Eclesiologia (Eclesiología).- Disciplina teològica que estudia l’Església en el seu ésser o essència. Actualment se l’hi dóna molta importància atesa l’estreta vinculació de l’Església amb Jesucrist, en qui té el seu origen, fonament i justificació, i amb els homes, per als quals és sagrament universal de salvació, i de la qual sacramentalitat són concreció els set sagraments.\nEcònom (Ecónomo).- 1. La persona designada pel bisbe per tenir cura de l’administració dels afers econòmics i patrimonials de la diòcesi, amb el suport i supervisió del Consell d’Assumptes Econòmics, organisme diocesà establert pel dret universal de l’Església (C.I.C. c. 492). 2. El prevere que, sense ser rector, és designat per a exercir-ne les funcions.\nEcumenisme (Ecumenismo).- Moviment que existeix entre les Esglésies cristianes per fomentar iniciatives en vistes a la plena unitat entre totes les Esglésies. És un mot que deriva de la paraula grega oikumene, que significa “la part habitada de la terra”. L’ecumenisme té el seu fonament i raó de ser en la voluntat de Jesús, expressada en la seva pregària de comiat: “Pare, que tots siguin ú” (Jn 17,21). L’any 1948 es va fundar a Ginebra el Consell Mundial d’Esglésies, al qual pertanyen gairebé totes les confessions cristianes. L’Església catòlica no n’és membre, però hi està representada per observadors. El papa Joan XXIII va fundar el Secretariat per a la promoció de la unitat dels cristians. Per la seva banda, el concili Vaticà II va aprovar el Decret sobre l’ecumenisme, que determina la manera de participar, els catòlics, en el moviment ecumènic.\nEducació de la fe (Educación de la fe).- Amb aquesta expressió sovint es fa referència a la catequesi. Això no obstant, la catequesi és només una de les formes d’educar la fe. L’educació de la fe és l’activitat que busca fer madurar la fe dels cristians mitjançant tots els mitjans possibles.\nEmbolisme (Embolismo).- Afegit o prolongació d’una pregària; per exemple, la que en la missa segueix al Parenostre, basant-se en la darrera frase d’aquesta oració.\nEmèrit (Emérito).- Que s’ha retirat d’un càrrec i en conserva el grau i la consideració. Es diu, generalment, dels bisbes que en el llenguatge emprat en l’àmbit civil equival a “jubilat”.\nEncarnació (Encarnación).- És el fet de prendre carn, és a dir, d’assumir la condició humana. Misteri en virtut del qual els cristians reconeixen que la Segona Persona de la Santíssima Trinitat –anomenada el Fill- es féu home al si de la Verge Maria per obra de l’Esperit Sant. Per tant, les accions humanes de Jesús de Natzaret són pròpies de la Persona (divina) del Fill, que n’és el principi. En conseqüència, en la passió i mort de Jesús és Déu mateix (el Fill) qui pateix i mort humanament. Per això la fe cristiana atribueix un valor salvador absolut i decisiu (Jesús, únic Salvador) a la vida, passió, mort i resurrecció de Jesús. En la formació del sentit del mot “encarnació”, propi de la teologia cristiana, foren decisius el llenguatge bíblic, que sovint anomena “carn” la realitat humana total (cos i esperit), i les expressions de l’evangelista sant Joan, com “El Verb es va fer carn”. Sant Ireneu de Lió va encunyar l’expressió “encarnació del Verb de Déu”, que es va afermar progressivament. La fe en l’Encarnació del Fill de Déu i les paraules amb què s’expressa van restar solemnement i definitivament proclamades en els primers concilis ecumènics, amb plena fidelitat a les Sagrades Escriptures i a la predicació i el culte fidelment transmesos en l’Església des dels temps apostòlics.\nEncarregat (Encargado).- El prevere al qual ha estat encomanat tenir la cura d’una cosa (una parròquia, per exemple), de la qual té la responsabilitat.\nEncens (Incienso).- Resina extreta de diverses espècies d’arbres del gènere boswèl·lia, procedents de l’Aràbia, de l’Índia o del continent africà, mijançant incisions fetes al tronc. Fa una olor molt característica en cremar-se i, des de sempre, ha estat un perfum molt preuat i utilitzat a les cerimònies religioses. En el judaisme i en el cristianisme tenen un sentit sacrificial i purificatori. Va ser un dels tres dons amb els quals els mags d’Orient van obsequiar l’Infant Jesús i amb ell volien simbolitzar la seva divinitat.\nEncensar (Incensar).- Enviar, mitjançant l’encenser, el fum de l’encens vers una persona o cosa.\nEncenser (Incensario).- Braseret amb tapadora foradada suspès amb cadenetes, al qual es pot donar un moviment de vaivé i que serveix per a cremar-hi encens als actes litúrgics. L’Església l’utilitza des del segle IV.\nEncíclica (Encíclica).- Document oficial del papa mitjançant el qual exerceix el seu magisteri ordinari. Té forma de carta adreçada als bisbes i a tots els fidels, i fins i tot a tots els homes disposats a escoltar-lo, sobre un determinat tema. El terme, que significa “circular” i que apareix ja al segle VII, restà fixat en aquest sentit al segle XVIII. Les encícliques se solen citar indicant-ne les dues o tres paraules inicials (per exemple, Deus caritas est). És un document important, encara que no tant com les Butlles o les Constitucions apostòliques.\nEparquia (Eparquía).- A les Esglésies d’Orient, equivalen a les diòcesis.\nEpiclesi (Epíclesis).- Part de la pregària eucarística, dins la missa, en què s’invoca, amb paraules i signes, l’Esperit Sant sobre el dons del pa i el vi que són consagrats.\nEpifania (Epifanía).- En llengua grega vol dir “manifestació”. D’origen oriental, aquesta solemnitat commemora la manifestació de la divinitat de Crist en determinats moments de la seva vida, com el seu baptisme al Jordà. Les interferències amb les festes de Nadal (d’origen occidental i del mateix segle IV) donaren a l’Epifania un sentit diferent a l’Occident, on li fou referit el caràcter de manifestació de Crist als savis d’Orient (que representen tota la humanitat). En qualsevol cas, la solemnitat d’Epifania que se celebra el 6 de gener (coneguda popularment com “els Reis mags”), celebra la manifestació de Déu en el Fill encarnat. A l’Església catòlica, a Occident, es destaca el Nadal, mentre que a Orient es remarca l’Epifania. Artísticament, entre les representacions de l’Epifania com a adoració dels mags n’hi ha una pionera a l’Arxidiòcesi de Tarragona, la més antiga de la Península ibèrica: un mosaic al mausoleu de Centcelles (Constantí). També cal destacar, pel que fa a l’art gòtic, el retaule de Santes Creus (ara a la Catedral de Tarragona), pintat per Jaume Huguet, i pel que fa a l’art renaixentista, unes pintures a la capella del Santíssim Sagrament de la Catedral de Tarragona.\nEpiscopal (Episcopal).- Adjectiu que qualifica tot el que fa referència al bisbe.\nEpiscopat (Episcopado).- 1. El conjunt dels bisbes (del món, d’un estat, nació, regió...) 2. El ministeri de l’orde sacerdotal en el seu grau superior.\nEpiscopologi (Episcopologio).- Relació, llista, sèrie, catàleg dels bisbes que han regit una diòcesi o Església particular. Si la relació és d’arquebisbes es diu “arxiepiscopologi”.\nEpistola (Epístola).- 1. Carta. El mot epístola és d’origen llatí i es reservava per a cartes importants, especialment les que van escriure els apòstols. Als nostres dies ha esdevingut habitual designar-les amb el mot “carta”. 2. Llibre del Nou Testament escrit per un apòstol. 3. En la litúrgia de la missa, lectura d’un fragment d’una carta d’un apòstol, que es proclama abans de l’Evangeli. 4. Als indrets (generalment catedrals) on, a les eucaristies solemnes, es fan servir encara les trones, la de l’esquerra, des d’on es proclama aquesta lectura. 5.Antigament, lloc a l’esquerra del presbiteri des d’on es proclamava l’epístola.\nEra cristiana (Era cristiana).- Còmput dels anys a partir del naixement de Crist; forma de comptar corrent a tot el món, cristià o no, per facilitar les relacions. Qui va tenir la idea de posar el naixement de Crist com a punt central en el desenvolupament del temps va ser el monjo grec Dionís el Petit (que ho establí l’any 532), el qual, segons els seus càlculs, corresponia al 753 de la fundació de Roma. Actualment es reconeix que va cometre un error d’uns quatre anys a set anys, atès que Jesús va néixer durant el regnat d’Herodes el Gran, personatge que va morir l’any 750 de Roma.\nEremita (Eremita).- Del mot grec eremos, que vol dir desert, i s’aplica a la persona que, per creences religioses, viu en un erm.\nEremític (Eremítico).- Propi dels eremites o ermitans.\nEremitisme (Eremitismo).- Forma de vida religiosa d’alguns cristians que, per motius ascètics, es retiren a la solitud. L’eremitisme va sorgir al voltant del segle III. Es considera sant Pau de Tebes com el primer eremita conegut i sant Antoni, deixeble seu, com el propagador de la vida eremítica a l’Alt Egipte, des d’on s’estengué per tot l’Orient. Un dels seus deixebles, sant Hilarió, va portar l’eremitisme a Palestina, mentre que sant Gregori Nazianzè i sant Basili el Gran l’implantaren a la Capadòcia (actual Turquia). Com a forma general de vida monàstica, l’eremitisme va ser substituït pel cenobitisme, fundat per sant Pacomi a Egipte i implantat a l’Occident per obra dels sants Atanasi, Jeroni, Rufí, Cassià i Benet de Núrsia. Als segles XII i XIII encara es trobaven a l’Occident molts eremites independents, però la tendència predominant era d’agrupar-se en ordes religiosos eremítics, com el de sant Pau, el de sant Agustí, etc.\nErmita (Ermita).- Capella situada generalment en un despoblat.\nErmità (Ermitaño).- 1. Eremita, la persona que adopta la vida religiosa en solitud. 2. Propi de l’eremitisme. 3. Persona que viu en una ermita i en té cura.\nEscandalitzar (Escandalizar).- Ofendre els sentiments, la consciència (d’algú) amb alguna acció immoral o blasmable.\nEscàndol (Escándalo).- Mot derivat del grec skandalon (ensopegada, trampa). 1. Acció d’escandalitzar. 2. Al Nou Testament sovint s’utilitza per designar la sorpresa de l’home davant el procedir de Déu o de Jesucrist. Agafat aquest terme en el sentit de destorb per a fer el bé, Jesús és molt dur contra els que causen escàndol.\nEscapulari (Escapulario).- 1. Conjunt de dos trossos petits de tela beneïts i dues cintes llargues que els uneixen i que es porta sota els vestits penjant sobre el pit i l’esquena. Va esdevenir com un signe de l’adhesió dels laics a l’espiritualitat d’un orde religiós. El més popular és l’escapulari del Carme, lliurat per la pròpia Mare de Déu a sant Simó Stock al Mont Carmel, situat prop de Haifa (Israel). 2. Tira de roba amb una obertura per on passa el cap i que penja sobre el pit i l’esquena, distintiu d’alguns ordes religiosos. 3. Medalla que es porta penjant sota els vestits i que per l’anvers porta l’efígie de Jesucrist i pel revers la de la Mare de Déu, generalment sota l’advocació del Carme.\nEscatologia (Escatología).- Branca de la Teologia que tracta de les “coses últimes”, sobre el futur persona i de l’humanitat, com ara la mort, la resurrecció, el judici final i la vida eterna. Crist és la plenitud que s’esperava des dels temps més antics, l’esperança d’Israel, i amb ell arriba la salvació, però manca encara la consumació del misteri de Crist en els cristians i en la història. Per tant, vivim en l’esperança d’aquesta consumació escatològica.\nEscatològic (Escatológico).- 1. Pertanyent a l’Escatologia. 2. Aquest adjectiu s’aplica en la Teologia actual al present, ja que amb Jesucrist ha començat el temps final i fins i tot allí on sembla aplicar-se a les coses que encara estan per venir, es concep l’esdevenidor com a clarificador i plenitud del present. Aquest és el cas de les afirmacions escatològiques de les Sagrades Escriptures, en les quals abunden les visions del que és definitiu. L’Apocalipsi n’és un bon exemple.\nEscepticisme (Escepticismo).- Doctrina o actitud filosòfica i intel·lectual segons la qual la raó humana és incapaç d’arribar a conèixer la veritat. Pot ser general o referida a algun aspecte, com ara l’escepticisme religiós.\nEscolà (Monaguillo).- Persona, generalment jove —sovint un infant—, que serveix en les esglésies per a ajudar a missa i altres ministeris de l’altar.\nEscolania (Escolanía).- 1. Cor d’infants d’una església, d’una capella o d’un monestir. 2. Conjunt d’escolans.\nEscolàstica (Escolástica).- Moviment filosòfic i teològic cristià, propi de l’edat mitja, i basat en la filosofia clàssica, que intenta harmonitzar la fe i la raó. El seu representant més destacat va ser sant Tomàs d’Aquino.\nEscoltisme (Escultismo).- Organització que es proposa de desenvolupar, en contacte amb la natura, les qualitats físiques i morals dels adolescents. És basa en els principis dels boy scouts and girl guides, fundats l’any 1908 pel general anglès Robert Baden-Powell. A casa nostra, Mn. Batlle, creador dels minyons escoltes i noies guies, els va afegir un sentit religiós que s’aplega en el seu lema Fe, país i natura.\nEscrúpol (Escrúpulo).- Dubte de la consciència sense fonament o exagerat, angoixa interior provocada per un judici equivocat sobre la malícia d’un acte i sobre les seves conseqüències. La consciència escrupolosa desconeix la bondat de Déu, al contrari de la consciència laxa que dóna poca importància a la gravetat del pecat. Ambdues, per excessos contraris, s’oposen a la consciència recta.\nEscrutini (Escrutinio).- És la investigació profunda i minuciosa de les disposicions dels candidats a la incorporació a l’Església mitjançant els sagraments de la iniciació cristiana (quan es tracta de persones adultes o amb ús de raó) o a la recepció d’altre sagrament, com ara el de l’orde.\nEsglésia (Iglesia).- 1. Comunitat de seguidors de Crist. L’Església és essencialment una i indivisible. Però, pel fet d’estar constituïda per homes i dones pecadors, ha conegut la divisió. Això fa que l’Església hagi esdevingut “esglésies”, i que aquesta multiplicitat hagi resultat un escàndol i una ferida a la unitat catòlica. Tots els atributs que haurien de coincidir en l’autèntica Església: catòlica (universal, per oposició a les sectes i dissidències), ortodoxa (professant la veritable fe), evangèlica (en continuïtat amb l’Evangeli del qual ha sortit), etc., han quedat distribuïts, i han passat a designar alguna església concreta i no l’Església única de Crist. Així, s’acostuma a anomenar “catòlica” l’Església que reconeix el ministeri del papa, “ortodoxa” les esglésies que s’agrupen sota l’autoritat del patriarca ecumènic de Constantinoble, “evangèlica” l’Església sortida de la reforma de Luter i altres reformadors contemporanis, etc. L’Església, tot i que és misteri en la seva realitat profunda, és també una societat terrenal, i des d’aquest punt de vista és humana, amb les corresponents febleses i vicissituds històriques. 2. Per antonomàsia, l’Església catòlica. 3. Conjunt dels ministres d´una Església. 4. Diòcesi. 5. Edifici del culte catòlic i d’algunes altres comunitats cristianes.\nEsglésia catòlica (Iglesia católica).- Església constituïda institucionalment entorn del Papa i que proclama, enfront de la Reforma, haver mantingut la successió apostòlica i alhora, enfront de les Esglésies orientals, la primacia i l’autoritat del papa.\nEsperança (Esperanza).- Una de les tres virtuts teologals, per la qual el cristià confia rebre de Déu la vida eterna i l’ajut per arribar-hi.\nEsperit (Espíritu).- 1. Ésser immaterial, simple, intel·ligent, capaç d’estimar. 2. Realitat imperceptible als sentits. 3. Acció salvadora que suscita persones elegides. 4. Inspiració dels profetes.\nEsperit celestial (Espíritu celestial).- Ésser pur, àngel.\nEsperit maligne (Espíritu maligno).- Dimoni, diable\nEsperit Sant (Espíritu Santo).- Tercera Persona de la Santíssima Trinitat, que procedeix del Pare i del Fill. En els Evangelis es manifesta des del començament de la vida pública de Jesús, és present a la seva concepció, i és presentat com a protector i com a segell de l’obra redemptora de Jesucrist. A la resta del Nou Testament incideix en la mateixa línia (Fets del Apòstols, etc.) I, a partir d’aquí, la primera dogmàtica cristiana desenvolupà ràpidament la plena comprensió de l’Esperit Sant com a hipòstasi divina.\nEsposalles (Esponsales).- 1. Promesa de matrimoni que es fan solemnement el marit i la muller. Actualment el signe més expressiu és la benedicció dels anells. 2. Noces.\nEsposalles místiques (Esponsales místicos).- El que mou aquesta forma de mística és l’amor sobrenatural mitjançant el qual la persona humana —cada persona humana en particular— es realitza com a estimat de Déu i s’esforça, posant-hi totes les seves energies vitals, a donar una resposta d’amor a aquest amor diví del qual és l’objecte i que experimenta com un amor d’esposalles. A l’Antic Testament, a la base del simbolisme de les esposalles, s’hi troba la idea de l’elecció lliure i única per Déu del poble de l’Aliança. Al Nou Testament, la figura de l’Església com a esposa de Crist i la seva unió definitiva està expressada amb la imatge de les esposalles.\nEsposori (Esponsales).- Esposalles.\nEstació (Estación).- 1. Cadascuna de les catorze parts del via crucis. 2. Cadascuna de les imatges que representen les catorze estacions que va fer Jesús en pujar al Calvari portant la creu.3. Nom que rebia —i rep encara als llibres litúrgics— una església de Roma –la que corresponia- on s’aplegaven els fidels dels diferents barris per a una celebració presidida pel papa. Cada festa important tenia la seva; així, per Nadal, l’església indicada era la basílica de Santa Maria la Major, el Dimecres de Cendra la de Santa Sabina, etc.\nEstacional (Estacional).- La missa amb què el bisbe enceta la visita pastoral a una parròquia.\nEstats Pontificis (Estados Pontificios).- Conjunt de territoris de l’actual Itàlia que formaren els dominis temporals del Papa i que foren annexionats al Regne d’Itàlia l’any 1871. Des de 1860 s’havien reduït a Roma i la seva comarca, Vierbo, Civitavecchia, Vlletri i Frosinone. Des de l’any 1871 fins el 1929, el papa no va tenir cap mena de poder temporal. L’any 1929 Itàlia va retornar la sobirania temporal pontifícia, limitada a la Ciutat del Vaticà. Les basíliques romanes fora de l’àmbit vaticà i la vila de Castelgandolfo gaudeixen d’extraterritorialitat.\nEstigma (Estigma).- Les nafres de Crist, les ferides que va rebre durant la Passió. 2. Marca en el cos, com la que l’amo feia a l’esclau com a signe de propietat. En aquest sentit sant Pau parla de portar en el seu cos els senyals de Jesús, la qual cosa ha estat també interpretada com les cicatrius dels maltractaments que va patir per Crist.\nEstigmatitzat (Estigmatizado).- Persona que, com a conseqüència de les seves vivències místiques, veu reproduïdes en el seu cos els estigmes de la passió de Crist. Els més famosos han estat sant Francesc d’Assís i sant Píus de Pietralcina.\nEstigmatizació (Estigmatización).- Fenòmen vinculat a experiències mítiques, consistent a veure reproduïdes en el cos unes nafres que corresponen a les que va patir Jesús en la seva passió i que no han estat provocades ni intencionadament ni fingida. L’estigmatització no implica un miracle en si mateixa.\nEstilita (Estilita).- Ascetes que vivien solitaris dalt d’una columna. Aquestes pràctiques penitencials les va encetar sant Simeó Estilita, que va viure a Síria al segle V.\nEstipendi (Estipendio).- Almoina que rep el prevere per serveis religiosos, generalment per aplicar una missa a una intenció determinada, la qual habitualment és en sufragi de difunts. Cal aclarir que no es tracta del “preu”, perquè la missa, com a renovació del sacrifici de Crist, no en té, ja que el seu valor és infinit.\nEstola (Estola).- Ornament sagrat que consisteix en una tira de roba d’uns dos metres de llarg i que es posa sobre l’alba, damunt de les espatlles i de l’esquena, i penja per davant com si fossin dues franges. Posada d’aquesta manera, és signe de la funció sacerdotal i la porten així els bisbes i els preveres. Els diaques la porten en banda, partint de l’espatlla dreta, les dues franges s’uneixen i es subjecten al costat esquerra. S’usen estoles de diversos colors, d’acord amb el color litúrgic del dia.\nEstovalles (Mantel).- Peça de lli o de cotó que es posa sobre l’altar, a la manera que les tovalles es posen sobre la taula.\nEternitat (Eternidad).- 1. Durada d’un ésser —Déu— que exclou tot principi, fi mutació o successió. 2. Per extensió, la durada de la vida eterna que esperem després de la mort.\nEucaristia (Eucaristía).- 1. El més important del sagraments cristians, aquell en el qual la presència de Jesús és més plena. Literalment vol dir “acció de gràcies”, però inclou també el sentit de benedicció o lloança, ja que és traducció de l’anomenada berakà hebrea, la qual incloïa ambdós sentits. L’eucaristia cristiana ve del darrer sopar de Jesús amb els seus apòstols, el qual va ser celebració de la pasqua jueva i iniciació de la pasqua cristiana, que ara s’actualitza en la celebració. 2. Per extensió, missa. 3. En sentit estricte, la part central de la missa.\nEucologia (Eucología).- Conjunt d’elements oracionals d’una celebració, és a dir, pregàries cants, antífones... (no lectures)\nEulogia (Eulogía).- 1. Aquest mot, que deriva del grec i significa “bell, beneir, dir-ho bé”, és una oració de lloança a Déu pel que és o pel que ha fet en la creació i en la història. 2. Oració a lloança dels sants.\nEvangeli (Evangelio).- 1. Doctrina i llei de Jesucrist. 2. Cadascun dels quatre primers llibres del Nou Testament atribuïts a sant Mateu, sant Marc, sant Lluc i sant Joan, on es recullen la vida i el missatge de Jesús. 3. Passatge dels Evangelis que el prevere llegeix en la missa.\nEvangeliari (Evangeliario).- Llibre que conté els passatges evangèlics de les misses de tot l’any litúrgic.\nEvangelis apòcrifs (Evangelios apócrifos).- Llibres redactats durant els primers segles del cristianisme que pretenen donar a conèixer la vida de Jesús -sobretot en aquelles etapes que els evangelis canònics tracten de manera lacònica o que senzillament ometen- però que l’Església no reconeix ni ha inclòs, per tant, dins el conjunt de llibres que considera “inspirats” per Déu, pel seu caràcter fantasiós o francament herètic. Això no obstant, han tingut un cert pes en el món de l’art i, en alguns casos, tenen un valor documental indirecte.\nEvangelis canònics (Evangelios canònicos).- Els acceptats per l’Església, és a dir, els de sant Mateu, sant Marc, sant Lluc i sant Joan.\nEvangelis gnòstics (Evangelios gnósticos).- Escrits als primers temps del cristianisme, impregnats per la doctrina filosòfica i religiosa que pretenia un coneixement intuïtiu i misteriós de les coses divines. En ells s’observa una barreja de doctrina cristiana amb creences judaiques i orientals i elements màgics. L’Església els ha rebutjat sempre.\nEvangelis sinòptics (Evangelios sinópticos).- Els de sant Mateu, sant Marc i sant Lluc, que tenen múltiples analogies de forma i de contingut.\nEvangelista (Evangelista).- 1. Autor al qual s’atribueix la redacció definitiva d’un Evangeli: sant Mateu, sant Marc, sant Lluc i sant Joan. 2. Per antonomàsia, sant Joan Evangelista (no confondre’l pas amb sant Joan Baptista).\nEvangelització (Evangelización).- Instruir en la doctrina de l’Evangeli.\nEx cathedra..- Expressió llatina que vol dir "Des de la càtedra" i fa referència al magisteri del papa, expressat en forma de declaració solemne sobre aspectes relatius a la fe o a la moral, feta amb la voluntat que sigui acceptada per tota l’Església, en tant que aclariment o explicitació de la revelació divina.\nExarca (Exarca).- 1. A les Esglésies orientals, el prelat que regeix un territori, anomenat exarcat, que queda fora del territori d’un patriarcat. 2. Dignitat immediatament inferior a la de patriarca, a l’Església grega.\nExarcat (Exarcado).- 1. Dignitat d’exarca. 2. Temps que dura el pontificat d’un exarca. 3. Territori regit per un exarca.\nExcardinació (Excardinación).- En el llenguatge eclesial, acció de separar un eclesiàstic d’una diòcesi. És l’acció correlativa o contraria a incardinació.\nExcardinar (Excardinar).- Acció d’excardinar.\nExcardinat (Excardinado).- Eclesiàstic que ha estat separat d’una diòcesi.\nExclaustració (Exclaustración).- 1. Decisió per la qual el papa, el superior general d’una congregació religiosa, o el bisbe, si es tracta de congregacions diocesanes, concedeixen o imposen a un religiós l’autorització o l’obligació de viure fora de la pròpia congregació. L’exclaustrat continua sent membre de la congregació, però està mancat d’alguns drets de què gaudeixen els seus membres. 2. Determinació per part de l’Estat de fer fora els religiosos dels seus convents o monestirs i de reduir-los a l’estat civil.\nExclaustrat (Exclaustrado).- Religiós al qual s’ha permès o s’ha obligat a abandonar el claustre (la vida coventual).\nExcomunicar (Excomulgar).- Excloure algú de la comunió de l’Església.\nExcomunicat (Excomulgado).- Persona que ha estat sotmesa a excomunió.\nExcomunicat vitandus (Excomulgado vitando).- Persona amb la qual no es podia tractar de les coses que prohibia l’excomunió major.\nExcomunió (Excomunión).- Censura eclesiàstica que exclou un fidel de la comunitat eclesial i sacramental. El Dret Canònic distingeix l’excomunió latae sententiae, en la qual s’incorre pel sol fet de cometre un mancament determinat, establert pels cànons, sense necessitat d’imposició personal expressa, i l’excomunió ferendae sententiae, que requereix un judici previ i una sentència explícita.\nExcomunió de llums (Excomunión a matacandelas).- La que, antigament, l’Església feia pública en diverses solemnitats, entre les quals figuraven l’apagar atxes o ciris posant-los en aigua.\nExcomunió de participants (Excomunión de participantes).- Aquella en què, antigament, incorrien les persones que tenien tractes amb l’excomunicat declarat o públic.\nExcomunió major (Excomunión mayor).- La que comportava la privació activa i passiva dels sagraments i sufragis comuns dels fidels.\nExcomunió menor (Excomunión menor).- La que comportava la privació passiva dels sagraments.\nExegesi (Exégesis).- Disciplina teològica que estudia científicament la Bíblia. L’exegesi se serveix de ciències auxiliars (filologia, crítica literària, crítica històrica, arqueologia, etc.) i els seus principis són elaborats per l’hermenèutica.\nExegeta (Exegeta).- Persona que interpreta científicament la Bíblia.\nExempció (Excención).- Determinació de la Santa Seu per la qual alguns instituts de vida consagrada (religiosos) queden alliberats de l’obligació de sotmetre’s al bisbe del lloc i resten sotmesos directament a les seves pròpies autoritats (prepòsit o superior) o a una altra que es decideixi.\nExequatur..- Fórmula llatina que significa "Que es faci". Fou el terme jurídic mitjançant el qual els caps d´Estat acceptaven i donaven curs en els seus dominis als documents pontificis. L´exequatur encara és imprescindible per l´acceptació dels nuncis o legats papals.\nExèquies (Exequias).- 1. Cerimònies funerals que es fan a un difunt. 2. Celebració litúrgica d’un funeral.\nExercicis espirituals (Ejercicios espirituales).- Activitat en jornades dedicades a l’orientació de la pròpia vida, ja sigui en una elecció que canvia radicalment el seu sentit anterior, ja sigui en l’aprofundiment d’un camí escollit. Els exercicis espirituals, en la forma que ha predominat en els darrers segles, van ser pensats per sant Ignasi de Loiòla i recollits en el seu llibre sobre els Exercicis, traduït a infinitat de llengües. Inicialment estaven concebuts per a la realització individual, sota la direcció del director d’exercicis; després, s’ha donat aquest mateix nom a la forma col·lectiva. Actualment, alhora que se segueix aquesta modalitat, es va tornant a la forma personalitzada en petits grups, en els quals cadascun dels participants manté diàriament diàleg amb el director. Els exercicis han estat i són un mitjà molt eficaç per a l’intensificació de la vida espiritual. Si els exercicis espirituals són d’un sol dia, reben el nom de recés.\nExhortació apostòlica (Exhortación apostólica).- Nom que els papes donen a algun dels seus documents adreçats a tots els catòlics. La seva importància és semblant a les encícliques, de les quals es diferencien perquè en aquestes predomina el caràcter doctrinal, mentre a les exhortacions domina el caràcter pastoral.\nExhortació pastoral (Exhortación pastoral).- Document de les conferències episcopals o del bisbe, adreçada als fidels del seu territori, sobre temes de caràcter pastoral.\nExorcisme (Exorcismo).- Ritu o pregària per a conjurar els mals esperits i fer-los sortir d’aquell que n’està posseït. Antigament, els exorcistes rebien, amb aquest fi, l’exorcistat, convertit més tard en simple grau per arribar al presbiterat. En la legislació eclesiàstica vigent és prohibit de fer exorcismes sense una especial delegació del bisbe propi.\nExorcista (Exorcista).- 1. Actualment, prevere que rep la delegació expressa del bisbe per a practicar el ritu de l’exorcisme. 2. Antigament, persona a la qual havia estat conferida el tercer dels ordes menors, que seguia el lectorat i precedia l’acolitat.\nExpiació (Expiación).- Purificació interior eliminant el pecat.\nExposició eucarística (Exposición eucarística).- Col·locació del Santíssim en forma visible, normalment en la custòdia, per a la seva adoració.\nÈxtasi (Éxtasis).- Estadi de la contemplació, de la vida mística, en què les funcions psicològiques normals són substituïdes per vivències amb Déu.\nExtremunció (Extremaunción).- 1. Unció dels malalts. 2. Sagrament que l’Església catòlica administra a qui està en perill de mort.


