gratuïtInformació\nInstitut de Cultura de BarcelonaCosmoCaixaPalau de la Virreina\nInformació: de dilluns a dissabtes, de 10 a 20 h;\nTaquilles: de dilluns a dissabtes, de 10 a 19 hEls espectadors que hagin comprat entrades per a qualsevol\nespectacle de música del festival podran presentar l’entrada a\nles taquilles de CosmoCaixa i accedir gratuïtament a l’exposició\nFísica i Música. Vibracions per a l’ànima i a la resta d’exposicions.\nwww.laCaixa.es@ObraSocialPer internetSi voleu rebre informació...www.bcn.cat/barcelonafestival\ninfoicub@bcn.cat... sobre les properes edicions del Festival de Barcelona Grec,\nnomés cal que ens faciliteu el vostre correu electrònic\nmitjançant el web www.bcn.cat/barcelonafestivalPer telèfon\nAl 93 316 10 00, de dilluns a divendres, de 10 a 20 h;\ndiumenges, de d’11 a 15 h.\n010 Barcelona Informació: de dilluns a dissabtes, de 8 a 22 h\n(preu de la trucada: 0,55 € + IVA cada tres minuts o fracció)Mitjans de comunicació\nLes cartelleres i els mitjans de comunicació us ofereixen tota la\ninformació sobre el FestivalInformació dels transports públics\n010 Barcelona Informació (preu de la trucada: 0,55 € + IVA cada\nwww.tmb.netSi arribeu tard a un espectacle\nCom a senyal de respecte als artistes i al públic, les persones\nque arribin tard a un espectacle no podran accedir-hi fins que hi\nhagi un moment adequat durant la representació i el\nresponsable de l’espai ho indiqui. En aquells espectacles en els\nquals no hi ha cap pausa no es podrà accedir a la sala. En tot\ncas, als espais amb localitats numerades és possible que els\nespectadors que arribin tard no puguin accedir als seus seients.Durant l’espectacle\nSi us plau, comproveu que teniu el telèfon mòbil desconnectat\ni recordeu que no es permet fumar ni fer fotografies o cap tipus\nd’enregistrament.Durades dels espectaclesAtenció a persones amb discapacitat\nAl telèfon 93 316 10 00 us informarem i us aconsellarem\nsobre l’accessibilitat als espais.\nMissatges de text curt al telèfon 93 317 14 16 per a\npersones amb discapacitat auditivaPersones amb mobilitat reduïda\nA tots els espectacles del Teatre Grec, les persones amb\nmobilitat reduïda tenen reservat un espai a la part posterior\ndel teatre. Aquestes entrades, que només es poden comprar\nal Tel·Entrada 902 10 12 12, gaudeixen d’un descompte del 50%,\nno aplicable als acompanyants.Persones amb discapacitat visual\nA la funció de Conte d’Hivern del 6 de juliol hi haurà un servei\nd’audiodescripció i un servei d’acompanyament.Persones amb discapacitat auditiva\nLa major part dels seients del Teatre Grec i tots els del Mercat\nde les Flors disposen de bucle magnètic; cal demanar aquests\nseients en comprar les entrades.\nde subtitulació disponible en alguns dels seients del Teatre\nGrec; cal demanar aquests seients en comprar les entrades.\nAquestes localitats només es poden adquirir a les taquilles\ndel Palau de la Virreina.\nA totes les funcions de Conte d’hivern i Fedra, les persones que\nen arribar al teatre ho demanin podran disposar d’una còpia del\ntext de l’espectacle.Les durades que s’esmenten en aquest programa són les\nindicades per les companyies durant el període d’assaigs.\nAcabat aquest període, en alguns casos la durada dels\nespectacles pot no coincidir amb la que s’esmenta en aquest\nMentre duri el Festival, el Teatre Grec de Montjuïc comptarà\namb un servei de restaurant que obrirà cada dia,\nexcepte el dia 28 de juliol, de 20 a 1 h (prèvia reserva).\nReserves: telèfon 607 80 71 08 (de 17 a 00 h)\ni reservesgrec@husa.es95www.bcn.cat/barcelonafestivalAll pages:2356710111213151617181922232425262728293132333435363738394041424344454647525354555657596061626364656667686970717273747576777980818283848586878990919495InfoSaveLikeShareDownloadMore32_Programa general GREC07 Published on Jan 31, 2012 www.bcn.cat/barcelonafestival Sumari Jordi Martí Gerent adjunta Carles Martí Vicepresidenta Marta Clari Secretària Tots els espectacles 4 Da...See MoregrecfestivalbcnFollowRead moreRead moreSimilar toPopular nowJust for youGo explore