El ple municipal del passat 26 de setembre va aprovar de forma definitiva el projecte tècnic d’arranjament de la pista esportiva de l’Agrupació Esportiva Teià amb els vots a favor d’ERC-Compromís amb Teià, al govern, i de JxCat i GT, a l’oposició. Els grup municipal de Cs s’hi va abstenir i el PSC hi va votar en contra.\nTal com ja vam informar el mes de juliol amb motiu de l’aprovació inicial del projecte, les obres a realitzar estan valorades en 268.790 euros, que seran assumits íntegrament per l’Ajuntament a canvi de la cessió de l’ús de les instal·lacions durant un període de 50 anys, prorrogables durant 25 anys més. A tal efecte, el club i l’Ajuntament van subscriure un conveni el febrer de 2018 que preveia escripturar la constitució del dret de superfície en el Registre de la Propietat.\nPer poder licitar l’obra i completar la tramitació de l’expedient, el ple de l’Ajuntament va haver de resoldre abans les al·legacions presentades pel PSC durant el termini d’informació pública. En el seu escrit, el PSC sostenia que “l’arranjament i manteniment de la pista de bàsquet xoca frontalment amb la destinació que preveu el Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM)”. En concret, el PSC esgrimia que la Memòria del POUM planteja a la pista de bàsquet “una millora urbana amb la creació d’un espai qualitatiu amb un aparcament soterrat” per resoldre “el greu dèficit d’aparcament públic per als vehicles privats”.\nEn conseqüència, el PSC considera que “l’Ajuntament hauria d’aturar definitivament el projecte de rehabilitació i manteniment durant 75 anys d’una pista de bàsquet insostenible” i advoca per “expropiar els sòls o obtenir d’alguna forma la cessió per crear-hi un aparcament públic”. Pel que fa a l’activitat esportiva que s’hi preveu desenvolupar, el PSC estima que “si l’equip de govern considera necessari que l’AE Teià pugui jugar a l’aire lliure els dies que faci sol i li vingui bé, doncs podria posar-hi a disposició la pista descoberta del poliesportiu”.\nEl regidor socialista, Joaquim Roca, va exposar que “el POUM obliga el propietari a mantenir la pista en bon estat de conservació, però no habilita l’Ajuntament a destinar-hi recursos públics. No volem ni pensar que el conveni obeeixi a altres interessos”. I va advertir que el document conté “clàusules de nul·litat de ple dret que estem disposats a activar, si el govern no rectifica”.\nRoca va precisar que “no demanem l’expropiació per construir un espai qualitatiu. Podem trobar altres vies”, i va apuntar que “de moment n’hi ha prou amb un aparcament a peu de carrer que serveixi per a activitats puntuals a l’aire lliure i que no hipotequi el POUM”.\nLes objeccions del PSC van ser desestimades basant-se en sengles informes dels serveis tècnics i jurídics de l’Ajuntament. Com a responsable de l’àrea d’Urbanisme, l’alcalde, Andreu Bosch, va explicar que, a nivell normatiu, la zonificació del POUM “classifica el terreny com a equipament esportiu, més enllà de la consideració que l’equip redactor va fer en la Memòria de la necessitat imperiosa de trobar places d’aparcament al centre urbà”.\nBosch va apel·lar a “l’interès general del poble” per explicar “com s’ha gestat aquest projecte”. L’alcalde va relatar que “és una feina de tot el mandat anterior i de les converses amb la junta de l’AE Teià per donar viabilitat a un equipament que considerem clau per al municipi” i va defensar que “no és una dèria del partit de govern”, sinó que es tracta d’un “projecte consensuat, treballat i polit pels grups d’ERC-Compromís amb Teià, JxCat i GT”.\nPer aquesta raó, Bosch va considerar que el PSC havia fet “una insinuació ofensiva que atempta contra l’honorabilitat de l’anterior govern i l’acord de ple de l’any 2018 pres per unanimitat” i va exigir que fos retirada. El portaveu socialista va tancar la polèmica aclarint que “no veiem altres interessos estranys”.\nL’alcalde va admetre que al centre del poble hi ha dèficit d’aparcament. “Per això -va dir- es van habilitar tres espais provisionals coincidint amb les obres de renovació del clavegueram”. Bosch va comunicar que els serveis tècnics municipals estan enllestint els serrells perquè el pàrquing de can Bruguera pugui esdevenir definitiu, mitjançant una modificació puntual del POUM. Es tractaria d’una cessió de sòl totalment urbanitzada -i no de sorra, com ara- amb capacitat per a 100 vehicles.


La gentrificació, la inseguretat i el petit comerç: les grans problemàtiques del Gironès | NacióDigital\nLa comarca del Gironès, a la vista de les dades i opinions recollides, deu ubicar-se entre les menys conflictives de Catalunya i que gaudeix d'un millor grau de satisfacció entre els seus habitants. Però ja se sap que tothom viu els seus problemes i una cosa és la superfície i l'altra, la realitat de cada dia.\nAixí, destaquen les qüestions relacionades amb la seguretat ciutadana, sobretot pel que fa a robatoris en municipis petits i alguns barris de la capital, essent aquesta una sensació que s'ha agreujat aquests darrers anys per l'aparició de bandes organitzades, desarticulades sovint, però que rebroten.\nL'habitatge, un altre dels problemes més greus del país, es manté a Girona en uns límits assumibles. Tanmateix, ja es produeix un fenomen de gentrificació pel nombre creixent de pisos turístics que existeixen a la zona del centre de la capital. En paral·lel, el petit comerç va cedint terreny de forma inexorable a les grans superfícies i a algunes grans franquícies.\nEn medi ambient, la comarca del Gironès sol estar sempre dins de les àrees d'alerta per excés de purins a les aigües subterrànies, derivades d'una forta presència de la indústria porcina. Al sector primari, floreixen iniciatives relacionades amb la producció ecològica i de proximitat, animades sobretot per gent jove, mentre que la pagesia tradicional està en decadència.\nMancances en infraestructures\nLes infraestructures de comunicacions arrosseguen necessitats de fa temps com certs desdoblaments de trams ja imprescindibles, així com una millora de la xarxa de busos que comunica els municipis entre ells i amb la capital. Girona ha estat beneficiada per la ràpida i assequible comunicació amb Barcelona a través del tren d'alta velocitat.\nEls equipaments educatius i sanitaris estan ben coberts, a l'espera del nou Hospital Doctor Trueta, que té projectat el govern de la Generalitat. A l'ensenyament, les necessitats s'han anat cobrint, però es detecta una alta concentració d'alumnes d'origen migrant en certs barris de la capital.\nEn el marc d'aquest entorn d'un model econòmic força reeixit, que combina grans empreses i petita i mitjana empresa, les taxes d'atur són baixes i no existeix cap tendència ni al despoblament ni a l'envelliment de la població. La mitjana comarc al és del 10,12%, i la punta més elevada és a Salt, amb un 15,45%.\nEl turisme cultural és un altre dels motors econòmics de la capital, afavorida per la seva proximitat a la costa i per iniciatives de gran projecció com "Temps de flors", festivals musicals i entorns arquitectònics de gran atractiu.\nEleccions municipals 2019, MAPES Problemàtiques comarcals 2019, Política, eleccions municipals 2019, comarques, Gironès


Hospitals en Ilserheide - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Detmold distrito - Renania del norte-westfalia - Alemanya - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Alemanya › Renania del norte-westfalia › Detmold distrito › Hospitals en ilserheide\nHospitals en ilserheide Detmold distrito > Renania del norte-westfalia > Alemanya\nQualsevol emergència mèdica ha de ser tractada seriosament i s'ha de buscar la consulta mèdica tan aviat com sigui possible. És per això que aquesta guia de Hospitals en Ilserheide és tan útil per a les persones. Trobeu l'hospital més proper a aquí a Alemanya.\nIlserheide és un poble que té 0 habitants. Si sou un altre, o si, per contra, heu vingut de viatge, i heu passat algun contratemps en què necessiteu atenció mèdica, Hospitalsworldguide us mostrarà tots els telèfons reals de la Hospitals en Ilserheide.\nExigim als nostres usuaris, en cas que trobin un o més errors en els registres de Hospitals en Ilserheide en aquest directori, avísenos perquè puguem rectificar immediatament. La vostra ajuda és molt important per continuar mantenint la qualitat d'aquest lloc web.\nHospitals en Ilserheide per categoria\nDes de Hospitalsworldguide som conscients que molts dels nostres usuaris necessiten saber quins són els hospitals públics Ilserheide (Alemanya). No tothom pot pagar enormes quantitats de diners per problemes de salut. Aquí us mostrem una llista amb tots ells\nA Ilserheide (Alemanya) hi ha diversos centres hospitalaris privats de qualitat. El preu d'una consulta mèdica, una teràpia o tractament o un laboratori clínic o proves d'imatge poden variar molt d'un hospital privat a un altre. Per això, us proporcionem una llista de cadascun d'aquests centres, amb els seus respectius llocs web i telèfons, de manera que podeu obtenir informació detallada sobre les condicions de cada centre\nLlistat de hospitals pròxims a Ilserheide\nBDH Klinik Hessisch-Oldendorf- (Situat a 27.02 km)\nSana Klinikum Hameln-Pyrmont- (Situat a 36.95 km)\nGollwitzer Meier Klinik- (Situat a 26.96 km)\nKrankenhaus Siloah- (Situat a 45.55 km)\nKrankenhaus Lindenbrunn in Coppenbrugge- (Situat a 45.46 km)\nMathilden Hospital Herford- (Situat a 39.84 km)\nMühlenkreiskliniken- (Situat a 27.61 km)\nKlinikum Lippe Lemgo- (Situat a 40.05 km)\nKlinikum Region Hannover- (Situat a 45.44 km)\nEvangelische Diakoniewerk Friederikenstift Hannover- (Situat a 45.45 km)


Nou postgrau en Lean Startup Incubation | Blog UPC School\nEl programa té una durada de 12 setmanes intensives i combina l’ensenyament de coneixements, el mentoring i l’aplicació pràctica. Des del primer dia els participants del curs entraran al programa d’incubació de Bcombinator, on prestigiosos mentors els assessoraran en totes les àrees: producte, model de negoci, màrqueting, finances, legal, estratègia, en un ambient on s’incentivarà la innovació, la col·laboració i el networking.\nEl curs s’adreça a persones interessades a emprendre un negoci únic i sòlid, d’innovar, de dirigir equips o empreses i de treballar en entorns innovadors.\nLa formació està dividida en dues fases: una primera de sessions magistrals a les instal·lacions de la UPC School, fonamentada en la metodologia Lean Startup i eines innovadores. I una segona, en paral·lel a les classes, dins de Bcombinator, on l’alumne tindrà l’oportunitat de conviure amb altres emprenedors, experts i mentors que l’assessoraran durant tot el procés d’iteració i pivot fins a trobar l’encaix perfecte del seu producte en el mercat (product-market fit). El programa conclou amb el Demo Day, en el qual presentarà la seva empresa i el producte davant d’una audiència formada per inversors espanyols i internacionals.\nEl postgrau compta amb la direcció acadèmica de Pere Botella, enginyer industrial, doctor en Informàtica i catedràtic del Departament d’Enginyeria de Serveis i Sistemes d’Informació de la UPC; i d’Erik Brieva, enginyer informàtic, màster en Computer Graphics, CEO d’Strands, president de Bcombinator i emprenedor múltiple i executiu de diferents empreses innovadores.\nCategories Innovació, Management, TIC Tags emprenedoria, Innovació, lean startup, lean startup incubation, startups Leave a comment Post navigation


Com capar un país: llistes tancades i disciplina de vot - Diari de Girona\nCom capar un país: llistes tancades i disciplina de vot\nlluís batlle i gargallo 07.02.2021 | 23:42\nCom capar un país: llistes tancades i disciplina de vot Diari de Girona\nM'agradaria proposar als electors de més edat, i això vol dir als que van poder votar als anys 80, que fessin l'esforç de comparar l'opinió que tenien dels polítics de llavors amb la que els mereixen els polítics d'ara, quant a la seva capacitat professional i el que els semblava el seu interès per a tirar el país endavant. No demano l'opinió sobre el seu ideari polític, que clarament n'hi havia d'extrema dreta, del mig i d'extrema esquerra, sinó sobre com actuaven per a dirigir el país, cadascú amb les seves idees del que era millor i respectant la llibertat dels ciutadans. Menys a l'ensenyament, que per això canviem de llei cada cinc o sis anys.\nEl país lliure dels refeixistes.\nA hores d'ara, aquest objectiu comú dels primers polítics ha desaparegut. No dic que els primers polítics deixessin de banda les seves idees, però jo no tenia la impressió que volguessin imposar-les a tort i a dret. Prioritzaven les seves idees, però com a proposta a consensuar amb els altres partits. Tampoc dic que no procuressin envoltar-se de gent de la seva corda i, lògicament, això acabava amb nomenaments relativament concentrats. Però jo diria que la llei electoral actual ha provocat una concentració de càrrecs, reunits no perquè són els millors (quina diferència amb fa quaranta anys!), sinó perquè són els més fidels als interessos personals dels dirigents dels partits.\nHi poden haver moltes hipòtesis sobre com s'ha passat de la situació dels anys 80 a l'actual. Personalment, crec que és conseqüència de la benintencionada decisió de fer una llei electoral que disposava llistes tancades i disciplina de vot. Repeteixo que em crec que fos benintencionada, però crec també que cal canviar-la, a la vista del que ha anat i segueix passant. Diuen que l'infern és ple de bones intencions. Atribuir molts dels principals càrrecs a gent que no ha tingut necessitat de demostrar la seva vàlua enfrontant-se a situacions complicades és la manera més eficaç de confiar el país a gent que no sap veure-les a venir, perquè no hi ha estat entrenada. L'única cosa que li preocupa és encertar la immediatesa del que voldrà l'amo.\nEls nombrosos casos de corrupció, corrupcionetes o minicorrupcions, com el vaccinament de qui no tocava, mostren la manera de pensar de molts dels nostres càrrecs públics.\nLa democràcia que tenim té moltes imperfeccions. La condició humana serà sempre humana i, per tant, qui més qui menys, tindrà sempre la temptació d'actuacions més menys deshonestes. La llei electoral ha d'intentar disminuir al mínim la possibilitat que el Govern del país tingui ineptes i aprofitats que, o no saben governar, o el que volen és remenar les cireres i aprofitar-se'n. M'agradaria, doncs, que en les properes eleccions els electors procuressin votar llistes que donin les màximes garanties de voler fer una llei electoral catalana que eviti el màxim d'ineptes i d'aprofitats. És a dir, que:\n1.- Totes les llistes siguin obertes. Els polítics electes han de fer cas a qui els ha votat, no a qui els ha posat a la llista.\n2.- A fi que la gent sàpiga quin peu calça cada candidat, que tots ells portin un mínim de tres anys empadronats a la demarcació en la qual es presenten.\n3.- Per aquesta mateixa raó, en les eleccions on s'apliqui la llei catalana, les circumscripcions siguin els partits judicials o les comarques.\n4.- Per a evitar imposicions dels partits contra els desigs dels electors, les primeres autoritats s'elegeixin en segona volta.\n5.- La disciplina de vot estigui prohibida. Cada elegit ha de respondre davant dels seus electors i els partits no poden interferir-hi. Els subordinats han de poder denunciar corrupcions sense por de perdre el lloc de treball.\n6.- Les donacions als partits siguin públiques i conegudes; els partits han d'assumir el risc d'acceptar-les.\nPer remarcar la baixíssima qualitat del mecanisme de la tria i designació de molts dels nostres càrrecs públics i la irresponsabilitat amb la qual actuen molts dels triats, és molt il·lustratiu l'exemple de tot el que ha anat passant amb l'anàlisi de l'accident ferroviari de Santiago de Compostel·la al juliol del 2013, el que els ferroviaris francesos anomenen «retour d'expérience». És precisament el «retour d'expérience» el que, amb velocitats de 200 km/h, aconsella exigir la parada automàtica dels trens, per la dificultat del maquinista en veure bé els senyals a aquesta velocitat.\nLes tres causes principals són molt senzilles: Una, l'ordre d'inaugurar la línia encara que la senyalització fos insuficient en no tenir incorporada la parada automàtica d'un tren amb velocitat excessiva. Dues, més d'un any funcionant diàriament amb el document per a avaries excepcionals sense posar els senyals provisionals que es van posar després de l'accident. Tres, la distracció del maquinista que fatalment va arribar.\nAra encara no se sap qui va donar l'ordre temerària d'inaugurar la línia sense estar en condicions d'alta velocitat, ni quines coaccions hi va haver perquè es redactés el document per a casos excepcionals, ni quines pressions polítiques van haver-hi perquè es continués circulant en condicions excepcionals i perillosíssimes fins al dia de l'accident.\nSi us plau, que el vostre vot ajudi a fer sortir polítics més altruistes i que vegin de més bon ull la desaparició de les llistes tancades i la disciplina de vot. Ja sé que això no ho resoldrà tot però, almenys, intentem ser governats per gent més capaç i menys arribista.


L'Hospital Sant Joan de Déu posa em marxa la musicoteràpia a domicili\nDues iniciatives solidàries d'en Josep Coll i en Carles Capellades aconsegueixen recaptar 14.000 euros que, sumats a l'aportació de l'Associació, han servit per posar en marxa el projecte en la Unitat de Cures Pal·liatives i Cròniques\nEn Josep Coll i en Carles Capellades amb la Carolina Amado, presidenta de l'Associació benèfica Anita.\nEls beneficis de la música arribaran a les cases dels nens i nenes atesos per la Unitat de Cures Pal·liatives i Crònics, un repte que l'Associació benèfica Anita ha fet realitat gràcies a Josep Coll i Carles Capellades, dos viatgers que han recorregut milers de quilómetors de solidaritat per contribuir enormement al benestar dels nostres petits i les seves famílies.\n"Se'm va ficar al cap la idea que els nens i nenes poguessin seguir gaudint de la musicoteràpia a casa seva, després de recordar el bé que li feia a l'Anita quan estàvem a l'hospital", explica Carolina Amado, presidenta de l'associació, després de viure la trista experiència de la malaltia i pèrdua de la seva filla. "Per a mi la música és màgica i m'ha ajudat molt en el meu procés de dol. Sé que pot aportar molts beneficis tant als nens com a les famílies que passen per aquest moment tan i tan difícil", continua Amado.\nAquesta idea s'ha materialitzat gràcies a dues iniciatives que van sumar les seves forces per aconseguir el mateix repte. D'una banda, Josep Coll, cofundador de l'asocaición Anita, va impulsar la iniciativa "Ruta al Paraíso", un recorregut de 36.000 km en moto, en solitari i durant més de 5 mesos, des de Sant Feliu de Guíxols fins a Bora Bora, a Nova Zelanda. A aquesta iniciativa s'hi va sumar la de Carles Capellades, que el destí va voler que es coneguessin i compartissin el mateix repte. En aquesta ocasió Capellades també va rodar amb la seva moto coronant més de seixanta ports de muntanya i recorrent més de 9.000 km, amb la seva campanya solidària "Alpes contra el cáncer".\nEn total, les dues iniciatives han recaptat 14.000 euros que, sumats als 10.000 euros que aporta l'Associació Anita, ens permetran que la Unitat de Cures Pal·liatives i Crònics posi en marxa un projecte de musicoteràpia en els domicilis, de la mà de l'associació Ressò. El somni de Carolina Amado ja és una realitat, i l'amor que ha impulsat les aventures de Josep Coll i Carles Capellades s'ha estès a tots els nens i les seves famílies en un moment realment complicat.\n2020-03-11 Musicoteràpia a domicili, un repte de l'Associació benèfica Anita fet realitat


LOROTAS POLÍTICAS & VERDADES EFÊMERAS: STF JULGA POSSIBILIDADE DE BLOQUEIO DE WHATSAPP. AÇÕES EMERGENCIAIS SOBRE PANDEMIA. MP DE BOLSONARO\nSTF JULGA POSSIBILIDADE DE BLOQUEIO DE WHATSAPP. AÇÕES EMERGENCIAIS SOBRE PANDEMIA. MP DE BOLSONARO\n2:57:20 Tocando agora\nSTF JULGA POSSIBILIDADE DE BLOQUEIO DE WHATSAPP, AÇÕES EMERGENCIAIS SOBRE PANDEMIA; MP DE BOLSONARO


L’Aeroport de Girona perd un 3,6% de passatgers durant el novembre – elgarrotxi.cat\n14 desembre, 2015 Redacció COMARQUES 0\nTània Tàpia / Arxiu ACN: Un dels avions de Ryanair té a l'Aeroport de Girona.\nLa caiguda és més suau que la de fa un any, quan les instal·lacions van registrar un 29,3% menys de viatgers\nACN Vilobí d’Onyar .- L’Aeroport de Girona ha tancat el novembre amb 62.612 passatgers, el que suposa una nova davallada, en aquesta ocasió del 3,6%. No obstant això, la caiguda és més suau que la de fa un any. El novembre de 2014, per les instal·lacions de Vilobí d’Onyar van passar 64.961 viatgers enfront dels 91.830 viatgers del 2013, el que suposava una caiguda del 29,3%. Amb l’arribada de la temporada d’hivern, Ryanair opera pràcticament en solitari a Girona. Aquest mes de novembre ha transportat el 97,5% dels passatger (Transavia ha operat alguns vols amb només 316 passatgers). Les operacions han crescut un 30% bàsicament per l’activitat de l’escola de pilots. Pel que fa a les mercaderies, s’han transportat 2.118 quilos, un 56,6% menys que fa un any.\nTània Tàpia / Arxiu ACN: Un dels avions de Ryanair té a l’Aeroport de Girona.\nLes dades d’Aena tornen a marcar un nou descens en el nombre de passatgers que durant el passat mes de novembre han fet ús de les instal·lacions gironines. El mes s’ha tancat amb 62.612 viatgers, un 3,6% menys que fa un any. El novembre és el primer mes que el calendari de la temporada d’hivern s’aplica al complet i això ja marca una caiguda important de l’activitat a l’aeroport, ja que a l’octubre van usar les instal·lacions 182.853 passatgers.\nMalgrat la xifra és negativa, suposa una caiguda molt més suau que la del novembre del 2014. Ara fa un any, per les instal·lacions de Vilobí d’Onyar van passar 64.961 viatgers enfront dels 91.830 del 2013, el que suposava una caiguda del 29,3%. Enguany, en canvi, l’aeroport només ha perdut 2.349 viatgeres (-3,6%).\nPel que fa a les operacions, la terminal experimenta una crescuda del 30,1%. Bàsicament, aquest augment ve per l’activitat de l’escola de pilots que aprofita els mesos que hi ha menys trànsit d’avions comercials per fer exercicis. De fet, dels 994 aterraments i enlairaments, 439 són d’aquesta escola de formació.\nLa temporada d’hivern deixa Ryanair operant en solitari, a excepció d’algun vol xàrter residual. Les dades d’Aena mostren que el 97,5% dels passatgers que han passat per l’aeroport al novembre ho han fet amb un avió de la companyia irlandesa. Al novembre encara s’ha operat alguna connexió oferta per Transavia, que ha transportat 316 persones.\nLa Companyia Pic Pic recapta 716 euros amb els Tallers de teatre solidaris per a La Marató de TV3


VidesPerres: Les gorges del Llech (o saltes, o saltes...)\nDurant aquest mes de sequia blogoliterària la RitusLee ha tingut moments de tot, alguns d'ells tan memorables com intensos, com aquests dos de la foto. En el primer, m'estreno fent rappel. Veig que al capdevall, després de posar el cul al buit i confiar que una corda, un nus i jo mateixa controlarem la caiguda, encara faig prou bona cara.\nEn el segon, entonant el leit motif del dia "viva la muerte" mentre saltava un gorg de 10 metres d'alçada tot notant aquell segon i mig de caiguda al buit, amb el cor a la gola i l'adrenalina sortint-me per les orelles. Una vegada a l'aigua, riure histèric, distensió i per inexplicable que sembli relax, molt relax.\nTots aquests moments van ocòrrer a principis de juliol a les gorges del riu Llech, ben a prop de Prada de Conflent. Un autèntic parc aquàtic natural, forjat a la roca per l'acció violenta de l'aigua. Es tracta de pràcticament dues hores de descens de gorg en gorg, que cal superar a través de salts d'entre 5 i 10 metres, de tobogans, rectes o corbats, divertidíssims i plens de sorpreses i d'un parell de rappels.\nVa ser una experiència bèstia, bèstia, amb molts moments de no pensar ni en la por. Si pensaves no saltaves, i aquí només tenies dues opcions: o saltar... o saltar! És extrany però com més apretaves el cul a dalt, més relaxada et quedaves quan havies arribat a baix.\nCuriosa, la naturalesa humana.\nposted by Rituslee at 4:37 p. m.\nReitero l'enveja i ràbia que em fas. Ja voldria jo diposar d'un partener tant activa com tu. Jo he aconseguit que es compri unes bambes per començar a sortir i fer una mica de senderisme! Ara veurem que triga a gastar la sola. Anotaré la data i m'hi jugo que abans d'un mes encara no se les ha posades.\ni l' aigua no era molt freda? jo es que si es freda no m'hi ficu!\nmaco el casco..\nUf! A mi aquestes coses em fan una mica de iuiu, però no descarto provar-ho algun dia.\nuis uis uis! calla calla!\nUfff!!! Quin ginye!\nVito, com a minim us heu de patejar junts els 3 monts!\nClint, sí moooolt freda, així tipus fred de riu\nPuji, si ho proves fes-ho amb guia, eh?\nCharlie Doom, quins valents, jajaja!\nRitus: Ara entenc la cara de mig espantada que em feies l'altre dia quan ens vam creuar a lo poble, davant del "Ceres"... Jajaja. Es broma, poma!... ;)\na mi no em barrufa gaire aixo , pero reconec que te un punt de risc que ho fa força temptador...\neooooooooooo!!! on ets????


El Kanka + Joan Queralt :: Espectacles externs :: Temporada 16 / 17 :: Gran Teatre del Liceu Utilitzem cookies per poder estudiar i millorar l'experiència d'usuari dels visitants de la web. Si continues navegant pel web entendrem que acceptes la nostra política de cookies.\nEl Kanka + Joan Queralt\nCompra araDiumenge 27 de novembre de 2016Foyer del Liceu - 21:30h\nJuan Gómez Canca forma part d’aquesta generació d’artistes que han contribuït a trencar la imatge arquetípica, poc real i políticament interessada del cantautor com aquell intèrpret hieràtic i de rigorós negre, musicalment monòton i ideològicament anquilosat, que surt a escena amb l’únic acompanyament d’una guitarra i una cadira.\nEl Kanka és un artista compromès, amb molta vida viscuda i causa lluitada, que convida a la desobediència. Ho fa amb qualitat i des de l’alegria, conjugant una àmplia varietat d’estils musicals per vestir unes lletres amb entitat pròpia. Pop, ska, bolero, pas doble, cúmbia o vals per donar ritme i color a una col·lecció d’històries quotidianes i reflexions ben madurades que destil·len una sana i punxant ironia.\nAl Foyer del Liceu oferirà les cançons del seu De pana y rubí (Maldito Records), el disc que l’ha consagrat com un dels cantautors més únics i referenciats de l’actualitat i li ha permés fer el difícil salt al continent americà.\nJuan Gómez Canca: veu i guitarra\nÁlvaro Ruiz Alcántara: guitarra espanyola, bouzouki i cors\nJuan Rubio Pastor: percussió i cors\nWelcome Home (Right Here, Right Now), el segon disc de Joan Queralt, és una petita joia. Un compendi del que es coneix com a americana, aquella música d’arrel sòlida i bruta nord-americana en el seu vessant més acústic i íntim, amb moments que ens remeten al grunge més emocionalment cru dels noranta.\nQueralt és un artesà de la música; hi posa ofici en totes i cadascuna de les seves composicions, hi aboca l’ànima quan canta i la seva guitarra expressa i toca tant com la seva veu. El disc, com indica el seu títol en anglès, és una benvinguda a casa, una invitació a entrar en l’univers artístic del cantautor barceloní i sobretot, a sentir-se còmode i a deixar-se portar per la màgia i la personalitat de l’amfitrió.\nEl concert del Foyer del Liceu és l’última oportunitat per a gaudir del cançoner de Welcome Home. Després d’actuar a Músiques Sensibles, Joan Queralt deixarà els escenaris temporalment per a concentrar-se en la creació del seu tercer disc.\nJoan Queralt: veu i guitarra\nGuillem Mora: baix\nIvan Morales: bateria


El Magnànim presenta Poesia i identitat, de Jordi Julià, a la llibreria La Central de Barcelona\nEl passat 23 de febrer, la llibreria La Central de Barcelona va acollir la presentació del llibre Poesia i identitat. Formes de despersonalització en la lírica moderna, de Jordi Julià, publicat per la Institució Alfons el Magnànim-Centre Valencià d'Estudis i d'Investigació de la Diputació de València.\nA més del director de la Institució Alfons el Magnànim, Vicent Flor, i de l'autor del volum, Jordi Julià, també participà en l'acte Jordi Llavina, poeta guardonat amb el Premi València de poesia en valencià l'any 2007 per Diari d'un setembrista, editada per l'editorial Bromera. El públic assistent va gaudir amb un diàleg al voltant del contingut del llibre i dels seus trets fonamentals i característics.\nEl llibre parla de la importància de la "despersonalització" del poeta en el segle XX front a la importància del jo en la poesia del Romanticisme. L'autor pretén abocar llum a la problemàtica de la identitat en la poesia de l'últim segle. L'obra de Julià va ser la guanyadora del premi València d'Assaig que convocà, per primera vegada, la Institució Alfons el Magnànim en 2016.\nLa importància de l'acte de presentació resideix en què Poesia i identitat s'ha convertit en la nova política de presentació dels llibres del Magnànim més enllà de les comarques de València, amb actes ja celebrats a Alacant, Castelló i Barcelona. D'aquesta manera es continua avançant amb l'objectiu d'ampliar les fronteres de la Institució, buscant la promoció i la difusió dels llibres publicats pel Magnànim en els territoris del valencià i del castellà. Així ho deixà clar el director de la Institució, Vicent Flor, durant l'obertura de l'acte, on remarcà la importància d'aquesta presentació i de «continuar construint ponts de comunicació i col•laboració entre València i Catalunya», que constitueix un «corredor mediterrani cultural».


Intersindical Valenciana no subscriurà el document de suport al decret de carrera | STAS\nFinalitzades les assemblees que hem dut a terme en els diferents centres de treball, quasi el 80% de les persones que hi assistiren manifestaren la seua oposició a què Intersindical Valenciana signara el document de suport al Decret de Carrera Professional que es va signar per la resta de sindicats en la Mesa Sectorial del passat 14 de març.\n24 / 04 / 2014 | Intersindical mesa sectorial intersindical valenciana carrera professional\nPoc més del 5% de les persones consultades han optat per donar suport al document, mentre que aproximadament un 15% s'han abstés.\nDe mantenir-se el text actual, veiem diversos motius d'impugnació; exclusió del personal interí i càstic a la promoció\nIntersindical és conscient que la participació en les assemblees no és la que totes i tots voldríem, sobretot des que ens obliguen a fer-les a les 14:30h. També és conscient que les persones que venen a les assemblees on es poden discutir els assumptes i decidir el sentit de les adhesions solen ser més crítiques que la mitjana.\nTanmateix, cal recordar que les assemblees han estat obertes a tothom, i que les opinions rebudes per correu electrònic, especialment nombroses en aquesta ocasió han estat coincidents amb les opinions expressades en persona, en percentatges molt semblants. Finalment, un percentatge del 80% és aclaparador.\nEn conseqüència, Intersindical Valenciana no subscriurà el document de suport de la Mesa Sectorial al projecte de Decret de Carrera Professional.\nPel que fa al possible recurs davant els tribunals d'alguns aspectes del decret, caldrà estar al text final del decret, ja que l'actual text es pot modificar a causa dels informes preceptius pendents. Calen els informes de l'Advocacia de la Generalitat i del Consell Jurídic Consultiu, per la qual cosa no s'espera la seua aprovació pel Consell fins, almenys, mitjans de maig. No obstant això, de mantenir-se el text actual, veiem diversos motius d'impugnació, com el fet que el personal interí no hi puga accedir i que es castigue el personal que ha promocionat, entre d'altres.


Comprar Assortiment Xocolata Experience 200g | Preu i opinions a Uvinum\nBotiga: Gvrmet Lliurament estimat: 6 - 7 díes\nDespeses d'enviament: 5,95€\nEstoig assortit de biscuits de xocolata compost per biscuits de sucre candi recoberts de xocolata i florentines d'ametlles. les galetes jules Destrooper neixen a bèlgica durant la segona meitat del segle XIX, de la mà d'un forner, jules Destrooper, que va començar a preparar les galetes d'ametlla per a obsequiar-com a agraïment als seus clients. l'èxit que van tenir va obligar al forner a dur a terme una producció artesanal a escala superior. desde1886 les galetes jules Destrooper es preparen amb les mateixes receptes, utilitzant els mateixos ingredients naturals i sense additius, conservants, ni colorants. només mantega cremosa, ous frescos, flor de farina i sucre refinat.\nDescripció sobre Assortiment Xocolata Experience 200g\nOpinions sobre Assortiment Xocolata Experience 200g\nLa teva puntuació de Assortiment Xocolata Experience 200g:Puntua Assortiment Xocolata Experience 200g:\nJules Destrooper és una companyia de galetes belga amb seu a Flandes Occidental i va ser fundat en 1886 per Jules Destrooper.\nL'empresa produeix una gamma de galetes premium i és principalment coneguda per la seva petita butterwaffle conegut com 'lukken'. La companyia exporta productes a al voltant de 75 països d'arreu del món.\nJules Destrooper té una garantia real del Tribunal de Bèlgica per la seva excel·lència, qualitat i tradició.\nFlorentins ametlla, xocolata aprima.\nEstoig assortit de biscuits de xocolata compost per biscuits de sucre candi recoberts de xocolata i florentines de almendras.las galetes jules Destrooper neixen a bèlgica durant la segona meitat del segle XIX, de la mà d'un forner, jules Destrooper, que va començar a preparar les galetes d'ametlla per a obsequiar-com agraïment als seus clients. l'èxit que van tenir va obligar al forner a dur a terme una producció artesanal a escala superior. desde1886 les galetes jules Destrooper es preparen amb les mateixes receptes, utilitzant els mateixos ingredients naturals i sense additius, conservants, ni colorants. només mantega cremosa, ous frescos, flor de farina i sucre refinat.\nSi et va agradar Assortiment Xocolata Experience 200g, també pots gaudir de ...\nSi vols comprar Assortiment Xocolata Experience 200g, a Uvinum trobaràs els millors preus de Pastes i pastissos de Jules Destrooper.


El racó del llibre: Andreu Martín guanya el Premi Sant Joan de novel•la amb 'Cabaret Pompeya\nAndreu Martín guanya el Premi Sant Joan de novel•la amb 'Cabaret Pompeya\nÉs una novel•la policíaca i històrica ambientada a la Barcelona del 1900-1945\nL'escriptor de novel•la negra Andreu Martín ha guanyat el 31è Premi Sant Joan de novel•la amb 'Cabaret Pompeya', una passejada per la història de la Barcelona de la primera meitat del segle passat, a través de tres amics que es coneixen al music hall que dóna títol al llibre. L’Obra Social d’Unnim convoca el guardó, dotat amb 60.000 euros, que es va lliurar ahir al Saló Modernista d'Unnim de Sabadell. Edicions 62 publicarà la novel•la a l'octubre.\nMés informació: http://www.vilaweb.cat/noticia/3900951/20110622/andreu-martin-guanya-premi-sant-joan-novella-cabaret-pompeya.html


El primer judici pels ERO irregulars tindrà 22 acusats - Diari de Girona\nEl primer judici pels ERO irregulars tindrà 22 acusats\nEntre els processats hi ha els expresidents andalusos Manuel Chaves i José Antonio Griñán\nEl judici de la peça política dels ERO, que previsiblement serà el primer d'aquesta macrocausa iniciada el 2011, se celebrarà en una data encara per determinar amb 22 exalts càrrecs de la Junta d'Andalusia processats, entre ells els expresidents andalusos Manuel Chaves i José Antonio Griñán.\nEl nombre de processats en aquesta peça s'ha fixat una vegada que l'Audiència de Sevilla ha donat per resolts els recursos presentats pels imputats, quatre dels quals han quedat fora de la causa. Els últims recursos resolts per la secció setena de l'Audiència han estat els que confirmen el processament de l'exsecretari general d'Hisenda Antonio Estepa i l'exdirector general de Pressupostos Antonio Lozano, que estan acusats de prevaricació.\nA més dels expresidents, l'Audiència de Sevilla ha confirmat el processament de sis exconsellers del Govern andalús: Gaspar Zarrías, Magdalena Álvarez, José Antonio Viera, Carmen Martínez Aguayo i Francisco Vallejo. Entre els processats hi ha també dos exviceconsellers, dos directors generals de Treball i un interventor general de la Junta.


10 £ ranures lliures sense dipòsit| Lucks Casino| Get £5 Free BonusMobile Casino Plex\nGaudir de £ 10 bons escurabutxaques gratis sense dipòsit en efectiu en Lucks Casino – Obtenir £ 5 bo gratis\nVols provar la seva sort en els jocs de casino per una vegada? Si vostè és vacil·lant sobre com iniciar l'escena de joc, el lloc perfecte per començar és amb l'oferta de jocs de escurabutxaques 10 £ ranures lliures sense dipòsit prima. El funcionament d'un línia o casino real És un negoci molt competitiu, cada fabricant de jocs aquí estan tractant de superar la competència, principalment per guanyar un temps preciós i l'atenció del client. Si tenen èxit o no, assajos i errors van a succeir. Però la bona notícia és que els jugadors tenen la sort d'obtenir tones d'ofertes promocionals i trets atractius que captiven la seva atenció.\nofertes, els bons, Beneficis exclusius per als jugadors del casino Lucks – Registri Avui\nEls bons en efectiu, beneficis, girs gratis, característiques especials, bons de benvinguda, ofertes exclusives, etc.. hi ha moltes d'aquestes ofertes donades per alguns dels fabricants de jocs de ranura superior. Amb aquestes ofertes, un d'ells és el 10 £ ranures lliures bo sense dipòsit de diners en efectiu, que és un regal de benvinguda per als jugadors a mesura que £ 10 com a un bo en efectiu tan aviat com entren al casino per jugar alguns jocs.\nI tant 10 £ ranures lliures sense dipòsit bons en efectiu no vol dir que qualsevol pot obtenir diners en efectiu lliure cada vegada que vulguin començar a jugar un nou joc de escurabutxaques. Aquesta bonificació requereix la persona per registrar-se i obtenir un bo en efectiu de £ 10 sense fer cap tipus de dipòsit. En tal manera, la persona pot aprofitar tots els avantatges i començar amb qualsevol nou joc i practicar-lo amb diners en efectiu bo de casino que es dóna a ells. Per aquí, fins i tot els jugadors novells poden gaudir dels jocs sense haver de preocupar de perdre diners en efectiu. Llavors, quan arribi penjar dels jocs de escurabutxaques, en realitat es pot apostar diners reals i provar sort en els jocs de escurabutxaques.\nCom funciona £ 10 ranures lliures sense dipòsit en efectiu bons Treball?\nEl bo sense dipòsit bàsica és un tipus molt popular de benefici bo en efectiu que molts llocs de joc en línia proporcionen. I tant, l'atractiu de guanyar alguns diners sense haver de pagar res fora de la seva butxaca és molt lucratiu, però abans que el que necessita saber que cada bo de dipòsit en efectiu lliure és diferent i en com funciona.\nLa millor eina de màrqueting promocional En Lucks Casino\nsi, bo sense dipòsit és òbviament una eina de màrqueting promocional, però s'ho fa li donarà l'oportunitat d'aconseguir una mica de diners sense entrada monetària. A mesura que l'oferta és per atraure els clients a inscriure, el registre és obligatori per rebre els seus beneficis.\nLes lliures i dòlars que el bo inicial en efectiu el jugador rebrà depèn del joc. Si rep algun bo en efectiu com els 10 £ ranures lliures cap prima del dipòsit en efectiu i anar a guanyar alguns premis en efectiu, que haurà de dipositar algunes de les seves guanys abans de poder retirar els seus guanys. La norma estàndard de bons sense dipòsit és tenir un / límit mínim de guany màxima en efectiu per als recessos


ROCK & CLÀSSICS: DECIBELS A LA LITERATURA\nEn el seu àlbum Liberation de l'any 1993, la banda irlandesa The Divine Comedy va incloure la cançó Bernice Bobs her Hair ("La Bernice es talla els cabells", segon conte en el volum Somnis d'hivern) . No és l'únic relat de Francis Scott Fitzgerald que hagi inspirat una cançó. El novaiorquès resident a París Elliot Murphy ja ho havia fet vint anys abans amb Like a Greath Gatsby dins del seu primer àlbum Aquashow.\nScott Fitzgerald no és un cas particular, ni molt menys. Sembla ser que als músics els encanta escriure cançons sobre els llibres que senten devoció. Això és especialment cert en els grans noms del rock. Si fem un rànquing dels autors, potser el novel·lista més versionat hagi estat George Orwell, que amb el seu 1984, com a mínim deu compositors han creat peces inspirant-se en aquest relat polític-futurista, entre d'altres: Marilyn Manson, Coldplay, The Clash i David Bowie, que en el disc Diamond Dogs inclou un tema amb el mateix títol de la novel·la. També Tolkien ha estat un dels referents amb més cançons gràcies a Led Zeppelin. La banda de rock dur insereix moltes referències de l'autor de El senyor del anells en els seus temes.\nEn un àlbum del 2000, els Iron Maiden van inspirar-se en Un món feliç (1932), una distopia on la droga anomenada soma és de consum obligatori.\nEn aquest cas The Invisible Man de Queen té poca cosa a veure amb l'obra de H.G. Wells llevat del títol. La peça del 1988 és un joc a l'estil d'una endevinalla on els noms dels quatre integrants del grup estan camuflats rera la cançó.\nLa gran novel·la ambientada a l'Edat Mitjana Narcis i Goldmund de l'alemany Hermann Hesse, va ser la base d'una cançó, Journey from Mariabronn, una de les que més sonava en els concerts de la banda nord-americana Kansas.\nDon't Stand So Close To Me l'èxit del grup Police de 1986, parla de l'enamorament d'una adolescent pel seu professor,i fa una referencia directa a la novel·la de Nabokov amb la frase "Just like the old man in that book by Nabokov... "\nEl títol de l'àlbum ja ho diu tot: un homenatge en tota regla al rei de les tenebres. L'àlbum de 1976, fou el primer de la banda capitanejada per Alan Parsons i Eric Woolfson. Curiosament, el darrer disc dels anglesos van dedicar-lo a Gaudí (1987).\nEtiquetes de comentaris: comentari, Francis Scott Fitzgerald, humor, música


Rivera no vol que Cs salvi els independentistes\nEl president de Ciutadans, Albert Rivera, ha dit aquest dilluns a la ministra de Defensa i secretària general del PP, María Dolores de Cospedal, que la líder de la formació taronja a Catalunya, Inés Arrimadas, el que no farà és "salvar la papereta als separatistes" presentant la seva candidatura a la investidura com a presidenta autonòmica.\nAixí ha respost Rivera, en una entrevista a Antena 3, a la demanda dels populars que la candidata de Cs a la Generalitat es presenti a la investidura, encara que pugui resultar fallida, perquè almenys comenci a córrer el termini per la convocatòria d'uns nous comicis a Catalunya.\n"Nosaltres hem guanyat les eleccions i ara resulta que hem de salvar-li la papereta als separatistes", ha manifestat.\nSegons la seva opinió, l'actual situació de bloqueig es deu a "la maleïda llei electoral", que impedeix que la "majoria social" no independentista no tingui majoria al Parlament, ja que els separatistes, que sí que sumen una majoria, "estan embrancats entre ells i no es posen d'acord ".\nPer això, ha instat aquests últims a formar un Govern "dins de la llei i de la Constitució", i ha afegit que mentre no ho facin així, Ciutadans donarà suport que se segueixi aplicant l'article 155 de la Constitució a Catalunya.\nPel que fa al candidat de Junts per Catalunya, l'expresident autonòmic Carles Puigdemont, Rivera ha dit que no es mereix que se segueixi parlant d'ell perquè "té cinc delictes a l'esquena", és un "pròfug de la Justícia" i viu en "un món paral·lel "mentre Catalunya segueix paralitzada.


Catedral de Granada......¡¡ terror puro ¡¡\nTema: Catedral de Granada......¡¡ terror puro ¡¡ Jue Jul 06 2017, 19:41\nSi, con su campana asesina que en 1890 pillara a un campanero et lo tirara a calle desde arriba do se matara et subiere seor juez et la condenara a non poder repicar en cien años et un dia et transidica quedara et de muy castigada.....\nEste camapnero venòia de familia de profesinales et por non bajar et subir atatna altura pues se fizo unos sembrados de todo ahi en teajdosd e atedral et fasta tenìa sus conejos, cerdos, et demàs, en paz et budnancia et tendros le ponìan en cubo la compra et la subìa desde arriba a furza de garrucha ..... et todos se admiraban del .. Y en las entradas, mas abajo haya de demonio esculido an de siniestro et veraz et realista que se labra el llamado Cristo de Siloè por lo contener et alli sigan los dos frente a frente et el diablo se llame el de Maeda....\n1,. columnas inspiradoras .-\nDicen que dialogan con oras columnas de oras consrucciones catedralicis et les enumeran de terrible secretos por se mantener en pie, siempre jòvenes et altivas et de terrible misterio es que se ha indagado et nunca se ha descubierto ....et de mucho visiteo haya por ese motivo ... et que inspiran nuevas obras a esorzados constructores les susurrando de terribles secretos de consyrucciòn de la mas pura masoneria segùn recias son .\nAaparte expresado cmapanero que se montara de gallineros et todo ahi arriba de otros han habido et se cie que alli arriba\nse sentìan iluminados .\nsolo hay una de lasd os que se querìan et de una altura menos de la mitad proyectada segùn flojos ean cimientos et aun de oro misrio haya arriba que sea de siniestro punto geodésico qu enon se sepa muy bien que sea pero, desde leugo, de terrible talsimàn moro o asi que non se puea visitar ....et vigilen por si se escapa et face de maldades....si\n4.-Virgen de la Antigua .-\nque lleva la una granada en la mano et se diga que cuando Fernado I era alli por la conquistar et dijera lo de la grana et le quitr uno a uno los granos, la dicha imagen se la diera por a èl et le dijea que a lo poner en pràctica, et asi se fizo et por eso se cela la imagen non sea moros la roben o quieran recuperar granada et se volviera a empezar reconquista ...\nEs mòvil et de noche con presidencia de Virgen de las Angustias et un cortejo de santos obispos se dicha catedral se desplaza con los cantgos preceptivos que dejan todo como muy diàfano ...et de terrible secreto es por lo que dijeran gentes en estos materialistas tiempos\n6.-Virgen de Cano .-\nla mas amosa et esmeraa que se quiso poner por ocorna del facistol\n7 .- Panteòn impErial .-\nSe dijo de que Granaa fura capital de las Españas et e buscafa de panteòn imperial por a guardar reyes muerticos..pero el memo de Felipe II fizo el Escorial et se aguara todo ...\n8.- Vidrieras .-\nsoberbias et de muy tamizaas et se afirma procesioan de gusto cuiando sale el sol en demosraciòn de alegrìa et que mientras lo hagan non entre el moro en España de modo que alos manener en dello ....\nSi que alli sea hoy Mariana de Pineda que antes pasara por de otros sitios como fueren\ncamposanto de Almengor\nbasìlica de las Angustias\nsi, que fecho es por un pròcer que paga el gasto, seor duque de Galatino et lo ficiera el impulsor del primer tranvìa granadino .......et alli siga ......\nEt conste mi reconocimiento eterno a la seora MM que por la su mucha modestia me vedara el lo consignar que agora resida en dicha cibdad..et me ilustrara sobre ales portentos ......et aun otros que por a otro rato reserve......


Families Santonja i Matarrodona: Portal Nou nº 17\nPortal Nou nº 17\nAl llarg de tots aquests anys amb l'ajuda dels documents heretats de la família i d'altres que hem pogut consultar en diferents arxius, ens han permès reconstruir les vides dels nostres avantpassats, i en el meu cas l'evolució dels seus negocis. Fins ara havíem pensat que un cop comprada la finca del carrer Plateria, l'any 1847, els Santonja, no van fer cap més moviment fins l'any 1858 quan van adquirir una antiga fàbrica del carrer Cortines, junt amb les cases de Portal Nou i Volta dels Jueus.\nLa consulta del registre de naixements de l'Ajuntament de Barcelona va demostrar que aquesta idea no era certa. El cas es que hi vaig trobar dos fills nascuts al carrer Portal Nou,un a l'any 1856 i un altre al 6 d'abril del 1858, uns dies abans que en Francisco Santonja Bruguera comprés la fàbrica. Els dos naixements confirmen que una part de la família vivia en aquest carrer, almenys dos anys abans del que pensàvem.\nCarrer Portal nou nº 17\nTot es va aclarir en els capítols matrimonials de l'any 1851 del fill d'en Francisco Santonja Bruguera, on el pare lloga per a un període de 5 anys, una fàbrica al carrer Portal nou nº 17 amb tot el necessari per fer l'ofici de passamaner. El document detalla el següent:\n- 17 telers d'una sola peça de vellut........................................ 68 duros\n- 17 reguladors de dits telers ................................................. 68 duros\n- Seda per valor de ................................................................ 136 duros\n- Maquineta de fer canonets ................................................... 16 duros\n- Ordidors, trascanadors, i plegadores .................................... 8 duros\n- Una màquina de 20 peces de vellut ...................................... 400 duros\n- Una màquina de 10 peces de vellut ..................................... 400 duros\n- Una maquina de 24 peces de vellut ..................................... 400 duros\n- Una maquina de 8 peces de vellut ....................................... 600 duros\n- Seda per valor de ................................................................. 150 duros\n- Un taulell ............................................................................... 1 duro i sis rals\n- Un armari per guardar seda i genero ..................................... 2 duros\n- Un escriptori re a la contabilitat de la fàbrica.......................... 2 duros\n- Treball paleta per fer “ jofaina” al segon pis .......................... 3 duros\n- Treball fuster Viñas a la casa i als telers ................................. 109 duros\n- Treball manyà Florit ................................................................ 77 duros\n- Treball vidrier per posar vidres a les claraboyas ..................... 113 duros\n- Treball manyà del c/ palma de sant just tancament portes ..... . 24 duros\n- Treball pintor Mercader per pintar despatx .............................. 8 duros\n- Peces d'afilar ganivets de vellut ............................................. 15 duros\n- Treball paleta Casellachs empedrar quadres i altres coses .................................................................................................... 96 duros\n- Francisca Alabert per confecció cortines ................................ 13 duros\n- Per roba de taula ..................................................................... 16 duros\n- Josep Oriol Estruch per “tafetà carmesí” ??............................. 5 duros i 12 rals\n- Per matalassos .......................................................................... 76 duros\n- Per un tocador de caoba .......................................................... 36 duros\n- Per un llit .................................................................................. 32 duros\n- Per cadires de caoba .............................................................. .. 66 duros\n- Per la muselina de les cortines ............................................... 23 duros\n- Per premses i cilindres?? ......................................................... 90 duros\n- Sedes tintades “ tallà negro bo i dobla”???............................. 749 duros\n( van fer el peritatge Jacint Barrau i Josep Fiter )\nSuma total ............................................................................... 4000 duros\nEl motiu era que el fill, en Francisco de Paula es casava amb la Carme Bassols, i en els seus capítols es feia constar la donació de la maquinària i el material per a una nova fàbrica. Per tant a partir de l'any 1851, en Fco de Paula, seria l'encarregat de dur la nova instal·lació i hi aniria a viure amb la seva dona. Aleshores, com he dit, els Santonja, tenien la botiga i l'obrador al carrer Plateria que portava en funcionament des del 1847.\nCom van poder en només 4 anys de la compra de tot un edifici del carrer Plateria llogar- ne un altre al carrer Portal nou 17? Per entendre com els Santonja havien pogut fer tots aquests moviments junt amb la compra de l'any 1858, cal dir que repassant el context econòmic d'aquells anys, coincideix amb un període de creixement que va començar l'any 1827 , i es va acabar amb la crisis de l'any 1861 deguda a la guerra de secessió nord-americana.\nPublicat per Miquel Playà Ventura a 7:21\nEtiquetes de comentaris: portal nou, santonja


Tenuta San Domenico Capua Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nTenuta San DomenicoBungalowVia Casa Cerere, Capua, Capua, Itàlia, 81043 - Veure al mapaExcepcional9,6Basada en65comentarisTenuta San DomenicoVeure més fotos"Great hosts! Pascuale in particular was amazing. Makes you f..."LaraCanadaPiscinaVeure més fotosVeure totes les 44 fotosExcel·lent ubicació 9,1Veure al mapa9,1UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatmini bar\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Capua, Tenuta San Domenico és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Tenuta San Domenico ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcacotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant, servei de bugaderia. L'ambient de Tenuta San Domenico es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Tenuta San Domenico.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxaarticles de tocadorescriptorisala d'estarbanyerahabitacions interconnectades disponiblestelèfonbanyera hidromassatgeinsonoritzacióTV satèl•lit/cablebarnussosllits extrallargs (> 2 metres) calefacciómini bar Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Capua


Procés Candidatura a la vacant de VOCAL en la Comissió Permanent del Consell de la Joventut de la Comunitat Valenciana. | Consell Valencià de la Joventut\n20 novembre, 2014 By\nSegons vos vàrem informar en la passada RPEEMM a Sueca, vos traslladem la informació respecte al procés de la vacant de la Comissió Permanent.\nTal i com s’estableix a l’article 37 del RRI, que regula les vacants produïdes al si de la Comissió Permanent, obrim el termini per a presentar la vostra candidatura a la vacant de vocal de la Comissió Permanent que es trairà en la pròxima XLI Assemblea General Ordinària.\nLes candidatures es podran presentar per registre d’entrada fins al 30 de gener a las 12 hores. Aquestes es formalitzaran fent-nos arribar la fitxa que s’adjunta. Serà imprescindible el segell de l’entitat membre que presenta la proposta.\nUna vegada convocada la XLI Assemblea General Ordinària, s’enviarà juntament amb la resta de documentació, les candidatures a la vacant de vocal de la Comissió Permanent i es procedirà a la seua votació en l’Assemblea.\nEn tant es procedisca aquesta elecció, assumirà les seues funcions un/a de els/les membres de la Comissió Permanent.\nEsperem comptar amb la vostra participació, donat que aquesta Comissió Permanent pretén que aquest procés siga el mes igualitari i participatiu possible.\nCANDIDATURA VOCAL CP 20114\nAGO CJCV Comissió Permanent vacant